1982L0714 — SL — 01.05.2004 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 4. oktobra 1982 o tehničnih predpisih za plovila, namenjena za plovbo po celinskih plovnih poteh (82/714/EGS) (UL L 301, 28.10.1982, p.1)

spremenjena z:

Uradni list No page date





spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 4. oktobra 1982

o tehničnih predpisih za plovila, namenjena za plovbo po celinskih plovnih poteh

(82/714/EGS)







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 75 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), ker cilji in izvajanje skupne prometne politike na področju plovbe po celinskih plovnih poteh med drugim zahtevajo, da gibanje plovil v celinskem plovnem omrežju v Skupnosti poteka pod najboljšimi mogočimi varnostnimi in konkurenčnimi pogoji; ker Direktiva Sveta 76/135/EGS z dne 20. januarja 1976 o vzajemnem priznavanju spričeval o plovnosti za plovila, ki plujejo po celinskih plovnih poteh ( 3 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 78/1016/EGS ( 4 ), določa, da Svet sprejme skupne določbe o tehničnih zahtevah za plovila, ki plujejo po celinskih plovnih poteh; ker je cilj te direktive določiti te določbe; ker je treba tudi nekatere kategorije plovil izključiti iz področja uporabe te direktive; ker se celinske plovne poti Skupnosti glede varnosti med seboj razlikujejo in bi jih bilo zato treba razdeliti v številne cone; ker je zaželeno, da razdelitev ni v nasprotju z ureditvijo, ki jo je vzpostavila revidirana Konvencija o plovbi po Renu; ker je zaželena uvedba spričevala Skupnosti za plovbo po celinskih plovnih poteh, ki bi veljalo za vse vodne poti v Skupnosti, razen za tiste, za katere se uporablja revidirana Konvencija o plovbi po Renu, in dokazuje, da so plovila v skladu s skupnimi tehničnimi zahtevami; ker je treba omogočiti uporabo spričevala o inšpekcijskem pregledu, izdanega v skladu s členom 22 revidirane Konvencije o plovbi po Renu, na vseh plovnih poteh Skupnosti, pri čemer je treba v nekaterih primerih pridobiti tudi dodatno spričevalo Skupnosti; ker morajo biti glede na lokalni pomen in posebne varnostne zahteve države članice pooblaščene, da iz uporabe te direktive v celoti ali delno izvzamejo nekatera plovila, ki ne plujejo po celinskih plovnih poteh v drugih državah članicah; ker je treba določiti roke za izvedbo tehničnih pregledov, na podlagi katerih se izdajo spričevala za plovila v uporabi; ker je treba zaradi olajšanja prilagajanja prilog k tej direktivi tehničnemu napredku poenostaviti postopek spreminjanja; ker morajo v skladu s členom 7 Direktive 76/135/EGS njene določbe ostati v veljavi do začetka veljavnosti te direktive; ker se mora Direktiva 76/135/EGS še naprej uporabljati za plovila, ki jih navedena direktiva določa, ta direktiva pa ne, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







NASLOV I

Splošne določbe

Člen 1

Za namene te direktive se celinske plovne poti v Skupnosti razvrstijo v naslednje cone:

— coni 1 in 2: plovne poti, naštete v poglavju 1 Priloge I,

— cona 3: plovne poti, naštete v poglavju 2 Priloge I,

— cona 4: vse druge plovne poti Skupnosti.

Cona R zajema tiste zgoraj navedene plovne poti, za katere se spričevala o inšpekcijskem pregledu izdajajo v skladu s členom 22 revidirane Konvencije o plovbi po Renu, kakor je zapisano v tem členu na dan sprejetja te direktive.

Člen 2

1. Ta direktiva velja za:

— plovila s skupno nosilnostjo 15 ton ali več ter plovila, ki niso namenjena prevozu blaga in imajo izpodriv 15 kubičnih metrov ali več,

— vlačilce in potisna plovila, vključno s tistimi, ki imajo izpodriv manjši od 15 kubičnih metrov, če so bili zgrajeni za vleko, potiskanje ali vzdolžno premikanje plovil.

2. Iz te direktive so izključena naslednja plovila:

— potniška plovila,

— trajekti,

— plavajoča oprema,

— plavajoče naprave in napeljave, vključno s tistimi, ki se prestavljajo z ene na drugo lokacijo,

— športna plovila,

— servisna plovila nadzornih organov in gasilna plovila,

— plovila vojne mornarice,

— morska plovila, vključno z vlačilci in potisnimi plovili, ki plujejo ali so v vodah s plimo in oseko ali začasno na celinskih plovnih poteh ter imajo veljavno dovoljenje za plovbo,

— vlačilci in potisna plovila z izpodrivom, manjšim od 15 kubičnih metrov, ki so bili zgrajeni za vleko, potiskanje ali vzdolžno premikanje izključno plovil z izpodrivom, manjšim od 15 kubičnih metrov.

Člen 3

Plovila, ki plujejo po plovnih poteh Skupnosti iz člena 1, morajo imeti:

— spričevalo, izdano na podlagi člena 22 revidirane Konvencije o plovbi po Renu, kadar plovilo pluje na plovni poti v coni R,

— spričevalo Skupnosti za plovbo po celinskih plovnih poteh, izdano plovilom, ki izpolnjujejo tehnične zahteve iz Priloge II, kadar plujejo po plovnih poteh v drugih conah.

Spričevalo Skupnosti se oblikuje na podlagi vzorca iz Priloge III in izda v skladu s to direktivo.

Člen 4

1. Vsa plovila z veljavnim spričevalom, izdanim v skladu s členom 22 revidirane Konvencije o plovbi po Renu, lahko s tem spričevalom plujejo po plovnih poteh Skupnosti.

2. Vendar pa morajo vsa plovila, ki imajo spričevalo iz odstavka 1, imeti tudi dodatno spričevalo za plovbo po celinskih plovnih poteh (dodatno spričevalo Skupnosti):

— kadar plujejo po plovnih poteh v conah 3 in 4, če hočejo na teh plovnih poteh uveljaviti nižje tehnične zahteve,

— kadar plujejo po plovnih poteh v conah 1 in 2, če je zadevna država članica za te plovne poti v skladu s členom 5 uvedla dodatne tehnične zahteve.

Dodatno spričevalo Skupnosti se oblikuje na podlagi vzorca iz Priloge IV, izdajajo pa ga pristojni nacionalni organi na podlagi predložitve spričevala iz prvega odstavka pod pogoji, ki jih sami določijo.

Člen 5

1. Država članica lahko ob upoštevanju določb revidirane Konvencije o plovbi po Renu in po posvetovanju s Komisijo poleg zahtev iz Priloge II za plovila, ki plujejo po plovnih poteh v conah 1 in 2 na njenem ozemlju, sprejme dodatne tehnične zahteve.

Druge države članice in Komisija so o teh dodatnih zahtevah obveščene najmanj šest mesecev pred njihovim začetkom veljavnosti, razen če so bile v veljavi že na dan 21. januarja 1977.

2. Dokaz izpolnjevanja teh dodatnih zahtev plovila je spričevalo Skupnosti iz člena 3 ali, če se uporablja člen 4(2), dodatno spričevalo Skupnosti.

Člen 6

Plovilo, ki ima spričevalo v skladu z Uredbo o prevozu nevarnih snovi po Renu (ADNR), lahko prevaža nevarne snovi po celotnem ozemlju Skupnosti pod pogoji, določenimi v tem spričevalu.

Država članica lahko zahteva, da plovila brez spričevala ADNR smejo prevažati nevarne snovi na njenem ozemlju le, če poleg zahtev iz te direktive izpolnjujejo še dodatne zahteve. O teh zahtevah morajo biti Komisija in druge države članice uradno obveščene.

Člen 7

1. Države članice lahko iz uporabe te direktive v celoti ali delno izvzamejo:

(a) plovila, ki plujejo po plovnih poteh, ki s plovnimi potmi drugih držav članic niso povezane po celinski plovni poti,

(b) plovila, katerih nosilnost ne presega 350 ton in ki so bila zgrajena pred 1. januarjem 1950 ter plujejo izključno po nacionalnih plovnih poteh.

2. Države članice lahko za plovbo po svojih nacionalnih plovnih poteh dovolijo izvzetje iz ene ali več določb te direktive za omejene krajevne prevoze v lokalnem interesu ali v pristaniških območjih. Zadevna odstopanja in prevozi ali območja, za katera veljajo, so določena v spričevalu plovila.

3. Komisija mora biti o odstopanjih, sprejetih po tem členu, uradno obveščena.

4. Državi članici, ki zaradi odstopanj, dovoljenih v skladu z odstavkoma 1 in 2, nima plovil, zajetih s to direktivo, ki plujejo po njenih plovnih poteh, ni treba izpolnjevati določb členov 9, 10 in 12.







NASLOV II

Pogoji in pravila za izdajanje spričeval Skupnosti za plovbo po celinskih plovnih poteh

Člen 8

1. Spričevalo Skupnosti se izda plovilom, za katera so bile od 1. januarja 1985 položene kobilice, po tehničnem pregledu, opravljenem pred začetkom uporabe plovila, in je namenjen preverjanju, ali plovilo ustreza tehničnim zahtevam iz Priloge II.

2. Spričevalo skupnosti se izda plovilom, ki so v uporabi 1. januarja 1985, in plovilom, za katera so bile položene kobilice pred tem datumom, po tehničnem pregledu, opravljenem med 1. januarjem 1986 in 1. julijem 1998 v skladu s časovnim načrtom, ki ga določi vsaka država članica posebej, in je namenjen preverjanju, ali plovilo ustreza tehničnim zahtevam iz Priloge II. Komisija in druge države članice morajo biti o tem časovnem načrtu uradno obveščene.

Vendar lahko država članica za plovila, ki plujejo izključno v njenem nacionalnem omrežju plovnih poti in za katera so bile kobilice položene pred 1. januarjem 1970, obdobje, v katerem je treba opraviti tehnični pregled, podaljša za sedem let.

3. Skladnost plovila z dodatnimi zahtevami, navedenimi v členu 5, se po potrebi preveri pri tehničnih pregledih, predvidenih v prejšnjih odstavkih, ali pri tehničnem pregledu, opravljenem na zahtevo lastnika plovila.

Člen 9

Spričevalo Skupnosti izda pristojni nacionalni organ države članice, v kateri je plovilo registrirano, ali, če te ni, države članice, v kateri je matično pristanišče plovila ali, če tudi te ni, države članice, v kateri je sedež lastnika plovila.

Ti organi lahko po potrebi zaprosijo pristojne organe druge države članice, da izdajo spričevalo.

Vsaka država članica sestavi seznam svojih organov, pristojnih za izdajanje spričeval, in ga uradno sporoči Komisiji in drugim državam članicam.

Država članica, ki ni imenovala pristojnega organa v skladu s členom 7(4), lahko drugo državo članico ali države članice zaprosi, da svojim pristojnim organom naložijo izdajo spričevala Skupnosti za plovila, ki so registrirana ali imajo svoje matično pristanišče na njenem ozemlju ali so v lasti oseb s sedežem na njenem ozemlju.

Člen 10

Tehnični pregled iz člena 8 opravi pristojni organ, ki lahko plovilo v celoti ali delno oprosti tehničnega pregleda, če je iz veljavnega spričevala, ki ga je izdal klasifikacijski zavod, odobren v državi, ki je izdala spričevalo, razvidno, da plovilo v celoti ali delno izpolnjuje tehnične zahteve iz Priloge II.

Vsaka država članica sestavi seznam svojih organov, pristojnih za opravljanje tehničnih pregledov, in ga uradno sporoči Komisiji in drugim državam članicam.

Člen 11

Rok veljavnosti spričevala Skupnosti določi za vsak posamezen primer organ, pristojen za izdajanje takih spričeval. Vendar pa ta rok ne sme biti daljši od 10 let.

Člen 12

Vsaka država članica določi pogoje, pod katerimi se lahko veljavno spričevalo, ki je bilo izgubljeno ali poškodovano, nadomesti.







NASLOV III

Pogoji in pravila za obnovitev ali spreminjanje spričeval

Člen 13

Spričevalo Skupnosti se obnovi ob izteku roka veljavnosti spričevala v skladu s pogoji in pravili za izdajanje teh spričeval.

Člen 14

Organ, ki je izdal ali obnovil spričevalo, lahko izjemoma podaljša veljavnost spričevala za največ 12 mesecev.

Tako podaljšanje mora biti označeno v spričevalu Skupnosti.

Člen 15

Ob večjih spremembah ali popravilih, ki spreminjajo strukturno trdnost ali lastnosti plovila, mora plovilo pred kakršno koli nadaljnjo plovbo opraviti tehnični pregled iz člena 8.

Po tem pregledu se izda novo spričevalo, v katerem morajo biti navedene tehnične lastnosti plovila.

Če je to spričevalo izdano v državi članici, ki ni izdala ali obnovila prvotnega spričevala, je treba v enem mesecu o tem obvestiti pristojni organ, ki je izdal ali obnovil spričevalo.







NASLOV IV

Zavrnitev ali odvzem

Člen 16

Odločitev o zavrnitvi izdaje ali obnovitve spričevala Skupnosti mora biti obrazložena. Zadevna oseba mora biti o tem uradno obveščena, kot tudi o pravnih sredstvih in o rokih zanje v zadevni državi članici.

Pristojni organ, ki je izdal ali obnovil veljavno spričevalo, ga lahko odvzame, če plovilo več ne izpolnjuje tehničnih zahtev, navedenih v spričevalu.







NASLOV V

Preverjanje

Člen 17

1. Pristojni organi države članice lahko kadar koli preverijo, ali ima plovilo spričevalo, veljavno pod pogoji te direktive, in ali izpolnjuje zahteve, navedene v tem spričevalu.

2. Če organ ob pregledu ugotovi, da je spričevalo neveljavno ali da plovilo ne izpolnjuje zahtev, navedenih v spričevalu, da pa ta neveljavnost ali neizpolnjevanje zahtev ne predstavlja očitne nevarnosti, lastnik plovila ali njegov zastopnik sprejme vse potrebne ukrepe za izboljšanje stanja. O tem je treba obvestiti organ, ki je spričevalo izdal ali nazadnje obnovil.

3. Če organ ob pregledu iz prvega odstavka ugotovi, da plovilo nima spričevala ali da plovilo predstavlja očitno nevarnost, lahko plovilu prepreči nadaljnjo plovbo do sprejetja potrebnih ukrepov za izboljšanje stanja.

Organ lahko tudi predpiše ukrepe, ki bodo plovilu, po potrebi po končanem prevozu, omogočili varno nadaljevanje plovbe do kraja, v katerem bo opravljen pregled ali popravilo. O tem je treba obvestiti organ, ki je spričevalo izdal ali nazadnje obnovil.

4. Država članica, ki je plovilu preprečila nadaljevanje plovbe ali je lastnika uradno obvestila o namenu, da bo to storila, če ugotovljenih pomanjkljivosti ne odpravi, obvesti organ države članice, ki je spričevalo izdal ali nazadnje obnovil, o sprejetem ali nameravanem ukrepu.

5. Vse odločitve o prekinitvi plovbe plovila, sprejete na podlagi predpisov za izvajanje te direktive, se natančno obrazložijo. Odločitev je treba uradno sporočiti zadevni stranki, ki je hkrati obveščena o pravnih sredstvih, ki jih ima na voljo po veljavnih zakonih držav članic, in o rokih za vložitev pravnih sredstev.







NASLOV VI

Določbe, ki se uporabljajo za plovila tretjih držav

Člen 18

Dokler ni sporazumov o medsebojnem priznavanju spričeval o plovnosti med Skupnostjo in tretjimi državami, lahko države članice priznavajo spričevala o plovnosti plovil tretjih držav in po potrebi izdajo spričevala Skupnosti ali dodatna spričevala Skupnosti plovilom tretjih držav v skladu s to direktivo.







NASLOV VII

Prilagoditev prilog k tej direktivi tehničnemu napredku

Člen 19

Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme spremembe, potrebne za prilagoditev prilog k tej direktivi tehničnemu napredku.







NASLOV VIII

Končne določbe

Člen 20

Direktiva 76/135/EEC se še naprej uporablja za:

— plovila v uporabi, navedena v členu 8(2) te direktive, dokler se na njih ne opravi pregled, predviden v navedenem členu,

— potniška plovila,

— plovila, ki imajo spričevalo Skupnosti, vendar še ne izpolnjujejo zahtev iz 13.01(a) poglavja 13 Priloge II.

Člen 21

Ta direktiva ne vpliva na veljavne določbe držav članic o sestavi in usposobljenosti posadk ter potrebnih spričeval.

Člen 22

Države članice po posvetovanju s Komisijo sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 1. januarja 1985.

Člen 23

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA I

SEZNAM CELINSKIH PLOVNIH POTI V SKUPNOSTI, RAZVRŠČENIH V GEOGRAFSKE CONE 1, 2, 3 IN 4

(Člen 1 Direktive)

POGLAVJE I

Cona 1

Zvezna republika Nemčija

Ems: od črte, ki povezuje svetilnika Delfzijl in Knock proti odprtemu morju do zemljepisne širine 53° 30′ N in zemljepisne dolžine 6° 45′ E (tj. nekoliko zunaj cone pretovarjanja za plovila za prevoz suhega tovora v Alte Ems, ob upoštevanju Pogodbe o sodelovanju Ems-Dollart).

▼A2

Republika Poljska

Del zaliva Pomorska, južno od linije, ki povezuje Nord Perd na otoku Rugen in svetilnik Niechorze.

Del zaliva Gdansk, južno od linije, ki povezuje svetilnik Hel in vstopno bojo v pristanišče Baltijsk.

▼B

Cona 2

Zvezna republika Nemčija

Ems: od črte, ki gre od vhoda v pristanišče proti Papenburgu prek Emsa ter povezuje črpalno postajo Diemen (Diemen Schöpfwerk) in odprtino nasipa pri Halteju, do črte, ki povezuje svetilnika Delfzijl in Knock, ob upoštevanju Pogodbe o sodelovanju Ems-Dollart.

Jade: znotraj črte, ki povezuje signalno luč Schillighörna in cerkveni stolp Langwarden.

Weser: od Bremenskega železniškega mosta do črte, ki povezuje cerkvena stolpa Langwarden in Kappel z morskim rokavom Schweiburg, vključno z morskimi rokavi Kleine Weser, Rekumder-Loch in Rechter Nebenarm.

Laba: od spodnje meje pristanišča Hamburg do črte, ki povezuje obalno luč Döse in severozahodno točko Hohe Ufer (Dieksand) s pritoki Este, Lühe, Schwinge, Oste, Pinnau, Krückau in Stör (v vseh primerih od jeza do ustja), vključno s Spodnja Laba.

Meldorfer Bucht: znotraj črte, ki povezuje severozahodno točko Hohe Ufer (Dieksand) in zahodno konico pomola Büsum.

Flensburger Förde: znotraj črte, ki povezuje svetilnik Kekenis in Birknack.

Eckernförder Bucht: znotraj črte, ki povezuje Bocknis-Eck do severozahodnega roba celine pri Dänisch Nienhof.

Kieler Förde: znotraj črte, ki povezuje svetilnik Bülk in pomorski spomenik Laboe.

Leda: od vhoda v zunanje pristanišče morske zapornice Leer do ustja.

Hunte: od pristanišča Oldenburg in od 200 m v smeri toka od mosta Amalienbrücke v Oldenburgu do ustja.

Lesum: od železniškega mosta Bremen-Burg do ustja.

Este: od zajezitvene zapornice do jeza Este.

Lühe: od mlina, ki leži 250 m od cestnega mosta Marschdamm-Horneburg, v smeri proti vodnemu toku navzgor do jeza Lühe.

Schwinge: od brvi v smeri toka branika Güldenstern bastion pri Stade do jeza Schwinge.

Freiburger-Hafenpriel: od odtočnih kanalov Freiburga/Labe do ustja.

Oste: od mlinske pregrade Bremervörde do jeza Oste.

Pinnau: od železniškega mosta Pinneburg do jeza Pinnau.

Krückau: od vodnega mlina Elmshorn do jeza Krückau.

Stör: od Pegel Rensing do jeza Stör.

Eider: od kanala Gieselau Canal do jeza Eider.

Nord-Ostsee-Kanal (Kiel Canal): od črte, ki povezuje konice pomola Brunsbüttel do črte, ki povezuje vhodne luči Kiel-Holtenau in jezera Schirnauer See, Bergstedter See, Audorfer See, Obereidersee z Enge, kanalom Achterwehrer in jezerom Flemhunder See.

Trave: od železniškega mosta in mosta Holsten (Stadttrave) v kraju Lübeck do črte, ki povezuje dve zunanji konici pomola Travemünde in Pötenitzer Wiek ter jezero Dassower See.

Schlei: znotraj črte, ki povezuje konici pomola Schleimünde.

Francoska republika

Sena: v smeri toka od mostu Jeanne d'Arc v kraju Rouen.

Garonne in Gironde: v smeri toka od kamenega mosta Bordeaux.

Rona: v smeri toka od mostu Trinquetaille v kraju Aries in naprej do mesta Marseille.

Kraljevina Nizozemska

Dollard.

Eems.

Waddenzee: vključno s povezavami s Severnim morjem.

IJsselmeer: vključno z Markermeer in Ijmeer, vendar brez Gouwzee.

Rotterdam Waterweg in Scheur.

Hollands Diep.

Haringvliet in Vuile Gat: vključno s plovnimi potmi med Goeree-Overflakkee na eni strani in med Voorne-Putten in Hoekse Waard na drugi.

Hellegat.

Volkerak.

Kramer.

Grevelingen in Brouwershavense Gat: vključno z vsemi plovnimi potmi med Schouwen-Duiveland in Goeree-Overflakkee.

Keten, Mastgat, Zijpe, Vzhodna Šelda; in Roompot: vključno s plovnimi potmi med kraji Walcheren, Noord-Beveland in Zuid-Beveland na eni strani ter Schouwen-Duiveland in Tholen na drugi, brez kanala Šelda-Ren.

Šelda ter Zahodna Šelda in njeno ustje na morju: vključno s plovnimi potmi med Zeeland Flanders na eni strani ter Walcheren in Zuid -Beveland na drugi, brez kanala Šelda-Ren.

▼A1

Švedska

Trollhaette kanal in Göta älv.

jezero Vänern.

Södertälje kanal

jezero Mälaren.

Falsterbo kanal.

Sotenkanalen.

▼A2

Češka republika

Umetno jezero Lipno.

Republika Madžarska

Blatno jezero.

Republika Poljska

Ščečinski zaliv.

Kamieński zaliv.

Zaliv Visle.

Zaliv Puck.

Rezervoar Włocławski.

Jezero Śniardwy.

Jezero Niegocin.

Jezero Mamry.

▼B

POGLAVJE II

Cona 3

Kraljevina Belgija

Pomorska Šelda (v smeri toka od odprtega sidrišča Antwerpen).

Zvezna republika Nemčija

Donava: od Kelheima (km 414-60) do nemško-avstrijske meje.

Ren: od nemško-švicarske meje do nemško-nizozemske meje.

Laba: od ustja kanala Laba-Seiten do spodnje meje pristanišča Hamburg.

Francoska republika

Ren.

Kraljevina Nizozemska

Ren.

Sneekermeer, Koevordermeer, Heegermeer, Fluessen, Slotermeer, Tjeukemeer, Beulakkerwijde, Belterwijde, Ramsdiep, Ketelmeer, Zwartemeer, Veluwemeer, Eemmeer, Alkmaardermeer, Gouvzee, Buiten IJ, afgesloten IJ, Noon zeekanaal, pristanišče IJmuiden, pristaniška cona Rotterdam, Nieuwe Maas, Noord, Oude Maas, Beneden Merwede, Nieuwe Merwede, Dordtsche Kil, Boven Merwede, Waal, Bijlandsch Canal, Boven Rijn, Pannersdensch Canal, Geldersche IJssel, Neder Rijn, Lek, Amsterdam-Rhine Canal, Veerse Meer, kanal Šelda-Ren do ustja v krajih Volkerak, Amer, Bergsche Maas, Meuse pod krajem Venlo.

▼A1

Avstrija

Donava od avstrijsko-nemške meje do avstrijsko-slovaške meje.

Švedska

Göta kanal.

jezero Vättern.

▼A2

Češka republika

Labe: od zapornice Ústí nad Labem-Střekov do zapornice Lovosice.

Umetna jezera Lipno: Baška, Brněnská (Kníničky), Horka (Stráž pod Ralskem), Hracholusky, Jesenice, Nechranice, Olešná, Orlík, Pastviny, Plumov, Rozkoš, Seč, Skalka, Slapy, Těrlicko, Žermanice.

Ostali bazeni: Oleksovice, Svět, Velké Dářko.

Republika Madžarska

Donava: od km 1812 do km 1433.

Donava Moson: od km 14 do km 0.

Donava Szentendre: od km 32 do km 0.

Donava Ráckeve: od km 58 do km 0.

Reka Tisa: od km 685 do km 160.

Reka Drava: od km 198 do km 70.

Reka Bodrog: od km 51 do km 0.

Reka Kettős Körös: od km 23 do km 0.

Reka Hármas Körös: od km 91 do km 0.

Kanal Sió: od km 23 do km 0.

Jezero Velence.

Jezero Fertő.

Republika Poljska

— Biebrza od izliva kanala Augustowski do izliva v Narwio.

— Brda od povezave s kanalom Bydgoski v Bydgoszczu do izliva v Vislo.

— Bug od izliva reke Muchawiec do izliva v Narwio.

— Jezero Dąbie do meje z notranjimi morskimi vodami.

— Kanal Augustowski od povezave z Biebrzo do državne meje, skupaj z jezeri, ki se nahajajo vzdolž kanala.

— Kanal Bartnicki od jezera Ruda Woda do jezera Bartężek, skupaj z jezerom Bartężek.

— Kanal Bydgoski.

— Kanal Elbląski od jezera Druzno do jezera Jeziorak in jezera Szeląg Wielki, skupaj s temi jezeri in jezeri ob kanalu, in stranski kanal v smeri Zalewa od jezera Jeziorak do jezera Ewingi, vključno s temi jezeri.

— Kanal Gliwicki skupaj s kanalom Kędzierzyński.

— Kanal Jagielloński od povezave z reko Elblągo do Nogata.

— Łączański.

— Ślesiński skupaj z jezeri, ki se nahajajo vzdolž njega in jezerom Gopło.

— Kanal Żerański.

— Martwa Visla od Visle v Przegalinu do meje z notranjimi morskimi vodami.

— Narew od izliva Biebrza do izliva Visle, skupaj z jezerom Zegrzyński.

— Nogat od Visle do izliva v zaliv Visle.

— Noteć (zgornji del) od jezera Gopło do povezave s kanalom Górnonotecki in kanalom Górnonotecki ter reko Noteć (spodnji del) od povezave s kanalom Bydgoski do izliva v Warto.

— Nysa Łużycka od Gubina do izliva v Odro.

— Odra od mesta Racibórz do povezave z vzhodno Odro, ki zavije v reko Regalica od prekopa Klucz-Ustowo, skupaj s to reko in njenimi stranskimi pritoki do jezera Dąbie kakor tudi stranski toki reke Odre od zapornice Opatowice do zapornice v mestu Wrocław.

— Zahodna Odra od jeza v Widuchowau (704,1 km reke Odre) do meje z notranjimi morskimi vodami, skupaj s stranskimi pritoki, kakor tudi prekop Klucz-Ustowo, ki povezuje Vzhodno in Zahodno Odro.

— Parnica in prekop Parnicki od zahodne Odre do meje z notranjimi morskimi vodami.

— Pisa od jezera Roś do izliva reke Narew.

— Szkarpawa od Visle do izliva v zaliv Visle.

— Warta od zaliva Ślesiński do izliva Odre.

— Omrežje Wielkie Jeziora Mazurskie, ki obsega jezera povezana z rekami in kanali, ki predstavljajo glavno povezavo od jezera Lake Roś (vključno z njim) v Piszi do kanala Węgorzewski (vključno s kanalom) v Węgorzewou, skupaj z jezeri: Seksty, Mikołajskie, Tałty, Tałtowisko, Kotek, Szymon, Szymoneckie, Jagodne, Boczne, Tajty, Kisajno, Dargin, Łabap, Kirsajty in Święcajty, skupaj s kanalom Giżycki in kanalom Niegociński ter kanalom Piękna Góra, in stransko pot jezera Ryńskie (vključno z njim) v Rynu do jezera Nidzkie (do 3. km, kar ustvarja mejo z naravnim rezervatom „jezero Nidzkie“), skupaj z jezeri: Bełdany, Guzianka Mała in Guzianka Wielka.

— Visla od izliva reke Przemsza do povezave s kanalom Lączański, kakor tudi od izliva tega kanala v Skawino do izliva Visle v Gdanski zaliv, izključujoč rezervoar Włocławski.

Republika Slovaška

Donava: od Devína (km 1880,26) do slovaško — madžarske meje.

▼B

POGLAVJE III

Cona 4

Kraljevina Belgija

Celotno belgijsko omrežje razen plovnih poti v coni 3.

Zvezna republika Nemčija

Vse zvezne plovne poti razen tistih v conah 1, 2 in 3.

Francoska republika

Celotno francosko omrežje razen plovnih poti v conah 1, 2 in 3.

Kraljevina Nizozemska

Vse druge reke, prekopi in celinska morja, ki niso zajeti v conah 1, 2 in 3.

Italijanska republika

Reka Pad: od Piacenze do ustja.

Prekop Milano-Cremona, reka Pad: končni odsek v dolžini 15 km do reke Pad.

Reka Mincio: od Mantovae, Governolo do reke Pad.

Plovna pot Ferrara: od reke Pad (Pontelagoscuro), Ferrara do pristanišča Porto Garibaldi.

Prekopa Brondolo in Valle: od vzhodnega dela reke Pad do Beneške lagune.

Prekop Fissero - Tartaro - Canalbianco: od Jadranskega morja do vzhodnega dela reke Pad.

Beneška obala: od Beneške lagune do Gradeža.

Veliko vojvodstvo Luksemburg

Mozela.

▼A1

Švedska

Vse druge reke, kanali in jezera, ki niso navedeni v Območjih 1, 2 in 3.

▼A2

Češka republika

Vse ostale plovne poti, ki niso naštete v Področjih 1, 2 in 3.

Republika Litva

Celotno litovsko omrežje.

Republika Madžarska

Vse ostale plovne poti, ki niso naštete v Področjih 2 in 3.

Republika Poljska

Vse ostale plovne poti, ki niso naštete v Podorčjih 1, 2 in 3.

Slovaška republika

Vse ostale plovne poti, ki niso naštete v Področju 3.

▼B









PRILOGA II

MINIMALNE TEHNIČNE ZAHTEVE ZA PLOVILA, KI PLUJEJO NA PLOVNIH POTEH V CONAH 1, 2, 3 IN 4

(Člen 3 Direktive)







Stran POGLAVJE 1 - OPREDELITEV POJMOV … 155 POGLAVJE 2 - ZAHTEVE V ZVEZI Z LADJEDELNIŠTVOM … 156 2.01 Temeljno pravilo 14… 156 2.02 Ladijski trup … 156 2.03 Kurilne, kuhalne in zamrzovalne naprave … 156 2.04 Ogrevanje s tekočimi gorivi s plameniščem nad 55 °C … 157 2.05 Ogrevanje s trdnimi gorivi … 157 2.06 Strojnica, kotlovnica in prostori za gorivo … 158 POGLAVJE 3 - KRMILNA NAPRAVA IN PROSTOR ZA KRMILJENJE … 158 3.01 Splošno … 158 3.02 Učinkovitost krmilne naprave … 158 3.03 Splošni oblikovni pogoji … 159 3.04 Motorna krmilna naprava … 159 3.05 Uporaba pomožnega pogona … 159 3.06 Ročni pogon … 159 3.07 Ročni hidravlični pogon … 159 3.08 Hidravlični pogon … 159 3.09 Električni pogon … 160 3.10 Krmilni propelerji in Voith-Schneiderjeva oprema … 160 3.11 Naprave za daljinsko upravljanje … 160 3.12 Kazalnik položaja krmila … 160 3.13 Pomožno krmiljenje … 160 3.14 Neoviran pogled … 161 3.15 Zvočni pritisk … 161 3.16 Električni deli krmilne naprave … 161 3.17 Prostor za krmiljenje, ki se lahko spusti … 162 POGLAVJE 4 - VARNOSTNA RAZDALJA, PROSTI BOK IN UGREZNE LESTVICE … 162 4.01 Opredelitev pojmov … 162 4.02 Varnostna razdalja … 162 4.03 Prosti bok … 162 4.04 Ugrezne oznake … 162 4.05 Ugrezne lestvice … 163 POGLAVJE 5 - STROJNA OPREMA … 163 5.01 Splošno … 163 5.02 Varnostna oprema … 163 5.03 Pogonski mehanizem … 163 5.04 Motorne izpušne cevi … 164 5.05 Cisterne, prostori za gorivo in cevovodi … 164 5.06 Drenažne črpalke … 164 5.07 Sistem za zbiranje odpadnega olja … 165 5.08 Vitli … 165 5.09 Obratovalni hrup plovila … 165 POGLAVJE 6 - ELEKTRIČNE NAPRAVE … 166 6.01 Splošno … 166 6.02 Največje dovoljene napetosti … 166 6.03 Kopenski priključki … 166 6.04 Generatorji in motorji … 167 6.05 Akumulatorji … 167 6.06 Električne stikalne plošče … 168 6.07 Stikala, svečke, varovalke in kabelska zaščita … 168 6.08 Oprema za zaznavanje ozemljitve … 169 6.09 Razsvetljava … 169 6.10 Signalne luči … 169 6.11 Ozemljitev … 169 6.12 Naprave za zasilni vir energije … 169 POGLAVJE 7 - OPREMA … 170 7.01 Sidra, verige in sidrni kabli … 170 7.02 Druga oprema … 170 7.03 Protipožarne naprave … 170 7.04 Pomožni ladijski čolni … 172 7.05 Rešilni pasovi, rešilne boje in rešilni jopiči … 173 POGLAVJE 8 - NAPRAVE, KI DELUJEJO NA UTEKOČINJENI PLIN, NAMENJENE ZA GOSPODINJSKO RABO … 173 8.01 Splošno … 173 8.02 Naprave … 174 8.03 Posode … 174 8.04 Namestitev in razporeditev napajalne enote … 174 8.05 Rezervne in prazne posode … 174 8.06 Regulatorji pritiska … 174 8.07 Pritiski … 175 8.08 Cevovodi in prožne cevi … 175 8.09 Razdelilni sistem … 175 8.10 Naprave, ki delujejo na plin, in njihova namestitev … 175 8.11 Prezračevanje in odvajanje odpadnih plinov … 176 8.12 Navodila za uporabo in varnost … 176 8.13 Pregled … 176 8.14 Preskušanje … 176 8.15 Potrdilo … 177 POGLAVJE 9 - POSEBNA UREDITEV V PROSTORU ZA RADARSKO KRMILJENJE S STRANI ENE OSEBE … 177 9.01 Splošno … 177 9.02 Splošni oblikovni pogoji … 177 9.03 Radarska oprema in kazalnik hitrosti vrtenja … 177 9.04 Signaliziranje in oprema za oddajanje signalov … 178 9.05 Naprave za krmiljenje plovila in upravljanje motorjev … 178 9.06 Naprava za upravljanje krmnega sidra … 178 9.07 Telefonska oprema … 178 9.08 Alarmne naprave … 179 9.09 Drugi instrumenti … 179 9.10 Zaznamek v inšpekcijskem spričevalu … 179 POGLAVJE 10 - POSEBNE DOLOČBE ZA PLOVILA, IZDELANA ZA UPORABO V POTISNIH, VLEČNIH ALI VZPOREDNIH NAVEZAH … 179 10.01 Potisna plovila … 179 10.02 Maone … 179 10.03 Motorna plovila in vlačilci za potiskanje … 180 10.04 Testiranje potisnih navez … 180 10.05 Vlečna plovila … 180 10.06 Plovila za poganjanje vzporednih navez … 180 POGLAVJE 11 - ZDRAVJE IN VARNOST V BIVALNIH PROSTORIH ZA POSADKO IN DELOVNIH POSTAJAH … 181 11.01 Splošno … 181 11.02 Razporeditev in opremljanje bivalnih prostorov … 181 11.03 Dimenzije bivalnih prostorov … 181 11.04 Napeljave v bivalnih prostorih … 182 11.05 Sredstva za dostop, vrata in prehodi v bivalnih prostorih … 182 11.06 Podi, stene in stropi v bivalnih prostorih … 182 11.07 Gretje in prezračevanje bivalnih prostorov … 182 11.08 Dnevna svetloba in razsvetlitev v bivalnih prostorih … 183 11.09 Oprema bivalnih prostorov … 183 11.10 Kuhinje, jedilnice in shrambe … 183 11.11 Sanitarna oprema … 183 11.12 Naprave za pitno vodo … 184 11.13 Varnostne naprave … 184 11.14 Dostopnost delovnih postaj … 185 11.15 Dimenzije delovnih postaj … 185 11.16 Zaščita pred padcem … 185 11.17 Dostop, vrata in prehodi v delovnih postajah … 185 11.18 Tla, palubna površina, talne obloge skladišča, stene, stropi, odprtine in palubna okna … 186 11.19 Prezračevanje in gretje delovnih postaj … 186 11.20 Naravna svetloba in razsvetljava v delovnih postajah … 186 11.21 Zaščita pred hrupom in vibracijami … 186 POGLAVJE 12 - DODATNE TEHNIČNE ZAHTEVE K DOLOČBAM ZA CONO 4, KI SE UPORABLJAJO ZA PLOVILA, KI PLUJEJO PO CELINSKIH PLOVNIH POTEH V CONI 3 … 187 12.01 Zahteve v zvezi z ladjedelništvom … 187 12.02 Prosti bok, varnostna razdalja in lestvica ugreza … 187 12.03 Oprema 190 12.04 Posebne določbe za plovila, izdelana za uporabo v potisnih, vlečnih ali vzporednih navezah … 191 POGLAVJE 13 - ODSTOPANJA ZA PLOVILA V UPORABI … 191 POGLAVJE 14 - POSTOPEK … 195 14.01 Prijava za pregled … 195 14.02 Oddaja plovila v pregled … 195 14.03 Stroški … 195 14.04 Informacije … 195 14.05 Register spričeval Skupnosti … 195 14.06 Izpolnjevanje spričeval Skupnosti … 196 14.07 Pripombe k različnim točkam v spričevalu … 196

POGLAVJE 1

OPREDELITEV POJMOV

V tej direktivi in njenih prilogah:

(a) „plovilo“ pomeni plovilo, ki pluje po celinskih plovnih poteh;

(b) „navadno motorno plovilo“ pomeni plovilo za prevoz blaga, ki pluje samostojno z lastnim pogonom, razen tankerjev;

(c) „motorni tanker“ pomeni katero koli plovilo za prevoz blaga v pritrjenih cisternah, ki pluje samostojno z lastnim pogonom;

(d) „motorno plovilo“ pomeni navadno plovilo na motorni pogon ali motorni tanker;

(e) „vlačilec“ pomeni katero koli plovilo, zgrajeno posebej za opravljanje vleke;

(f) „potiskač“ pomeni katero koli plovilo, zgrajeno posebej za poganjanje potisne naveze;

(g) „potisni vlačilec“ pomeni katero koli plovilo, zgrajeno posebej za opravljanje vleke in poganjanje potisne naveze;

(h) „barža brez lastnega pogona“ pomeni katero koli plovilo za prevoz blaga, ki ni tankerska barža, zgrajeno, da ga vlečejo in: — nima lastnega pogona, — ali ima zadosten lastni pogon za izvajanje krajših manevrov;

(i) „tankerska barža“ pomeni katero koli plovilo za prevoz blaga v pritrjenih cisternah, zgrajeno, da ga vlečejo in: — nima lastnega pogona, — ali ima zadosten lastni pogon za izvajanje krajših manevrov;

(k) „barža“ pomeni baržo brez lastnega pogona ali baržo-cisterno;

(l) „navadna maona“ pomeni katero koli plovilo za prevoz blaga, ki ni tankerska maona, zgrajeno ali posebej prirejeno, da ga vlečejo in: — nima svojega lastnega pogona, — ali ima zadosten lastni pogon za izvajanje krajših manevrov, kadar ni sestavni del potisne naveze;

(m) „tankerska maona“ pomeni katero koli plovilo za prevoz blaga v pritrjenih cisternah, zgrajeno ali posebej prirejeno, da ga vlečejo in: — nima lastnega pogona, — ali ima zadosten lastni pogon za izvajanje krajših manevrov, kadar ni sestavni del potisne naveze;

(n) „ladijska maona“ pomeni potisno maono, zgrajeno za prevažanje z morskimi ladjami in za plovbo po celinskih plovnih poteh;

(o) „maona“ pomeni navadno maono, tankersko maono ali ladijsko maono;

(p) „potniška ladja“ pomeni katero koli plovilo, zgrajeno in opremljeno za prevoz več kakor 12 potnikov;

(q) „plavajoča oprema“ pomeni katero koli plavajočo konstrukcijo, ki nosi mehanske naprave in je namenjena za delo na plovnih poteh ali v pristaniščih (npr. plavajoči bager, dvigalo, trikrako dvigalo ali žerjav);

(r) „plavajoči objekt“ pomeni katero koli plavajočo napravo, ki običajno ni namenjena premikanju (npr. kopališče, dok, pomol ali čolnarna);

(s) „plavajoča naprava“ pomeni splav ali drugo konstrukcijo, objekt ali strukturo, ki je primerna za plovbo in ni plovilo, plavajoča oprema ali plavajoči objekt;

(t) „prostor za krmiljenje“ pomeni prostor, v katerem je nameščena vsa oprema, potrebna za upravljanje plovila;

(u) „strojnica“ pomeni prostor, v katerem so nameščeni pogonski stroji in pomožne naprave;

(v) „bivalni prostor“ pomeni katerikoli prostor za osebe, ki običajno bivajo na plovilu, ali potnikom, vključno z ladijsko kuhinjo, prostorom za shranjevanje živil, toaletnimi in umivalnimi prostori, pralnicami, izkrcevališči in hodniki, razen prostora za krmiljenje;

(w) „ploskev največjega dovoljenega ugreza“ pomeni vodno ploskev, ki je enaka največjemu ugrezu, pri katerem je plovilu dovoljena plovba;

(x) „prosti bok“ pomeni razdaljo med ploskvijo največjega dovoljenega ugreza in vzporedno ploskvijo, ki gre skozi najnižjo točko bočne palube, ali če plovilo nima bočne palube, skozi najnižjo točko zgornjega roba celotne lesene ali kovinske oplate ladje;

(y) „varnostna razdalja“ pomeni razdaljo med ploskvijo največjega dovoljenega ugreza in vzporedno ploskvijo, ki gre skozi najnižjo točko, nad katero se šteje, da plovilo ni več za vodo neprepustno;

(z) „spričevalo“ pomeni spričevalo Skupnosti za plovila, ki plujejo po celinskih plovnih poteh.

POGLAVJE 2

ZAHTEVE V ZVEZI Z LADJEDELNIŠTVOM

2.01 Temeljno pravilo

Plovila morajo biti zgrajena v skladu z dobro ladjedelniško prakso; njihova stabilnost mora biti v skladu z njihovim namenom uporabe.

2.02 Ladijski trup

2.02.1 Trup mora biti dovolj močan, da zdrži vse obremenitve, katerim je izpostavljen v normalnih pogojih.

2.02.2 Šteje se, da so vodni dotoki in odtoki ter cevi, na katere so priključeni, za vodo neprepustni, če so narejeni tako, da preprečujejo kakršenkoli nenačrtovan vnos vode v plovilo.

2.02.3 Vodne pregrade, ki se raztezajo do krova, ali če plovilo nima krova do zgornjega roba lesene ali kovinske oplate trupa, morajo biti nameščene na naslednji način: (a) pregrada proti trkom mora biti na primerni razdalji od premca; (b) pri plovilih, katerih skupna dolžina presega 25 m, mora biti krmna pregrada v primerni razdalji od krme.

2.02.4 Bivalni prostori, strojnica in kotlovnica ter vsi njihovi pripadajoči delovni prostori morajo biti ločeni od skladišč na za vodo neprepusten način.

2.02.5 Obstajati mora možnost popolnega izčrpanja vseh predelkov, ki med plovbo niso hermetično zaprti. Obstajati mora možnost izčrpanja vsakega posameznega predelka posebej.

2.02.6 Bivalni prostori se ne smejo raztezati dlje od pregrade proti trkom. Bivalni prostori morajo biti ločeni od strojnice in kotlovnice z za plin neprepustnimi pregradami ter neposredno dostopni s krova. Če takega dostopa ni, mora biti na voljo zasilni izhod, ki vodi neposredno do krova.

2.02.7 V pregradah in drugih oddelkih iz 2.02.3 in 2.02.4 ne sme biti nobene odprtine med prostori. Vstopne odprtine so dovoljene v vseh pregradah razen v pregradi proti trkom, če so za vodo neprepustne. Izhodi v krmni pregradi in odprtine za pogonske gredi, cevovodi itd. so dopustni, če so zgrajeni tako, da ne vplivajo na učinkovitost pregrad in drugih razdelkov med prostori.

2.02.8 Z odstopanjem od 2.02.5 in 2.02.7 je lahko krmni predelek povezan s strojnico prek dostopne drenažne naprave, ki ima mehanizem za samodejno zapiranje.

2.03 Kurilne, kuhalne in zamrzovalne naprave

2.03.1 Kurilne, kuhalne in zamrzovalne naprave ter pripadajoči pripomočki morajo biti narejeni in nameščeni tako, da ne predstavljajo nevarnosti ob pregretju. Nameščeni morajo biti tako, da jih ni mogoče prevrniti ali po naključju premakniti.

2.03.2 Če naprave iz 2.03.1 uporabljajo tekoče gorivo, lahko uporabljajo izključno goriva s plameniščem nad 55 °C.

2.03.3 Z odstopanjem od 2.03.2 so lahko kuhalne, kurilne in zamrzovalne naprave, ki so opremljene s stenjem in ki za gorivo uporabljajo komercialni parafin, dopustne v bivalnih prostorih in prostoru za krmiljenje, če zmogljivost rezervoarja za gorivo ne presega 12 litrov.

2.03.4 Naprave iz 2.03.1 ne smejo biti nameščene v prostorih ali strojnicah, v katerih so shranjene ali se uporabljajo snovi kategorije K1n, K1s ali K2 razreda IIIa iz ADNR. Skozi navedene prostore ali strojnice ne smejo biti napeljane nobene odvodne cevi iz teh naprav.

2.03.5 Zagotovljen mora biti dotok zraka, potrebnega za izgorevanje. Na prezračevalnih napravah ne smejo biti nameščene nobene zapiralne naprave.

2.03.6 Kurilne in kuhalne naprave morajo biti varno priključene na dimne cevi. Dimne cevi morajo biti v dobrem stanju in opremljene z ustreznimi pokrovi ali napravami, ki zagotavljajo zaščito pred vetrom. Dimne cevi kurilnih naprav morajo biti nameščene tako, da obstaja čim manjša možnost zastoja, ki ga povzročijo proizvodi izgorevanja, in da je omogočeno njihovo čiščenje.

2.03.7 Šobe za zrak morajo biti nameščene nad odvodi zamrzovalnih naprav, ki delujejo na tekoče gorivo.

2.04 Ogrevanje s tekočimi gorivi s plameniščem nad 55 °C

2.04.1 Vse naprave morajo biti narejene tako, da se lahko prižgejo brez pomoči druge gorljive tekočine. Pritrjene morajo biti nad kovinsko ponvijo z zadostnimi zmogljivostmi za preprečitev naključnega prelitja goriva in opremljene z napravo, ki preprečuje izpuste ob naključnem uhajanju plamena. Če sta rezervoar za gorivo in naprava ločena, padec med rezervoarjem in gorilnikom ne sme biti večji od padca, določenega v proizvajalčevih navodilih za uporabo. Rezervoar ne sme biti v bližini plamena. Obstajati mora možnost prekinitve dotoka goriva s krova. Rezervoarji za gorivo z zmogljivostjo, večjo od 12 litrov, ne smejo biti nameščeni v bivalnih prostorih.

2.04.2 Če je naprava nameščena v strojnici, morajo biti pogoji namestitve vidno navedeni. Če so naprave s prostim plamenom nameščene v strojnici, morajo biti nameščene nad ponvijo, ki preprečuje izpuste, s stranskimi stenami, ki so od talne površine oddaljene najmanj 0,20 m.

2.04.3 Če je naprava nameščena v strojnici, mora biti dovod zraka do naprave in motorjev tak, da lahko naprava in motorji delujejo samostojno, učinkovito in popolnoma varno. Po potrebi je treba namestiti ločene cevi za dovod zraka.

2.04.4 Vsa oprema z naravnim dotokom zraka mora imeti napravo, ki preprečuje mešanje zraka. Oprema z umetnim dotokom zraka mora imeti napravo, ki samodejno ustavi dotok goriva, če je dovod zraka, potrebnega za izgorevanje, prekinjen.

2.04.5 Naprave za centralno kurjavo z umetnim dotokom zraka, nameščene v strojnici ali v predelku, dostopnem iz strojnice, morajo izpolnjevati tudi naslednje zahteve: (a) med zagonom mora ventilator najprej delovati samostojno, da se zagotovi ustrezna ventilacija kotla; (b) nameščena mora biti termostatična naprava za regulacijo dotoka goriva; (c) gorivo je treba prižgati samodejno z vžigalnim plamenom ali s kakršnim koli drugim sredstvom; (d) obstajati mora možnost ustavitve ventilatorja in črpalke za vbrizgavanje goriva s krova; (e) če je naprava za centralno kurjavo v strojnici, mora biti nameščena tako, da plameni iz gorilnika ne dosežejo drugih predmetov v prostoru; (f) če so v strojnici nameščene naprave za toplozračno centralno kurjavo, morajo biti dotoki zraka priključeni na vode, ki vodijo do zunanjega ozračja.

2.05 Ogrevanje s trdnimi gorivi

2.05.1 Razen če so kurilne naprave nameščene v predelku, zgrajenem iz negorljivih materialov in oblikovanem posebej za namestitev kotlov, morajo biti kurilne naprave na trdna goriva postavljene na kovinsko ploščo (z dvignjenimi robovi) ali zavarovane s podobno zaščitno napravo, da se prepreči uhajanje gorečega goriva ali vroče žerjavice zunaj te plošče.

2.05.2 Kurilni kotli na trdna goriva morajo biti opremljeni s termostatičnimi regulatorji za regulacijo pretoka zraka za izgorevanje.

2.05.3 V bližini vsake kurilne naprave mora biti nameščeno sredstvo za hitro ugašanje žerjavice.

2.06 Strojnica, kotlovnica in prostori za gorivo

2.06.1 Strojnica in kotlovnica morata biti razporejeni tako, da omogočata preprost in varen nadzor naprav v njiju.

2.06.2 Prostori za tekoče gorivo in mazalno olje ne smejo imeti skupnih sten z bivalnimi prostori.

2.06.3 Stene, stropi in vrata strojnice, kotlovnice in prostorov za gorivo morajo biti narejeni iz jekla ali podobnih negorljivih materialov.

2.06.4 Strojnica in kotlovnica ter druge površine, v katerih lahko nastanejo vnetljivi ali strupeni plini, morajo biti ustrezno prezračevani.

2.06.5 Prehodi in lestve, ki se uporabljajo za dostop do strojnice, kotlovnice in prostorov za gorivo, morajo biti trajno pritrjeni in narejeni iz jekla ali drugega podobno vzdržljivega in negorljivega materiala.

2.06.6 Strojnica in kotlovnica morata imeti dva izhoda, med katerima je lahko eden zasilni.

2.06.7 Največja dovoljena stopnja zvočnega pritiska v strojnici je 110 dB(A). Merilna mesta morajo biti izbrana glede na vzdrževanje, ki je potrebno za delovanje objekta v normalnih pogojih. Če stopnja zvočnega pritiska v strojnici preseže 90 dB(A), je treba na vseh vhodih navesti izrecno opozorilo.

POGLAVJE 3

KRMILNA NAPRAVA IN PROSTOR ZA KRMILJENJE

3.01 Splošno

3.01.1 Vsako plovilo mora biti opremljeno z zanesljivo krmilno napravo - po potrebi tudi s pomožnim krmilom na premcu - ki ob upoštevanju namena uporabe in osnovnih dimenzij plovila zagotavlja dobre manevrske sposobnosti.

3.01.2 Krmilne naprave morajo biti oblikovane tako, da krmilo nenamerno ne spreminja položaja.

3.02 Učinkovitost krmilne naprave

Krmilna naprava mora v zvezi s svojo zmogljivostjo izpolnjevati naslednje pogoje:

(a) če se krmilna naprava upravlja ročno, mora biti en celoten obrat ročnega krmilnega kolesa enak najmanj 3o krmnega odklona;

(b) če ima krmilna naprava izključno motorni pogon, mora biti mogoče doseči povprečno 4o odklona krme na sekundo skozi celoten lok krmila, kadar je krmilo popolnoma potopljeno in pri polni hitrosti plovila;

(c) če je krmilna naprava opremljena s pomožno motorno krmilno napravo (pomožna motorna krmilna naprava, ki dopolnjuje glavno krmilno napravo na ročni pogon), mora biti mogoče doseči povprečno 3o odklona krme na sekundo skozi celoten lok 30° na vsaki strani od nevtralnega položaja krmila, kadar je krmilo popolnoma potopljeno in pri polni hitrosti plovila.

(d) če je krmilna naprava na izključno motorni pogon opremljena z dodatnim mehanizmom za upravljanje na ročni pogon, mora slednji zadostovati, da plovilo z zmanjšano hitrostjo nadaljuje plovbo do priveza.

3.03 Splošni oblikovni pogoji

3.03.1 Vse krmilne naprave morajo biti oblikovane, narejene in nameščene tako, da dopuščajo stalni nagib plovila do 15o in sobne temperature do 40 °C.

3.03.2 Sestavni deli krmilne naprave morajo biti oblikovani tako, da vzdržijo največje obremenitve, katerim so izpostavljeni v okoliščinah normalnega delovanja. Da bi bila krmilna naprava čim bolj odporna proti izjemnim zunanjim silam, ne sme biti najšibkejši del sistema. Katera koli krmilna naprava, zgrajena v skladu s pravili priznanega klasifikacijskega zavoda, se lahko v tem pogledu šteje kot zadovoljiva.

3.04 Motorna krmilna naprava

3.04.1 Če ima plovilo motorno krmilno napravo, mora biti opremljeno tudi s pomožnim krmilnim sistemom, ki ob okvari glavne krmilne naprave zagotavlja takojšnje manevrske sposobnosti.

3.04.2 Motorna krmilna naprava mora biti opremljena z napravo za zaščito pred preobremenitvami, da zmanjša vrtilni moment, ki ga ustvari pogon.

3.04.3 Ob naključnem zastoju ali izpadu motorne krmilne naprave mora biti krmilna postaja opozorjena s svetlobnimi in zvočnimi signali.

3.05 Vklop pomožnega pogona

3.05.1 Če se pomožni pogon krmilne naprave ob izpadu glavne krmilne naprave ne vklopi samodejno, mora obstajati možnost takojšnjega in enostavnega ročnega preklopa ne glede na položaj krmila. Število ročnih gibov, ki jih je treba opraviti, ne sme presegati dveh, pri čemer mora biti mogoče, da ta giba opravi ena oseba.

3.05.2 Postopek preklopa mora biti končan v manj kakor petih sekundah. Na krmilni postaji mora biti razvidno, katera pogonska naprava je v uporabi.

3.06 Ročni pogon

3.06.1 Če samostojni pomožni pogon deluje na ročni pogon, mora biti ob zastoju ali izpadu preklop samodejen ali mogoč iz krmilne postaje. Zobniške sklopke so dovoljene samo, če med preklopom niso izpostavljene vrtilnemu momentu.

3.06.2 Električni pogon ne sme sprožiti ročnega kolesa; nameščena mora biti naprava, ki ob samodejnem preklopu na ročni pogon preprečuje vrnitev ročnega kolesa ne glede na položaj krmila.

3.07 Ročni hidravlični pogon

3.07.1 Ročno upravljana hidravlična krmilna naprava je naprava, katere krmilo upravlja črpalka, ki jo upravlja izključno ročno upravljano krmilno kolo (črpalka krmilnega kolesa).

3.07.2 Če je edina krmilna naprava ročno upravljani hidravlični sistem, se ta ne šteje kot motorna krmilna naprava v smislu točke 3.04, ki zahteva samostojni pomožni krmilni sistem, če: — dimenzije, konstrukcija in ureditev cevovodov zagotavljajo zaščito pred mehanskimi udarci ali ognjem, in — konstrukcija črpalke krmilnega kolesa zagotavlja brezhibno delovanje.

3.08 Hidravlični pogon

3.08.1 Če glavna krmilna naprava deluje na hidravlični pogon, pomožni hidravlični sistem pa na ročni, morajo biti cevovodi ročno upravljanega sistema ločeni od cevovodov glavne naprave. Obstajati mora možnost upravljanja glavne naprave brez uporabe črpalke krmilnega kolesa pomožne naprave.

3.08.2 Če sta glavni in pomožni pogon hidravlična, morata pogona njunih črpalk delovati samostojno (npr.: — če glavno črpalko poganja glavni motor, mora biti pogon pomožne črpalke električen, — če glavno črpalko poganja glavno električno napajanje, mora pomožno črpalko napajati zasilni vir električnega napajanja, — če glavno črpalko poganja generator št. I, mora pomožno črpalko poganjati generator št. II).

3.08.3 Če pomožno črpalko poganja pomožni motor, ki med plovbo plovila ne deluje neprekinjeno, mora biti nameščena vmesna naprava, ki poganja črpalko med delovanjem pomožnega motorja.

3.08.4 Cevi, ventili, regulatorji ipd. teh dveh naprav morajo biti ločeni. Ne glede na to lahko imata napravi skupne dele, če je zagotovljeno njuno samostojno delovanje.

3.09 Električni pogon

3.09.1 Če glavna in pomožna naprava delujeta na električni pogon, morata biti njuna sistema napajanja in upravljanja neodvisna drug od drugega. Vsaka naprava mora imeti lastni motor.

3.09.2 Če pomožni motor poganja pomožna naprava, ki med plovbo plovila ne deluje neprekinjeno, mora biti nameščena vmesna naprava, ki poganja pomožni motor med delovanjem pomožne naprave.

3.10 Krmilni propelerji in Voith-Schneiderjeva oprema

Če so daljinsko upravljanje krmila in Voith-Schneiderjevi propelerji električni, hidravlični ali pnevmatski, morata biti med krmilno postajo in pogonskimi napravami dva samostojna sistema upravljanja.

Če sta na voljo dve samostojni pogonski napravi ali več, ni treba imeti samostojnega pomožnega sistema upravljanja, če plovilo ob izpadu ene od naprav ohrani zadostne manevrske sposobnosti.

3.11 Naprave za daljinsko upravljanje

Naprave za daljinsko upravljanje, vključno s tistimi zunaj prostora za krmiljenje, morajo biti trajno pritrjene. Če je te naprave mogoče izklopiti, morajo obstajati kazalniki, ki kažejo, ali je oprema „vklopljena“ ali „izklopljena“.

Namestitev in sprožanje mehanizmov za upravljanje morata biti v skladu z njihovo funkcijo.

3.12 Kazalnik položaja krmila

Položaj krmila mora biti jasno viden iz krmilne postaje; po potrebi je treba predvideti zanesljiv kazalnik položaja krmila.

3.13 Pomožno krmiljenje

3.13.1 Naprave za pomožno krmiljenje so naprave, ki zagotavljajo pomožno energijo, nameščene dodatno h krmilni napravi na ročni pogon.

3.13.2 Pri uporabi pomožne krmilne naprave morajo biti povezave med glavno in pomožno krmilno napravo take, da občutno povečanje ročne sile za upravljanje krmila ni potrebno.

3.13.3 Poleg zgoraj navedenih pogojev mora pomožna krmilna naprava izpolnjevati še naslednje: (a) obstajati mora možnost, da se pomožna krmilna naprava vklopi in izklopi iz krmilne postaje ne glede na položaj krmila. Položaja „vklop“ in „izklop“ morata biti jasno označena; (b) električne, hidravlične in pnevmatske povezave med pomožno napravo in glavno mehansko krmilno napravo na ročni pogon ne smejo ogrožati zmogljivosti glavne naprave za takojšen vklop. Druge okvare pomožne krmilne naprave ne smejo povzročiti izpada ali zastoja; (c) vsi sestavni deli pomožne krmilne naprave in kakršnikoli novi sestavni deli, vgrajeni naknadno, morajo izpolnjevati pogoje, določene v tem poglavju, za krmilne naprave.

3.13.4 Delovanje kazalnika položaja krmila mora zajemati glavno in pomožno krmilno napravo.

3.13.5 Zahteve iz te direktive se uporabljajo, četudi je pomožna krmilna naprava nameščena po izgradnji plovila.

3.14 Neoviran pogled

Pogled od krmilne postaje v vse smeri mora biti dovolj neoviran. V smeri naprej mora biti zagotovljen z zanesljivimi optičnimi sredstvi.

3.15 Zvočni pritisk

V normalnih delovnih pogojih stopnja zvočnega pritiska hrupa, ki ga povzroča plovilo, ne sme presegati 70 dB(A) v višini glave krmarja.

3.16 Električni deli krmilne naprave

3.16.1 Nazivna moč motorjev mora ustrezati največjemu vrtilnemu momentu krmilne naprave. Pri hidravličnih napravah mora nazivna moč pogonskega motorja pri največjem pritisku v napravi (nastavitev varnostnega ventila) in ob upoštevanju zmogljivosti črpalke zagotavljati največji izkoristek črpalke.

3.16.2 Motorji morajo izpolnjevati najmanj naslednje zahteve: (a) Motorna krmilna naprava za vmesno delovanje: — Motorji elektro-hidravličnih pogonov in pripadajoči pretvorniki morajo biti oblikovani za neprekinjeno delovanje pod občasnimi obremenitvami in 15 % vklopno dobo. Zagotovi se 10-minutni obratovalni ciklus. — Motorji za krmilno napravo na električni pogon morajo biti narejeni za vmesno delovanje, ne da bi nanje vplival zagonski postopek in s 15 % vklopno dobo. Zagotovi se 10-minutni obratovalni ciklus. (b) Krmilna naprava z neprekinjeno potrebo po energiji mora biti oblikovana za neprekinjeno delovanje.

3.16.3 Vezja pogona in kontrolna vezja se lahko zaščitijo samo pred kratkimi stiki. Kontrolna vezja morajo biti zaščitena pred dvakratnim največjim nazivnim tokom električnega vezja; nazivni tok zaščitnih naprav ne sme biti manjši od 6 A.

3.16.4 Napajalni vodi pogonskih motorjev morajo biti zaščiteni: pri uporabi varovalk mora biti njihov nazivni tok za dve stopnji višji od nazivnega toka motorjev, pri čemer pri motorjih za vmesno ali kratkotrajno delovanje ne sme presegati 160 % nazivnega toka. Trenutni vklop prekinjevalcev toka ob kratkem stiku ne sme biti nastavljen na tok, ki presega desetkratni nazivni tok pogonskega motorja.

3.16.5 Če so v prekinjevalcih toka termični sprožilci, morajo biti izklopljeni ali nastavljeni na dvakratni nazivni tok motorja.

3.16.6 Za električno opremo morajo biti zagotovljene naslednje naprave za spremljanje in prikazovanje: (a) zelena signalna luč, ki kaže normalno delovanje naprave; (b) rdeča signalna luč, ki se prižge, če se naprava pokvari ali po naključju izklopi, če je električni motor preobremenjen ali če pride do izpada v eni izmed treh napajalnih faz. Zvočni signal se mora vklopiti sočasno s prižigom rdeče luči. Če napajanje poteka izključno prek prekinjevalcev toka, spremljanje faz ob izpadu ni potrebno.

3.16.7 Če je kazalnik položaja krmila električen, mora imeti samostojno napajanje toka.

3.17 Prostor za krmiljenje, ki se lahko spusti

Če se prostor za krmiljenje lahko spusti, mora biti nameščena naprava, ki osebam preprečuje, da se ji približajo med spuščanjem. Če obstaja možnost, da osebe hodijo pod takim prostorom za krmiljenje, mora biti nameščen zvočni alarm, ki se pri spuščanju prostora za krmiljenje samodejno oglasi. Ob odsotnosti naprave za spuščanje prostora za krmiljenje mora obstajati možnost izvedbe tega postopka z drugimi sredstvi.

POGLAVJE 4

VARNOSTNA RAZDALJA, PROSTI BOK IN UGREZNE LESTVICE

4.01 Opredelitev pojmov

V tem poglavju:

(a) „dolžina L“ pomeni največjo dolžino trupa brez krmila in poševnika;

(b) „srednji del ladje“ pomeni položaj na polovici dolžine L;

(c) šteje se, da je naprava ali strukturna enota „odporna proti brizganju in vremenskim vplivom“, če v normalnih pogojih dovoljuje vdor samo izjemno majhni količini vode.

4.02 Varnostna razdalja

Varnostna razdalja mora biti:

(a) 0,15 m za vrata in odprtine razen žrel, ki se lahko zaprejo tako, da so odporni proti brizganju in vremenskim vplivom;

(b) 0,20 m za vrata in odprtine, razen žrel, ki jih ni mogoče zapreti tako, da bi bili odporni proti brizganju in vremenskim vplivom;

(c) 0,30 m za žrela, ki jih je mogoče zapreti tako, da so odporni proti brizganju in vremenskim vplivom;

(d) 0,50 m za žrela, ki jih ni mogoče zapreti s posebnimi napravami ali ki niso zaprta (odprta skladišča).

4.03 Prosti bok

Prosti bok mora zadostovati, da se zagotovi skladnost z varnostnimi razdaljami; ne sme biti negativen.

4.04 Ugrezne oznake

4.04.1 Največja stopnja ugreza mora biti določena tako, da zagotavlja izpolnjevanje zahtev o najmanjši varnostni razdalji, pri čemer ta stopnja v nobenem primeru ne leži nad bočnimi palubami ali, če teh ni, nad zgornjim robom lesene ali kovinske oplate trupa.

4.04.2 Največja stopnja ugreza mora biti označena z jasnimi in neizbrisnimi ugreznimi oznakami.

4.04.3 Ugrezna oznaka mora vsebovati pravokotnik dolžine 0,30 m in višine 0,04 m z osnovnico, ki leži horizontalno in se ujema z največjo stopnjo ugreza iz te priloge. Te oznake se lahko kombinirajo z drugimi, zahtevanimi na podlagi drugih predpisov.

4.04.4 Vsako plovilo mora imeti najmanj tri pare ugreznih oznak, en par na srednjem delu ladje in po en par na približno eni šestini dolžine plovila od premca in krme. Vendar: — pri plovilu z dolžino, krajšo od 40 m, zadostujeta dva para oznak, po en par na približno eni četrtini dolžine plovila od premca in krme, — pri plovilih, ki niso namenjena prevozu blaga, zadostuje en par oznak nekje na srednjem delu ladje.

4.04.5 Oznake ali podatki, ki prenehajo veljati zaradi novih meritev, morajo biti odstranjene ali označene kot neveljavne pod nadzorom pristojnega organa. Če iz kakršnega koli razloga ugrezna oznaka izgine, je lahko zamenjana izključno pod nadzorom pristojnega organa.

4.04.6 Če je bilo plovilo izmerjeno v skladu s Konvencijo o plovilih, ki plujejo po celinskih plovnih poteh ( 5 ), in ploskev merilnih plošč izpolnjuje zahteve te priloge, lahko merilne plošče veljajo kot ugrezne oznake.

4.05 Ugrezne lestvice

4.05.1 Katero koli plovilo, katerega ugrez lahko doseže 1 m, mora imeti na vsaki strani proti ladijski krmi nameščene ugrezne lestvice; dopustne so dodatne ugrezne lestvice.

4.05.2 Ničelna točka vsake ugrezne lestvice mora ležati navpično pod ugrezno lestvico na točki vzporedno od ploskve največjega ugreza, ki gre skozi najnižjo točko trupa ali kobilice, če slednja obstaja. Navpična razdalja nad ničlo mora biti razdeljena po decimetrih. Od prazne ploskve ugreza do 10 cm nad ploskvijo največje stopnje ugreza morajo biti te stopnje označene z vtisnjenimi ali vrezanimi črtami in pobarvane v dveh različnih barvah tako, da so jasno vidne. Stopnje morajo biti označene s številkami ob lestvici navzdol na najmanj vsakih 5 dm in na vrhu lestvice.

4.05.3 Dve merilni lestvici, pritrjeni v skladu s Konvencijo, navedeni v točki 4.04.6, lahko veljata kot ugrezni lestvici, če sta v skladu z zgoraj navedenimi zahtevami, po potrebi pa se dodajo številke, ki označujejo stopnjo ugreza.

POGLAVJE 5

STROJNA OPREMA

5.01 Splošno

5.01.1 Vsa strojna oprema in pripadajoče naprave morajo biti oblikovane, narejene in nameščene v skladu s pravili dobre inženirske prakse.

5.01.2 Do uvedbe ureditve Skupnosti morajo biti kotli in druge tlačne posode ter pripadajoči pripomočki v skladu z veljavnimi predpisi države članice, ki izdaja spričevala.

5.01.3 Prepovedani sta glavna in pomožna strojna oprema, ki ju poganja gorivo s plameniščem pod 55 °C. Gorivo s plameniščem pod 55 °C lahko uporabljajo motorji, ki poganjajo sidrne vitle, pomožne ladijske čolne in prenosne motorne črpalke.

5.01.4 Dovoljene so zagonske naprave, ki uporabljajo gorivo s plameniščem pod 55 °C.

5.02 Varnostna oprema

5.02.1 Vsa strojna oprema mora biti nameščena in pritrjena tako, da je dostopna za upravljanje in vzdrževanje ter da ne ogroža zadevnega osebja.

5.02.2 Glavna in pomožna strojna oprema, kotli ter vse pomožne naprave morajo imeti varnostne naprave v skladu z veljavnimi predpisi države članice, ki izdaja spričevalo.

5.02.3 Obstajati mora tudi možnost ustavitve motorjev, ki poganjajo ventilatorje za vpihavanje in vsrkavanje zraka zunaj prostorov, v katerih so nameščeni.

5.03 Pogonski mehanizem

5.03.1 Obstajati mora tudi možnost, da se pogonski mehanizem (propelerji, kolesa ipd.) hitro in varno zažene, ustavi in zažene v nasprotno smer.

5.03.2 Če pogonski mehanizem med plovbo plovila ni upravljan iz prostora za krmiljenje, mora biti med prostorom za krmiljenje in strojnico zagotovljen dvosmerni komunikacijski sistem.

5.04 Motorne izpušne cevi

5.04.1 Izpušne cevi, ki gredo skozi bivalne prostore ali prostor za krmiljenje, morajo biti prevlečene s plaščem, dovolj neprepustnim za pline. Prostor med plaščem in izpušno cevjo mora biti povezan z zunanjim ozračjem.

5.04.2 Ves izpušni plin mora biti odstranjen iz plovila. Treba je sprejeti vse nujne varnostne ukrepe, da se prepreči vstop škodljivih plinov v razne predelke. Prepovedane so izpušne cevi iz glavnih motorjev, ki izpihavajo pline skozi bok ali čezenj.

5.04.3 Izpušne cevi morajo biti ustrezno obložene, izolirane ali hlajene.

5.04.4 Če gredo izpušne cevi mimo vnetljivih materialov ali skoznje, morajo biti zaščitene z izolacijskim materialom ali kakršno koli drugo primerno napravo, ki zagotavlja učinkovito izolacijo.

5.05 Cisterne, prostori za gorivo in cevovodi

5.05.1 Tekoče gorivo mora biti shranjeno v cisternah, varno pritrjenih na trup, ali v prostorih za gorivo.

5.05.2 Cisterne in prostori za gorivo, njihovi cevovodi ter druge pomožne naprave morajo biti urejeni in nameščeni tako, da se prepreči kakršno koli uhajanje goriva in plina v plovilo.

5.05.3 Razen pri cisternah, ki se polnijo za dnevno porabo, mora biti polnilna cev za polnjenje cistern in prostorov za tekoče gorivo na krovu. Polnilna cev mora biti opremljena s sredstvom za zapiranje. Vse cisterne in prostori za gorivo morajo biti opremljeni s prezračevalnimi cevmi, ki so napeljane do zunanjega ozračja nad krovom in postavljene tako, da vanje ne more vdreti voda.

5.05.4 Polnilne cevi za tekoče gorivo morajo biti opremljene z zapiralno napravo ob cisterni ali prostoru za gorivo. Poleg tega mora obstajati možnost ustavitve pretoka v ceveh, ki neposredno dovajajo gorivo do motorjev, kotlov in grelnih naprav, tudi s krova. Cevi za gorivo ne smejo biti izpostavljene škodljivim toplotnim učinkom in obstajati mora možnost njihovega pregleda po celotni dolžini.

5.05.5 Merilne naprave in cisterne ter prostori za tekoče gorivo morajo biti ustrezno zaščiteni proti poškodbam, opremljeni s samozapiralnimi pipami in od zgoraj priključeni na cisterne ali prostore za gorivo.

5.05.6 Cisterne in prostori za tekoče gorivo morajo imeti odprtine z zapiralnimi napravami, ki preprečujejo odtekanje ter dopuščajo čiščenje in pregledovanje.

5.05.7 Cisterne, ki neposredno dovajajo gorivo pogonski strojni opremi, morajo biti opremljene z napravo, ki v prostoru za krmiljenje sproži vidne in zvočne signale, če količina goriva ne zadostuje več za varno delovanje.

5.05.8 Cevi za dovajanje nevarnih plinov ali tekočin, zlasti cevi s tako visokim pritiskom, katerega izpust lahko ogrozi osebe, ne smejo biti nameščene v bivalnih prostorih in prehodih. Ta zahteva ne velja za cevi, ki prenašajo paro, in cevovode hidravličnih sistemov, če so prevlečene z zaščitno kovinsko prevleko.

5.06 Drenažne črpalke

5.06.1 Veljajo zahteve iz točke 2.02.5.

5.06.2 Plovila s posadko morajo biti opremljena z vsaj eno drenažno črpalko. Plovila, ki imajo mehanske pogonske naprave z močjo več kakor 225 kW, in plovila s skupno nosilnostjo večjo od 350 ton, morajo biti opremljena z dvema ločenima drenažnima črpalkama, od katerih mora biti vsaj ena na motorni pogon. V za vodo neprepustnih oddelkih z dolžino pod 4 m zadostujejo drenažne črpalke na ročni pogon.

5.06.3 Notranji polmer (d) drenažne črpalke mora biti najmanj: . Notranji polmer (da) stranskih cevi, priključenih na različne sesalnike, mora biti najmanj: , pri čemer je: — L dolžina plovila med navpičnicami (v m), — B vzorčna širina plovila (v m), — C vzorčna globina glavnega krova (v m), — 1 dolžina (v m) zadevnega za vodo neprepustnega predelka.

5.06.4 Zmogljivost motorne drenažne črpalke mora biti najmanj 0,1 d2 l/min. Zmogljivost pomožne drenažne črpalke mora biti najmanj 0,1 da 2 l/min, pri čemer se da nanaša na najdaljši neprepustni predelek. Zmogljivost katere koli drenažne črpalke na ročni pogon za uporabo v izključno enem predelku mora biti najmanj: 0,1 da 2 l/min, pri čemer se da nanaša na navedeni predelek.

5.06.5 Dovoljene so izključno samosesalne drenažne črpalke.

5.06.6 Za vsak predelek z ravno površino in širino več kakor 5 m mora obstajati en sesalnik na vsaki strani. Če je strojnica daljša od 5 m, mora imeti na voljo vsaj dva sesalnika.

5.06.7 Sprednji predelek strojnice mora biti mogoče izčrpati s samozapiralnimi cevmi (2.02.8).

5.06.8 Stranske drenažne cevi iz različnih predelkov morajo biti priključene na glavni vod z nepovratnim ventilom, ki se ga lahko zapre. Predelki ali drugi prostori, opremljeni z balastom, morajo biti priključeni na drenažni sistem le z enostavno zapiralno napravo.

5.07 Sistem za zbiranje odpadnega olja

Naprave za drenažo kaluž v strojnici morajo biti narejene tako, da olje ali oljna voda, ki se črpa iz kaluž, ostane na krovu.

V cevovod, ki je v smeri toka od drenažne črpalke, mora biti nameščen dinamični lovilnik olja, če pa tega ni, je treba namestiti statične lovilnike olja okrog vsakega sesalnika.

Te naprave mora homologirati pristojni organ ene od držav članic in morajo biti ustrezne velikosti.

5.08 Vitli

5.08.1 Zagotovljeni morajo biti sidrni vitli za sidra, težja od 50 kg.

5.08.2 Vitli na motorni pogon in vitli na ročni pogon morajo biti oblikovani tako, da zagotovijo, da motorni pogon ne more pognati ročnega.

5.09 Obratovalni hrup plovila

5.09.1 Obratovalni hrup plovila med gibanjem, zlasti hrup, ki ga povzročata motorni sesalnik in izpuh, mora biti pridušen z ustreznimi sredstvi.

5.09.2 Obratovalni hrup motorja, merjen po prečni osi na točki 25 m od boka plovila, v normalnih delovnih pogojih ne sme presegati 75 dB(A).

POGLAVJE 6

ELEKTRIČNE NAPRAVE

6.01 Splošno

6.01.1 Vse električne naprave morajo izpolnjevati zahteve iz tega poglavja.

6.01.2 Na plovilu mora biti: (a) diagram stikal in naprav, ki ga pregleda in podpiše inšpekcijski organ ter navaja: — vrste in oznake uporabljene strojne opreme in naprav, — vrste in profile kablov, — vse druge podatke, pomembne za oceno skladnosti z varnostnimi zahtevami; (b) navodila za uporabo električnih naprav.

6.01.3 Vse električne naprave morajo biti oblikovane, narejene in nameščene tako, da dopuščajo stalni nagib plovila do 15o in sobne temperature do 40 °C.

6.02 Največje dovoljene napetosti

6.02.1 Naslednje napetosti se ne smejo preseči:



Vrsta naprave Največja dovoljena napetost Enosmerni tok Enofazni izmenični tok Trifazni izmenični tok A. Električne in kurilne naprave, vključno z vtičnicami za splošno rabo 250 V 250 V 500 V B. Naprave za razsvetljavo, vključno z vtičnicami za splošno rabo 250 V 250 V — C. Vtičnice za tekoče napajanje ročnih naprav, ki se uporabljajo na odprtih palubah ali v zaprtih ali vlažnih kovinsko izoliranih prostorih, razen kotlov in cistern 1. Splošno 50 V 50 V — 2. Z uporabo izolirnega transformatorja, ki napaja samo eno napravo. Obe žici v tem sistemu morata biti izolirani za preprečitev stika z zemljo — 250 V — 3. Če se uporabljajo naprave z ojačeno ali dvojno izolacijo 250 V 250 V — D. Vtičnice za tekoče napajanje ročnih naprav, ki se uporabljajo v kotlih in cisternah 50 V 50 V —

6.02.2 Ob upoštevanju predpisanih varnostnih ukrepov so višje napetosti dopustne: (a) v napravah za opremo za polnjenje akumulatorjev v skladu s postopkom za polnjenje; (b) pri strojni opremi, katere zmogljivost to zahteva; (c) pri posebnih ladijskih napravah (npr. radijskih napravah in opremi za vžig).

6.03 Kopenski priključki

6.03.1 Če se električna naprava napaja iz kopenskega vira energije, morajo biti kabli fiksno priključeni na krov plovila ali opremljeni s trajnim priključkom ali vtičnimi napravami. Treba je zagotoviti, da kabli in priključki niso izpostavljeni napetostnim obremenitvam.

6.03.2 Uporabljajo se izključno prožni kabli, izolirani z negorljivimi in proti olju odpornimi oblogami.

6.03.3 Če napetost v električnih kablih preseže 50 V, mora biti trup učinkovito ozemljen. Ozemljitveni priključek na trupu mora biti označen s posebnimi oznakami.

6.03.4 Glavna stikalna plošča mora vsebovati kazalnik, ki kaže, ali je v priključku na kopensko omrežje napetost.

6.04 Generatorji in motorji

6.04.1 Generatorji in motorji morajo biti nameščeni tako, da so lahko dostopni za inšpekcijski pregled, meritve in popravila ter da voda in/ali olje ne dosežeta tuljav. Okrov s priključki mora biti lahko dostopen.

6.04.2 Generatorji, ki jih poganja glavni motor, pogonska gred ali pomožna naprava, namenjena drugi funkciji, morajo biti prilagojeni odstopanjem v številu obratov, do katerih lahko pride med delovanjem.

6.05 Akumulatorji

6.05.1 Akumulatorji morajo imeti obliko, ki je posebej prilagojena za uporabo na plovilu. Omarice morajo biti narejene iz težko vnetljivega, proti udarcem odpornega materiala in oblikovane tako, da preprečijo kakršno koli izlitje elektrolitov pri odklonu 40o od navpičnice.

6.05.2 Akumulatorji morajo biti zavarovani tako, da jih gibanje plovila ne premakne. Ne smejo biti nameščeni tako, da bi bili izpostavljeni preveliki toploti, brizganju, pari ali hlapom. Nameščeni morajo biti tako, da so zlahka dostopni in da hlapi, ki jih oddajajo, ne škodujejo sosednjim napravam. Baterije akumulatorjev ne smejo biti nameščene v prostoru za krmiljenje, bivalnih prostorih ali skladiščnih prostorih. V prostoru za krmiljenje ali bivalnih prostorih so lahko nameščeni akumulatorji za prenosne naprave.

6.05.3 Baterije, ki za polnjenje zahtevajo moč, večjo od 2 kW (izračunano na podlagi največjega polnilnega toka in nazivne napetosti baterije), morajo biti nameščene v prostoru, posebej prirejenem zanje. Če so nameščene na krovu, morajo biti zaprte v omari ali zaboju. Baterije, ki za polnjenje ne zahtevajo moči, večje od 2 kW, so lahko nameščene v omari ali zaboju pod krovom. Lahko so nameščene tudi v strojnici ali drugem dobro prezračenem prostoru, če so zaščitene pred padajočimi predmeti in kapljajočo vodo.

6.05.4 Notranjost vseh prostorov, omar, zabojev, polic in drugih strukturnih podsklopov, posebej namenjenih shranjevanju baterij, mora biti pred agresivnim delovanjem elektrolitov zaščitena z barvnim premazom ali prevleko iz materiala, odpornega proti elektrolitom.

6.05.5 Če so baterije nameščene v zaprtem predelku, omari ali zaboju, mora biti zagotovljeno učinkovito prezračevanje. Zrak mora vstopiti spodaj in izstopiti zgoraj, da se zagotovi popolna odstranitev plina. Prezračevalni vodi ne smejo vključevati naprav, ki bi lahko ovirale pretok zraka (npr. zapiralni ventil).

6.05.6 Zahtevani zračni pretok v litrih na uro se izračuna z uporabo naslednje formule: , pri čemer: — j (v amperih) predstavlja eno četrtino največjega toka, ki ga dovoljuje polnilna naprava, — n predstavlja število celic.

6.05.7 Pri naravnem prezračevanju mora biti površina prereza vodov primerna za hitrost 0,5 m/s zahtevanega zračnega pretoka. Površina ne sme biti manjša od 80 cm2 za svinčene baterije in manjša od 120 cm2 za alkalne baterije.

6.05.8 Če zahtevano prezračevanje ne more biti zagotovljeno z naravnim zračnim tokom, je treba zagotoviti ventilator, po možnosti opremljen z izpuhom z motorjem, ki mora biti zaščiten pred zračnim tokom. Treba je zagotoviti posebne naprave, ki preprečujejo vstop plinov v motor. Ventilatorji morajo biti izdelani iz materiala, ki ob stiku lopatic in ohišja ventilatorja preprečuje nastanek isker in elektrostatičnega naboja.

6.05.9 Znak „prepovedano kajenje“ s polmerom najmanj 0,10 m mora biti pritrjen na vrata ali pokrove predelkov, omar ali zabojev, v katerih so baterije.

6.06 Električne stikalne plošče

6.06.1 Stikalne plošče morajo biti nameščene v dostopnih in dobro prezračevanih prostorih, zaščitenih pred emisijami plinov in kislin. Postavljene morajo biti tako, da so zaščitene pred tresljaji in nezaželenimi dogodki, ki bi jih lahko povzročile ostre vremenske razmere, voda, olje, tekoča goriva, para ali hlapi. Stikalne plošče ne smejo biti nameščene v bližini cevi, ki oddajajo zvok, ali oddušnikov za cisterne s tekočim gorivom.

6.06.2 V splošnem morajo biti materiali, iz katerih so stikalne plošče, ustrezno mehansko trdni, trajni in nevnetljivi. Ne smejo biti higroskopski.

6.06.3 Če napetost presega 50 V: (a) je treba uporabiti stikalne plošče, katerih sestavni deli pod napetostjo so nameščeni ali zaščiteni tako, da preprečujejo naključni stik; (b) je treba zagotoviti izolacijski podstavek ali rešetke iz impregniranega lesa; to ne velja za razdelilne stikalne plošče; (c) morajo biti kovinski deli okvirov nadzornih plošč ali podstruktur in kovinskih ohišij naprav ustrezno ozemljeni.

6.06.4 Vsi deli stikalnih plošč, vključno s priključki, morajo biti zlahka dostopni za inšpekcijski pregled, vzdrževanje ali zamenjavo, obstajati pa mora tudi možnost njihovega izklopa.

6.06.5 Plošče s kazalniki za vsa glavna in povezana vezja, ki kažejo zadevna vezja, morajo biti pritrjene na stikalne plošče.

6.07 Stikala, svečke, varovalke in kabelska zaščita

6.07.1 Obstajati mora možnost, da se celotna naprava, razdelilni kabli iz glavne stikalne plošče in razdelilni kabli iz razdelilne plošče izklopijo s stikali ali samodejnimi prekinjevalci toka, ki hkrati izklopijo vse prevodnike pod napetostjo. Če je višina napetosti 50 V ali manj, so za razdelilne kable iz razdelilnih plošč, zlasti pri vezjih s posameznimi stikali za vsako napravo, dovoljene izjeme.

6.07.2 Vsi generatorji in vezja morajo biti zaščiteni pred presežnim tokom na katerem koli neozemljenem polu ali prevodniku. V ta namen se lahko uporabijo samodejni prekinjevalci toka z vklopom ob kratkem stiku in prevelikem toku ali varnostne varovalke zaprtega tipa. Nameščene zaščitne naprave morajo biti ustrezno zaščitene proti tresljajem.

6.07.3 Za zaščito sestavnih delov krmilne naprave veljajo določbe 3.16.3, 3.16.4 in 3.16.5.

6.07.4 Položaja „vklop“ in „izklop“ morata biti na napravah za izklapljanje jasno označena. To ne velja za stikala za luči z manj kakor 10 A.

6.07.5 Vsa stikala in svečke morajo biti narejeni tako, da omogočajo hkratni izklop vseh prevodnikov. Stikala za luči z manj kakor 10 A so lahko izvzeta, razen pri osvetljevanju vlažnih prostorov.

6.07.6 Naprave, ki zahtevajo tok, večji od 10 A, morajo biti priključene na posebno vezje.

6.07.7 Kabli morajo imeti za vodo neprepustno in negorljivo oblogo ter biti take vrste, ki se običajno uporablja na ladjah. Druge vrste kablov se lahko uporabljajo v bivalnih prostorih, če so ustrezno zaščiteni in negorljivi. Kabli morajo biti zaščiteni pred kakršno koli nevarnostjo poškodbe v normalnih pogojih uporabe, zlasti na krovu in v skladiščnih prostorih.

6.07.8 Kabli s kovinsko oblogo ne smejo v nobenem primeru napajati premičnih naprav.

6.07.9 Kable in opremo je treba povezati z vzdržljivimi in trajnimi napravami, ki preprečujejo natezne obremenitve priključkov.

6.08 Oprema za zaznavanje ozemljitve

Zagotovljena mora biti oprema za zaznavanje ozemljitve za vsa neozemljena vezja z napetostjo, večjo od 50 V.

6.09 Razsvetljava

6.09.1 Vse naprave za razsvetljavo morajo biti nameščene tako, da toplota, ki jo oddajajo, ne zaneti bližnjih vnetljivih predmetov ali enot.

6.09.2 V zaprtih prostorih, v katerih so nameščeni akumulatorji ali v katerih so shranjene barve in druge visoko vnetljive snovi, se lahko uporabljajo izključno naprave za razsvetljavo z omejenim tveganjem povzročitve eksplozije.

6.09.3 Naprave za razsvetljavo v strojnici in kotlovnici morajo biti razdeljene med najmanj dvoje vezij.

6.10 Signalne luči

6.10.1 Stikalna plošča s kontrolnimi lučmi mora biti nameščena v prostoru za krmiljenje; obstajati mora možnost, da se napaja prek ločenega kabla iz glavne stikalne plošče.

6.10.2 Vsaka luč mora biti oskrbovana ločeno od stikalne plošče s kontrolnimi lučmi in ločeno zaščitena in nadzirana. Luči, ki tvorijo skupino, so lahko oskrbovane z enim samim vezjem, pod pogojem, da izpad katere koli luči aktivira alarm v nadzorni opremi.

6.10.3 Luči morajo biti nadzirane s signalnimi lučmi ali podobnimi napravami, nameščenimi na nadzorni plošči v prostoru za krmiljenje, razen če je mogoče izvajati neposreden nadzor iz prostora za krmiljenje. Napaka na signalni luči ne sme vplivati na delovanje luči, ki jo nadzira.

6.11 Ozemljitev

6.11.1 Kovinski deli, ki med uporabo ne prenašajo toka, kakor so strojni okviri in ohišja, naprave, armature in pripomočki, morajo biti ozemljeni, če niso že nameščeni tako, da imajo učinkovit kovinski stik s trupom.

6.11.2 Med delovanjem enosmernega toka morajo biti kovinske armature in pripomočki, kovinske obloge kablov in vodi ozemljeni vsaj na obeh koncih. Če so kabli nameščeni na lesene ali plastične snovi, zadostuje ena ozemljitvena povezava. Med delovanjem izmeničnega toka enoprevodniški kabli in vodi ne smejo biti ozemljeni na več kakor eni točki.

6.11.3 Pri napravah, v katerih napetost ne presega 50 V, ozemljitev ni potrebna.

6.11.4 Če napetost presega 50 V, morajo biti ohišja prenosnih električnih naprav, če niso narejena iz izolacijskega materiala ali niso zaščitena, ozemljena z napajalnim kablom prek dodatnega prevodnika, ki običajno ne prenaša toka.

6.12 Naprave za zasilni vir energije

6.12.1 Dovoljene naprave za zasilni vir energije so: (a) pomožna naprava s sistemom za dobavo goriva, ki je neodvisna od glavnega motorja, in ločeni hladilni sistem, ki se ob izpadu glavnega napajanja vklopi samodejno in lahko v 30 sekundah samostojno zadovoljuje tekoče potrebe napajanja ali se lahko vklopi ročno, če je nameščen v neposredni bližini prostora za krmiljenje ali katere koli druge postaje, na kateri je vedno prisotno usposobljeno osebje; ali (b) baterija akumulatorja, ki ob izpadu glavnega napajanja prevzame dobavo toka in lahko navedene naprave, ki jih poganja električna energija, v predpisanem obdobju napaja brez dodatnega polnjenja in nedovoljenega padca napetosti ali ki se lahko vklopi ročno iz prostora za krmiljenje ali katere koli druge postaje, na kateri je vedno prisotno usposobljeno osebje.

6.12.2 Pomožne naprave, zasilne baterije in pripadajoča stikala so lahko nameščeni v strojnici, vendar v tem primeru kolikor mogoče visoko.

6.12.3 Zasilni viri energije morajo, če je to obvezno in če napeljave nimajo samostojnega zasilnega napajanja, zagotoviti vsaj hkratno delovanje naslednjih električnih naprav: (a) signalnih luči; (b) zvočnih signalov; (c) zasilne razsvetljave; (d) radiotelefona; (e) splošnega alarma, primernih zvočnikov in drugih zasilnih sistemov; (f) zasilnega žarometa. Predvideni čas delovanja zasilne naprave mora biti določen glede na namensko uporabo plovila, vendar ne sme biti krajši od 30 minut.

POGLAVJE 7

OPREMA

7.01 Sidra, verige in sidrni kabli

Število in težo sider ter pripadajočih kablov, ki morata ustrezati značilnostim uporabljenih plovnih poti, določi pristojni lokalni organ.

7.02 Druga oprema

7.02.1 Na plovilih mora biti najmanj naslednja oprema: (a) pripomočki in naprave, potrebni za oddajanje svetlobnih in zvočnih signalov ter označevanje plovil, kakor je določeno z veljavnimi pomorskimi predpisi; (b) zasilne luči, ki delujejo neodvisno od glavnega sistema napajanja plovila in po potrebi nadomestijo luči, določene z zgoraj navedenimi predpisi za plovila v mirovanju, na kopnem ali pod vodno gladino; (c) vrvi in kovinski kabli; (d) obloga za zaščito pred trki, razen če je v spričevalu navedeno, da ni potrebna; (e) mostiček z najmanjšo širino 0,40 m in najmanjšo dolžino 4 m, katerega strani morajo biti označene s svetlo obarvanim trakom; imeti mora ročno ograjo; (f) plavajoči odbijač ali plavajoči leseni odbijači; (g) kljuka; (h) oprema prve pomoči; (i) daljnogledi; (j) oglasna deska, ki prikazuje navodila za reševanje in oživljanje utapljajočih; (k) posoda s pokrovom za shranjevanje oljnatih cunj; (l) metalo za vrv; (m) sekira.

7.02.2 Plovila, katerih krov je 1,50 m nad prazno vodno gladino ali več, morajo imeti ustrezen prehod ali lestev za dostop.

7.03 Protipožarne naprave

7.03.1 Na krovu mora biti najmanj naslednje: (a) v prostoru za krmiljenje: en prenosni gasilni aparat; (b) poleg vsake točke dostopa s krova v bivalne prostore: en prenosni gasilni aparat; (c) na točki dostopa do katere koli službene površine, ki ni dostopna iz bivalnih prostorov in v kateri je nameščena kurilna, kuhalna ali zamrzovalna oprema na trdno ali tekoče gorivo: en prenosni gasilni aparat; (d) na vhodu do vsake strojnice in kurilnice: en prenosni gasilni aparat; (e) pri plovilih s skupno zmogljivostjo nad 110 kW, na ustrezni točki pod krovom v strojnici: en prenosni gasilni aparat.

7.03.2 Predpisani prenosni gasilni aparat mora izpolnjevati naslednje zahteve: (a) zmogljivost gasilnega aparata, ki za gašenje uporablja tekočinsko snov, ne sme biti večja od 13,5 litrov ali manjša od devet litrov. Vsebina gasilnega aparata, ki za gašenje uporablja snov v prahu, mora znašati najmanj 6 kg; (b) sredstvo za gašenje mora biti primerno najmanj za gašenje tiste vrste požarov, ki najverjetneje izbruhnejo v prostoru ali prostorih, v katerem(-ih) so gasilni aparati predvideni. Na plovilih z električnimi napravami, ki imajo delovno napetost nad 50 voltov, mora biti sredstvo za gašenje primerno tudi za gašenje požarov v električnih napravah. Navodila za uporabo morajo biti jasno vidna na vsakem prenosnem gasilnem aparatu; (c) sredstvo za gašenje v prenosnih gasilnih aparatih, predpisano v točki 7.03.1 zgoraj, ne sme vsebovati CO2 ali snovi, ki bi lahko med uporabo oddajale strupene pline (npr. ogljikov tetraklorid); (d) gasilni aparati, občutljivi na izredno nizke ali visoke temperature, morajo biti nameščeni ali zavarovani tako, da je njihova učinkovitost vedno zagotovljena.

7.03.3 Vse protipožarne naprave morajo biti pregledane najmanj enkrat na dve leti. Spričevalo, ki ga podpiše oseba, ki opravi inšpekcijski pregled, mora biti na plovilu.

7.03.4 Če so protipožarne naprave nameščene tako, da niso vidne, se prostor, v katerem so, označi z rdečo črko „F“ na višini najmanj 10 cm.

7.03.5 Protipožarni sistem, ki uporablja vodo pod pritiskom in vključuje cevovode, ki jih napaja ena ali več črpalk za šobe prek hidrantov in cevi, se lahko namesti pod naslednjimi pogoji: (a) požarne črpalke morajo imeti električni pogon; ne smejo biti nameščene pred pregrado proti trkom; (b) vodni pritisk v hidrantih mora znašati najmanj 3 bare; (c) cevovodi in hidranti morajo biti narejeni tako, da se cevi zlahka priključijo nanje; (d) vse šobe morajo biti opremljene z napravo za uravnavanje vodnega curka pod visokim pritiskom ali brizganja in ustavitve pretoka; (e) celotni sistem mora biti v skladu z veljavnimi standardi.

7.03.6 Edino gasilno sredstvo, ki je dovoljeno v trajno nameščenih napravah, je halon 1301 (CBrF3). Uporablja se lahko pod naslednjimi pogoji: (a) te naprave se lahko uporabljajo izključno v strojnicah, kotlovnicah in črpalnicah; (b) količina gasilnega sredstva mora biti zadostna, da v plinski obliki pri temperaturi 20 °C napolni od 4,25 do 7 % celotne prostornine zaščitenega prostora, vključno s prezračevalnimi jaški. Pri izračunu potrebne količine gasilnega sredstva se šteje, da en kilogram halona 1301 pri 20 °C napolni prostornino 0,160 m3; (c) cisterne pod pritiskom, namenjene shranjevanju halona 1301, morajo biti v skladu s specifikacijami odobrenih inšpekcijskih organov. Te cisterne morajo ob upoštevanju sobne temperature, ki ne presega 60 °C, vzdržati enak pritisk kakor celotni sistem. Naslednji podatki morajo biti na kontejnerjih jasno čitljivi in neodstranljivo označeni: nazivni delovni pritisk, pritisk, pod katerim je shranjeno gasilno sredstvo, leto izdelave in leto zadnjega inšpekcijskega pregleda, in tudi vrsta in količina gasilnega sredstva; (d) cisterne v zaščitenem prostoru morajo biti opremljene s samodejno varnostno napravo, ki zagotavlja izpust gasilnega sredstva v zaščiten prostor, če je v požaru cisterna izpostavljena ognju, protipožarni sistem pa se ni sprožil; ta varnostna naprava mora biti učinkovita pri sobni temperaturi 60 °C; (e) cisterne zunaj zaščitenega prostora morajo biti dovolj zaščitene pred prevelikim pritiskom na sobni temperaturi do največ 60 °C. To velja prav tako za cisterne, ki vsebujejo pogonski plin; (f) katera koli cisterna, ki vsebuje pogonski plin, mora biti opremljena z manometrom ali enakovrednim instrumentom, ki omogoča preverjanje pritiska pogonskega plina. V bližini mora biti na voljo preglednica, ki kaže razmerje med pritiskom in temperaturo; (g) cevovodi in pripomočki morajo biti izdelani iz jekla ali iz materiala z enakovredno odpornostjo proti toploti; (h) v zaščitenem prostoru je edino dovoljeno pogonsko sredstvo za cisterne dušik, ki mora biti v takih cisternah pod zadostnim pritiskom; (i) izpustni ventili morajo biti opremljeni tako, da omogočajo enakomerno razporeditev gasilnega sredstva, in izdelani tako, da omogočajo enakomerno in popolno mešanje gasilnega sredstva z zrakom in preprečujejo nastanek visokih lokalnih koncentracij sredstva; (j) sistem cevovodov in izpustni ventili morajo biti oblikovani tako, da omogočijo izpust gasilnega sredstva v zaščitni prostor v 10 sekundah, pod predpostavko, da je gasilno sredstvo v tekočem stanju pri sobni temperaturi 0 °C; (k) obstajati mora možnost ročnega upravljanja gasilnega sistema iz prostora za krmiljenje ali iz katerega koli drugega primernega prostora; ta prostor mora biti zunaj zaščitenega prostora; namestitev samodejne naprave za izpust, ki ni opremljena z zvočno opozorilno napravo, ni dovoljena; (l) če je gasilni sistem namenjen zaščiti več prostorov, morajo biti navodila za uporabo in količine gasilnega sredstva, potrebne za vsak prostor posebej, jasno označeni; (m) pnevmatski, hidravlični in električni nadzorni sistemi morajo biti nameščeni tako, da je možnost okvare ob požaru ali eksploziji čim manjša; (n) gasilni sistem mora biti pregledan najmanj enkrat vsakih 12 mesecev. Ta pregled mora vključevati: — zunanji inšpekcijski pregled celotnega sistema, — pregled pravilnega delovanja električnega sistema za prelomitev pečatov, — pregled pritiska v cisternah. Dovoljeno zmanjšanje pritiska ne sme presegati 10 % v vsaki cisterni. Med drugim pregledom mora biti pregledana tudi količina gasilnega sredstva v cisternah. Zmanjšanje te količine ne sme presegati 5 % v vsakem gasilnem aparatu; (o) spričevala o inšpekcijskem pregledu, ki jih podpišejo inšpektorji, morajo biti na krovu; (p) če je plovilo opremljeno z enim pregledanim gasilnim sistemom ali več, ki uporablja halon 1301, mora biti v spričevalu, izdanem za plovilo, pod rubriko 18 navedeno naslednje: „… (število) trajno pritrjenih gasilnih sistemov, ki uporabljajo halon 1301. Zahtevana spričevala morajo biti na krovu.“

7.04 Ladijski čolni

7.04.1 Motorna plovila in barže s skupno nosilnostjo prek 150, pa tudi vlačilci, potisna plovila in potisni vlačilci z izpodrivom prek 150 m3 morajo imeti na krovu najmanj en ladijski čoln.

7.04.2 Ladijski čoln se namesti na plovilo tako, da ga je mogoče spustiti v vodo popolnoma varno in brez kakršnega koli odlašanja, po potrebi s pomočjo ustrezne naprave za spuščanje.

7.04.3 Ladijski čolni, navedeni v 7.04.1 in 7.04.2, morajo izpolnjevati naslednje zahteve: (a) opremljeni morajo biti s sedeži za najmanj tri osebe, pri čemer mora biti širina sedeža najmanj 0,45 m; (b) morajo biti dovolj trdni; (c) prostornina mora biti najmanj 1,5 m3 ali zmnožek dolžine izdelka × širine × globine ne sme biti manjši od 2,7 m3; (d) pri prevozu treh oseb, pri čemer tehta vsaka približno 75 kg, morajo imeti najmanj 25 cm prostega boka; (e) morajo biti dovolj stabilni. Ladijski čolni veljajo za dovolj stabilne, kadar dve osebi, pri čemer vsaka tehta približno 75 kg, sedita na istem boku čim bližje robnici in še vedno ostane najmanj 10 cm prostega boka; (f) če na krovu ni nikogar, čoln pa je povsem poln z vodo, mora rezervni vzgon čolna (v kg) znašati najmanj 30 × dolžina × širina × globina; (g) na krovu mora biti naslednja oprema; — en komplet vesel, — ena kljuka za privez, — ena zajemalna naprava.

7.04.4 V 7.04.3: — dolžina pomeni največjo dolžino ladijskega čolna (v m), — širina pomeni največjo širino (v m), — globina pomeni največjo bočno globino (v m).

7.05 Rešilni pasovi, rešilne boje in rešilni jopiči

7.05.1 Na vseh plovilih morajo biti vsaj trije rešilni pasovi ali dva rešilna pasova in dve rešilni boji. Pripravljeni morajo biti za uporabo in zavarovani na primernih mestih na krovu, vendar ne smejo biti pritrjeni na njihovih držalih. Najmanj en rešilni pas mora biti nameščen v neposredni bližini prostora za krmiljenje. Na motornih plovilih dolžine do 40 m zadostujeta dva rešilna pasova. Najmanj en rešilni pas ali rešilna boja mora imeti metalo za vrv zadostne dolžine.

7.05.2 Rešilni pasovi morajo: — imeti vzgon najmanj 7,5 kg v sladki vodi, — biti izdelani iz ustreznega materiala ter odporni proti olju in njegovim derivatom in temperaturi do 50 °C, — pobarvani tako, da so v vodi jasno vidni, — imeti maso najmanj 2,5 kg, — imeti notranji polmer 0,45 m ± 10 %, — biti obkroženi z vrvjo, ki omogoča oprijem.

7.05.3 Rešilne boje morajo: — imeti vzgon najmanj 7,5 kg v sladki vodi, — biti izdelane iz ustreznega materiala ter odporne proti nafti in njenim derivatom in temperaturi do 50 °C, — pobarvane tako, da so v vodi jasno vidne, — imeti maso najmanj 1 kg, — biti obkrožene z mrežo, ki omogoča oprijem.

7.05.4 Rešilni jopič mora biti nameščen v neposrednem dosegu vsake osebe, ki se redno zadržuje na plovilu.

7.05.5 Vzgon, material in barva rešilnih jopičev morajo izpolnjevati zahteve iz 7.05.2. Pnevmatski rešilni jopiči se morajo napihniti samodejno ali ročno; obstajati mora tudi možnost, da se napihnejo z usti.

POGLAVJE 8

NAPRAVE, KI DELUJEJO NA UTEKOČINJENI PLIN, NAMENJENE ZA GOSPODINJSKO RABO

8.01 Splošno

8.01.1 Vsaka naprava, ki deluje na utekočinjeni plin, je v glavnem sestavljena iz napajalne enote, ki vsebuje eno posodo za plin ali več, en regulator pritiska ali več, razdelilni sistem in številne naprave, ki delujejo na plin.

8.01.2 Naprave lahko delujejo izključno z gospodarskim propanom.

8.02 Namestitev

8.02.1 Naprave, ki delujejo na utekočinjeni plin, morajo biti v celoti ustrezne za uporabo s propanom, nameščene v skladu z dobro prakso in biti v skladu z veljavnimi predpisi države članice, ki je izdala spričevalo.

8.02.2 Naprava, ki deluje na utekočinjeni plin, se lahko uporablja izključno v gospodinjske namene v bivalnih prostorih in prostoru za krmiljenje.

8.02.3 Na krovu je lahko več ločenih naprav. V bivalnih prostorih, ločenih s skladiščem ali pritrjeno cisterno, se ne sme uporabljati izključno ena napeljava.

8.03 Posode

8.03.1 Dovoljene so samo posode z odobreno zmogljivostjo med 5 in 35 kg.

8.03.2 Posode morajo biti v skladu z veljavnimi predpisi države članice, ki je izdala spričevalo. Na posodah mora biti uradni žig, ki potrjuje, da so posode opravile predpisana preverjanja.

8.04 Namestitev in postavitev napajalne enote

8.04.1 Pri uporabi posod z zmogljivostjo do 35 kg mora biti napajalna enota na krovu v posebni ali stenski omari, ki je zunaj bivalnih prostorov, nameščena na mestu, ki ne ovira gibanja na krovu. Vendar ne sme biti nameščena ob sprednji in zadnji ladijski ograji. Omara je lahko stenska omara, vgrajena v nadgradnjo ladje, če se lahko odpira samo navzven. Postavljena mora biti tako, da so cevi, ki vodijo do točk porabe plina, čim krajše. Vsaka naprava lahko z uporabo samodejnega preklopnega ventila ali brez nje obsega do štiri posode, ki delujejo hkrati. Število posod na krovu, vključno z rezervnimi posodami, ne sme presegati šest posod na napravo. Regulator pritiska ali pri dvostopenjski regulaciji prvi regulator pritiska mora biti pritrjen na pregrado v isti omari kakor posode.

8.04.2 Napajalna enota mora biti nameščena tako, da ob izpustu plina ta lahko uide iz omare, v kateri je enota, brez kakršne koli nevarnosti, da bi plin prodrl v plovilo ali prišel v stik s čimer koli, kar bi lahko zanetilo požar.

8.04.3 Omara mora biti izdelana iz negorljivih materialov ter ustrezno prezračevana prek odprtin na vrhu in na dnu. Posode morajo biti v omari postavljene pokončno in tako, da jih ni mogoče prevrniti.

8.04.4 Omara mora biti oblikovana in postavljena tako, da temperatura v posodah ne more preseči 50 °C.

8.04.5 Napis „naprava, ki deluje na utekočinjeni plin“ in oznaka „prepovedano kaditi“ morata biti pritrjena na zunanji steni omare, kakor je opisano v 6.05.9.

8.04.6 Če je v omari potrebna notranja razsvetljava, mora biti električna, naprava pa negorljiva.

8.05 Rezervne in prazne posode

Rezervne in prazne posode, ki niso v napajalni enoti, morajo biti shranjene zunaj bivalnih prostorov in prostora za krmiljenje v omari, oblikovani v skladu z zahtevami iz 8.04 tega poglavja.

8.06 Regulatorji pritiska

8.06.1 Naprave, ki delujejo na plin, so lahko priključene na posode samo prek razdelilnega sistema, opremljenega z enim regulatorjem pritiska ali več, ki pritisk zniža na delovni pritisk. Pritisk se lahko zniža v eni fazi ali dveh. Vsi regulatorji pritiska morajo biti vedno nastavljeni na pritisk, določen v skladu z 8.07 spodaj.

8.06.2 Končni regulatorji pritiska morajo biti ali opremljeni z napravo, ki pri okvari regulatorja pritiska samodejno zaščiti cev pred previsokim pritiskom, ali pa mora biti ta naprava neposredno za njimi. Plin, ki uide iz te zaščitne naprave, mora biti odveden v zunanje ozračje brez kakršne koli nevarnosti, da bi lahko prodrl v plovilo ali prišel v stik s čimer koli, kar bi lahko anetilo požar; po potrebi se mora v ta namen namestiti posebna cev.

8.06.3 Zaščitne naprave in oddušniki morajo biti zaščiteni pred vdorom vode.

8.07 Pritiski

8.07.1 Pritisk na izhodu iz zadnjega regulatorja pritiska mora znašati več kakor 0,05 bara nad atmosferskim pritiskom, z dovoljenim odstopanjem 10 %.

8.07.2 Pri uporabi dvostopenjskega regulacijskega sistema mora srednji pritisk znašati več kakor 2,5 bara nad atmosferskim pritiskom.

8.08 Cevovodi in prožne cevi

8.08.1 Cevi morajo biti narejene iz trdnega jekla ali bakrenih vodil. Vendar pa morajo biti cevi, priključene na posode, visokotlačna prožna vodila ali spiralna vodila, primerna za propan. Naprave, ki delujejo na plin in niso fiksno nameščene, so lahko priključene z ustreznimi prilagodljivimi vodili, katerih dolžina ne sme presegati 1 m.

8.08.2 Cevi morajo vzdržati kakršne koli obremenitve ali korozijske učinke, ki lahko nastanejo na krovu v normalnih delovnih pogojih, njihove značilnosti in ureditev pa morajo biti taki, da ob ustreznem pritisku zagotavljajo zadovoljiv dotok plina v naprave, ki delujejo na plin.

8.08.3 Cevi morajo imeti čim manj spojev. Cevi in spoji morajo biti neprepustni za pline in morajo taki ostati tudi ob kakršnih koli tresljajih ali raztezanju, katerim so lahko izpostavljeni.

8.08.4 Cevi morajo biti zlahka dostopne, ustrezno pritrjene in zavarovane na vsaki točki, na kateri so lahko izpostavljene udarcem ali trenju, zlasti če prehajajo skozi jeklene pregrade ali kovinske predelke. Celotna zunanja površina jeklenih cevi mora imeti antikorozijsko zaščito.

8.08.5 Prožne cevi in njihovi spoji morajo vzdržati kakršne koli obremenitve, ki lahko nastanejo na krovu v normalnih delovnih pogojih. Nameščeni morajo biti tako, da niso obremenjeni in se lahko pregledajo po celi dolžini.

8.09 Razdelilni sistem

8.09.1 Noben del naprave, ki deluje na utekočinjeni plin, ne sme biti nameščen v strojnici. Na tankerjih, ki so predmet predpisov o prevozu nevarnega blaga, ne sme biti noben del naprave, ki deluje na utekočinjeni plin, nameščen v prostorih za tovor.

8.09.2 Nameščen mora biti hitro in zlahka dostopen ventil, s katerim je mogoče izklopiti celotni razdelilni sistem.

8.09.3 Vsaka naprava, ki deluje na plin, mora imeti ločen dovod plina iz razdelilnega sistema, vsak posamezni dovod pa mora biti pod nadzorom ločene zapiralne naprave.

8.09.4 Ventili morajo biti nameščeni čim bolj narazen na točkah, na katerih so zavarovani pred vremenskimi razmerami in udarci.

8.10 Naprave, ki delujejo na plin, in njihova namestitev

8.10.1 Namestiti se smejo samo naprave, ki delujejo na propan, odobrene v državi članici, ki je izdala spričevalo, in opremljene z napravami, ki ob ugasnitvi ognja in tudi signalne luči učinkovito preprečujejo izpust plina.

8.10.2 Vsaka naprava mora biti nameščena in priključena tako, da ni nobene nevarnosti pretrganja priključnih cevi.

8.10.3 Kurilne naprave in naprave za gretje vode morajo biti priključene na vode za odvajanje odpadnih plinov.

8.10.4 Namestitev naprav, ki delujejo na plin, v prostoru za krmiljenje je dovoljena samo, če je prostor za krmiljenje narejen tako, da uhajajoči plin ne more po naključju prodreti v spodnje dele plovila, zlasti skozi napeljave, ki vodijo do strojnice. Na tankerjih, ki so predmet predpisov o prevozu nevarnega blaga, ne sme biti nobene naprave, ki deluje na plin, nameščene v prostorih za tovor.

8.10.5 Naprave, ki delujejo na plin, so lahko v spalnih prostorih nameščene samo, če izgorevanje poteka neodvisno od zraka v teh prostorih.

8.10.6 Naprave, ki delujejo na plin, pri katerih je izgorevanje odvisno od zraka v prostorih, v katerih so, morajo biti nameščene v dovolj velikih prostorih.

8.10.7 Na tankerjih, ki so predmet predpisov o prevozu nevarnega blaga, morajo biti naprave, ki delujejo na plin, označene z vidno rdečo oznako.

8.11 Prezračevanje in odvajanje odpadnih plinov

8.11.1 V prostorih, v katerih so naprave, ki delujejo na plin in pri katerih je izgorevanje odvisno od sobnega zraka, mora biti zagotovljen dotok svežega zraka s prezračevalnimi odprtinami ustreznih dimenzij v skladu z zmogljivostmi naprav.

8.11.2 Prezračevalne odprtine ne smejo imeti nobene zapiralne naprave ali voditi v spalne prostore.

8.11.3 Naprave za odvajanje morajo biti oblikovane tako, da zagotavljajo varno odvajanje odpadnih plinov. Biti morajo zanesljive in negorljive. Prezračevalniki ne smejo vplivati na njihovo delovanje.

8.12 Navodila za uporabo in varnost

Obvestilo z navodili za uporabo naprave mora biti pritrjeno na krovu na ustreznem mestu. Obvestilo mora v ustreznem jeziku ali jezikih med drugim vsebovati naslednja navodila:

— „zapiralni ventili posod, ki niso priključeni na razdelilni sistem, morajo biti zaprti, četudi se predvideva, da so prejemniki prazni“,

— „prožne cevi je treba nadomestiti, takoj ko to zahteva njihovo stanje“,

— „vse posode morajo ostati priključene, razen če so pripadajoče priključne cevi zaprte ali zapečatene“.

8.13 Inšpekcijski pregled

Pred uporabo naprave, ki deluje na utekočinjeni plin, po vsaki spremembi ali popravilu in po vsaki obnovitvi potrdila iz točke 8.15 mora tako napravo pregledati odobreni strokovnjak države članice, ki izdaja spričevalo. Med inšpekcijskim pregledom mora strokovnjak preveriti, ali naprava izpolnjuje zahteve tega poglavja. Strokovnjak mora predložiti inšpekcijsko poročilo pristojnemu organu, ki izdaja spričevalo.

8.14 Preskušanje

Preskušanje naprave po namestitvi se mora opraviti pod naslednjimi pogoji:

8.14.1 Cevi s srednjim pritiskom med izpustom prvega regulatorja pritiska in ventili, nameščenimi pred končnim regulatorjem pritiska: (a) preskus trdnosti, ki se opravi z zrakom, žlahtnim plinom ali tekočino pri pritisku 20 barov nad atmosferskim pritiskom; (b) preskus neprepustnosti za pline, ki se opravi z zrakom ali žlahtnim plinom pri pritisku 3,5 bara nad atmosferskim pritiskom.

8.14.2 Cevi z delovnim pritiskom med edinim ali končnim regulatorjem pritiska in ventili, nameščenimi pred napravami, ki delujejo na plin: — preskus uhajanja, ki se opravi z zrakom ali žlahtnim plinom pri pritisku 1 bar nad atmosferskim pritiskom.

8.14.3 Cevi med edinim ali končnim regulatorjem pritiska in regulatorji naprave, ki deluje na plin: — preskus uhajanja pri pritisku 0,2 bara nad atmosferskim pritiskom.

8.14.4 Pri preskusih, navedenih v 8.14.1(b), 8.14.2 in 8.14.3, veljajo cevi kot neprepustne za pline, če po izteku zadostnega časa za uravnoteženje brez preskušanja ni opaziti nobenega padca pritiska v naslednjih 10 minutah.

8.14.5 Priključki za posode, cevovodi in druge napeljave, izpostavljene pritisku v posodah, pa tudi spoji med regulatorjem pritiska in razdelilno cevjo: — preskus uhajanja, ki se opravi s penečo snovjo na delovnem pritisku.

8.14.6 Vse naprave, ki delujejo na plin, je treba zagnati in preskusiti na nazivnem pritisku, da se zagotovi zadovoljivo izgorevanje pri različnih položajih regulacijskih gumbov. Varnostne naprave je treba preveriti, da se zagotovi njihovo zadovoljivo delovanje.

8.14.7 Po preskusu iz 8.14.6 je treba za vse naprave, ki delujejo na plin in so priključene na dimnik, preveriti, ali po petminutnem delovanju pri nazivnem pritisku ob zaprtih oknih in vratih ter ob delovanju prezračevalnih naprav uhajajo skozi dušilo kakršnikoli odpadni plini. Če uhajanje takih plinov ni samo trenutno, je treba vzrok uhajanja takoj odkriti in odstraniti. Naprava ne sme biti odobrena za uporabo, dokler niso odstranjene vse pomanjkljivosti.

8.15 Potrdilo

8.15.1 Spričevalo mora vključevati potrdilo, da vse naprave, ki delujejo na utekočinjeni plin, neposredno po inšpekcijskem pregledu iz 8.13 izpolnjujejo zahteve tega poglavja.

8.15.2 Potrdilo velja največ tri leta. Lahko se obnovi samo po naslednjem inšpekcijskem pregledu, ki se opravi v skladu z 8.13. Na utemeljeno zahtevo lastnika plovila ali njegovega zastopnika lahko država članica, ki je izdala spričevalo, podaljša velj