02014L0065 — SL — 26.06.2021 — 006.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

►B DIREKTIVA 2014/65/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU (prenovitev) (Besedilo velja za EGP) (UL L 173 12.6.2014, str. 349)

spremenjena z:





popravljena z:









▼B

DIREKTIVA 2014/65/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 15. maja 2014

o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU

(prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)







NASLOV I

PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV

Člen 1

Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za investicijska podjetja, upravljavce trga, izvajalce storitev sporočanja podatkov in podjetja iz tretjih držav, ki opravljajo investicijske storitve ali investicijske posle prek ustanovitve podružnice v Uniji.

2. Ta direktiva določa zahteve v zvezi z: (a) izdajanjem dovoljenj in pogoji poslovanja za investicijska podjetja; (b) opravljanjem investicijskih storitev ali poslov s strani podjetij iz tretjih držav prek ustanovitve podružnice; (c) izdajanjem dovoljenj za regulirane trge in njihovim poslovanjem; (d) izdajanjem dovoljenj za izvajalce storitev sporočanja podatkov in njihovim poslovanjem ter (e) izvajanjem nadzora, sodelovanjem in izvrševanjem s strani pristojnih organov.

3. Naslednje določbe se uporabljajo tudi za kreditne institucije, ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2013/36/EU, če opravljajo eno ali več investicijskih storitev in/ali poslov: (a) člen 2(2), člen 9(3) ter členi 14 in 16 do 20; (b) poglavje II naslova II, razen drugega pododstavka člena 29(2); (c) poglavje III naslova II, razen člena 34(2) in (3) ter člena 37(2) do (6) in (9); (d) členi 67 do 75 ter členi 80, 85 in 86.

4. Naslednje določbe se uporabljajo tudi za investicijska podjetja in kreditne institucije, ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2013/36/EU, kadar strankam prodajajo strukturirane vloge ali jim svetujejo v zvezi z njimi: (a) člen 9(3), člen 14 ter člen 16(2), (3) in (6); (b) členi 23 do 26, člen 28 in člen 29, z izjemo drugega pododstavka odstavka 2 člena 29, in člen 30; ter (c) členi 67 do 75.

5. Člen 17(1) do (6) se uporabljajo tudi za člane ali udeležence reguliranih trgov in MTF, ki v skladu s točkami (a), (e), (i) in (j) člena 2(1) ne potrebujejo dovoljenja na podlagi te direktive.

6. Člena 57 in 58 se uporabljata tudi za osebe, ki so izvzete v skladu s členom 2.

7. Vsi večstranski sistemi za finančne instrumente delujejo v skladu z določbami naslova II glede MTF ali OTF ali naslova III glede reguliranih trgov.

Vsako investicijsko podjetje, ki organizirano, pogosto, sistematično in v znatni meri posluje za svoj račun pri izvrševanju naročil strank zunaj reguliranega trga, MTF ali OTF, deluje v skladu z naslovom III Uredbe (EU) št. 600/2014.

Brez poseganja v člena 23 in 28 Uredbe (EU) št. 600/2014 so vsi posli s finančnimi instrumenti iz prvega in drugega pododstavka, ki niso sklenjeni v večstranskih sistemih ali v sistematičnih internalizatorjih, skladni z ustreznimi določbami naslova III Uredbe (EU) št. 600/2014.

Člen 2

Izvzetja

1. Ta direktiva se ne uporablja za: (a) zavarovalnice ali podjetja, ki opravljajo dejavnosti pozavarovanja in retrocesije iz Direktive 2009/138/ES pri opravljanju dejavnosti iz navedene direktive; (b) osebe, ki zagotavljajo investicijske storitve izključno za svoja obvladujoča podjetja, za svoja odvisna podjetja ali za druga odvisna podjetja svojih obvladujočih podjetij; (c) osebe, ki zagotovijo investicijsko storitev, če je ta storitev zagotovljena priložnostno v okviru poklicne dejavnosti in je ta dejavnost urejena z zakonskimi ali podzakonskimi določbami ali etičnim kodeksom, ki veljajo za to dejavnost in ne izključujejo zagotavljanja te storitve; (d) osebe, ki poslujejo za svoj račun s finančnimi instrumenti, ki niso izvedeni finančni instrumenti na blago, ali pravice do emisije ali njihovi izvedeni finančni instrumenti, in ki ne opravljajo nobenih drugih investicijskih storitev ali investicijskih poslov v zvezi s finančnimi instrumenti, ki niso izvedeni finančni instrumenti na blago, ali pravice do emisije ali njihovi izvedeni finančni instrumenti, razen če take osebe: (i) so vzdrževalci trga; ▼M3 (ii) so po eni strani člani ali udeleženci reguliranega trga ali MTF ali imajo po drugi strani neposreden elektronski dostop do mesta trgovanja, razen nefinančnih subjektov, ki izvajajo posle na mestu trgovanja, ki objektivno merljivo zmanjšujejo tveganja, neposredno povezana s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo financiranja zakladnice teh nefinančnih subjektov ali njihovih skupin; ▼B (iii) uporabljajo tehniko visokofrekvenčnega algoritemskega trgovanja ali (iv) poslujejo za svoj račun pri izvrševanju naročil strank. Osebam, izvzetim na podlagi točk (a), (i) ali (j), ni treba izpolnjevati pogojev, določenih v tej točki, da bi bile izvzete; (e) upravljavce, za katere veljajo obveznosti glede skladnosti iz Direktive 2003/87/ES, ki pri poslovanju s pravicami do emisije ne izvršujejo naročil strank in ki ne opravljajo investicijskih storitev ali investicijskih poslov, razen trgovanja za svoj račun, če te osebe ne uporabljajo tehnike visokofrekvenčnega algoritemskega trgovanja; (f) osebe, ki opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo upravljanje programov udeležbe zaposlenih; (g) osebe, ki opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo upravljanje programov udeležbe zaposlenih in zagotavljanje investicijskih storitev izključno za njihova obvladujoča podjetja, za svoja odvisna podjetja ali za druga odvisna podjetja svojih obvladujočih podjetij; (h) članice ESCB in druga nacionalna telesa, ki opravljajo podobne funkcije v Uniji, druga javna telesa, ki so zadolžena za upravljanje javnega dolga ali ki posredujejo pri upravljanju javnega dolga v Uniji, ter mednarodne finančne institucije, ki jih ustanovita dve državi članici ali več držav članic, katerih namen je zagotoviti financiranje in finančno pomoč za svoje članice, ki imajo resne finančne težave ali jim te grozijo; (i) kolektivne naložbene podjeme in pokojninske sklade, usklajene na ravni Unije ali ne, ter depozitarje in poslovodje takih podjemov; (j) osebe, ki: (i) poslujejo za svoj račun z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago, ali pravicami do emisije ali njihovimi izvedenimi finančnimi instrumenti, vključno z vzdrževalci trga, razen oseb, ki poslujejo za svoj račun pri izvrševanju naročil strank; ali (ii) opravljajo investicijske storitve, razen poslovanja za svoj račun, v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago ali pravicami do emisije ali njihovimi izvedenimi finančnimi instrumenti za stranke ali izvajalce svoje glavne dejavnosti, pod pogojem da: — je v vsakem od teh primerov posamezno in združeno pomožna dejavnost k njihovi glavni dejavnosti gledano na ravni skupine ter da glavna dejavnost ni opravljanje investicijskih storitev v smislu te direktive ali bančnih dejavnosti v skladu z Direktivo 2013/36/EU oziroma delovanje v vlogi vzdrževalca trga v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago; — te osebe ne uporabljajo tehnike visokofrekvenčnega algoritemskega trgovanja; in — te osebe ustrezni pristojni organ letno uradno obvestijo, da bodo uporabile to izvzetje, in na zahtevo poročajo pristojnemu organu, na podlagi česa menijo, da je njihova dejavnost, ki sodi pod točke (i) in (ii), pomožna dejavnost k njihovi glavni dejavnosti; (k) osebe, ki izvajajo investicijsko svetovanje v okviru opravljanja druge poklicne dejavnosti, za katero ta direktiva ne velja, pod pogojem, da izvajanje takega svetovanja ni posebej nagrajeno; (l) združenja, ki jih ustanovijo danski in finski pokojninski skladi z edinim namenom upravljati premoženje pokojninskih skladov članov teh združenj; (m) „agenti di cambio“, za dejavnost in funkcije katerih velja člen 201 italijanske zakonodajne odredbe št. 58 z dne 24. februarja 1998; (n) operaterje prenosnega sistema, kakor so opredeljeni v členu 2(4) Direktive 2009/72/ES ali členu 2(4) Direktive 2009/73/ES, kadar opravljajo svoje naloge v skladu z navedenima direktivama, v skladu z Uredbo (ES) št. 714/2009, v skladu z Uredbo (ES) št. 715/2009 ali v skladu s kodeksi omrežij ali smernicami, sprejetimi v skladu z navedenima uredbama, nobeno osebo, ki deluje kot izvajalec storitev v njihovem imenu, da bi izpolnila svoje naloge v skladu z navedenimi zakonodajnimi akti ali v skladu s kodeksi omrežij ali smernicami, sprejetimi v skladu z navedenima uredbama, in nobenega operaterja ali upravitelja mehanizma za energetsko ravnovesje, plinovodnega omrežja ali sistema, ki ohranja ravnovesje dobave in uporabe energije pri opravljanju takih nalog. To izvzetje se za osebe, ki opravljajo dejavnosti iz te točke, uporablja le, kadar opravljajo investicijske posle ali investicijske storitve v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago za namen opravljanja teh storitev. To izvzetje se ne uporablja za delovanje sekundarnega trga, vključno s platformo za sekundarno trgovanje s pravicami do finančnega prenosa; ▼M1 (o) CDD, razen kakor je določeno v členu 73 Uredbe (EU) št. 909/2014 Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ). ▼B

2. Pravice iz te direktive se ne razširijo na zagotavljanje storitev kot pogodbena stranka v poslih, ki jih izvajajo javna telesa v zvezi z upravljanjem javnega dolga ali člani ESCB, ki opravljajo svoje naloge, kakor predvidevata PDEU in Protokol (št. 4) o Statut Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, ali ki opravljajo enakovredne funkcije v skladu z nacionalnimi predpisi.

3. Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 89, da za namene točke (c) odstavka 1 pojasni, kdaj se dejavnost opravlja priložnostno.

4. ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, s katerimi z namene točke (j) odstavka 2(1) opredeli merila za določitev, kdaj dejavnost šteje za pomožno dejavnost h glavni dejavnosti na ravni skupine.

V teh merilih za določitev se upoštevajo vsaj naslednji elementi:

(a) potreba po tem, da pomožne dejavnosti predstavljajo manjšinski delež dejavnosti na ravni skupine;

(b) obseg njihove trgovalne dejavnosti v primerjavi s celotno trgovalno dejavnostjo na trgu v tem razredu sredstev.

Pri določanju obsega, v katerem pomožne dejavnosti predstavljajo manjšinski delež dejavnosti na ravni skupine, lahko ESMA določi, da se upošteva kapital, ki se uporablja za opravljanje pomožne dejavnosti, glede na kapital, ki se uporablja za opravljanje glavne dejavnosti. Vendar ta dejavnik nikakor ne sme zadostovati kot dokaz, da je dejavnost pomožna glede na glavno dejavnost skupine.

Dejavnost iz tega odstavka se obravnavajo na ravni skupine.

Iz elementov iz drugega in tretjega pododstavka so izključeni:

(a) posli znotraj skupine iz člena 3 Uredbe (EU) št. 648/2012, ki služijo upravljanju likvidnosti ali tveganj na ravni celotne skupine;

(b) posli z izvedenimi finančnimi instrumenti, kjer je mogoče objektivno izmeriti, da zmanjšujejo tveganja, ki so neposredno povezana s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo financiranja zakladnice;

(c) posli z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago in pravicami do emisije, sklenjeni zaradi izpolnjevanja obveznosti zagotavljanja likvidnosti na mestu trgovanja, če te obveznosti zahtevajo regulativni organi, v skladu s pravom Unije ali nacionalnimi zakoni in drugimi predpisi, ali mesta trgovanja.

ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov Komisiji predloži do 3. julija 2015.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Člen 3

Izbirna izvzetja

1. Države članice se lahko odločijo, da te direktive ne uporabljajo za osebe, za katere so matična država članica, če imajo te osebe dovoljenje za opravljanje dejavnosti ter so njihove dejavnosti zakonsko urejene na nacionalni ravni in ki: (a) jim ni dovoljeno imeti sredstev ali vrednostnih papirjev strank in jim zato ni dovoljeno, da bi se kadar koli zadolžile pri svojih strankah; (b) jim ni dovoljeno zagotavljati kakršnih koli investicijskih storitev, razen sprejemanja in posredovanja naročil za prenosljive vrednostne papirje in enote kolektivnih naložbenih podjemov in/ali izvajanja investicijskega svetovanja v zvezi s takimi finančnimi instrumenti; in (c) jim je v okviru zagotavljanja te storitve dovoljeno posredovati naročila samo: (i) investicijskim podjetjem s pridobljenim dovoljenjem v skladu s to direktivo; (ii) kreditnim institucijam s pridobljenim dovoljenjem v skladu z Direktivo 2013/36/EU; (iii) podružnicam investicijskih podjetij ali kreditnih institucij, ki so dovoljenje pridobile v tretji državi ter za katere veljajo pravila v skladu z načelom skrbnega in varnega poslovanja in ki ta pravila spoštujejo, če pristojni organi menijo, da so ta pravila vsaj tako stroga, kot tista iz te direktive, Uredbe (EU) št. 575/2013 ali iz Direktive 2013/36/EU; (iv) kolektivnim naložbenim podjemom, ki so pridobili dovoljenje v skladu z zakonodajo države članice, da prodajajo enote javnosti in upravljavcem takih podjemov; (v) investicijskim družbam s trajnimi sredstvi, kakor so opredeljene v členu 17(7) Direktive 2012/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 2 ), katerih vrednostni papirji so uvrščeni na reguliran trg v državi članici ali se z njimi na takem trgu trguje; ali (d) investicijske storitve opravljajo izključno na področju blaga, pravic do emisije in/ali njihovih izvedenih finančnih instrumentov z edinim namenom zmanjšati poslovna tveganja, ki so jim izpostavljene njihove stranke, kadar so te stranke izključno lokalna elektroenergetska podjetja, kot so opredeljena v členu 2(35) Direktive 2009/72/ES, in/ali podjetja plinskega gospodarstva, kot so opredeljena v členu 2(1) Direktive 2009/73/ES, in pod pogojem, da imajo te stranke skupaj v lasti 100 % kapitala ali glasovalnih pravic navedenih oseb, izvajajo skupen nadzor in so izvzete na podlagi točke (j) člena 2(1) te direktive, če same opravljajo navedene investicijske storitve; ali (e) investicijske storitve opravljajo izključno na področju pravic do emisije in/ali njihovih izvedenih finančnih instrumentov z edinim namenom zmanjšati poslovna tveganja, ki so jim izpostavljene njihove stranke, kadar so te stranke izključno upravljavci, kot so opredeljeni v točki (f) člena 3 Direktive 2003/87/ES in pod pogojem, da imajo te stranke skupaj v lasti 100 % kapitala ali glasovalnih pravic navedenih oseb, izvajajo skupen nadzor in so izvzete na podlagi točke (j) člena 2(1) te direktive, če same opravljajo navedene investicijske storitve.

2. V ureditvah držav članic bi se morale za osebe iz odstavka 1 tega člena uporabljati zahteve, ki so vsaj enakovredne naslednjim zahtevam iz te direktive: (a) pogoji in postopki za izdajo dovoljenj in stalen nadzor iz člena 5(1) in (3) ter členih 7 do 10, 21, 22 in 23 ter ustreznih delegiranih aktov, ki jih sprejme Komisija v skladu s členom 89; (b) obveznosti v zvezi s poslovanjem iz člena 24(1), (3), (4), (5), (7) in (10), člena 25(2), (5) in (6) ter – kadar nacionalna ureditev tem osebam dovoljuje imenovanje vezanih zastopnikov – člena 29 in ustreznih izvedbenih ukrepov; (c) organizacijske zahteve, kot je določeno v prvem, šestem in sedmem pododstavku člena 16(3), členu 16(6) in (7) ter ustreznih delegiranih aktih, ki jih sprejme Komisija v skladu s členom 89.

Države članice zahtevajo, da so osebe, ki so na podlagi odstavka 1 tega člena izvzete iz te direktive, zajete v okviru odškodninske sheme za vlagatelje, priznane v skladu z Direktivo 97/9/ES. Države članice lahko investicijskim podjetjem dovolijo, da niso zajeta v taki shemi, če imajo zavarovanje poklicne odgovornosti, s katerim je ob upoštevanju velikosti, profila tveganja in pravnega značaja oseb, izvzetih v skladu z odstavkom 1 tega člena, njihovim strankam zagotovljena enakovredna zaščita.

Države članice, ki že imajo take nacionalne zakone ali druge predpise pred 2. julijem 2014, lahko do 3. julija 2019 z odstopanjem od drugega pododstavka tega odstavka zahtevajo, da so osebe, izvzete iz te direktive na podlagi odstavka 1 tega člena, kadar opravljajo storitve sprejemanja in posredovanja naročil in/ali investicijskega svetovanja glede enot kolektivnih naložbenih podjemov ter delujejo kot posrednik z družbo za upravljanje, kot je opredeljeno v Direktivi 2009/65/ES, solidarno z družbo za upravljanje odgovorne za vsakršno škodo, ki nastane stranki v zvezi s temi storitvami.

3. Osebe, ki so v skladu z odstavkom 1 izvzete iz te direktive, ne morejo svobodno opravljati storitev ali poslov ali ustanavljati podružnic, kakor je določeno v členih 34 oziroma 35.

4. Države članice Komisijo in ESMA uradno obvestijo o izvajanju možnosti na podlagi tega člena ter zagotovijo, da je v vsakem dovoljenju, izdanem v skladu z odstavkom 1, navedeno, da je dovoljenje izdano v skladu s tem členom.

5. Države članice ESMA sporočijo, katere določbe nacionalne zakonodaje ustrezajo zahtevam te direktive iz odstavka 2.

Člen 4

Opredelitev pojmov

1. V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „investicijsko podjetje“ pomeni pravno osebo, katere redna dejavnost ali posel je profesionalno opravljanje ene ali več investicijskih storitev za tretje stranke in/ali profesionalno opravljanje enega ali več investicijskih poslov. Države članice lahko v opredelitev investicijskih podjetij vključijo podjetja, ki niso pravne osebe, če: (a) njihov pravni status zagotavlja stopnjo zaščite interesov tretjih oseb, enakovredno stopnji, ki jo zagotavljajo pravne osebe; in (b) so predmet enakovrednega skrbnega nadzora, ki ustreza njihovi pravni obliki. Vendar se lahko fizična oseba, če opravlja storitve, ki zajemajo posedovanje sredstev ali prenosljivih vrednostnih papirjev tretjih strank, šteje za investicijsko podjetje za namene te direktive in Uredbe (EU) št. 600/2014 le, če ta oseba brez poseganja v druge zahteve iz te direktive, Uredbe (EU) št. 600/2014 in Direktive 2013/36/EU izpolnjuje naslednje pogoje: (a) zaščitena mora biti lastninska pravica tretjih oseb v zvezi z instrumenti in sredstvi, zlasti v primeru plačilne nesposobnosti podjetja ali njegovih lastnikov, rubeža, pobota ali kakršnega koli drugega ukrepa upnikov podjetja ali njegovih lastnikov; (b) za podjetje morajo veljati pravila za spremljanje plačilne sposobnosti podjetja in njegovih lastnikov; (c) letne računovodske izkaze podjetja mora revidirati ena ali več oseb, pooblaščenih v skladu z nacionalnim pravom za revidiranje računovodskih izkazov; (d) kadar ima podjetje le enega lastnika, mora ta oseba poskrbeti za zaščito vlagateljev v primeru prenehanja poslovanja podjetja po smrti ali poslovni nesposobnosti lastnika ali kakršnega koli drugega takega dogodka; (2) „investicijske storitve in posli“ pomeni katero koli od storitev in poslov s seznama iz oddelka A Priloge I v zvezi s katerim koli od instrumentov s seznama iz oddelka C Priloge I. Komisija v skladu s členom 89 sprejme delegirane akte, v katerih določi: (a) pogodbe na izvedene finančne instrumente iz oddelka C.6 Priloge I, ki imajo značilnosti veleprodajnih energetskih proizvodov, ki morajo biti fizično poravnani, in pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih na energente iz C.6; (b) pogodbe na izvedene finančne instrumente iz oddelka C.7 Priloge I, ki imajo značilnosti drugih izvedenih finančnih instrumentov; (c) pogodbe na izvedene finančne instrumente iz oddelka C.10 Priloge I, ki imajo značilnosti drugih izvedenih finančnih instrumentov, ob upoštevanju, med drugim, ali se z njimi trguje na reguliranem trgu, MTF ali OTF; (3) „pomožne storitve“ pomeni katero koli od storitev s seznama iz oddelka B Priloge I; (4) „investicijsko svetovanje“ pomeni dajanje osebnih priporočil stranki na njeno zahtevo ali na pobudo investicijskega podjetja glede enega ali več poslov v zvezi s finančnimi instrumenti; (5) „izvrševanje naročil v imenu strank“ pomeni delovanje s ciljem sklepanja sporazumov o nakupu ali prodaji enega ali več finančnih instrumentov za račun stranke in vključuje sklepanje sporazumov o prodaji finančnih instrumentov, ki jih izda investicijsko podjetje ali kreditna institucija, v času njihove izdaje; (6) „poslovanje za svoj račun“ pomeni trgovanje v breme lastnega kapitala, katerega rezultat je sklenitev poslov z enim ali več finančnimi instrumenti; (7) „vzdrževalec trga“ pomeni osebo, ki kontinuirano nastopa na finančnih trgih kot pripravljena na poslovanje za svoj račun s kupovanjem in prodajanjem finančnih instrumentov v breme lastnega kapitala te osebe po cenah, ki jih določi ta oseba; (8) „upravljanje portfeljev“ pomeni upravljanje portfeljev v skladu s pooblastili strank po lastni presoji za vsako stranko posebej, pri čemer taki portfelji zajemajo enega ali več finančnih instrumentov; (9) „stranka“ pomeni katero koli fizično ali pravno osebo, za katero investicijsko podjetje opravlja investicijske ali pomožne storitve; (10) „profesionalna stranka“ pomeni stranko, ki izpolnjuje merila iz Priloge II; (11) „neprofesionalna stranka“ pomeni stranko, ki ni profesionalna stranka; (12) „zagonski trg MSP“ pomeni MTF, ki je registriran kot zagonski trg MSP v skladu s členom 33; (13) „mala in srednja podjetja“ v tej direktivi pomeni podjetja, katerih povprečna tržna kapitalizacija na podlagi ponudb ob zaključku leta za pretekla tri koledarska leta je znašala manj kot 200 000 000 EUR; (14) „naročilo z omejitvijo“ pomeni naročilo nakupa ali prodaje finančnega instrumenta po navedeni mejni ceni ali bolje in v navedenem obsegu; (15) „finančni instrument“ pomeni instrumente iz oddelka C Priloge I; (16) „pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih na energente C6“ pomeni opcije, terminske pogodbe, menjalne posle in vse druge pogodbe na izvedene finančne instrumente, navedene v oddelku C.6 Priloge I v zvezi s premogom ali nafto, s katerimi se trguje v OTF in jih je treba fizično poravnati; (17) „instrumenti denarnega trga“ pomeni tisti razred instrumentov, s katerimi se navadno posluje na denarnem trgu, kot so zakladne menice, potrdila o denarnih depozitih in komercialni zapisi, razen plačilnih instrumentov; (18) „upravljavec trga“ pomeni osebo ali osebe, ki vodijo in/ali upravljajo posle na reguliranem trgu in je lahko tudi sam regulirani trg; (19) „večstranski sistem“ pomeni sistem ali infrastrukturo, v kateri lahko vzajemno delujejo nakupni in prodajni trgovski interesi več tretjih oseb v zvezi s finančnimi instrumenti; (20) „sistematični internalizator“ pomeni investicijsko podjetje, ki organizirano, pogosto, sistematično in v znatnem obsegu posluje za svoj račun pri izvrševanju naročila strank zunaj reguliranega trga, MTF ali OTF, ne da bi upravljalo večstranski sistem. Pogostost in sistematičnost se meri s številom poslov s finančnim instrumentom, ki jih investicijsko podjetje izvede na OTC za svoj račun tako, da izvršuje naročila strank. Znatni obseg trgovanja se meri bodisi z obsegom trgovanja investicijskega podjetja na OTC v primerjavi s celotnim trgovanjem investicijskega podjetja s specifičnim finančnim instrumentom bodisi z obsegom trgovanja investicijskega podjetja na OTC v primerjavi s celotnim trgovanjem s specifičnim finančnim instrumentom v Uniji. Opredelitev sistematičnega internalizatorja se uporablja le, kadar sta vnaprej določeni omejitvi pogostosti in sistematičnosti ter znatnosti obsega obe prekoračeni in kadar se investicijsko podjetje odloči za delovanje v sistemu sistematičnega internalizatorja; (21) „regulirani trg“ pomeni večstranski sistem, ki ga upravlja in/ali vodi upravljavec trga, ki združuje ali omogoča združevanje nakupnih in prodajnih interesov več tretjih oseb v zvezi s finančnimi instrumenti – znotraj sistema in v skladu s pravili, ki niso diskrecijska –, pri čemer se sklene pogodba v zvezi s finančnimi instrumenti, uvrščenimi v trgovanje v skladu z njegovimi pravili in/ali sistemi, za katerega je pridobljeno dovoljenje ter ki deluje redno in v skladu z naslovom III te direktive; (22) „večstranski sistem trgovanja“ ali „MTF“ pomeni večstranski sistem, ki ga upravlja investicijsko podjetje ali upravljavec trga ter združuje nakupne in prodajne interese več tretjih oseb v zvezi s finančnimi instrumenti – znotraj sistema in v skladu s pravili, ki niso diskrecijska –, pri čemer se sklene pogodba v skladu z naslovom II te direktive; (23) „organizirani sistem trgovanja“ ali „OTF“ pomeni večstranski sistem, ki ni regulirani trg ali MTF ter v katerem lahko medsebojno vplivajo nakupni in prodajni interesi več tretjih oseb v zvezi z obveznicami, strukturiranimi finančnimi produkti, pravicami do emisije ali izvedenimi finančnimi instrumenti, pri čemer se sklene pogodba v skladu z naslovom II te direktive; (24) „mesto trgovanja“ pomeni regulirani trg, MTF ali OTF; (25) „likvidni trg“ pomeni: trg finančnega instrumenta ali razreda finančnih instrumentov, na katerem so stalno prisotni pripravljeni kupci in prodajalci, trg pa se ocenjuje v skladu z naslednjimi merili, ob upoštevanju specifičnih tržnih struktur določenega finančnega instrumenta ali določenega razreda finančnih instrumentov: (a) povprečna pogostost in obseg poslov v različnih tržnih pogojih, ob upoštevanju narave in življenjskega cikla produktov v razredu finančnih instrumentov; (b) število in vrsta udeležencev na trgu, vključno z razmerjem med udeleženci na trgu in finančnimi instrumenti za posamičen produkt, s katerimi se trguje; (c) povprečna velikost razponov, kadar je na voljo; (26) „pristojni organ“ pomeni organ, ki ga imenuje posamezna država članica v skladu s členom 67, razen če je v tej direktivi določeno drugače; (27) „kreditna institucija“ pomeni kreditno institucijo, kakor je opredeljena v točki (1) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013; (28) „družba za upravljanje KNPVP“ pomeni družbo za upravljanje, kakor je opredeljena v točki (b) člena 2(1) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 3 ); (29) „vezani zastopnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki z neomejeno in brezpogojno odgovornostjo samo enega investicijskega podjetja, v imenu katerega deluje, spodbuja investicijske in/ali pomožne storitve pri strankah ali potencialnih strankah, sprejema in posreduje navodila ali naročila strank v zvezi z investicijskimi storitvami ali finančnimi instrumenti, plasira finančne instrumente ali svetuje strankam ali potencialnim strankam glede teh finančnih instrumentov ali storitev; (30) „podružnica“ pomeni poslovno enoto, ki ni glavna uprava in ki je del investicijskega podjetja, ki nima statusa pravne osebe, ki opravlja investicijske storitve in/ali posle in ki lahko opravlja tudi pomožne storitve, za katere je dovoljenje pridobilo investicijsko podjetje; vse poslovne enote, ki jih v isti državi članici ustanovi investicijsko podjetje s sedežem v drugi državi članici, se štejejo za eno samo podružnico; (31) „kvalificirani delež“ pomeni neposredni ali posredni delež v investicijskem podjetju, ki predstavlja 10 % ali več kapitala ali glasovalnih pravic, kot je določeno v členih 9 in 10 Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 4 ), ob upoštevanju pogojev o združevanju teh pravic, določenih v členu 12(4) in (5) navedene direktive, ali ki omogoča pomembno vplivanje na upravljanje investicijskega podjetja, v katerem je ta delež; (32) „obvladujoče podjetje“ pomeni obvladujoče podjetje v smislu členov 2(9) in 22 Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 5 ); (33) „odvisno podjetje“ pomeni odvisno podjetje v smislu členov 2(10) in 22 Direktive 2013/34/EU, vključno s katerim koli odvisnim podjetjem odvisnega podjetja vrhovnega obvladujočega podjetja; (34) „skupina“ pomeni skupino, kot je opredeljena v členu 2(11) Direktive 2013/34/EU; (35) „tesna povezanost“ pomeni položaj, v katerem sta dve ali je več fizičnih ali pravnih oseb povezanih prek: (a) udeležbe v obliki neposrednega ali posrednega lastništva s katerim se pridobi 20 % ali več glasovalnih pravic ali kapitala v podjetju; (b) obvladovanja, ki pomeni odnos med obvladujočim in odvisnim podjetjem v vseh primerih iz člena 22(1) in (2) Direktive 2013/34/EU ali podoben odnos med katero koli fizično ali pravno osebo in podjetjem, pri čemer se tudi morebitno odvisno podjetje odvisnega podjetja šteje za odvisno podjetje obvladujočega podjetja, ki je na čelu teh podjetij; (c) položaja, v katerem so fizične ali pravne osebe stalno povezane z eno in isto osebo prek odnosa obvladovanja; (36) „upravljalni organ“ pomeni organ ali organe investicijskega podjetja, upravljavca trga ali izvajalca storitev sporočanja podatkov, ki so imenovani v skladu z nacionalno zakonodajo, ki so pristojni za določanje strategije, ciljev in splošnih usmeritev subjekta ter nadzirajo in spremljajo sprejemanje vodstvenih odločitev, vključuje pa osebe, ki dejansko vodijo posle subjekta. Kadar se ta direktiva sklicuje na upravljalni organ in kadar so v skladu z nacionalnim pravom vodstvene in nadzorne funkcije upravljalnega organa dodeljene različnim organom ali različnim članom znotraj enega organa, država članica določi organe ali člane upravljalnega organa, ki so odgovorni v skladu z nacionalnim pravom, razen če je v direktivi drugače določeno. (37) „višje vodstvo“ pomeni fizične osebe, ki v investicijskem podjetju, pri upravljavcu trga ali izvajalcu storitev sporočanja podatkov opravljajo izvršno funkcijo ter so pristojni in odgovorni upravljalnemu organu za vsakodnevno vodenje subjekta, vključno z izvajanjem politike v zvezi s prodajo storitev in produktov strankam s strani podjetja in njegovih zaposlenih; (38) „trgovanje s hkratnim nakupom in prodajo“ pomeni posel, pri katerem spodbujevalec posreduje pri poslu med kupcem in prodajalcem tako, da ni pri izvedbi posla nikoli izpostavljen tržnemu tveganju, pri čemer sta obe strani posla izvršeni istočasno, posel pa je sklenjen po ceni, po kateri spodbujevalec razen predhodno razkrite provizije, pristojbine ali bremenitve ne ustvari ne dobička ne izgube; (39) „algoritemsko trgovanje“ pomeni trgovanje s finančnimi instrumenti, pri katerem računalniški algoritem samodejno določa posamezne parametre naročil, kot so ali naj se naročilo začne izvrševati, čas izvršitve naročila, cena ali količina naročila ali kako upravljati naročilo po prejemu, z omejenim človeškim posredovanjem ali brez njega, in ne vključuje nobenega sistema, ki se uporablja samo za usmerjanje naročil na eno ali več mest trgovanja ali za obdelavo naročil, pri katerih ni določenih parametrov trgovanja, ali za potrjevanje naročil ali obdelavo izvršenih poslov po trgovanju; (40) „tehnika visokofrekvenčnega algoritemskega trgovanja“ pomeni vsako tehniko algoritemskega trgovanja z naslednjimi značilnostmi: (a) infrastruktura, katere namen je zmanjševati zakasnitve zaradi omrežja in druge zakasnitve, vključno z vsaj eno izmed naslednjih zmogljivosti za algoritemski vnos naročil: kolokacija, gostovanje v bližini ali hiter neposredni elektronski dostop; (b) sistem brez človeškega posredovanja določi sprožanje, ustvarjanje, preusmerjanje in izvrševanje naročil za individualno trgovanje ali naročila ter (c) visoko število dnevnih sporočil, ki predstavljajo naročila, ponudbe ali preklice; (41) „neposredni elektronski dostop“ pomeni ureditev, pri kateri član ali udeleženec ali stranka mesta trgovanja osebi dovoli, da uporablja njegovo identifikacijsko kodo, tako da lahko oseba elektronsko posreduje naročila v zvezi s finančnim instrumentom neposredno mestu trgovanja in zajema ureditev, pri kateri oseba za posredovanje naročil (neposredni dostop do trga) uporablja tudi infrastrukturo člana ali udeleženca ali stranke, oziroma sistem za dostopanje, ki ga zagotavlja član ali udeleženec ali stranka in ureditev, pri katerih ta oseba ne uporablja te infrastrukture (sponzorirani dostop); (42) „navzkrižna prodaja“ pomeni ponujanje investicijske storitve skupaj z drugo storitvijo ali produktom kot del svežnja ali kot pogoj za isto pogodbo oziroma sveženj; ►C1 (43) „strukturirana vloga“ pomeni vlogo, kakor je opredeljena v točki (3) člena 2(1) Direktive 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta ◄ ( 6 ), ki je v celoti izplačljiva ob zapadlosti pod pogoji, pod katerimi se povrnejo ali so ogrožene vse obresti ali premije, in sicer na podlagi izračuna, ki upošteva dejavnike, kot so: (a) indeks ali kombinacija indeksov, razen vloge z variabilno obrestno mero, katerih rentabilnost je neposredno povezana z indeksom obrestnih mer, kot sta Euribor ali Libor; (b) finančni instrument ali kombinacija finančnih instrumentov; (c) blago ali kombinacija blaga ali drugih fizičnih ali nefizičnih sredstev nezamenljivega značaja; ali (d) menjalni tečaj ali kombinacija menjalnih tečajev; (44) „prenosljivi vrednostni papirji“ pomeni tiste razrede vrednostnih papirjev, ki se lahko tržijo na trgu kapitala, razen plačilnih instrumentov, kot so: (a) delnice družb in drugi vrednostni papirji, enakovredni delnicam v podjetjih, partnerskih podjetjih ali drugih subjektih, ter potrdila o lastništvu v zvezi z delnicami; (b) obveznice in druge oblike listinjenega dolga, vključno s potrdili o lastništvu v zvezi s takimi vrednostnimi papirji; (c) vsi drugi vrednostni papirji, ki dajejo pravico do pridobitve ali prodaje kakršnega koli takega prenosljivega vrednostnega papirja ali ki privedejo do denarnega plačila, določeni glede na prenosljive vrednostne papirje, valute, obrestne mere ali donose, blago ali druge indekse ali ukrepe; (45) „potrdila o lastništvu“ pomeni vrednostne papirje, s katerimi se lahko trguje na kapitalskih trgih in ki pomenijo lastništvo vrednostnih papirjev nerezidenčnega izdajatelja, pri čemer so lahko uvrščeni v trgovanje na reguliranem trgu in se z njimi trguje neodvisno od vrednostnih papirjev nerezidenčnega izdajatelja; (46) „investicijski sklad, s katerim se trguje na borzi“ pomeni sklad, za katerega velja, da se vsaj z eno njegovo enoto ali razredom deležev trguje ves dan na najmanj enem mestu trgovanja in z vsaj enim vzdrževalcem trga, ki sprejme ukrepe za zagotovitev, da se cena njegovih enot oziroma deležev na mestu trgovanja ne razlikuje bistveno od neto vrednosti njegovega premoženja in, kjer je primerno, od okvirne neto vrednosti njegovega premoženja; (47) „certifikati“ pomeni certifikate, kot so opredeljeni v členu 2(1)(27) Uredbe (EU) št. 600/2014; (48) „strukturirani finančni produkti“ pomeni strukturirane finančne produkte, kot so opredeljeni v členu 2(1)(28) Uredbe (EU) št. 600/2014; (49) „izvedeni finančni instrumenti“ pomeni izvedene finančne instrumente, kot so opredeljeni v členu 2(1)(29) Uredbe (EU) št. 600/2014; (50) „izvedeni finančni instrumenti na blago“ pomeni izvedene finančne instrumente na blago, kot so opredeljeni v členu 2(1)(30) Uredbe (EU) št. 600/2014; (51) „CNS“ pomeni CNS, kot je opredeljena v členu 2(1) Uredbe (EU) št. 648/2012; (52) „sistem odobrenih objav“ ali „APA“ pomeni osebo, ki je v skladu s to direktivo pooblaščena za zagotavljanje storitve objavljanja poročil o trgovanju v imenu investicijskih podjetij v skladu s členoma 20 in 21 Uredbe (EU) št. 600/2014; (53) „ponudnik stalnih informacij“ ali „CTP“ pomeni osebo, ki je v skladu s to direktivo pooblaščena za zagotavljanje storitve zbiranja poročil o trgovanju za finančne instrumente iz členov 6, 7, 10, 12 in 13, 20 in 21 Uredbe (EU) št. 600/2014 iz reguliranih trgov, MTF, OTF in APA ter njihovo združevanje v stalni elektronski tok podatkov v živo, ki zagotavlja podatke o ceni in količini podatkov za posamezen finančni instrument; (54) „odobreni mehanizem poročanja“ ali „ARM“ pomeni osebo, ki je v skladu s to direktivo pooblaščena za zagotavljanje storitve poročanja o podrobnostih poslov pristojnim organom ali ESMA v imenu investicijskih podjetij; (55) „matična država članica“ pomeni: (a) v primeru investicijskih podjetij: (i) če je investicijsko podjetje fizična oseba, državo članico, v kateri se nahaja njegov glavni sedež; (ii) če je investicijsko podjetje pravna oseba, državo članico, v kateri se nahaja njegov registrirani sedež; (iii) če investicijsko podjetje v skladu z nacionalno zakonodajo nima registriranega sedeža, državo članico, v kateri se nahaja njegov glavni sedež; (b) v primeru reguliranega trga državo članico, v kateri je registriran regulirani trg, ali, če v skladu s pravom te države članice nima registriranega sedeža, državo članico, v kateri se nahaja glavni sedež reguliranega trga; (c) v primeru APA, CTP ali ARM: (i) če je APA, CTP ali ARM fizična oseba, državo članico, v kateri se nahaja njegov glavni sedež; (ii) če je APA, CTP ali ARM pravna oseba, državo članico, v kateri se nahaja njegov registrirani sedež; (iii) če APA, CTP ali ARM v skladu z nacionalnim pravom nima registriranega sedeža, državo članico, v kateri se nahaja njegov glavni sedež; (56) „država članica gostiteljica“ pomeni državo članico, ki ni matična država članica in v kateri ima investicijsko podjetje podružnico ali zagotavlja investicijske storitve in/ali posle, ali državo članico, v kateri regulirani trg zagotavlja ustrezno ureditev, s čimer oddaljenim članom ali udeležencem s sedežem v tej isti državi članici omogoča dostop do trgovanja v svojem sistemu; (57) „podjetje tretje države“ pomeni podjetje, ki bi bilo kreditna institucija, ki zagotavlja investicijske storitve ali opravlja investicijske podle, ali investicijsko podjetje, če bi se njegov glavni sedež ali registrirani sedež nahajal v Uniji; (58) „energetski proizvod na debelo“ pomeni energetski proizvod na debelo, kot je opredeljen v točki (4) člena 2 Uredbe (EU) št. 1227/2011; (59) „izvedeni finančni instrumenti na kmetijske proizvode“ pomeni pogodbe na izvedene finančne instrumente v zvezi s proizvodi, naštetimi v členu 1 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 7 ) ter delih I do XX in XXIV/1 Priloge I k navedeni uredbi; (60) „izdajatelj državnega vrednostnega papirja“ pomeni katerega koli od naslednjih subjektov, ki izdajo dolžniški instrument: (i) Unijo; (ii) državo članico, vključno z vladnim oddelkom, agencijo ali pravno osebo s posebnim namenom v državi članici; (iii) v primeru zvezne države članice, eno od zveznih enot; (iv) pravno osebo s posebnim namenom za več držav članic; (v) mednarodno finančno institucijo, ki sta jo ustanovili dve državi članici ali več in ima namen zagotoviti financiranje in finančno pomoč za svoje članice, ki imajo resne finančne težave ali jim te grozijo, ali (vi) Evropsko investicijsko banko; (61) „državni vrednostni papir“ pomeni dolžniški instrument, ki ga izda izdajatelj državnega vrednostnega papirja; (62) „trajni nosilec podatkov“ pomeni vsak instrument, ki: (a) stranki omogoča shranjevanje nanjo naslovljenih podatkov tako, da so ji dostopni za poznejšo uporabo in v obdobju, primernem glede na namen podatkov, ter (b) ji omogoča nespremenjeni prikaz shranjenih podatkov; (63) „izvajalec storitev sporočanja podatkov“ pomeni APA, CTP ali ARM; ▼M1 (64) „centralna depotna družba“ ali „CDD“ pomeni centralno depotno družbo, kakor je opredeljena v točki (1) člena 2(1) Uredbe (EU) št. 909/2014. ▼B

2. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 89 v zvezi z ukrepi za določitev nekaterih tehničnih elementov opredelitev iz odstavka 1, njihovo prilagoditev razvoju trgov, tehnološkemu razvoju in izkušnjam z ravnanji, prepovedanimi z Uredbo (EU) št. 596/2014, in zagotovitev enotne uporabe te direktive.







NASLOV II

DOVOLJENJE IN POGOJI POSLOVANJA INVESTICIJSKIH PODJETIJ







POGLAVJE I

Pogoji in postopki za dovoljenje

Člen 5

Zahteva za dovoljenje

1. Vsaka država članica zahteva, da je za izvajanje investicijskih storitev in/ali profesionalno opravljanje investicijskih poslov kot redne dejavnosti ali posla potrebno predhodno dovoljenje v skladu s tem poglavjem. Tako dovoljenje izda pristojni organ matične države članice, določen v skladu s členom 67.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 države članice izdajo dovoljenje kateremu koli upravljavcu trga, da upravlja MTF ali OTF, pri čemer je treba predhodno preveriti njegovo skladnost s tem poglavjem.

3. Države članice registrirajo vsa investicijska podjetja. Register je javno dostopen in vsebuje informacije o storitvah ali poslih, za katere je investicijsko podjetje pridobilo dovoljenje. Register se redno posodablja. Vsako dovoljenje se priglasi ESMA.

ESMA pripravi seznam vseh investicijskih podjetij v Uniji. Ta seznam vsebuje informacije o storitvah ali poslih, za katere je vsako investicijsko podjetje pridobilo dovoljenje, in se redno posodablja. ESMA ta seznam objavi na svojem spletnem mestu in ga posodablja.

Če je pristojni organ odvzel dovoljenje v skladu s točkami (b), (c) in (d) člena 8, se ta odvzem objavi v registru za obdobje petih let.

4. Vsaka država članica zahteva: (a) da ima investicijsko podjetje, ki je pravna oseba, svoj glavni sedež v isti državi članici kot registrirani sedež; (b) da ima investicijsko podjetje, ki ni pravna oseba, ali investicijsko podjetje, ki je pravna oseba, vendar v skladu z nacionalnim pravom nima registriranega sedeža, svoj glavni sedež v državi članici, v kateri dejansko posluje.

Člen 6

Področje uporabe dovoljenja

1. Matična država članica zagotovi, da so v dovoljenju navedene investicijske storitve ali posli, za opravljanje katerih se izda dovoljenje. Dovoljenje lahko zajema eno ali več pomožnih storitev iz oddelka B Priloge I. Dovoljenje se v nobenem primeru ne izda samo za opravljanje pomožnih storitev.

2. Investicijsko podjetje, ki želi dovoljenje za razširitev svoje dejavnosti na dodatne investicijske storitve ali posle ali pomožne storitve, ki niso bile predvidene v prvotnem dovoljenju, predloži zahtevo za razširitev svojega dovoljenja.

3. Dovoljenje je veljavno v celotni Uniji in investicijskemu podjetju dovoljuje, da v celotni Uniji opravlja storitve ali posle, za katere je pooblaščeno, prek pravice do ustanovitve, med drugim prek podružnice, ali prek svobode opravljanja storitev.

Člen 7

Postopki za izdajo dovoljenja ali zavrnitev zahtevkov za izdajo dovoljenja

1. Pristojni organ izda dovoljenje šele takrat, ko je v celoti prepričan, da prosilec izpolnjuje vse zahteve v skladu s predpisi, sprejetimi skladno s to direktivo.

2. Investicijsko podjetje predloži vse informacije, vključno s poslovnim načrtom, ki med drugim navaja vrste predvidenih dejavnosti in organizacijsko strukturo, potrebne pristojnemu organu, da se lahko prepriča o tem, da je investicijsko podjetje v času izdaje začetnega dovoljenja uredilo vse potrebno za izpolnjevanje svojih obveznosti v skladu s tem poglavjem.

3. Prosilec je o izdaji dovoljenja ali zavrnitvi izdaje dovoljenja obveščen v šestih mesecih po predložitvi popolnega zahtevka.

4. ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se navedejo: (a) informacije, ki se predložijo pristojnim organom v skladu z odstavkom 2 tega člena, vključno s poslovnim načrtom; (b) zahteve glede vodenja investicijskih podjetij v skladu s členom 9(6) in informacije za obvestila v skladu s členom 9(5); (c) zahteve, ki veljajo za delničarje in družbenike s kvalificiranimi deleži, ter ovire, ki utegnejo preprečevati učinkovito izvajanje nadzornih funkcij pristojnega organa, v skladu s členom 10(1) in (2).

ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov Komisiji predloži do 3. julija 2015.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

5. ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov za določitev standardnih obrazcev, predlog in postopkov za obvestilo ali sporočanje informacij v skladu z odstavkom 2 tega člena in členom 9(5).

ESMA te osnutke izvedbenih tehničnih standardov Komisiji predloži do 3. januarja 2016.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Člen 8

Odvzem dovoljenja

Pristojni organ lahko investicijskemu podjetju odvzame izdano dovoljenje, kadar tako investicijsko podjetje:

(a) dovoljenja ne uporabi v 12 mesecih, se izrecno odpove dovoljenju ali ni v zadnjih šestih mesecih opravilo nobenih investicijskih storitev ali poslov, razen če država članica določi, da dovoljenje v takih primerih preneha veljati;

(b) pridobi dovoljenje z navajanjem lažnih podatkov ali na kakršen koli drug nepravilen način;

▼M4

(c) ne izpolnjuje več pogojev, pod katerimi je bilo dovoljenje izdano, kot je skladnost s pogoji iz Uredbe (EU) 2019/2033 Evropskega parlamenta in Sveta ( 8 );

▼B

(d) hudo in sistematično krši predpise, sprejete v skladu s to direktivo ali Uredbo (EU) št. 600/2014, ki veljajo za pogoje poslovanja investicijskih podjetij;

(e) spada v katerega koli od primerov, v katerih nacionalna zakonodaja glede zadev izven področja uporabe te direktive določa odvzem.

O vsakem odvzemu dovoljenja se obvesti ESMA.

Člen 9

Upravljalni organ

1. Pristojni organi, ki izdajo dovoljenje v skladu s členom 5, zagotovijo, da investicijska podjetja in njihovi upravljalni organi spoštujejo člen 88 in člen 91 Direktive 2013/36/EU.

ESMA in EBA skupaj sprejmeta smernice o elementih iz člena 91(12) Direktive 2013/36/EU.

2. Pristojni organi lahko pri izdaji dovoljenja v skladu s členom 5 članom upravljalnega organa dovolijo opravljati dodatno funkcijo neizvršnega direktorja, kot je določeno v skladu s členom 91(3) Direktive 2013/36/EU. Pristojni organi redno poročajo ESMA o teh dovoljenjih.

EBA in ESMA usklajujeta zbiranje informacij, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka in v skladu s členom 91(6) Direktive 2013/36/EU v zvezi z investicijskimi podjetji.

3. Države članice zagotovijo, da upravljalni organ investicijskega podjetja opredeli, nadzira in je odgovorna za izvajanje ureditve upravljanja, ki zagotavlja učinkovito in skrbno vodenje investicijskega podjetja, vključno z ločevanjem dolžnosti znotraj investicijskega podjetja in preprečevanjem nasprotja interesov na način, ki spodbuja celovitost trga in podpira interese strank.

Brez poseganja v zahteve iz člena 88(1) Direktive 2013/36/EU, navedena ureditev tudi zagotavlja da upravljalni organ opredeli, potrdi in nadzira:

(a) organizacijo podjetja za opravljanju investicijskih storitev in poslov ter pomožnih storitev, vključno s spretnostmi, znanjem in izkušnjami, ki se zahtevajo od zaposlenih, ter viri, postopki in dogovori glede opravljanja storitev in poslov podjetja ob upoštevanju narave, obsega in zapletenosti teh dejavnosti ter vseh zahtev, ki jih mora izpolnjevati podjetje;

(b) politiko glede storitev, poslov in produktov, ki se jih ponuja ali zagotavlja, v skladu z dovoljenim tveganjem podjetja ter značilnostmi in potrebami strank podjetja, ki jim bodo navedene storitve ponujene ali zagotovljene, vključno z opravljanjem stresnih testov, kadar je primerno;

(c) politiko prejemkov oseb, udeleženih pri opravljanju storitev za stranke, katere cilj je spodbujati odgovorno poslovanje, pošteno obravnavanje strank ter preprečevati nasprotja interesov v odnosih s strankami.

Upravljalni organ spremlja in redno ocenjuje primernost ter izvajanje strateških ciljev podjetja pri opravljanju investicijskih storitev in poslov ter pomožnih storitev, učinkovitost ureditve upravljanja podjetja in ustreznosti politik glede zagotavljanja storitev strankam ter sprejme ustrezne ukrepe za odpravo morebitnih pomanjkljivosti

Člani upravljalnega organa imajo ustrezen dostop do informacij in dokumentov, ki so potrebni za nadziranje in spremljanje odločitev glede vodenja.

4. Pristojni organ zavrne izdajo dovoljenja, če ugotovi, da člani upravljalnega organa investicijskega podjetja niso dovolj ugledni, nimajo dovolj znanja, spretnosti in izkušenj ter da opravljanju svojih funkcij ne namenijo dovolj časa, ali če obstajajo objektivni in dokazljivi razlogi za prepričanje, da lahko upravljalni organ podjetja predstavlja nevarnost za učinkovito, varno in skrbno upravljanje ter za ustrezno upoštevanje interesov strank podjetja in celovitosti trga.

5. Države članice od investicijskih podjetij zahtevajo, da pristojni organ obvestijo o vseh članih svojega upravljalnega organa in o morebitnih spremembah članstva, skupaj z vsemi informacijami, ki so potrebne za ocenitev, ali podjetje izpolnjuje zahteve iz odstavkov 1, 2 in 3.

6. Države članice zahtevajo, da vsaj dve osebi, ki izpolnjujeta zahteve iz odstavka 1, dejansko vodita posle investicijskega podjetja, ki zaprosi za dovoljenje.

Z odstopanjem od prvega pododstavka lahko države članice izdajo dovoljenje investicijskim podjetjem, ki so fizične osebe, ali investicijskim podjetjem, ki so pravne osebe in jih vodi ena sama fizična oseba, v skladu z njihovimi ustanovnimi pravili in nacionalno zakonodajo. Države članice vseeno zahtevajo da:

(a) se vzpostavi alternativna ureditev za zagotovitev zdravega in skrbnega vodenja takih investicijskih podjetij ter da se ustrezno upoštevajo interesi strank in celovitost trga;

(b) imajo zadevne fizične osebe zadosten ugled, ustrezno znanje, spretnosti in izkušnje ter da opravljanju svojih nalog namenijo dovolj časa.

Člen 10

Delničarji in člani s kvalificiranim deležem

1. Pristojni organi investicijskemu podjetju ne smejo izdati dovoljenja za opravljanje investicijskih storitev ali izvajanje investicijskih poslov, dokler niso obveščeni o imenih delničarjev ali družbenikov, neposrednih ali posrednih, fizičnih ali pravnih oseb, ki imajo kvalificirane deleže in višine teh deležev.

Pristojni organ zavrne izdajo dovoljenja, če ob upoštevanju potrebe po zagotovitvi zdravega in skrbnega vodenja investicijskega podjetja ni zadovoljivo prepričan v primernost delničarjev ali družbenikov s kvalificiranimi deleži.

Kadar med investicijskim podjetjem in drugo fizično ali pravno osebo obstajajo tesne povezave, pristojni organ izda dovoljenje samo, če te povezave ne preprečujejo učinkovitega izvajanja nadzornih funkcij pristojnega organa.

2. Pristojni organ zavrne izdajo dovoljenja, če zakoni ali drugi predpisi tretje države, ki veljajo za eno ali več fizičnih ali pravnih oseb, s katerimi ima podjetje tesne povezave, ali težave v zvezi z njihovim uveljavljanjem, preprečujejo učinkovito izvajanje njegovih nadzornih funkcij.

3. Države članice zahtevajo, da v primeru, ko bi osebe iz prvega pododstavka odstavka 1 verjetno škodljivo vplivale na zdravo in skrbno vodenje investicijskega podjetja, pristojni organ sprejme ustrezne ukrepe za prenehanje takega položaja.

Taki ukrepi lahko vključujejo vložitev zahtevka za sodno varstvo ali uvedbo sankcij proti direktorjem in osebam, odgovornim za vodenje, ali zadržanje uveljavljanja glasovalnih pravic, ki izhajajo iz delnic ali deležev, katerih imetniki so zadevni delničarji ali družbeniki.

Člen 11

Obvestilo o predlaganih pridobitvah

1. Države članice zahtevajo od vsake fizične ali pravne osebe ali oseb, ki delujejo usklajeno (v nadaljnjem besedilu: bodoči pridobitelj) in ki so se odločile, da neposredno ali posredno pridobijo ali dodatno povečajo kvalificirani delež v investicijskem podjetju, in bi zaradi tega bil njihov delež glasovalnih pravic ali delež kapitala enak ali večji od 20 %, 30 % ali 50 % ali takšen, da bi investicijsko podjetje postalo njihovo odvisno podjetje (v nadaljnjem besedilu: predlagana pridobitev), da najprej pisno obvestijo pristojne organe investicijskega podjetja, v katerem skušajo pridobiti ali povečati kvalificirani delež, o velikosti predvidenega deleža, in jim sporočijo ustrezne informacije iz člena 13(4).

Države članice zahtevajo od vsake fizične ali pravne osebe, ki se je odločila, da bi neposredno ali posredno odsvojila kvalificirani delež v investicijskem podjetju, da najprej o tem pisno uradno obvesti pristojne organe in jim sporoči, kolikšen je ta nameravani delež. Taka oseba pristojne organe uradno obvesti tudi, če se je odločila, da bi zmanjšala svoj kvalificirani delež, tako da bi bil njen delež glasovalnih pravic ali delež kapitala manjši od 20 %, 30 % ali 50 % ali da bi investicijsko podjetje prenehalo biti njeno odvisno podjetje.

Državam članicam ni treba uporabiti 30-odstotnega praga, če v skladu s točko (a) člena 9(3) Direktive 2004/109/ES uporabljajo prag ene tretjine.

Pri ugotavljanju, ali so izpolnjena merila za kvalificirani delež iz člena 10 in tega člena, države članice ne upoštevajo glasovalnih pravic ali deležev, ki so jih investicijska podjetja ali kreditne institucije morda pridobile prek prodaje prve izdaje finančnih instrumentov in/ali plasiranja finančnih instrumentov z obveznostjo odkupa iz točke 6 oddelka A Priloge I, pod pogojem, da se te pravice ne uveljavljajo ali drugače uporabljajo za poseganje v upravljanje izdajatelja in se prodajo v enem letu od pridobitve.

2. Ustrezni pristojni organi se med tem, ko opravljajo ocenjevanje v skladu s členom 13(1) (v nadaljnjem besedilu: ocenjevanje) med seboj o vsem posvetujejo, če je bodoči pridobitelj: (a) kreditna institucija, zavarovalnica, pozavarovalnica, investicijsko podjetje ali družba za upravljanje KNPVP, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi članici ali v drugem sektorju kot pa tistem, v katerem naj bi prišlo do pridobitve; (b) obvladujoče podjetje kreditne institucije, zavarovalnice, pozavarovalnice, investicijskega podjetja ali družbe za upravljanje KNPVP, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi članici ali v drugem sektorju kot pa tistem, v katerem naj bi prišlo do pridobitve; ali (c) fizična ali pravna oseba, ki obvladuje kreditno institucijo, zavarovalnico, pozavarovalnico, investicijsko podjetje ali družbo za upravljanje KNPVP, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi članici ali v drugem sektorju kot pa tistem, v katerem naj bi prišlo do pridobitve.

Pristojni organi si brez nepotrebnih zamud zagotavljajo informacije, ki so bistvene ali pomembne za ocenjevanje. V zvezi s tem si pristojni organi sporočajo vse pomembne informacije na zahtevo, vse bistvene informacije pa na lastno pobudo. Pri odločitvi pristojnega organa, ki je izdal dovoljenje investicijskemu podjetju, v katerem naj bi prišlo do predlagane pridobitve, se upoštevajo vsa stališča ali pridržki, ki jih je izrazil pristojni organ, odgovoren za bodočega pridobitelja.

3. Države članice zahtevajo, da investicijsko podjetje nemudoma obvesti pristojni organ, če izve za morebitne pridobitve ali prodaje deležev svojega kapitala, s katerimi deleži presežejo ali padejo pod kateri koli prag iz prvega pododstavka odstavka 1.

Vsaj enkrat letno investicijska podjetja obvestijo pristojni organ tudi o imenih delničarjev in družbenikov s kvalificiranimi deleži ter o velikostih teh deležev, kakor so, na primer, prikazani v informacijah, prejetih na letnih skupščinah delničarjev in družbenikov ali kot posledica skladnosti s predpisi, ki se uporabljajo za podjetja, katerih prenosljivi vrednostni papirji so uvrščeni v trgovanje na reguliranem trgu.

4. Države članice od pristojnih organov zahtevajo, da sprejmejo ukrepe, podobne tistim iz člena 10(3) v zvezi z osebami, ki ne izpolnjujejo obveznosti zagotovitve predhodnih informacij v zvezi s pridobitvijo ali povečanjem kvalificiranega deleža. Za primer, če se delež pridobi kljub nasprotovanju pristojnega organa, države članice ne glede na morebitne druge sankcije določijo zadržanje uveljavljanja zadevnih glasovalnih pravic, ničnost oddanih glasov ali izpodbojnost.

Člen 12

Ocenjevalno obdobje

1. Pristojni organi nemudoma, v vsakem primeru pa v dveh delovnih dneh po prejemu obvestila, zahtevanega v skladu s prvim pododstavkom člena 11(1), ter po morebitnem kasnejšem prejemu informacij iz odstavka 2 tega člena bodočemu pridobitelju pisno potrdijo njegov prejem.

Pristojni organi imajo na voljo največ šestdeset delovnih dni po datumu pisnega potrdila o prejemu obvestila in vseh dokumentov, za katere države članice zahtevajo, da se priložijo obvestilu na podlagi seznama, omenjenega v členu 13(4) (v nadaljnjem besedilu: ocenjevalno obdobje), da opravijo oceno.

Pristojni organi ob potrditvi prejema obvestijo bodočega pridobitelja o datumu izteka ocenjevalnega obdobja.

2. Pristojni organi lahko po potrebi v ocenjevalnem obdobju, vendar ne kasneje kot petdeseti delovni dan ocenjevalnega obdobja, zaprosijo za dodatne informacije, potrebne za dopolnitev ocene. Ta zahteva mora biti pisna, v njej pa je treba opredeliti, katere dodatne informacije so potrebne.

Za čas, ki poteče od datuma, ko pristojni organi zahtevajo informacije, do datuma, ko prejmejo odgovor bodočega pridobitelja, se ocenjevalno obdobje prekine. Prekinitev ne sme presegati dvajsetih delovnih dni. Pristojni organi lahko po lastni presoji postavijo dodatne zahteve za dopolnitev ali pojasnitev informacij, vendar se zaradi njih ocenjevalno obdobje ne prekine.

3. Pristojni organi lahko prekinitev iz drugega pododstavka odstavka 2 podaljšajo na največ trideset delovnih dni, če je bodoči pridobitelj ena od naslednjih oseb: (a) fizična ali pravna oseba, katere poslovanje ureja zakonodaja države zunaj Unije, ali ki ima sedež zunaj Unije; (b) fizična ali pravna oseba, ki ni podvržena nadzoru po tej direktivi ali direktivah 2009/65/ES, 2009/138/ES ali 2013/36/EU.

4. Če se pristojni organi po opravljeni oceni odločijo, da bodo predlagani pridobitvi nasprotovali, o tem v dveh delovnih dneh in pred iztekom ocenjevalnega obdobja pisno obvestijo bodočega pridobitelja in navedejo razloge za svojo odločitev. Ob upoštevanju nacionalnega prava se lahko na zahtevo bodočega pridobitelja ustrezna utemeljitev odločitve javno objavi. To državi članici ne preprečuje, da pristojnemu organu dovoli objavo, ne da bi bodoči pridobitelj to zahteval.

5. Če pristojni organi predlagani pridobitvi v ocenjevalnem obdobju ne nasprotujejo pisno, se šteje, da je predlagana pridobitev odobrena.

6. Pristojni organi lahko določijo skrajni rok za izpeljavo predlagane pridobitve in ga po potrebi podaljšajo.

7. Države članice ne smejo predpisati strožjih zahtev glede obveščanja pristojnih organov in njihove odobritve neposrednih ali posrednih pridobitev glasovalnih pravic ali kapitala od tistih, ki so določene v tej direktivi.

8. ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se določi izčrpen seznam informacij iz člena 13(4), ki jih morajo bodoči pridobitelji vključiti v svoje obvestilo, brez poseganja v odstavek 2 tega člena.

ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov Komisiji predloži do 1. januarja 2014.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

9. ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov za določitev standardnih obrazcev, predlog in postopkov za načine posvetovanja med ustreznimi pristojnimi organi iz člena 11(2).

ESMA te osnutke izvedbenih tehničnih standardov Komisiji predloži do 1. januarja 2014.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Člen 13

Ocenjevanje

1. Pri ocenjevanju obvestila iz člena 11(1) in informacij iz člena 12(2) pristojni organi zaradi zagotavljanja varnega in skrbnega upravljanja investicijskega podjetja, v katerem naj bi prišlo do pridobitve, in ob upoštevanju verjetnega vpliva bodočega pridobitelja na investicijsko podjetje ocenijo ustreznost bodočega pridobitelja in finančno trdnost predlagane pridobitve po vseh naslednjih merilih: (a) ugled bodočega pridobitelja; (b) ugled in izkušnje vseh, ki bodo zaradi predlagane pridobitve vodili dejavnost investicijskega podjetja; (c) finančna trdnost bodočega pridobitelja, zlasti v zvezi z vrsto opravljanih in načrtovanih dejavnosti v investicijskem podjetju, v kateri si prizadeva za pridobitev; (d) ali bo investicijsko podjetje po predlagani pridobitvi lahko izpolnilo in naprej izpolnjevalo zahteve v zvezi s skrbno oceno na podlagi te direktive in po potrebi drugih direktiv, zlasti direktiv 2002/87/ES in 2013/36/EU; pri tem je še posebej pomembno, ali ima skupina, katere del bo postalo, strukture, ki zagotavljajo izvajanje učinkovitega nadzora, učinkovito izmenjavo informacij med pristojnimi organi in razdelitev odgovornosti med pristojnimi organi; (e) ali obstajajo razlogi za utemeljen sum, da gre ali je šlo v zvezi s predlagano pridobitvijo za pranje denarja ali financiranje terorizma v smislu člena 1 Direktive 2005/60/ES ali za poskus tega in da predlagana pridobitev lahko poveča tveganje.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 89, v katerih prilagodi merila iz prvega pododstavka tega odstavka.

2. Pristojni organi lahko nasprotujejo predlagani pridobitvi samo, če za to obstajajo utemeljeni razlogi na podlagi meril iz odstavka 1 ali če so informacije, ki jih predloži bodoči pridobitelj, nepopolne.

3. Države članice ne določijo nobenih predhodnih pogojev glede obsega deleža, ki ga je treba pridobiti, niti ne dovolijo svojim pristojnim organom, da preučijo predlagano pridobitev v smislu gospodarskih potreb trga.

4. Države članice dajo javnosti na voljo seznam informacij, ki so potrebne za izvedbo ocene in jih je treba predložiti pristojnim organom sočasno z obvestilom iz člena 11(1). Obseg zahtevanih informacij je sorazmeren in prilagojen vrsti bodočega pridobitelja in predlagane pridobitve. Države članice ne zahtevajo informacij, ki za skrbno oceno niso pomembne.

5. Ne glede na člen 12(1), (2) in (3), če je bil pristojni organ uradno obveščen o dveh ali več predlogih za pridobitev ali povečanje kvalificiranega deleža v istem investicijskem podjetju, vse bodoče pridobitelje obravnava na nediskriminatoren način.

Člen 14

Članstvo v pooblaščeni odškodninski shemi za vlagatelje

Pristojni organ preveri, da vsak subjekt, ki zaprosi za dovoljenje kot investicijsko podjetje, v času izdaje dovoljenja izpolnjuje obveznosti iz Direktive 97/9/ES.

Obveznost, določena v prvem odstavku, se izpolnjuje v zvezi s strukturiranimi vlogami, kadar zadevno strukturirano vlogo izda kreditna institucija, ki je članica sistema zajamčenih vlog, priznanega na podlagi Direktive 2014/49/EU.

▼M4

Člen 15

Dotirani ustanovitveni kapital

Države članice zagotovijo, da pristojni organi ne izdajo dovoljenja, če investicijsko podjetje nima dovolj ustanovitvenega kapitala v skladu z zahtevami člena 9 Direktive (EU) 2019/2034 Evropskega parlamenta in Sveta ( 9 ) ob upoštevanju narave zadevnih investicijskih storitev ali poslov.

▼B

Člen 16

Organizacijske zahteve

1. Matične države članice od investicijskih podjetij zahtevajo, da izpolnjujejo organizacijske zahteve, določene v odstavkih 2 do 10 tega člena ter v členu 17.

2. Investicijsko podjetje vzpostavi primerne politike in postopke, ki zadostujejo za to, da se zagotovi, da podjetje, vključno s poslovodji, zaposlenimi in vezanimi zastopniki, izpolnjuje obveznosti v skladu z s to direktivo ter ustreznimi predpisi, ki urejajo osebne posle takih oseb.

3. Investicijsko podjetje vzdržuje in vodi učinkovito organizacijsko in administrativno ureditev s ciljem sprejeti vse razumne ukrepe za preprečitev, da bi nasprotje interesov, kakor je opredeljeno v členu 23, škodljivo vplivalo na interese strank.

Investicijsko podjetje, ki pripravlja finančne instrumente za prodajo strankam, ima vzpostavljene, vodi in pregleduje postopke za odobritev vsakega finančnega instrumenta in pomembnih prilagoditev finančnih instrumentov pred njihovim trženjem ali distribucijo strankam.

V postopku za odobritev produkta se določi opredeljeni ciljni trg končnih strank v okviru zadevne kategorije strank za vsak finančni instrument in zagotovi oceno vseh tveganj, povezanih s tem trgom, in skladnost načrtovane distribucijske strategije z njim.

Investicijsko podjetje redno pregleduje finančne instrumente, ki jih ponuja ali trži, da ob upoštevanju vsakega dogodka, ki bi lahko bistveno vplival na morebitno tveganje za opredeljen ciljni trg, oceni vsaj, ali je finančni instrument še skladen s potrebami opredeljenega ciljnega trga in ali je načrtovana prodajna strategija še ustrezna.

Investicijsko podjetje, ki pripravlja finančne instrumente, da distributerjem na voljo vse ustrezne informacije o finančnih instrumentih in postopku za odobritev produkta, tudi o opredeljenem ciljnem trgu finančnega instrumenta.

Kadar investicijsko podjetje ponuja ali priporoča finančne instrumente, ki jih ne pripravlja, uredi vse potrebno za pridobitev informacij iz petega pododstavka in razumevanje lastnosti in opredeljenega ciljnega trga vsakega takega finančnega instrumenta.

Politike, postopki in ureditve iz tega odstavka ne posegajo v druge zahteve v okviru te direktive in Uredbe (EU) št. 600/2014, tudi ne v zahteve v zvezi z razkritjem, primernostjo ali ustreznostjo, prepoznavanjem in obvladovanjem nasprotja interesov ter spodbudami.

4. Investicijsko podjetje sprejme primerne ukrepe za zagotovitev kontinuitete in pravilnosti opravljanja investicijskih storitev in poslov. V ta namen investicijsko podjetje uporabi ustrezne in sorazmerne sisteme, vire in postopke.

5. Če investicijsko podjetje tretji osebi zaupa izvajanje operativnih funkcij, ki so odločilnega pomena za zagotavljanje neprekinjenih in zadovoljivih storitev za stranke ter neprekinjeno in zadovoljivo opravljanje investicijskih storitev, mora zagotoviti primerno ukrepanje za preprečitev nepotrebnega dodatnega operativnega tveganja. Uporaba zunanjih zmogljivosti za izvajanje operativnih funkcij ne sme biti taka, da bi bistveno škodovala kakovosti notranje kontrole in zmožnosti nadzornika, da spremlja, kako podjetje izpolnjuje svoje obveznosti.

Investicijsko podjetje ima vzpostavljene učinkovite administrativne in računovodske postopke, mehanizme notranje kontrole, učinkovite postopke za oceno tveganja ter učinkovito kontrolo in zaščitne ukrepe za sisteme obdelovanja informacij.

Brez posega v možnost pristojnih organov, da zahtevajo dostop do komunikacij v skladu s to direktivo in Uredbo (EU) št. 600/2014, ima investicijsko podjetje vzpostavljene zanesljive varnostne mehanizme za zagotovitev varnosti in overitve sredstev za prenos informacij, zmanjšanje tveganja za okvaro podatkov in nepooblaščen dostop ter za preprečevanje uhajanja informacij, tako da je zaupnost podatkov vedno zagotovljena.

6. Investicijsko podjetje poskrbi, da se hranijo evidence o vseh storitvah, dejavnostih in poslih, ki morajo biti zadostne, da pristojnemu organu omogočajo opravljanje nadzornih nalog in izvajanje izvršilnih ukrepov iz te direktive, Uredbe (EU) št. 600/2014, Direktive 2014/57/EU in Uredbe (EU) št. 596/2014 ter zlasti preverjanje, ali investicijsko podjetje izpolnjuje vse obveznosti, vključno z obveznostmi do strank ali potencialnih strank in v zvezi s celovitostjo trga.

7. Evidence vključujejo beleženje telefonskih pogovorov ali elektronskih komunikacij, in sicer vsaj tistih v zvezi s posli, sklenjenimi pri poslovanju za svoj račun, ter opravljanje storitev v zvezi s sprejemanjem, posredovanjem in izvrševanjem naročil strank.

Taki telefonski pogovori in elektronske komunikacije vključujejo tudi tiste, ki naj bi privedli do sklenitve poslov pri poslovanju za svoj račun ali opravljanju storitev v zvezi s sprejemanjem, posredovanjem in izvrševanjem naročil strank, tudi če na podlagi teh pogovorov in komunikacij ne pride do sklenitve takih poslov ali do opravljanja takih storitev.

V ta namen investicijsko podjetje sprejme vse razumne ukrepe, s katerimi zagotovi beleženje ustreznih telefonskih pogovorov in elektronske komunikacije, ki se opravijo, pošljejo ali prejmejo z opremo, ki jo je investicijsko podjetje priskrbelo zaposleni osebi ali izvajalcu ali katere uporabo je investicijsko podjetje zaposleni osebi ali izvajalcu odobrilo oziroma dovolilo.

Investicijska podjetja obvestijo nove in obstoječe stranke, da se bodo telefonska komunikacija ali pogovori med investicijskim podjetjem in strankami, ki privedejo ali naj bi privedli do sklenitve poslov, beležili.

Tako obvestilo se lahko poda enkrat, še preden se opravijo investicijske storitve za nove in obstoječe stranke.

Investicijsko podjetje za stranke, ki niso bile predhodno obveščene o beleženju svojih telefonskih komunikaciji ali pogovorov, ne opravljajo investicijskih storitev in poslov po telefonu, kadar so take investicijske storitve in posli v zvezi s sprejemanjem, posredovanjem in izvrševanjem naročil strank.

Stranke lahko naročila oddajo po drugih kanalih, vendar mora biti takšna komunikacija posredovana na trajnem nosilcu podatkov, kot je pismo, telefaks, elektronsko sporočilo ali dokumentacija naročil strank, pripravljena na sestankih. Vsebina zadevnih osebnih pogovorov s stranko se zlasti lahko zabeleži v zapisniku ali beležkah. Takšna naročila se štejejo kot enakovredna naročilom, prejetim po telefonu.

Investicijsko podjetje sprejme vse razumne ukrepe, da bi zaposlenim ali izvajalcem preprečilo opravljanje, pošiljanje ali prejemanje zadevnih telefonski pogovorov in elektronskih komunikacij z zasebno opremo, ki jih investicijsko podjetje ne more zabeležiti ali prekopirati.

Evidence, ki se hranijo v skladu s tem odstavkom, se na zahtevo posredujejo zadevnim strankam in se hranijo pet let, na zahtevo pristojnega organa pa do sedem let.

8. Če investicijsko podjetje hrani finančne instrumente, ki pripadajo strankam, mora urediti vse potrebno za zaščito lastninskih pravic strank, zlasti v primeru plačilne nesposobnosti investicijskega podjetja, in za preprečitev uporabe finančnih instrumentov stranke za svoj račun, razen z izrecnim dovoljenjem stranke.

9. Če investicijsko podjetje hrani sredstva, ki pripadajo strankam, mora urediti vse potrebno za zaščito pravic strank in, razen v primeru kreditnih institucij, preprečitev uporabe sredstev strank za svoj račun.

10. Investicijsko podjetje z neprofesionalnimi strankami ne sklepa dogovorov o prenosu lastniške pravice na finančnem zavarovanju z namenom zavarovanja ali kritja obstoječih ali prihodnjih, dejanskih, možnih ali pričakovanih obveznosti stranke.

11. V primeru podružnic investicijskih podjetij pristojni organ države članice, v kateri se nahaja podružnica, brez poseganja v možnost, da ima pristojni organ matične države članice investicijskega podjetja lahko neposredni dostop do teh evidenc, izvrši obveznost iz odstavkov 6 in 7 v zvezi s posli s strani podružnice.

Države članice lahko v izjemnih okoliščinah investicijskim podjetjem poleg določb iz odstavkov 8, 9 in 10 in zadevnih delegiranih aktov iz odstavka 12 naložijo dodatne zahteve glede zaščite sredstev strank. Take zahteve morajo biti objektivno utemeljene in sorazmerne ter namenjene temu, da bi, če investicijska podjetja ščitijo premoženje in sredstva strank, preprečili posebna tveganja v zvezi z zaščito vlagateljev ali celovitostjo trga, ki so posebej pomembna glede na okoliščine v zvezi s strukturo trga zadevne države članice.

Države članice brez nepotrebnih zamud uradno obvestijo Komisijo o morebitnih zahtevah, ki jih nameravajo določiti v skladu s tem odstavkom, in sicer vsaj dva meseca pred dnevom začetka veljavnosti zadevne zahteve. V uradnem obvestilu navedejo razloge za zahtevo. Dodatne zahteve ne omejujejo ali drugače vplivajo na pravice investicijskih podjetij na podlagi členov 34 in 35.

Komisija v dveh mesecih od prejema uradnega obvestila iz tretjega pododstavka predloži mnenje o sorazmernosti in utemeljitvi dodatnih zahtev.

Države članice lahko ohranijo dodatne zahteve, če so pred 2. julijem 2014 o njih uradno obvestile Komisijo v skladu s členom 4 Direktive 2006/73/ES in če so izpolnjeni pogoji iz navedenega člena.

Komisija o dodatnih zahtevah, določenih v skladu s tem odstavkom, obvesti države članice in jih objavi na svojem spletnem mestu.

12. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 89 zaradi določitve konkretnih organizacijskih zahtev iz odstavkov 2 do 10 tega člena za investicijska podjetja in za podružnice podjetij iz tretjih držav z dovoljenjem za poslovanje v skladu s členom 41, ki opravljajo različne investicijske storitve in/ali posle ter pomožne storitve ali njihovo kombinacijo.

Člen 17

Algoritemsko trgovanje

1. Investicijsko podjetje, ki se ukvarja z algoritemskim trgovanjem, ima vzpostavljene učinkovite sisteme in nadzor tveganj, ki so primerni za dejavnost, ki jo opravlja, in s katerimi zagotavlja, da so sistemi trgovanja odporni in dovolj zmogljivi, da zanje veljajo ustrezni trgovalni pragovi in omejitve ter da preprečujejo pošiljanje napačnih naročil ali drugo delovanje sistemov, ki bi lahko ustvarjalo motnje na trgu ali prispevalo k ustvarjanju motenj. Tako podjetje ima vzpostavljene tudi učinkovite sisteme in nadzor tveganj, s katerimi zagotavlja, da se sistemi trgovanja ne morejo uporabljati za noben namen, ki ni v skladu z Uredbo (EU) št. 596/2014 ali s pravili mesta trgovanja, s katerim je povezano. Investicijsko podjetje ima vzpostavljeno učinkovito ureditev neprekinjenega poslovanja, ki zagotavlja poslovanje v primeru izpada njegovih sistemov trgovanja, ter zagotavlja, da so sistemi temeljito preizkušeni in se njihovo delovanje ustrezno spremlja, tako da izpolnjujejo zahteve iz tega odstavka.

2. Investicijsko podjetje, ki se ukvarja z algoritemskim trgovanjem v eni od držav članic, o tem obvesti pristojne organe matične države članice in mesta trgovanja, na katerem se ukvarja z algoritemskim trgovanjem kot član ali udeleženec mesta trgovanja.

Pristojni organ matične države članice investicijskega podjetja lahko od investicijskega podjetja zahteva, da redno ali priložnostno predloži opis narave strategij algoritemskega trgovanja, ki jih uporablja, podrobnosti glede parametrov trgovanja ali omejitev, ki veljajo za sistem, opis glavnih načinov nadzora skladnosti s predpisi in tveganj, ki jih uporablja za zagotavljanje, da so izpolnjene zahteve iz odstavka 1, ter podrobnosti glede preizkušanja njegovih sistemov. Pristojni organ matične države članice investicijskega podjetja lahko od investicijskega podjetja kadar koli zahteva dodatne informacije o algoritemskem trgovanju in sistemih, ki jih za to dejavnost uporablja.

Pristojni organ matične države članice investicijskega podjetja na zahtevo pristojnega organa mesta trgovanja, na katerem se investicijsko podjetje kot član ali udeleženec mesta trgovanja ukvarja z algoritemskim trgovanjem, in brez nepotrebnih zamud sporoči informacije iz drugega pododstavka, ki jih prejme od investicijskega podjetja, ki se ukvarja z algoritemskim trgovanjem.

Investicijsko podjetje zagotovi, da se hranijo evidence v zvezi z zadevami iz tega odstavka, in zagotovi, da so te evidence zadostne, da pristojnemu organu omogočajo spremljanje skladnosti z zahtevami iz te direktive.

Investicijsko podjetje, ki uporablja tehniko visokofrekvenčnega algoritemskega trgovanja, na odobrenem obrazcu hrani natančne in časovno urejene evidence vseh oddanih naročil, vključno s preklici naročil, izvršenimi naročili in ponudbami, opravljenimi na mestih trgovanja, in jih na zahtevo predloži pristojnemu organu.

3. Investicijsko podjetje, ki se ukvarja z algoritemskim trgovanjem in deluje v okviru strategije vzdrževanja trga, ob upoštevanju likvidnost, obseg in naravo določenega trga in lastnosti instrumenta, s katerim trguje: (a) to vzdrževanje trga nadaljuje neprekinjeno v določenem deležu ur trgovanja mesta trgovanja, razen v izjemnih okoliščinah, kar mestu trgovanja redno in predvidljivo zagotavlja likvidnost; (b) sklene zavezujoč pisni dogovor z mestom trgovanja glede bistvenih obveznosti, v katerem so navedene vsaj obveznosti investicijskega podjetja v skladu s točko (a); in (c) ima vzpostavljene učinkovite sisteme in nadzor, s katerimi zagotovi, da ves čas izpolnjuje obveznosti iz dogovora iz točke (b).

4. Za namen tega člena in člena 48 te direktive investicijsko podjetje, ki se ukvarja z algoritemskim trgovanjem, šteje kot delujoče v okviru strategije vzdrževanja trga, če njegova strategija, kadar kot član ali udeleženec enega ali več mest trgovanja posluje za svoj račun, zajema objavo trdnih dvosmernih ponudb primerljivega obsega in po konkurenčnih cenah, ki se nanašajo na enega ali več finančnih instrumentov na enem ali različnih mestih trgovanja, kar celotnemu trgu redno in pogosto zagotavlja likvidnost.

5. Investicijsko podjetje, ki zagotavlja neposreden elektronski dostop do mesta trgovanja, ima vzpostavljene učinkovite sisteme in nadzor, s katerimi zagotavlja ustrezno presojo in ponovno proučitev primernosti strank, ki uporabljajo storitev, kot tudi, da je strankam, ki uporabljajo storitev, preprečeno, da bi presegle ustrezne vnaprej določene trgovalne in kreditne pragove, da se trgovanje strank, ki uporabljajo storitev, ustrezno spremlja ter da ustrezen nadzor tveganj preprečuje trgovanje, ki bi lahko povzročalo tveganja za investicijsko podjetje ali ustvarjalo oziroma prispevalo k ustvarjanju motenj na trgu ali pa bi lahko bilo v nasprotju z Uredbo (EU) št. 596/2014 ali pravili mesta trgovanja. Neposreden elektronski dostop brez takšnega nadzora je prepovedan.

Investicijsko podjetje, ki zagotavlja neposredni elektronski dostop, je odgovorno, da zagotovi, da stranke, ki uporabljajo to storitev, spoštujejo zahteve iz te direktive in pravila mesta trgovanja. Investicijsko podjetje spremlja posle, da bi prepoznalo kršitve teh pravil, pogoje trgovanja, ki motijo delovanje trga, ali ravnanje, ki bi lahko vključevalo zlorabo trga in ga je treba prijaviti pristojnemu organu. Investicijsko podjetje zagotavlja, da se med investicijskim podjetjem in stranko sklene zavezujoč pisni dogovor glede ključnih pravic in obveznosti, ki izhajajo iz opravljanja storitve, ter da investicijsko podjetje v okviru tega dogovora obdrži odgovornost na podlagi te direktive.

Investicijsko podjetje, ki zagotavlja neposreden elektronski dostop do mesta trgovanja, ustrezno obvesti pristojne organe matične države članice oziroma pristojne organe mesta trgovanja, na katerem zagotavlja neposreden elektronski dostop.

Pristojni organ matične države članice investicijskega podjetja lahko od investicijskega podjetja zahteva, da redno ali priložnostno predloži opis sistemov in nadzora iz prvega pododstavka ter dokazila o njihovi uporabi.

Pristojni organ matične države članice investicijskega podjetja na zahtevo pristojnega organa mesta trgovanja, v zvezi s katerim investicijsko podjetje zagotavlja neposreden elektronski dostop, in brez nepotrebnih zamud sporoči informacije iz četrtega pododstavka, ki jih prejme od investicijskega podjetja.

Investicijsko podjetje poskrbi, da se hranijo evidence v zvezi z zadevami iz tega odstavka, in zagotovi, da so te evidence zadostne, da pristojnemu organu omogočajo spremljanje skladnosti z zahtevami iz te direktive.

6. Investicijsko podjetje, ki deluje kot klirinški član za druge osebe, ima vzpostavljene učinkovite sisteme in nadzor, s katerimi zagotavlja, da se klirinške storitve uporabljajo samo za osebe, ki so primerne in ustrezajo jasnim merilom ter da te osebe izpolnjujejo ustrezne zahteve za zmanjšanje tveganj za investicijsko podjetje in trg. Investicijsko podjetje zagotavlja, da se med investicijskim podjetjem in osebo sklene zavezujoč pisni dogovor glede ključnih pravic in obveznosti, ki izhajajo iz opravljanja te storitve.

7. ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, v katerih določi: (a) podrobnosti glede organizacijskih zahtev iz odstavkov 1 do 6, ki jih morajo izpolnjevati investicijska podjetja, ki opravljajo različne investicijske storitve in/ali posle ter pomožne storitve ali njihovo kombinacijo, s čimer v opisu organizacijskih zahtev iz odstavka 5 določi posebne zahteve za neposreden dostop do trgov ter za sponzorirani dostop, tako da se zagotovi, da je nadzor, ki se uporablja za sponzorirani dostop, vsaj enakovreden nadzoru, ki se uporablja za neposreden dostop do trgov; (b) okoliščine, v katerih bi bilo investicijsko podjetje obvezano skleniti sporazum o vzdrževanju trga iz točke (b) odstavka 3, in vsebino takšnih sporazumov, vključno z deležem ur trgovanja na mestu trgovanja iz odstavka 3; (c) razmere, ki pomenijo izjemne okoliščine iz odstavka 3, vključno z okoliščinami izrazite nestabilnosti, političnimi in makroekonomskimi okoliščinami, sistemskimi in operativnimi zadevami ter okoliščinami, ki investicijsko podjetje ovirajo pri ohranjanju praks skrbnega upravljanja tveganj iz odstavka 1; (d) vsebino in obliko odobrenega obrazca iz petega pododstavka odstavka 2 ter obdobje, za katerega mora investicijsko podjetje take evidence hraniti.

ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov Komisiji predloži do 3. julija 2015.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Člen 18

Trgovanje in zaključek poslov v okviru MTF in OTF

1. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, poleg izpolnjevanja organizacijskih zahtev iz člena 16 uvedejo pregledna pravila in postopke za pošteno in pravilno trgovanje ter uveljavijo objektivna merila za učinkovito izvrševanje naročil. Vzpostavijo ureditve za dobro upravljanje tehničnih operacij sistema, vključno z uvedbo učinkovitih nujnih ukrepov ob motnjah v sistemih.

2. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, uvedejo pregledna pravila glede meril za določanje finančnih instrumentov, s katerimi se lahko trguje v okviru njihovih sistemov.

Države članice zahtevajo, da kjer je ustrezno, investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, zagotovijo ali se zadovoljivo prepričajo o dostopnosti zadostnih javno razpoložljivih informacij, ki njihovim uporabnikom omogočajo investicijsko presojo, ob upoštevanju narave uporabnikov in vrste instrumentov, s katerimi se trguje.

3. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, vzpostavijo, objavijo in vzdržujejo ter izvajajo pregledna in nediskriminatorna pravila na podlagi objektivnih meril, ki veljajo za dostop do njihovih sistemov.

4. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, vzpostavijo ureditev za jasno prepoznavanje in obvladovanje morebitnih negativnih posledic, ki bi jih nasprotje interesov med MTF, OTF, njihovimi lastniki ali investicijskim podjetjem ali upravljavcem trga, ki upravlja MTF ali OTF, lahko imelo za delovanje MTF ali OTF ali za člane ali udeležence in uporabnike.

5. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, delujejo v skladu s členoma 48 in 49 in da imajo v ta namen vzpostavljene vse potrebne učinkovite sisteme, postopke in ureditve.

6. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, jasno obvestijo člane ali udeležence teh sistemov o njihovih odgovornostih za poravnavo poslov, izvršenih v okviru zadevnega sistema. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, vzpostavijo ureditev, potrebno za omogočanje učinkovite poravnave poslov, sklenjenih v okviru zadevnih sistemov MTF ali OTF.

7. Države članice zahtevajo, da imata MTF in OTF vsaj tri dejansko dejavne člane ali uporabnike, pri čemer lahko pri oblikovanju cen vsak sodeluje z vsemi ostalimi.

8. Kadar se s prenosljivim vrednostnim papirjem, ki je bil uvrščen v trgovanje na reguliranem trgu, trguje tudi v okviru MTF ali OTF brez privolitve izdajatelja, izdajatelj nima obveznosti v zvezi z začetnim, stalnim ali priložnostnim finančnim razkritjem glede tega MTF ali OTF.

9. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in upravljavci trga, ki upravljajo MTF ali OTF, takoj izpolnijo morebitna navodila s strani pristojnega organa v skladu s členom 69(2) o začasni ustavitvi trgovanja ali umiku finančnega instrumenta iz trgovanja.

10. Države članice od investicijskih podjetij in upravljavcev trga, ki upravljajo MTF ali OTF, zahtevajo, da pristojnemu organu predložijo podroben opis delovanja MTF ali OTF, vključno z – brez poseganja v člen 20(1), (4) in (5), – morebitnimi povezavami z reguliranim trgom, MTF, OTF ali sistematičnim internalizatorjem, ki je v lasti istega investicijskega podjetja ali upravljavca trga, ali sodelovanjem z njimi ter seznamom njihovih članov, udeležencev in/ali uporabnikov. Pristojni organi te informacije na zahtevo posredujejo ESMA. Vsako dovoljenje, izdano investicijskemu podjetju ali upravljavcu trga za registracijo MTF ali OTF, se priglasi ESMA. ESMA pripravi seznam vseh MTF in OTF v Uniji. Seznam vsebuje informacije o storitvah, ki jih opravlja posamezen MTF ali OTF, in vključuje unikatno identifikacijsko kodo vsakega MTF in OTF, ki se uporablja v poročilih v skladu s členi 6,10 in 26 Uredbe (EU) št. 600/2014. Register se redno posodablja. ESMA ta seznam objavi na svojem spletnem mestu in ga posodablja.

11. ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, v katerih določi obliko in vsebino opisa in priglasitve iz odstavka 10.

ESMA te osnutke izvedbenih tehničnih standardov Komisiji predloži do 3. januarja 2016.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Člen 19

Posebne zahteve za MTF

1. Države članice od investicijskih podjetij in upravljavcev trga, ki upravljajo MTF, zahtevajo, da poleg izpolnjevanja zahtev iz členov 16 in 18 vzpostavijo in izvajajo nediskrecijska pravila za izvrševanje naročil v sistemu.

2. Države članice zahtevajo, da morajo biti pravila iz člena 18(3), ki urejajo dostop do MTF, skladna s pogoji iz člena 53(3).

3. Države članice od investicijskih podjetij in upravljavcev trga, ki upravljajo MTF, zahtevajo: (a) da so primerno opremljeni za upravljanje tveganj, ki jim je MTF izpostavljen, da vzpostavijo ustrezno ureditev in sisteme za prepoznavanje vseh pomembnih tveganj za njegovo delovanje in da uvedejo učinkovite ukrepe za blažitev teh tveganj; (b) da imajo vzpostavljeno ustrezno ureditev za omogočanje učinkovitega in pravočasnega zaključka poslov, ki se izvršijo v okviru njegovih sistemov, in (c) da imajo v času izdaje dovoljenja in stalno na razpolago zadostne finančne vire, ki omogočajo njegovo pravilno delovanje, ob upoštevanju narave in obsega poslov, sklenjenih na trgu, ter obsega in stopnje tveganj, ki jim je izpostavljen.

4. Države članice zagotovijo, da se člena 24 in 25, člen 27(1), (2) in (4) do (10) ter člen 28 ne uporabljajo za posle, sklenjene v skladu s pravili, ki veljajo za MTF, med njegovimi člani ali udeleženci ali med MTF in njegovimi člani ali udeleženci v zvezi z uporabo MTF. Vseeno morajo člani ali udeleženci MTF izpolnjevati obveznosti iz členov 24, 25, 27 in 28 v zvezi s svojimi strankami, kadar v imenu strank izvršujejo njihova naročila prek sistemov MTF.

5. Države članice ne dovolijo, da investicijska podjetja ali upravljavci trga, ki upravljajo MTF, izvršujejo naročila strank v breme lastnega kapitala ali trgujejo s hkratnim nakupom in prodajo.

Člen 20

Posebne zahteve za OTF

1. Države članice zahtevajo, da investicijsko podjetje in upravljavec trga, ki upravlja OTF, vzpostavi ureditev, ki preprečuje izvrševanje naročil strank v OTF v breme lastnega kapitala investicijskega podjetja ali upravljavca trga, ki upravlja OTF, ali katerega koli subjekta, ki je del iste skupine ali pravne osebe kot investicijsko podjetje ali upravljavec trga.

2. Države članice investicijskemu podjetju ali upravljavcu trga, ki upravlja OTF, dovolijo trgovanje s hkratnim nakupom in prodajo v zvezi z obveznicami, strukturiranimi finančnimi produkti, pravicami do emisije in določenimi izvedenimi finančnimi instrumenti le, kadar stranka s tem postopkom soglaša.

Investicijsko podjetje ali upravljavec trga, ki upravlja OTF, pri izvrševanju naročil stranke v OTF ne uporabi trgovanja s hkratnim nakupom in prodajo v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti, ki se nanašajo na razred izvedenih finančnih instrumentov, za katerega velja obveznost kliringa v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 648/2012.

Investicijsko podjetje ali upravljavec trga, ki upravlja OTF, vzpostavi ureditev, s katero zagotovi skladnost z opredelitvijo trgovanja s hkratnim nakupom in prodajo iz točke (38) člena 4(1).

3. Države članice investicijskemu podjetju in upravljavcu trga, ki upravlja OTF, dovolijo poslovanje za svoj račun, ki ni trgovanje s hkratnim nakupom in prodajo, le v zvezi z državnimi dolžniškimi instrumenti, za katere likvidni trg ne obstaja.

4. Države članice ne dovolijo, da upravljanje OTF in sistematičnega internalizatorja poteka v okviru istega pravnega subjekta. OTF se ne poveže s sistematičnim internalizatorjem na način, ki omogoča prepletanje naročil v OTF in naročil ali ponudb v sistematičnem internalizatorju. Posamezen OTF se ne povezuje z drugim OTF na način, ki omogoča prepletanje naročil različnih OTF.

5. Države članice investicijskemu podjetju ali upravljavcu trga, ki upravlja OTF, ne preprečijo, da zadolži drugo investicijsko podjetje za vzdrževanje trga v OTF v okviru samostojne dejavnosti.

Za namene tega člena se šteje, da investicijsko podjetje ne izvaja vzdrževanja trga v OTF v okviru samostojne dejavnosti, če je tesno povezano z investicijskim podjetjem ali upravljavcem trga, ki upravlja OTF.

6. Države članice zahtevajo, da se naročila v OTF izvršujejo diskrecijsko.

Investicijsko podjetje ali upravljavec trga, ki upravlja OTF, lahko uveljavlja diskrecijsko pravico samo v eni ali obeh naslednjih okoliščinah:

(a) ko se odloča o oddaji naročila v OTF, ki ga upravlja, ali njegovem umiku iz sistema;

(b) ko se odloči, da določenega naročila stranke ne bo povezal z drugimi naročili, ki so v danem trenutku na voljo v sistemu, pod pogojem, da upošteva specifična navodila stranke in obveznosti v skladu s členom 27.

Pri sistemu, v katerem se trguje z več naročili strank, se lahko investicijsko podjetje ali upravljavec trga, ki upravlja OTF, odloči, ali želi v okviru sistema uskladiti naročila strank, kdaj želi to storiti in v kakšnem obsegu, to je ali želi uskladiti dve ali več naročil. V skladu z odstavki 1, 2, 4 in 5 ter brez poseganja v odstavek 3 lahko investicijskim podjetje ali upravljavec trga, ki upravlja OTF, pri sistemu, ki ureja posle z nelastniškimi vrednostnimi papirji, omogoči pogajanja med strankami, da bi v poslu združili dva ali več potencialno kompatibilnih trgovskih interesov.

Ta obveznost ne posega v člena 18 in 27.

7. Pristojni organ lahko takrat, ko investicijsko podjetje ali upravljavec trga zaprosi za dovoljenje za upravljanje OTF, ali priložnostno zahteva podrobno pojasnilo, zakaj sistem ne ustreza reguliranemu trgu, MTF ali sistematičnemu internalizatorju in ne more poslovati kot eden od teh sistemov, podroben opis izvajanja diskrecijske pravice, zlasti, kdaj je naročilo v OTF mogoče umakniti ter kdaj in kako se bosta dve ali več naročil strank povezali v okviru OTF. Obenem investicijsko podjetje ali upravljavec trga, ki upravlja OTF, pristojnemu organu predloži informacije, v katerih pojasni uporabo trgovanja s hkratnim nakupom in prodajo. Pristojni organ spremlja trgovanje s hkratnim nakupom in prodajo, ki ga izvaja investicijsko podjetje ali upravljavec trga, da zagotovi, da je še vedno v okviru opredelitve takega trgovanja in da ne bi njegovo izvajanje trgovanja s hkratnim nakupom in prodajo povzročilo nasprotje interesov med investicijskim podjetjem ali upravljavcem trga in njegovimi strankami.

8. Države članice zagotovijo, da se za posle, ki se sklepajo v OTF, uporabljajo členi 24, 25, 27 in 28.







POGLAVJE II

Pogoji poslovanja investicijskih podjetij







Oddelek 1

Splošne določbe

Člen 21

Redni pregled izpolnjevanja pogojev za začetno dovoljenje

1. Države članice zahtevajo, da investicijsko podjetje, ki je pridobilo dovoljenje na njihovem ozemlju, ves čas izpolnjuje pogoje za začetno dovoljenje iz poglavja I.

2. Države članice od pristojnih organov zahtevajo, da uvedejo ustrezne metode spremljanja, ali investicijska podjetja izpolnjujejo obveznost iz odstavka 1. Od investicijskih podjetij zahtevajo, da pristojne organe obvestijo o kakršnih koli pomembnih spremembah glede pogojev za začetno dovoljenje.

ESMA lahko razvije smernice za metode spremljanja iz tega odstavka.

Člen 22

Splošna obveznost glede stalnega nadzora

Države članice zagotovijo, da pristojni organi spremljajo dejavnosti investicijskih podjetij, da bi lahko ocenili skladnost s pogoji poslovanja iz te direktive. Države članice zagotovijo, da so uvedeni ustrezni ukrepi, ki pristojnim organom omogočajo pridobitev informacij, potrebnih za ocenitev skladnosti investicijskih podjetij z navedenimi obveznostmi.

Člen 23

Nasprotje interesov

1. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja sprejmejo vse ustrezne ukrepe za prepoznavanje ter preprečevanje ali obvladovanje nasprotij interesov med njimi, vključno z njihovimi poslovodji, zaposlenimi in vezanimi zastopniki, ali katero koli osebo, ki je z njimi neposredno ali posredno povezana prek obvladovanja, in njihovimi strankami ali med eno in drugo stranko, do katerih pride pri opravljanju katere koli investicijske ali pomožne storitve ali njune kombinacije, tudi kot posledica sprejemanja spodbud s strani tretjih strani ali strukture plačil in drugih spodbud v samem investicijskem podjetju.

2. Kadar organizacijski ali administrativni ukrepi, ki jih v skladu s členom 16(3) sprejme investicijsko podjetje za to, da nasprotje interesov ne bi škodilo interesu stranke, ne zadoščajo, da bi lahko s primerno stopnjo verjetnosti zagotovili, da bo nevarnost škodovanja interesom strank preprečena, mora investicijsko podjetje stranki jasno razkriti splošno naravo in/ali vire nasprotja interesov ter ukrepe, sprejete za blažitev teh tveganj, preden začne poslovati za njen račun.

3. Razkritje iz odstavka 2: (a) se opravi na trajnem nosilcu podatkov in (b) vključuje dovolj podrobnosti, pri čemer se upošteva vrsta stranke, da lahko slednja na podlagi prejetih informacij sprejme odločitev glede storitve, v okviru katere je prišlo do nasprotja interesov.

4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 89 v zvezi z: (a) opredelitvijo ukrepov, za katere se lahko razumno pričakuje, da jih bodo investicijska podjetja sprejela za prepoznavanje, preprečevanje, obvladovanje in razkritje nasprotij interesov pri opravljanju raznih investicijskih in pomožnih storitev in njihovih kombinacij; (b) vzpostavitvijo ustreznih meril za določanje vrst nasprotij interesov, ki bi lahko škodovali interesom strank ali potencialnih strank investicijskega podjetja.







Oddelek 2

Določbe za zagotovitev zaščite vlagateljev

Člen 24

Splošna načela in informacije za stranke

1. Države članice od investicijskega podjetja zahtevajo, da se pri opravljanju investicijskih storitev ali, kadar je ustrezno, pomožnih storitev do stranke obnaša pošteno, pravično in profesionalno v skladu z najboljšimi interesi stranke in zlasti spoštuje načela iz tega člena in člena 25.

2. Investicijska podjetja, ki pripravljajo finančne instrumente za prodajo strankam, zagotovijo, da so njihovi produkti oblikovani tako, da izpolnjujejo potrebe opredeljenega ciljnega trga končnih strank v zadevni kategoriji strank, in da je strategija za distribucijo finančnih instrumentov skladna z opredeljenim ciljnim trgom, ter sprejmejo razumne ukrepe, da bi se finančni instrument distribuiral na opredeljenem ciljnem trgu.

Investicijsko podjetje razume finančne instrumente, ki jih ponuja ali priporoča, ocenjuje njihovo skladnost s potrebami strank, za katere opravlja investicijske storitve, pri čemer upošteva opredeljeni ciljni trg končnih strank iz člena 16(3), in zagotovi, da se finančni instrumenti ponujajo ali priporočajo le, kadar je to v interesu stranke.

3. Vse informacije, vključno s tržnimi sporočili, ki jih investicijsko podjetje naslovi na stranke ali potencialne stranke, morajo biti poštene, jasne in ne smejo zavajati. Tržna sporočila morajo biti jasno prepoznavna kot taka.

4. Strankam ali potencialnim strankam se pravočasno zagotovijo ustrezne informacije glede investicijskih podjetij in njihovih storitev, finančnih instrumentih in predlaganih investicijskih strategijah, mestih izvrševanja ter vseh stroških in povezanih dajatvah. Te informacije zajemajo naslednje: (a) pri opravljanju storitev investicijskega svetovanja mora investicijsko podjetje pravočasno in pred investicijskim svetovanjem stranko obvesti: (i) ali svetovanje opravlja samostojno; (ii) ali svetovanje temelji na širši ali ožji analizi različnih vrst finančnih instrumentov in zlasti ali je njihov nabor omejen na finančne instrumente, ki jih izdajo ali predlagajo subjekti, ki so tesno povezani z investicijskim podjetjem ali so z njim v kakšnem drugem pravnem ali gospodarskem razmerju, kot je pogodbeno razmerje, ki je tako tesno, da lahko ogrozi neodvisnost svetovanja; (iii) ali bo investicijsko podjetje stranki zagotovilo redno ocenjevanje ustreznosti finančnih instrumentov, ki ji jih priporoča tej stranki; (b) informacije o finančnih instrumentih in predlaganih investicijskih strategijah morajo zajemati ustrezna navodila in opozorila glede tveganj v zvezi z investicijami v te instrumente ali v zvezi s posamezno investicijsko strategijo, pa tudi, ali je finančni instrument namenjen neprofesionalnim ali profesionalnim strankam, pri čemer bi bilo treba upoštevati opredeljeni ciljni trg v skladu z odstavkom 2; (c) informacije o vseh stroških in povezanih dajatvah morajo zajemati informacije v zvezi z investicijskimi in pomožnimi storitvami, vključno s stroški svetovanja, kadar je ustrezno, stroške finančnega instrumenta, ki se stranki priporoči ali prodaja, in informacije o možnih načinih plačila s strani stranke, vključno z morebitnimi plačili tretjih oseb.

Informacije o vseh stroških in dajatvah, tudi tistih v zvezi z investicijsko storitvijo in finančnim instrumentom, ki niso posledica uresničitve povezanih tržnih tveganj, se predstavijo v zbirni obliki, da bi lahko stranka razumela celoten strošek, pa tudi kumulativni učinek na donos investicije, na zahtevo stranke pa se predloži razčlemba po postavkah. Te informacije se, kadar je potrebno, predloži stranki redno vsaj vsako leto v času trajanja investicije.

5. Informacije iz odstavkov 4 in 9 se zagotavljajo v razumljivi obliki na tak način, da so stranke ali potencialne stranke v razumni meri sposobne razumeti naravo in tveganja investicijske storitve in specifične vrste ponujenega finančnega instrumenta ter tako na obveščeni podlagi sprejemati investicijske odločitve. Države članice lahko dovolijo, da se te informacije posredujejo v standardizirani obliki.

6. Kadar je investicijska storitev ponujena kot del finančnega proizvoda, za katerega že veljajo druge določbe prava Unije v zvezi s kreditnimi institucijami in potrošniškimi krediti glede zahtev po informacijah, za to storitev ne veljajo dodatne obveznosti iz odstavkov 3, 4 in 5.

7. Kadar investicijsko podjetje obvesti stranko, da opravlja storitev investicijskega svetovanja samostojno, to investicijsko podjetje: (a) oceni dovolj velik nabor finančnih instrumentov, ki so na voljo na trgu in ki morajo biti dovolj raznoliki glede na zvrst in izdajatelja ali ponudnika produkta, da se lahko na primeren način doseže investicijski cilj stranke, in ne smejo biti omejeni na finančne instrumente, ki jih izdajo ali zagotovijo: (i) samo investicijsko podjetje ali subjekti, ki so tesno povezani z investicijskim podjetjem, ali (ii) drugi subjekti, s katerimi je investicijsko podjetje v pravnem ali gospodarskem razmerju, kot je pogodbeno razmerje, ki je tako tesno, da lahko ogrozi neodvisnost svetovanja; (b) ne sprejme in ne obdrži pristojbin, provizij ali kakršnih koli denarnih ali nedenarnih