02019R0317 — SL — 16.11.2021 — 001.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

►B IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/317 z dne 11. februarja 2019 o določitvi načrta izvedbe in ureditve pristojbin na enotnem evropskem nebu ter razveljavitvi izvedbenih uredb (EU) št. 390/2013 in (EU) št. 391/2013 (Besedilo velja za EGP) (UL L 056 25.2.2019, str. 1)

spremenjena z:









▼B

IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/317

z dne 11. februarja 2019

o določitvi načrta izvedbe in ureditve pristojbin na enotnem evropskem nebu ter razveljavitvi izvedbenih uredb (EU) št. 390/2013 in (EU) št. 391/2013

(Besedilo velja za EGP)







POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Vsebina in področje uporabe

1. Ta uredba določa ukrepe za delovanje načrtov izvedbe in ureditev pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa in funkcije omrežja.

2. Ta uredba se uporablja za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa in funkcij omrežja za splošni zračni promet v evropski regiji Mednarodne organizacije za civilno letalstvo (v nadaljnjem besedilu: ICAO EUR), v kateri so za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa odgovorne države članice.

Ta uredba se uporablja za:

(a) izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa iz člena 2(5) Uredbe (ES) št. 549/2004;

(b) organ, ki ga Komisija imenuje za izvajanje nalog, potrebnih za izvrševanje funkcij omrežja (v nadaljnjem besedilu: upravitelj omrežja) v skladu s členom 6(2) Uredbe (ES) št. 551/2004, in ki je imenovan v skladu s členom 4 Izvedbene uredbe (EU) 2019/123.

Ta uredba se za namene določanja ciljev in spremljanja uspešnosti stroškovne učinkovitosti uporablja tudi za organe ali subjekte, pri katerih nastajajo upravičeni stroški, ki jih je treba povrniti s pristojbinami za uporabnike, kot je določeno v točki (b) člena 15(2) Uredbe (ES) št. 550/2004 in tretjem pododstavku člena 22(1) te uredbe.

3. Ta uredba se uporablja za navigacijske službe zračnega prometa na terminalih, ki se izvajajo na letališčih na ozemljih držav članic s 80 000 premiki ali več letno po pravilih instrumentalnega letenja (IFR) v zračnem prevozu.

4. Države članice se lahko odločijo, da določbe te uredbe uporabljajo tudi za navigacijske službe zračnega prometa na terminalih, ki se izvajajo na drugih letališčih na njihovih ozemljih, ki niso zajeta v odstavku 3.

5. Države članice se lahko odločijo, da določbe te uredbe uporabljajo tudi za: (a) navigacijske službe zračnega prometa in funkcije omrežja, ki se izvajajo v zračnem prostoru v njihovi pristojnosti v drugih regijah ICAO, kot je regija ICAO EUR, brez poseganja v pravice in dolžnosti držav članic iz Čikaške konvencije o mednarodnem civilnem letalstvu iz leta 1944 (v nadaljnjem besedilu: Čikaška konvencija); (b) izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa, ki jim je dovoljeno izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa brez dovoljenja, v skladu s členom 7(5) Uredbe (ES) št. 550/2004.

6. Države članice Komisijo nemudoma obvestijo o vseh odločitvah, sprejetih v skladu z odstavkom 4 ali 5.

Države članice zagotovijo, da trajanje teh odločitev ustreza trajanju referenčnega obdobja. Teh odločitev v referenčnem obdobju ne spremenijo ali prekličejo.

7. Ta uredba se uporablja za tretje referenčno obdobje iz člena 7 in naslednja referenčna obdobja.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(1) „dejanski stroški“ pomenijo stroške, ki so dejansko nastali v koledarskem letu pri izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa in so določeni na podlagi računovodskih izkazov ali, če takih računovodskih izkazov ni, na podlagi končne revizije;

(2) „enota služb zračnega prometa“ pomeni enoto, civilno ali vojaško, pristojno za zagotavljanje služb zračnega prometa v zadevnem zračnem prostoru;

(3) „letališki koordinator“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki jo država članica imenuje za izvajanje nalog usklajevanja na koordiniranih letališčih iz člena 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 95/93 ( 1 );

(4) „upravljavec letališča“ pomeni vsako pravno ali fizično osebo, ki upravlja enega ali več aerodromov;

(5) „uporabnik zračnega prostora“ pomeni operaterja zrakoplova v času izvedbe leta, ali če identiteta upravljavca ni znana, lastnika zrakoplova, razen če se lahko dokaže, da je bil takrat operater druga oseba;

(6) „predstavnik uporabnikov zračnega prostora“ pomeni vsako pravno osebo ali subjekt, ki zastopa interese ene ali več kategorij uporabnikov zračnega prostora;

(7) „center območne kontrole“ pomeni enoto, ki zagotavlja službe zračnega prometa kontroliranim letom na njenem področju pristojnosti;

(8) „območje zaračunavanja na rutah“ pomeni obseg zračnega prostora, ki se razteza od tal do vključno zgornjega zračnega prostora, kjer se izvajajo navigacijske službe zračnega prometa na rutah in za katerega sta določeni enotna stroškovna osnova in enotna cena na enoto;

(9) „izjemni dogodek“ pomeni okoliščine, v katerih je zmogljivost upravljanja zračnega prometa neobičajno zmanjšana tako, da je raven zamud pri upravljanju pretoka zračnega prometa neobičajno visoka kot posledica načrtovane omejitve zaradi operativne ali tehnične spremembe, zelo neugodnih vremenskih razmer, nerazpoložljivosti velikih delov zračnega prostora iz naravnih ali političnih razlogov ali kolektivnih ukrepov in aktivacije Evropske koordinacijske celice za krizne razmere v letalstvu (EACCC) s strani upravitelja omrežja;

(10) „premiki IFR v zračnem prevozu na leto“ pomenijo vsoto vzletov in pristankov, opravljenih po pravilih instrumentalnega letenja, ki je izračunana kot letno povprečje treh predhodnih koledarskih let pred letom, v katerem je bilo treba predložiti načrt izvedbe v skladu s členom 12;

(11) „indeks napovedane inflacije“ pomeni letni indeks inflacije na podlagi tretjega leta pred začetkom referenčnega obdobja, izračunan z uporabo najnovejše razpoložljive napovedi glede inflacije za povprečno spremembo indeksa cen življenjskih potrebščin v odstotkih, ki jo Mednarodni denarni sklad za zadevno državo članico objavi v času priprave načrta izvedbe. Če je sprememba v odstotkih, ki jo Mednarodni denarni sklad objavi za zadevno leto, negativna, se uporabi vrednost nič;

(12) „indeks dejanske inflacije“ pomeni letni indeks dejanske inflacije na podlagi tretjega leta pred začetkom referenčnega obdobja, izračunan z uporabo dejanske stopnje inflacije, ki jo Komisija za zadevno državo objavi v Eurostatovem harmoniziranem indeksu življenjskih potrebščin aprila leta n + 1. Če je sprememba v odstotkih, ki jo Komisija objavi za zadevno leto, negativna, se uporabi vrednost nič;

(13) „velika naložba“ pomeni pridobitev, razvoj, zamenjavo, nadgradnjo ali zakup osnovnih sredstev, pri čemer je realna skupna vrednost v celotni življenjski dobi sredstev višja od 5 milijonov EUR;

(14) „nacionalni organ“ pomeni regulativni ali nadzorni organ, ki ga ena ali več držav članic ustanovi na nacionalni ravni ali ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora;

(15) „nova in obstoječa naložba“ pomeni pridobitev, razvoj, zamenjavo, nadgradnjo ali zakup osnovnih sredstev, pri čemer stroški amortizacije, stroški kapitala ali v primeru zakupa stroški poslovanja za navedeno naložbo nastanejo v referenčnem obdobju, zajetem v načrtu izvedbe;

(16) „referenčno obdobje“ pomeni obdobje veljavnosti in uporabe vseevropskih ciljev uspešnosti iz točke (d) člena 11(3) Uredbe (ES) št. 549/2004 in člena 7 te uredbe;

(17) „referenčna vrednost“ pomeni vrednost zamude pri upravljanju pretoka zračnega prometa na ruti, ki jo upravitelj omrežja izračuna za vsako državo članico in vsak funkcionalni blok zračnega prostora, da se zagotovi izpolnitev vseevropskega cilja glede zamude pri upravljanju pretoka zračnega prometa na ruti;

(18) „stroški prestrukturiranja“ pomenijo znatne enkratne stroške, ki jih imajo izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa v postopku prestrukturiranja zaradi uvajanja novih tehnologij, postopkov ali poslovnih modelov za spodbujanje zagotavljanja integriranih storitev, nadomestil zaposlenim, zapiranja centrov za kontrolo zračnega prometa, selitve dejavnosti na nove lokacije, odpisa sredstev ali pridobivanja strateških deležev v drugih izvajalcih navigacijskih služb zračnega prometa;

(19) „nedovoljeni vdor na vzletno-pristajalno stezo“ pomeni kateri koli dogodek na aerodromu, ki vključuje nepravilno prisotnost zrakoplova, vozila ali osebe na zaščitenem območju površine, ki je določena za pristajanje in vzletanje zrakoplovov;

(20) „izguba minimalnega razdvajanja“ pomeni stanje, v katerem se ni ohranilo predpisano minimalno razdvajanje med zrakoplovi;

(21) „območje zaračunavanja na terminalih“ pomeni letališče ali skupino letališč na ozemljih države članice, kjer se izvajajo navigacijske službe zračnega prometa na terminalih ter za katere sta uvedeni enotna stroškovna osnova in enotna cena za enoto.







POGLAVJE II

NALOGE IN PRISTOJNOSTI

Člen 3

Pomoč organa za oceno uspešnosti

Kadar je to potrebno za izvajanje nalog Komisije, povezanih z natančnim delovanjem načrta izvedbe, lahko Komisija za pomoč zaprosi organ za oceno uspešnosti glede:

(a) zbiranja, pregledovanja, potrjevanja in razširjanja ustreznih podatkov o uspešnosti navigacijskih služb zračnega prometa in funkcij omrežja;

(b) zbiranja ali spremembe ključnih področij uspešnosti;

(c) opredelitve ključnih kazalnikov uspešnosti in kazalnikov za spremljanje;

(d) določitve razponov vseevropskih ciljev uspešnosti ter določitve in revizije vseevropskih ciljev uspešnosti;

(e) določitve izhodiščnih vrednosti, mejnih vrednosti opozarjanja in primerjalnih skupin iz člena 9(4);

(f) ocene skladnosti osnutkov nacionalnih ciljev uspešnosti ali ciljev uspešnosti, določenih na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora z vseevropskimi cilji uspešnosti v skladu s členoma 14 in 15, ter pregleda osnutkov načrtov izvedbe v skladu s členoma 14(1) in 15(1);

(g) preverjanja popolnosti osnutkov načrtov izvedbe v skladu s členom 13;

(h) preverjanja osnutka načrta izvedbe omrežja iz člena 10(5) te uredbe v skladu s členom 19;

(i) ocene revidiranih ciljev uspešnosti in popravnih ukrepov, ki so jih države članice sprejele v skladu s členom 15(5);

(j) spremljanja uspešnosti navigacijskih služb zračnega prometa, vključno z naložbami v osnovna sredstva in drugimi naložbami, na ravni Unije, nacionalni ravni in ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora;

(k) spremljanja uspešnosti funkcij omrežja v skladu s členom 37(2);

(l) ocene informacij, ki jih nacionalni nadzorni organi za namene spremljanja uspešnosti evropskega omrežja upravljanja zračnega prometa predložijo v zvezi z načrti izvedbe, v skladu s členom 37(3);

(m) ocene doseganja ciljev uspešnosti v referenčnem obdobju;

(n) vzdrževanja in podpore pri usklajevanju koledarja posvetovanj z zainteresiranimi stranmi glede načrtov izvedbe in zahtev glede posvetovanj iz člena 24(2) in (3) ter člena 30.

Člen 4

Zagotavljanje informacij in olajšanje spremljanja s strani izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa

1. Kadar je to potrebno za izvajanje nalog nacionalnih nadzornih organov, povezanih z natančnim delovanjem načrta izvedbe, izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa navedenim organom na zahtevo nemudoma predložijo: (a) informacije o lokalnih razmerah, pomembne za določitev nacionalnih ciljev uspešnosti ali ciljev uspešnosti, določenih na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora; (b) podatke za določitev stopnje donosnosti lastniškega kapitala za pristojbine za storitve navigacijskih služb zračnega prometa; (c) informacije o naložbah, načrtovanih v petih letih od datuma zahteve, iz katerih je razvidno, kakšen je profil načrtovanih izdatkov za nove in obstoječe naložbe v referenčnem obdobju in po njem ter kako velike naložbe prispevajo k uspešnosti na posameznem ključnem področju uspešnosti; (d) svoj poslovni načrt iz točke ATM/ANS.OR.D.005 Priloge III k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2017/373 ( 2 ); (e) informacije, potrebne za uporabo člena 28(3); (f) podatke o stroškovnih osnovah in informacije o razporeditvi stroškov med navigacijskimi službami zračnega prometa na rutah in terminalih, pa tudi podatke o prihodkih od komercialnih dejavnostih in podatke o prejetih javnih sredstvih.

2. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa olajšajo dejavnosti, potrebne za namene spremljanja iz člena 37(1), ki jih pristojni nacionalni nadzorni organ izvede v skladu z nacionalnim pravom države članice zadevnega organa ali ki se v skladu z navedenim pravom izvedejo v njegovem imenu, zlasti s predložitvijo ustreznih dokumentov, podatkov, informacij in ustnih pojasnil na zahtevo ter, kadar to dovoljuje nacionalno pravo navedene države članice in v skladu z navedenim nacionalnim pravom, zagotovitvijo dostopa do ustreznih prostorov, zemljišč ali vozil.

Člen 5

Pomoč upravitelja omrežja

Upravitelj omrežja izvaja naslednje naloge, povezane z natančnim delovanjem načrta izvedbe:

(a) podpira Komisijo z zagotavljanjem ustreznih prispevkov za pripravo vseevropskih ciljev uspešnosti pred začetkom referenčnega obdobja in za spremljanje doseganja navedenih ciljev v referenčnem obdobju, tudi tako, da Komisijo nemudoma opozori na vse okoliščine, v katerih cilji uspešnosti niso izpolnjeni ali pa zanje obstaja tveganje, da ne bodo izpolnjeni, ali v katerih je ugotovljeno znatno in vztrajno zmanjševanje operativne uspešnosti;

(b) na zahtevo Komisije podpre nacionalne nadzorne organe z zagotavljanjem ustreznih prispevkov za pripravo načrtov izvedbe in takojšnjim obvestilom zadevnega nacionalnega nadzornega organa o vseh okoliščinah, v katerih nacionalni cilji uspešnosti ali cilji uspešnosti na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora niso izpolnjeni ali pa zanje obstaja tveganje, da ne bodo izpolnjeni, ali v katerih je ugotovljeno znatno in vztrajno zmanjševanje operativne uspešnosti;

(c) podpira izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa pri doseganju nacionalnih ciljev uspešnosti ali ciljev uspešnosti na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora zlasti s pripravo in izvajanjem načrta delovanja omrežja iz člena 9 Izvedbene uredbe (EU) 2019/123.

Člen 6

Usklajevanje z Agencijo Evropske unije za varnost v letalstvu

Komisija in države članice se v skladu s členom 13a Uredbe (ES) št. 549/2004 ter v skladu s točko (h) člena 75(2) in členom 93(b) Uredbe (EU) 2018/1139 usklajujejo z Evropsko agencijo za varnost v letalstvu, da zagotovijo:

(a) ustrezno obravnavo varnostnih vidikov, vključno z določanjem, revizijo in izvajanjem ključnih kazalnikov uspešnosti in vseevropskih ciljev uspešnosti na ključnem področju uspešnosti glede varnosti;

(b) skladnost ključnih kazalnikov uspešnosti in ciljev uspešnosti na ključnem področju uspešnosti glede varnosti z evropskim načrtom za varnost v letalstvu iz člena 6 Uredbe (EU) 2018/1139.







POGLAVJE III

DOLOČANJE CILJEV USPEŠNOSTI

Člen 7

Trajanje referenčnih obdobij

1. Tretje referenčno obdobje obsega koledarska leta od leta 2020 do vključno leta 2024.

2. Vsako naslednje referenčno obdobje obsega pet koledarskih let.

3. Trajanje referenčnih obdobij iz odstavkov 1 in 2 ne posega v člen 10(6).

Člen 8

Ključni kazalniki uspešnosti in kazalniki za spremljanje

1. Ključni kazalniki uspešnosti in kazalniki za spremljanje uspešnosti navigacijskih služb zračnega prometa na ravni Unije za posamezno ključno področje uspešnosti so tisti, ki so določeni v oddelku 1 Priloge I.

2. Ključni kazalniki uspešnosti in kazalniki za spremljanje uspešnosti navigacijskih služb zračnega prometa na nacionalni ravni ali ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora so tisti, ki so določeni v oddelku 2 Priloge I.

3. Ključni kazalniki uspešnosti in kazalniki za spremljanje uspešnosti funkcij omrežja so tisti, ki so določeni v oddelku 3 Priloge I.

4. Države članice lahko poleg ključnih kazalnikov uspešnosti in kazalnikov za spremljanje iz odstavka 2 določijo dodatne ključne kazalnike uspešnosti in kazalnike za spremljanje, zlasti v zvezi s civilno-vojaškimi ali meteorološkimi vidiki.

Člen 9

Vseevropski cilji uspešnosti

1. Nacionalni nadzorni organi najpozneje 19 mesecev pred začetkom referenčnega obdobja Komisiji predložijo podatke o začetnih stroških in informacije o napovedih prometa iz točke (f) člena 10(2) v zvezi s prihodnjim referenčnim obdobjem kot prispevke za določitev vseevropskih ciljev uspešnosti.

2. Komisija najpozneje 15 mesecev pred začetkom referenčnega obdobja objavi okvirne razpone ciljev za vseevropske cilje uspešnosti, ki zajemajo letne najnižje in najvišje vrednosti, s katerimi namerava Komisija določiti vseevropske cilje uspešnosti.

Komisija se o navedenih okvirnih razponih ciljev posvetuje z zainteresiranimi stranmi iz člena 10(3) Uredbe (ES) št. 549/2004 ter drugimi ustreznimi osebami in organizacijami, kar zadeva varnostne vidike pa z Agencijo Evropske unije za varnost v letalstvu.

3. Komisija najpozneje sedem mesecev pred začetkom referenčnega obdobja v skladu s točko (a) člena 11(3) Uredbe (ES) št. 549/2004 sprejme vseevropske cilje uspešnosti za ključne kazalnike uspešnosti iz člena 8(1).

Komisija v ta namen:

(a) upošteva ustrezne prispevke organa za oceno uspešnosti, upravitelja omrežja in nacionalnih nadzornih organov;

(b) uporablja napovedi prometa na rutah, ki so izražene v smislu premikov IFR in enotah storitev ter temeljijo na najnovejši razpoložljivi osnovni napovedi službe Eurocontrola za statistiko in napovedi (STATFOR);

(c) utemelji vsak vseevropski cilj uspešnosti z opisom ustreznih predpostavk in razlogov za navedeni cilj, vključno z uporabo prispevkov iz točke (a) tega odstavka, rezultatom posvetovanj iz odstavka 2 in drugimi ustreznimi dejanskimi podatki.

4. Komisija ob sprejetju vseevropskih ciljev uspešnosti določi: (a) vseevropsko „izhodiščno vrednost za ugotovljene stroške“ in vseevropsko „izhodiščno vrednost za ugotovljene stroške na enoto“ za namene določitve ciljev na ključnem področju uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti za ključni kazalnik uspešnosti iz točke 4.1 oddelka 1 Priloge I. Navedene izhodiščne vrednosti se izračunajo za leto pred začetkom referenčnega obdobja. Izhodiščna vrednost za ugotovljene stroške se oceni tako, da se uporabijo dejanski stroški, ki so na voljo za prejšnje referenčno obdobje, in se prilagodi, da se upoštevajo najnovejše razpoložljive ocene stroškov, spremembe v prometu in njihova povezava s stroški. Izhodiščna vrednost za ugotovljene stroške na enoto se izračuna tako, da se izhodiščna vrednost za ugotovljene stroške deli z napovedmi prometa, izraženimi v enotah storitev, za leto pred začetkom referenčnega obdobja; (b) mejne vrednosti opozarjanja, nad katerimi lahko države članice zahtevajo revizijo ciljev uspešnosti iz načrtov izvedbe v skladu s točko (a)(i) člena 18(1). Navedene mejne vrednosti opozarjanja temeljijo na naslednjih parametrih: (i) odstopanju dejanskega prometa od napovedi prometa v zadevnem koledarskem letu, izraženem kot odstotek premikov IFR; (ii) odstopanju dejanskega prometa od napovedi prometa v zadevnem koledarskem letu, izraženem kot odstotek enot storitev; (iii) spremembi referenčnih vrednosti zaradi sezonskih posodobitev načrta delovanja omrežja v skladu s točko (a) člena 9(4) in členom 9(8) Izvedbene uredbe (EU) 2019/123 v primerjavi z referenčnimi vrednostmi iz zadnje različice načrta delovanja omrežja, ki je na voljo ob pripravi načrta izvedbe. Ta sprememba se izrazi kot odstotek spremembe ali kot delež minut zamude pri upravljanju pretoka zračnega prometa na ruti, odvisno od višine referenčnih vrednosti. (c) primerjalne skupine izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa s podobnim operativnim in gospodarskim okoljem zaradi ocene ciljev uspešnosti na ključnem področju uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti.

Člen 10

Načrti izvedbe

1. Nacionalni nadzorni organi pripravijo načrte izvedbe na nacionalni ravni ali ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora.

2. Načrti izvedbe se pripravijo v skladu s predlogo iz Priloge II in vključujejo: (a) zavezujoče nacionalne cilje uspešnosti ali zavezujoče cilje uspešnosti na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora, določene na podlagi ključnih kazalnikov uspešnosti iz člena 8(2), vključno z „izhodiščno vrednostjo za ugotovljene stroške“ in „izhodiščno vrednostjo za ugotovljene stroške na enoto“ za posamezno območje zaračunavanja, za namene določitve ciljev na ključnem področju uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti. Navedene izhodiščne vrednosti se izračunajo za leto pred začetkom referenčnega obdobja. Izhodiščna vrednost za ugotovljene stroške se oceni tako, da se uporabijo dejanski stroški, ki so na voljo za prejšnje referenčno obdobje, in se prilagodi, da se upoštevajo najnovejše razpoložljive ocene stroškov, spremembe v prometu in njihova povezava s stroški. Izhodiščna vrednost za ugotovljene stroške na enoto se izračuna tako, da se izhodiščna vrednost za ugotovljene stroške deli z najnovejšimi razpoložljivimi napovedmi prometa, izraženimi v enotah storitev, za leto pred začetkom referenčnega obdobja; (b) ugotovljene stroške navigacijskih služb zračnega prometa na rutah in terminalih, določene v skladu s točkama (a) in (b) člena 15(2) Uredbe (ES) št. 550/2004 in to uredbo; (c) sisteme spodbud, vzpostavljene v skladu s členom 11, ki določajo parametre sistemov spodbud, mehanizem za prilagoditev središčnih vrednosti iz člena 11(3), kjer je primerno, pa tudi ukrepe za doseganje ciljev navedenih sistemov spodbud; (d) opis glavnih ukrepov za doseganje ciljev uspešnosti; (e) potrditev, da so skladni s področjem uporabe te uredbe v skladu s členom 1 te uredbe in členom 7 Uredbe (ES) št. 549/2004; (f) napovedi prometa na rutah, ki so izražene v smislu premikov IFR in enotah storitev ter temeljijo na osnovni napovedi službe Eurocontrola za statistiko in napovedi (STATFOR); (g) napovedi prometa na terminalih, ki so izražene v smislu premikov IFR in enotah storitev ter temeljijo na osnovni napovedi službe Eurocontrola za statistiko in napovedi (STATFOR); (h) opis pobud za podporo čezmejnemu usklajevanju in opravljanju čezmejnih storitev, ki koristijo operativni uspešnosti ali stroškovni učinkovitosti ali obema; (i) informacije o: (i) velikih naložbah; (ii) načrtih upravljanja sprememb za začetek izvajanja velikih sprememb zračnega prostora ali za izboljšave sistema upravljanja zračnega prometa, namenjenih zmanjšanju morebitnega negativnega učinka na delovanje omrežja.

Vendar kar zadeva točki (f) in (g), se lahko nacionalni nadzorni organi odločijo, da ne bodo uporabili napovedi prometa na rutah in terminalih, ki temeljijo na osnovni napovedi službe Eurocontrola za statistiko in napovedi (STATFOR), temveč druge napovedi prometa na rutah in terminalih. V tem primeru se posvetujejo s predstavniki uporabnikov zračnega prostora in izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa ter navedejo razloge za uporabo drugih napovedi v načrtu izvedbe. Spremembe osnovne napovedi službe Eurocontrola za statistiko in napovedi (STATFOR) zadevajo specifične lokalne dejavnike, ki v njej niso zadostno obravnavani. Iste napovedi se uporabijo za vsa ključna področja uspešnosti.

3. Načrti izvedbe lahko vsebujejo dodatne cilje uspešnosti, določene na podlagi ključnih kazalnikov uspešnosti iz člena 8(4). Navedeni cilji podpirajo doseganje ciljev uspešnosti iz člena 9(3) in točke (a) odstavka 2 tega člena.

4. Nacionalni nadzorni organi se v skladu s členom 10(1) in točko (b) člena 11(3) Uredbe (ES) št. 549/2004 o osnutkih načrtov izvedbe, vključno s cilji uspešnosti in sistemi spodbud v teh osnutkih, posvetujejo z izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, predstavniki uporabnikov zračnega prostora ter po potrebi upravljavci letališč in letališkimi koordinatorji.

5. Upravitelj omrežja pripravi načrt izvedbe omrežja. Načrt izvedbe omrežja se pripravi v skladu s predlogo iz Priloge III in določa: (a) dodano vrednost upravitelja omrežja v podporo dejavnostim držav članic, funkcionalnim blokom zračnega prostora, izvajalcem služb zračnega prometa ter civilnim in vojaškim uporabnikom zračnega prostora, usmerjenim v doseganje ciljev zmogljivosti in okoljskih ciljev, ter določa prispevek funkcij omrežja k doseganju vseevropskih ciljev uspešnosti; (b) cilje uspešnosti in druge cilje za upravitelja omrežja in vsako funkcijo omrežja ter ukrepe za doseganje navedenih ciljev.

6. Kadar Komisija v skladu s četrtim pododstavkom točke (c) člena 11(3) Uredbe (ES) št. 549/2004 revidira vseevropske cilje uspešnosti, države članice revidirajo svoje načrte izvedbe in vanje vključijo revidirane cilje uspešnosti v skladu s to uredbo.

Člen 11

Sistemi spodbud

1. Sistemi spodbud v načrtih izvedbe, ki jih sprejmejo države članice: (a) določajo finančne spodbude za učinkovito in sorazmerno doseganje ciljev uspešnosti na ključnih področjih uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti in zmogljivosti; (b) se uporabljajo v celotnem obdobju, ki ga zajema načrt izvedbe; (c) so nediskriminatorni, pregledni in učinkoviti; (d) se uporabljajo za navigacijske službe zračnega prometa na rutah in terminalih.

2. Sisteme spodbud za cilje uspešnosti na ključnem področju uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti urejata člena 27 in 28.

3. Sistemi spodbud za cilje uspešnosti na ključnem področju uspešnosti glede zmogljivosti so poleg načel iz odstavka 1 v skladu z naslednjimi načeli: (a) so sorazmerni z ravnjo zamude pri upravljanju pretoka zračnega prometa ter zajemajo finančne prednosti in neugodnosti, ki bistveno vplivajo na tvegane prihodke; (b) določijo se tako, da so največje finančne neugodnosti vsaj enake največjim finančnim prednostim. Nacionalni nadzorni organ po posvetovanju z zadevnimi predstavniki uporabnikov zračnega prostora in izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa določi najvišje fiksne odstotke iz drugega pododstavka točk 2.1(a) in 2.2(a) Priloge XIII ter iz drugega pododstavka točk 2.1(b) in 2.2(b) Priloge XIII za izračun finančnih prednosti in neugodnosti. V zvezi z najvišjimi fiksnimi odstotki iz drugega pododstavka točk 2.1(a) in 2.2(a) Priloge XIII za izračun finančnih ugodnosti ti odstotki ne smejo biti višji od 2 %; (c) za namene izračuna finančnih prednosti ali neugodnosti se uporabijo središčne vrednosti. Nacionalni nadzorni organ se pred začetkom referenčnega obdobja odloči, ali bodo navedene središčne vrednosti temeljile na: (i) ciljih uspešnosti na nacionalni ravni, razčlenjenih na ravni vsakega posameznega izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa, ali (ii) prilagojenih ciljih uspešnosti na nacionalni ravni, razčlenjenih na ravni vsakega posameznega izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa, ki jih nacionalni nadzorni organ vsako leto določi za naslednje leto v skladu s točko 1 Priloge XIII po posvetovanju s predstavniki uporabnikov zračnega prostora in zadevnimi izvajalci služb zračnega prometa. Mehanizem za prilagoditev je opredeljen v načrtu izvedbe, velja za vsako leto referenčnega obdobja in se v referenčnem obdobju ne spreminja. Nacionalni nadzorni organ letno obvešča Komisijo o središčnih vrednostih; (d) razpon okrog središčne vrednosti je simetričen in ga določi nacionalni nadzorni organ po posvetovanju z zadevnimi predstavniki uporabnikov zračnega prostora in izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, da se zagotovi, da manjše spremembe pri zamudi pri upravljanju pretoka zračnega prometa ne povzročijo finančnih prednosti ali neugodnosti; (e) kadar je dejanska povprečna zamuda pri upravljanju pretoka zračnega prometa na let v letu n manjša od središčne vrednosti, določene za leto n, in zunaj razpona iz točke (d), to privede do finančne prednosti z zvišanjem cene na enoto v letu n + 2 v skladu s točko 2 Priloge XIII; (f) kadar je dejanska povprečna zamuda pri upravljanju pretoka zračnega prometa na let v letu n večja od središčne vrednosti, določene za leto n, in zunaj razpona iz točke (d), to privede do finančne neugodnosti z znižanjem cene na enoto v letu n + 2 v skladu s točko 2 Priloge XIII; (g) za cilje v zvezi z ruto na ključnem področju uspešnosti glede zmogljivosti in kadar je načrt izvedbe vzpostavljen na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora se poleg načel iz točk od (a) do (f) uporabljajo naslednje določbe: (i) zadevni nacionalni nadzorni organi cilj uspešnosti na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora iz točke 3.1(a) oddelka 2 Priloge I razčlenijo na ravni vsakega posameznega zadevnega izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa, da se določijo spodbude na nacionalni ravni. Dobljene vrednosti so osnova za središčne vrednosti iz točke (c); (ii) zadevni nacionalni nadzorni organi isti sistem spodbud dosledno uporabljajo za vse zadevne izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa; (iii) poleg središčnih vrednosti na ravni vsakega posameznega izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa iz točke (i) se uporabljajo tudi središčne vrednosti za funkcionalni blok zračnega prostora in temeljijo na: — ciljih uspešnosti na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora ali — prilagojenih ciljih uspešnosti na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora v skladu s točko 1 Priloge XIII po posvetovanju z zadevnimi predstavniki uporabnikov zračnega prostora in izvajalci služb zračnega prometa; (iv) z odstopanjem od točke (c) se vsi zadevni nacionalni nadzorni organi skupaj odločijo, ali je treba središčne vrednosti na ravni vsakega posameznega izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa in ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora prilagoditi ali ne. Ta odločitev se enotno uporablja v celotnem referenčnem obdobju za vse središčne vrednosti na ravni vsakega posameznega izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa in ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora; (v) kadar se bodo cilji uspešnosti na nacionalni ravni in ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora prilagodili, se za cilje uspešnosti na nacionalni ravni in ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora uporabi isti mehanizem za prilagoditev; (vi) kadar je skupna zamuda pri upravljanju pretoka zračnega prometa na ruti na let na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora v letu n večja od središčne vrednosti, določene za leto n, iz točke (iii) in zunaj razpona iz točke (d) odstavka 3, se točka (e) odstavka 3 ne uporablja, točka (f) odstavka 3 pa se uporablja le za tiste izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa, za katere je dejanska zamuda pri upravljanju pretoka zračnega prometa na let v letu n večja od središčne vrednosti, določene za leto n, in je zunaj razpona iz točke (d); (vii) kadar je skupna zamuda pri upravljanju pretoka zračnega prometa na ruti na let na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora v letu n manjša od središčne vrednosti, določene za leto n, iz točke (iii) in zunaj razpona iz točke (d) odstavka 3, se točka (f) odstavka 3 ne uporablja, točka (e) odstavka 3 pa se uporablja le za tiste izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa, za katere je dejanska zamuda pri upravljanju pretoka zračnega prometa na let v letu n manjša od središčne vrednosti, določene za leto n, in je zunaj razpona iz točke (d).

4. Sistemi spodbud iz načrtov izvedbe, kot jih sprejmejo države članice, lahko določajo tudi finančne spodbude za doseganje ciljev uspešnosti na ključnem področju uspešnosti glede okolja ali za doseganje dodatnih ciljev uspešnosti iz člena 10(3) v skladu s točkama (b) in (c) odstavka 1, če so učinkoviti in sorazmerni. Navedene sisteme spodbud bi bilo treba uporabljati poleg sistemov spodbud iz odstavkov 2 in 3 in neodvisno od njih. Skupne finančne prednosti ali finančne neugodnosti iz navedenih sistemov spodbud ne presegajo 2 % oziroma 4 % ugotovljenih stroškov v letu n.







POGLAVJE IV

SPREJETJE, OCENA IN REVIZIJA NAČRTOV IZVEDBE

Člen 12

Sprejetje in predložitev osnutkov načrtov izvedbe

Vsaka država članica sprejme osnutek načrta izvedbe, kot ga zadevni nacionalni nadzorni organ ali organi pripravijo na nacionalni ravni ali ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora, ter ga predloži Komisiji najpozneje tri mesece pred začetkom referenčnega obdobja, na katero se nanaša zadevni osnutek. Kadar se osnutek načrta izvedbe pripravi na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora, se po sprejetju s strani vseh držav članic predloži Komisiji.

Člen 13

Preverjanje popolnosti osnutkov načrtov izvedbe

1. Komisija preveri, ali osnutki načrtov izvedbe, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 12, vsebujejo vse elemente, potrebne za oceno skladnosti z zahtevami iz člena 10(2) in (4) ter po potrebi člena 10(3) in (5).

2. Kadar Komisija po preverjanju iz odstavka 1 ugotovi, da manjka en ali več elementov, v enem mesecu od datuma prejema osnutka načrta izvedbe od zadevne države članice ali držav članic zahteva, naj predložijo posodobljen osnutek načrta izvedbe, ki vsebuje manjkajoči element ali elemente.

V navedenem primeru zadevna država članica ali države članice Komisiji nemudoma predložijo posodobljen osnutek načrta izvedbe, vsekakor pa v treh tednih od datuma zahteve Komisije.

3. Komisija začne oceno osnutka načrta izvedbe iz člena 14, ko po preverjanju iz odstavka 1 ugotovi, da osnutek načrta izvedbe vsebuje vse zahtevane elemente, ali ko prejme posodobljen osnutek načrta izvedbe iz odstavka 2, kot je ustrezno.

Člen 14

Ocena in revizija osnutkov načrtov izvedbe in ciljev

1. Komisija skladnost nacionalnih ciljev uspešnosti ali ciljev uspešnosti na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora iz osnutkov načrtov izvedbe z vseevropskimi cilji uspešnosti oceni na podlagi meril iz točke 1 Priloge IV, ob upoštevanju lokalnih razmer. Komisija lahko oceno dopolni s pregledom osnutkov načrtov izvedbe v zvezi z elementi, določenimi v točki 2 Priloge IV.

2. Kadar Komisija na podlagi ocene iz odstavka 1 ugotovi, da so cilji uspešnosti v osnutku načrta izvedbe skladni z vseevropskimi cilji uspešnosti, v petih mesecih od datuma prejema osnutka načrta izvedbe ali, kadar je ustrezno, posodobljenega osnutka načrta izvedbe iz člena 13(2) sprejme sklep, v katerem o tem obvesti zadevno državo članico ali države članice.

3. Kadar Komisija na podlagi ocene iz odstavka 1 ugotovi, da najmanj en cilj uspešnosti v osnutku načrta izvedbe ni skladen z vseevropskimi cilji uspešnosti, v petih mesecih od datuma prejema osnutka načrta izvedbe ali, kadar je ustrezno, posodobljenega osnutka načrta izvedbe iz člena 13(2) sprejme sklep, v katerem navede priporočila iz drugega pododstavka točke (c) člena 11(3) Uredbe (ES) št. 549/2004.

V navedenem primeru zadevna država članica ali države članice v treh mesecih od datuma sprejetja sklepa Komisije revidirajo cilje uspešnosti in sprejmejo ustrezne ukrepe za ustrezno revizijo osnutka načrta izvedbe ob upoštevanju priporočil Komisije ter Komisiji predložijo revidiran osnutek načrta izvedbe.

Člen 15

Ocena revidiranih osnutkov načrtov izvedbe in ciljev uspešnosti ter sprejetje popravnih ukrepov

1. Komisija po prejemu revidiranega osnutka načrta izvedbe, ki se ji predloži v skladu s členom 14(3), revidirani osnutek načrta izvedbe in skladnost revidiranih ciljev uspešnosti v navedenem načrtu z vseevropskimi cilji uspešnosti oceni na podlagi meril iz točke 1 Priloge IV, ob upoštevanju lokalnih razmer. Komisija lahko oceno dopolni s pregledom osnutkov načrtov izvedbe v zvezi z elementi, določenimi v točki 2 Priloge IV.

2. Kadar Komisija na podlagi ocene iz odstavka 1 ugotovi, da so revidirani cilji uspešnosti v revidiranem osnutku načrta izvedbe skladni z vseevropskimi cilji uspešnosti, v petih mesecih od datuma prejema revidiranega osnutka načrta izvedbe sprejme sklep, v katerem o tem obvesti zadevno državo članico ali države članice.

3. Kadar Komisija na podlagi ocene iz odstavka 1 ugotovi, da obstajajo pomisleki glede skladnosti revidiranih ciljev uspešnosti iz revidiranega osnutka načrta izvedbe z vseevropskimi cilji uspešnosti, v petih mesecih od datuma prejema revidiranega osnutka načrta izvedbe začne podrobno presojo navedenih ciljev uspešnosti in ustreznih lokalnih razmer, pri čemer po potrebi od nacionalnih nadzornih organov zahteva dodatne informacije, ter o tem obvesti zadevno državo članico ali države članice.

4. Kadar Komisija po podrobni presoji iz odstavka 3 ugotovi, da so revidirani cilji uspešnosti v revidiranem osnutku načrta izvedbe skladni z vseevropskimi cilji uspešnosti, v petih mesecih od datuma začetka podrobne presoje sprejme sklep, v katerem o tem obvesti zadevno državo članico ali države članice.

5. Kadar Komisija po podrobni presoji iz odstavka 3 ugotovi, da revidirani cilji uspešnosti v revidiranem osnutku načrta izvedbe niso skladni z vseevropskimi cilji uspešnosti, v petih mesecih od datuma začetka podrobne presoje sprejme sklep, v katerem določi popravne ukrepe, ki jih mora sprejeti zadevna država članica ali države članice, v skladu s tretjim pododstavkom točke (c) člena 11(3) Uredbe (ES) št. 549/2004.

6. Kadar Komisija sprejme sklep iz odstavka 5, zadevna država članica ali države članice v treh mesecih od datuma sprejetja navedenega sklepa Komisiji sporočijo ukrepe, ki so jih sprejele v skladu z navedenim sklepom, pa tudi informacije, ki dokazujejo, da so navedeni ukrepi v skladu z navedenim sklepom.

7. Komisija na podlagi informacij, ki se ji sporočijo v skladu z odstavkom 6, oceni, ali ukrepi, ki jih sprejme zadevna država članica ali države članice, zadostujejo za zagotovitev skladnosti s sklepom iz odstavka 5, v skladu z zahtevami iz Uredbe (ES) št. 549/2004 in te uredbe.

Kadar Komisija ugotovi, da navedeni ukrepi zadostujejo za zagotovitev skladnosti s sklepom iz odstavka 5, o tem obvesti zadevno državo članico ali države članice.

Kadar Komisija ugotovi, da navedeni ukrepi ne zadostujejo za zagotovitev skladnosti s sklepom iz odstavka 5, o tem ustrezno obvesti zadevno državo članico ali države članice ter po potrebi sprejme ukrepe za odpravo neskladnosti, vključno z ukrepi iz člena 258 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Člen 16

Sprejetje načrtov izvedbe

Vsaka država članica svoj načrt izvedbe sprejme in objavi v eni od naslednjih okoliščin, kot je ustrezno:

(a) po tem, ko Komisija sprejme sklep na podlagi člena 14(2), člena 15(2) ali člena 15(4);

(b) po tem, ko Komisija sprejme sklep na podlagi drugega pododstavka člena 15(7);

(c) po tem, ko Komisija na zahtevo zadevne države članice ali držav članic sprejme sklep glede revizije ciljev uspešnosti v referenčnem obdobju v skladu s členom 18(1), če zadevna država članica prilagodi načrt izvedbe glede na revidirane cilje uspešnosti.

Člen 17

Cilji uspešnosti ali popravni ukrepi, sprejeti po začetku referenčnega obdobja

1. Kadar države članice zaradi časa, potrebnega za dokončanje postopkov iz členov 14 in 15, načrtov izvedbe niso mogle sprejeti pred začetkom referenčnega obdobja v skladu s členom 16, se do sprejetja načrtov izvedbe začasno uporabljajo cilji uspešnosti v najnovejši različici osnutkov načrtov izvedbe.

2. V primeru iz odstavka 1 se cilji uspešnosti na ključnem področju uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti po sprejetju načrtov izvedbe uporabljajo retroaktivno s prilagoditvijo cen na enoto v skladu s členom 29(5).

Člen 18

Revizija ciljev uspešnosti v referenčnem obdobju

1. Države članice lahko v referenčnem obdobju revidirajo en ali več ciljev uspešnosti v načrtih izvedbe in sprejmejo ustrezno spremenjene načrte izvedbe le, kadar sta izpolnjena oba naslednja pogoja: (a) zadevna država članica ali države članice menijo, da je načrtovana revizija potrebna in sorazmerna zaradi nastanka ene ali več naslednjih situacij: (i) dosežena je vsaj ena mejna vrednost opozarjanja iz točke (b) člena 9(4), zadevni nacionalni nadzorni organ ali organi pa so ocenili situacijo in dokazali, da učinkov, ki so posledica doseganja mejne ali mejnih vrednosti opozarjanja, ni mogoče ustrezno ublažiti, če se cilji uspešnosti ne revidirajo; (ii) prvotni podatki, domneve in načela, vključno v zvezi z naložbami, na podlagi katerih so bili določeni cilji uspešnosti, v pomembnem in trajnem obsegu niso več točni zaradi okoliščin, ki jih ob sprejetju načrta izvedbe ni bilo mogoče predvideti, zadevni nacionalni nadzorni organ ali organi pa so ocenili situacijo in dokazali, da nastalih učinkov ni mogoče ustrezno ublažiti, če se cilji uspešnosti ne revidirajo; (b) Komisija se je na podlagi utemeljenega zahtevka zadevne države članice ali držav članic odločila, da: (i) se strinja, da je načrtovana revizija potrebna in sorazmerna glede na nastanek enega ali več naslednjih situacij iz točke (a); (ii) so načrtovani revidirani cilji uspešnosti v skladu z vseevropskimi cilji uspešnosti, in sicer po tem, ko je navedene cilje ocenila na podlagi meril iz točke 1 Priloge IV.

Komisija sklep iz točke (b) sprejme v sedmih mesecih od datuma predložitve popolne zahteve, ki jo predloži zadevna država članica ali države članice.

2. Morebitne revizije ciljev uspešnosti, sprejete na podlagi tega člena, se ne uporabljajo retroaktivno.

Člen 19

Odobritev načrta izvedbe omrežja

1. Upravitelj omrežja osnutek načrta izvedbe omrežja Komisiji predloži po tem, ko ga potrdi odbor za upravljanje omrežja iz točke (o) člena 18(1) Izvedbene uredbe (EU) 2019/123, in sicer najpozneje tri mesece pred začetkom referenčnega obdobja.

2. Komisija oceni, ali osnutek načrta izvedbe omrežja izpolnjuje merila iz Priloge V.

Komisija lahko od upravitelja omrežja zahteva, naj predloži revizijo navedenega osnutka načrta izvedbe omrežja, kadar je to potrebno za zagotovitev skladnosti z merili iz Priloge V.

3. Kadar Komisija ugotovi, da osnutek načrta izvedbe omrežja izpolnjuje merila iz Priloge V, sprejme načrt izvedbe omrežja.

4. Upravitelj omrežja objavi in izvede načrt izvedbe omrežja po tem, ko ga Komisija sprejme v skladu z odstavkom 3.

5. Kadar Komisija načrta izvedbe omrežja zaradi časa, potrebnega za dokončanje postopkov iz členov 2 in 3, ne sprejme pred začetkom referenčnega obdobja, se do takrat, ko Komisija sprejme načrt izvedbe omrežja, začasno uporablja najnovejša različica osnutka načrta izvedbe omrežja, ki ga potrdi odbor za upravljanje omrežja.







POGLAVJE V

FINANCIRANJE NAVIGACIJSKIH SLUŽB ZRAČNEGA PROMETA, VZPOSTAVITEV OBMOČIJ ZARAČUNAVANJA, DOLOČITEV STROŠKOVNIH OSNOV ZA PRISTOJBINE IN PREGLEDNOST

Člen 20

Načela za financiranje navigacijskih služb zračnega prometa

1. Ugotovljeni stroški navigacijskih služb zračnega prometa na rutah se financirajo s pristojbinami na rutah, ki se naložijo uporabnikom zračnega prostora, in, kadar se uporablja člen 25(3), z drugimi prihodki iz navedenega člena.

2. Ugotovljeni stroški navigacijskih služb zračnega prometa na terminalih se financirajo s pristojbinami na terminalih, ki se naložijo uporabnikom zračnega prostora, in, kadar se uporablja člen 25(3), z drugimi prihodki iz navedenega člena.

3. Prihodki iz pristojbin na rutah ali pristojbin na terminalnih se ne uporabljajo za financiranje komercialnih dejavnosti izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa.

Člen 21

Vzpostavitev območij zaračunavanja

1. Države članice v zračnem prostoru v njihovi pristojnosti, kjer se uporabnikom zračnega prostora zagotavljajo navigacijske službe zračnega prometa, vzpostavijo eno ali več območij zaračunavanja za namene zaračunavanja pristojbin na rutah (v nadaljnjem besedilu: območje zaračunavanja na rutah) in eno ali več območij zaračunavanja za namene zaračunavanja pristojbin na terminalih (v nadaljnjem besedilu: območje zaračunavanja na terminalih).

Države članice se pred vzpostavitvijo ali spremembo navedenih območij posvetujejo z zadevnimi predstavniki uporabnikov zračnega prostora.

Države članice o vzpostavitvi ali spremembi navedenih območij zaračunavanja Komisijo in Eurocontrolov osrednji urad za pristojbine na rutah (CRCO) obvestijo vsaj sedem mesecev pred začetkom referenčnega obdobja.

2. Države članice zagotovijo, da so območja zaračunavanja geografsko jasno opredeljena. Območja zaračunavanja so skladna z izvajanjem navigacijskih služb zračnega prometa in lahko vključujejo storitve, ki jih zagotavlja izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa s sedežem v drugi državi članici v zvezi s čezmejnim zračnim prostorom.

3. Kadar se službe zračnega prometa, povezane s priletom in vzletom zrakoplova, izvajajo skupaj za skupino letališč, lahko države članice na zadevnem terminalnem območju vzpostavijo posebno območje zaračunavanja na terminalih.

4. Kadar se države članice odločijo za vzpostavitev območij zaračunavanja na rutah ali območij zaračunavanja na terminalih, ki se raztezajo po zračnem prostoru, za katerega je pristojnih več držav članic, ali kadar se države članice odločijo za vzpostavitev skupnega območja zaračunavanja, zadevne države članice zagotovijo dosledno in enotno uporabo te uredbe pri izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa v zadevnem zračnem prostoru.

Države članice o vsaki taki odločitvi nemudoma obvestijo Komisijo in Eurocontrolov urad CRCO.

5. Države članice lahko v referenčnem obdobju spremenijo ali vzpostavijo novo območje zaračunavanja na terminalih, če: (a) se pred spremembo posvetujejo z zadevnimi predstavniki uporabnikov zračnega prostora in izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa; (b) o spremembi nemudoma obvestijo Komisijo in Eurocontrolov urad CRCO; (c) Komisiji nemudoma predložijo: (i) ustrezne podatke o stroških in prometu, ki ustrezno izražajo stanje pred spremembo in po njej; (ii) pripombe predstavnikov uporabnikov zračnega prostora in izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, s katerimi so se posvetovale v skladu s točko (a), in (iii) oceno pričakovanega učinka spremembe na doseganje nacionalnih ciljev uspešnosti ali ciljev uspešnosti na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora na ključnem področju uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti in na spremljanje uspešnosti; (iv) posodobitev načrta izvedbe z ustreznimi podatki.

6. Države članice v referenčnem obdobju ne smejo spreminjati območja zaračunavanja na rutah.

Člen 22

Določitev stroškovne osnove za pristojbine

1. Stroškovna osnova za pristojbine na rutah in terminalih zajema ugotovljene stroške, povezane z izvajanjem navigacijskih služb zračnega prometa v zadevnem območju zaračunavanja.

Ugotovljeni stroški, ki izhajajo iz novih sistemov upravljanja zračnega prometa in večje obnove obstoječih sistemov upravljanja zračnega prometa, se v stroškovno osnovo vključijo le, če so navedeni sistemi skladni z izvajanjem evropskega osrednjega načrta za upravljanje zračnega prometa in zlasti skupnimi projekti iz člena 15a(3) Uredbe (ES) št. 550/2004.

Države članice se lahko odločijo, da v stroškovno osnovo vključijo naslednje ugotovljene stroške, ki so nastali pri izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa, v skladu z drugim stavkom točke (b) člena 15(2) Uredbe (ES) št. 550/2004:

(a) ugotovljene stroške, ki so jih imeli pristojni organi;

(b) ugotovljene stroške, ki so jih imeli kvalificirani subjekti iz člena 3 Uredbe (ES) št. 550/2004;

(c) ugotovljene stroške, ki izhajajo iz Mednarodne konvencije Eurocontrola o sodelovanju za varnost zračne plovbe z dne 13. decembra 1960, kakor je bila nazadnje spremenjena.

2. Ugotovljeni stroški, vključeni v stroškovne osnove za pristojbine na rutah in terminalih, se brez poseganja v člen 18 določijo pred začetkom posameznega referenčnega obdobja kot del načrta izvedbe v realni vrednosti, za vsako koledarsko leto navedenega obdobja pa se navedejo v realni in nominalni vrednosti, razen ugotovljenih stroškov iz tretjega pododstavka odstavka 1 in ugotovljenih stroškov iz točk (c) in (d) odstavka 4, ki se, kadar se uporabi obračun po nabavnih cenah, določijo v nominalni vrednosti.

3. Ugotovljeni stroški, vključeni v stroškovne osnove za pristojbine na rutah in terminalih se izračunajo v nacionalni valuti. Kadar se vzpostavi skupno območje zaračunavanja z enotno ceno na enoto, zadevne države članice zagotovijo pretvorbo ugotovljenih stroškov v eno samo valuto, ki je lahko euro ali druga nacionalna valuta ene od zadevnih držav članic, da se zagotovi pregleden izračun enotne cene na enoto na podlagi člena 25(4).

4. Ugotovljeni stroški, vključeni v stroškovne osnove za pristojbine na rutah in terminalih, zajemajo: (a) stroške za zaposlene; (b) operativne stroške, ki niso stroški za zaposlene; (c) stroške amortizacije; (d) stroške kapitala; (e) izredne stroške.

Kar zadeva točko (a), stroški za zaposlene vključujejo bruto osebne prejemke, plačila za nadure in prispevke delodajalcev za socialno varnost, pa tudi stroške pokojnin in stroške drugih prejemkov. Stroški pokojnin se izračunajo z uporabo previdnih predpostavk na podlagi veljavnega sistema pokojninskega zavarovanja ali nacionalne zakonodaje, kakor je primerno. Navedene predpostavke se navedejo v načrtu izvedbe.

Kar zadeva točko (b), operativni stroški, ki niso stroški za zaposlene, vključujejo stroške, nastale z nabavo blaga in storitev za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa, vključno s storitvami, oddanimi v zunanje izvajanje, materialom, energijo, javnimi službami, najemom stavb, opreme in naprav, vzdrževanjem, stroški zavarovanja in potnimi stroški.

Kar zadeva točko (c), stroški amortizacije vključujejo stroške, povezane s skupnimi osnovnimi sredstvi, ki se uporabljajo za namene izvajanja navigacijskih služb zračnega prometa. Vrednost osnovnih sredstev se amortizira, v skladu z njihovo pričakovano obratovalno dobo, z uporabo metode enakomernega časovnega amortiziranja za ceno sredstev, ki se amortizirajo. Za obračun amortizacije se uporabi obračun po nabavnih ali tekočih cenah. Metodologija, uporabljena za izračun stroškov amortizacije, se ves čas trajanja amortizacije ne spremeni in je v skladu s stroški uporabljenega kapitala, tj. nominalnimi stroški kapitala za obračun po nabavnih cenah in dejanskimi stroški kapitala za obračun po tekočih cenah. Kadar se uporabi obračun po tekočih cenah, stroški kapitala ne vključujejo inflacije, za primerjavo in oceno pa se zagotovijo tudi enakovredni podatki obračuna po nabavnih cenah.

Kar zadeva točko (d), so stroški kapitala enaki zmnožku naslednjih elementov:

(i) vsote povprečne neto knjigovodske vrednosti osnovnih sredstev v uporabi ali pripravi in morebitnih popravkov vrednosti skupnih sredstev, ki jih ugotovi nacionalni nadzorni organ in jih uporablja izvajalec navigacijske službe zračnega prometa, ter povprečne vrednosti obratnih sredstev, razen računov, ki se obrestujejo, ki so potrebna za namene izvajanja navigacijskih služb zračnega prometa;

(ii) tehtanega povprečja obrestne mere za obveznosti in donosnosti lastniškega kapitala. Za izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa brez lastniškega kapitala se tehtano povprečje izračuna na podlagi donosnosti ter razlike med skupnimi sredstvi iz točke (i) in obveznostmi.

Za namene določitve stroškov kapitala faktorji, ki se bodo ponderirali, temeljijo na deležu financiranja prek obveznosti ali lastniškega kapitala. Obrestna mera za obveznosti je enaka tehtani povprečni obrestni meri za obveznosti izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa. Donosnost lastniškega kapitala je enaka donosnosti, ki je navedena v načrtu izvedbe za referenčno obdobje, in temelji na finančnem tveganju, ki nastane pri izvajalcu navigacijskih služb zračnega prometa.

Kadar imajo izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa stroške zaradi zakupa osnovnih sredstev, se navedeni stroški ne vključijo v izračun stroškov kapitala.

Kar zadeva točko (e), so izredni stroški enkratni stroški v zvezi z izvajanjem navigacijskih služb zračnega prometa, vključno z vsemi nepovratnimi davki in carinami.

5. Ugotovljeni stroški se pregledno razporedijo med območja zaračunavanja, v zvezi s katerimi so nastali. Ugotovljeni stroški, ki so nastali v zvezi z različnimi območji zaračunavanja, se razporedijo sorazmerno na podlagi pregledne metodologije.

V ta namen nacionalni nadzorni organi pred začetkom vsakega referenčnega obdobja določijo merila za razporeditev ugotovljenih stroškov med območja obračunavanja, vključno v zvezi s točkama (b) in (c) tega odstavka, in merila za razporeditev ugotovljenih stroškov med službami na rutah in terminalih, te informacije pa vključijo v načrt izvedbe v skladu s točko 3.3(d) Priloge II.

Ugotovljeni stroški, vključeni v stroškovne osnove za območja zaračunavanja na terminalih, zajemajo stroške naslednjih služb:

(a) služb letališke kontrole zračnega prometa ali aerodromskih služb informacij za letenje, ki vključujejo svetovalne službe zračnega prometa in službe za alarmiranje;

(b) služb zračnega prometa v zvezi s priletom in odhodom zrakoplova znotraj določene oddaljenosti od letališča, ki se opredeli na podlagi operativnih zahtev;

(c) sorazmernega dela navigacijskih služb zračnega prometa, ki so skupne službam na rutah in terminalih.

6. Ugotovljene stroške, ki nastanejo pri letih, izvzetih v skladu s členom 31(3) do (5), sestavljajo: (a) ugotovljeni stroški izvzetih letov po pravilih vizualnega letenja, ki se izračunajo z metodo mejnih stroškov; (b) ugotovljeni stroški izvzetih letov po pravilih instrumentalnega letenja, izračunani kot zmnožek naslednjih elementov: (i) ugotovljenih stroškov, nastalih pri letih po pravilih instrumentalnega letenja, ki zajemajo skupne ugotovljene stroške, znižane za ugotovljene stroške letov po pravilih vizualnega letenja; (ii) razmerja števila izvzetih enot storitev glede na celotno število enot storitev, ki zajemajo enote storitev za lete po pravilih instrumentalnega letenja in, kadar ti niso izvzeti, enote storitev za lete po pravilih vizualnega letenja.

Ugotovljeni stroški izvzetih letov po pravilih vizualnega letenja so za namene izračuna cene na enoto ločeni od ugotovljenih stroškov, nastalih pri letih po pravilih instrumentalnega letenja.

7. Nacionalni nadzorni organi za vsako območje zaračunavanja preverijo, ali so stroškovne osnove za pristojbine na rutah in terminalih skladne z zahtevami iz člena 15(2) Uredbe (ES) št. 550/2004 in tem členom. V ta namen nacionalni nadzorni organi pregledujejo ustrezne računovodske dokumente, vključno s poslovnimi knjigami in drugim materialom, pomembnim za določitev stroškovne osnove za pristojbine.

Člen 23

Dejanski stroški

Določbe člena 22 se smiselno uporabljajo za določitev dejanskih stroškov.

Člen 24

Preglednost stroškov

1. Države članice pregledno določijo stroškovne osnove za pristojbine za vsako območje zaračunavanja.

2. Države članice se najpozneje štiri mesece pred začetkom referenčnega obdobja usklajeno posvetujejo z izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, predstavniki uporabnikov zračnega prostora ter po potrebi upravljavci letališč in letališkimi koordinatorji o načrtovani določitvi ugotovljenih stroškov, vključenih v stroškovno osnovo za pristojbine na rutah in terminalih, novih in obstoječih naložbah, napovedanih enotah storitev in politiki zaračunavanja za zadevno referenčno obdobje.

Države članice to storijo tudi v referenčnem obdobju, kadar nameravajo zahtevati revizijo ciljev uspešnosti na ključnem območju uspešnosti glede stroškovne učinkovitosti v skladu s členom 18(1).

Države članice subjektom, povabljenim k posvetovanju, vsaj tri tedne pred posvetovanjem predložijo poročevalne preglednice in informacije, ki se zahtevajo v prilogah VII in IX.

3. Države članice se v referenčnem obdobju vsako leto usklajeno in v skladu s točko 1 Priloge XII posvetujejo z izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, predstavniki uporabnikov zračnega prostora ter po potrebi upravljavci letališč in letališkimi koordinatorji o dejanskih stroških, nastalih v preteklem letu, ter razliki med dejanskimi stroški in ugotovljenimi stroški iz načrta izvedbe.

Države članice subjektom, povabljenim k posvetovanju, vsaj tri tedne pred posvetovanjem predložijo poročevalno preglednico in informacije, ki se zahtevajo v Prilogi VII.

4. Države članice informacije iz zadnjega pododstavka odstavkov 2 in 3 Komisiji predložijo na datum, ko jih predložijo stranem, s katerimi se bodo posvetovale. Prav tako Komisijo obvestijo o izidu posvetovanja.







POGLAVJE VI

IZRAČUN CEN NA ENOTO IN PRISTOJBIN

Člen 25

Izračun cen na enoto

1. Države članice cene na enoto na rutah in terminalih izračunajo pred začetkom vsakega leta referenčnega obdobja.

2. Navedene cene se izračunajo tako, da se predvideno število skupnih enot storitev na rutah ali terminalih za zadevno leto, izračunano v skladu s točko 1 oziroma 2 Priloge VIII, deli z algebraično vsoto naslednjih elementov: (a) ugotovljenih stroškov, izraženih v nominalni vrednosti, za zadevno leto, kot so določeni v načrtu izvedbe; (b) prilagoditev glede na inflacijo v skladu s členom 26; (c) prilagoditev, ki so posledica uporabe mehanizma za delitev tveganja, povezanega s prometom, v skladu s členom 27(2) do (5); (d) prilagoditev, ki so posledica uporabe mehanizma za delitev tveganja, povezanega s stroški, v skladu s členom 28(4) do (6); (e) prilagoditev, ki so posledica uporabe sistemov finančnih spodbud v skladu s členom 11(3) in (4); (f) prilagoditev, ki so posledica prilagoditev pristojbin za storitve navigacijskih služb zračnega prometa v skladu s členom 32; (g) prilagoditev, ki so posledica sprememb v prometu v skladu s členom 27(8); (h) prilagoditev, ki so posledica sprememb v prometu v skladu s členom 27(9); (i) odbitka ostalih prihodkov v skladu z odstavkom 3 tega člena; (j) navzkrižnega financiranja med območji zaračunavanja na rutah ali med območji zaračunavanja na terminalih v skladu s točko (e) člena 15(2) Uredbe (ES) št. 550/2004; (k) prilagoditev za razlike v prihodkih, ki so posledica začasne uporabe cene na enoto v skladu s členom 29(5); (l) prilagoditev, povezanih s preteklimi referenčnimi obdobji.

3. Za namene točke (i) odstavka 2 se od ugotovljenih stroškov kot „drugi prihodki“ odštejejo naslednji prihodki izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, pridobljeni v letu n: (a) javna sredstva, pridobljena od javnih organov, vključno s finančno podporo iz programov pomoči Unije; (b) prihodki, pridobljeni od komercialnih dejavnosti, kadar se zadevna država članica ali države članice odločijo, da je treba navedene prihodke odšteti; (c) kar zadeva navigacijske službe zračnega prometa na terminalih, prihodki, pridobljeni na podlagi pogodb ali sporazumov, sklenjenih med izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa in upravljavci letališč, kadar se zadevna država članica ali države članice odločijo, da je treba navedene prihodke odšteti.

Kar zadeva točko (a), se javna sredstva, s katerimi se krijejo stroški za zaposlene in drugi operativni stroški, od ugotovljenih stroškov odštejejo najpozneje leta n + 2. Javna sredstva, s katerimi se krijejo stroški amortizacije, se od ugotovljenih stroškov odštejejo v skladu z načrtom amortizacije financiranega sredstva (trajanje in anuiteta). Država članica se lahko odloči, da od ugotovljenih stroškov ne odšteje zneska, povezanega z administrativnimi stroški, ki so nastali zaradi poročanja o sporazumu o financiranju, če ti administrativni stroški niso vključeni v stroškovno osnovo za pristojbine. Prav tako se lahko država članica odloči, da od ugotovljenih stroškov ne bo odštela javnih sredstev, prejetih za kritje stroškov, ki niso znani v času priprave načrta izvedbe in zato niso vključeni v stroškovno osnovo za pristojbine. Uporabnikom zračnega prostora se ne zaračunajo stroški, kriti z javnimi sredstvi.

Kar zadeva točki (b) in (c), se prihodek iz navedenih točk od ugotovljenih stroškov odšteje najpozneje leta n + 2.

4. Cene na enoto se izračunajo v nacionalni valuti.

Kadar se države članice odločijo vzpostaviti skupno območje zaračunavanja v skladu s členom 21(4), se cena na enoto izračuna v eni sami valuti, ki je lahko euro ali druga nacionalna valuta ene od zadevnih držav članic. Zadevne države članice o valuti, ki se uporablja, obvestijo Komisijo in Eurocontrolov urad CRCO.

Člen 26

Prilagoditev inflacije

Ugotovljeni stroški, vključeni v stroškovno osnovo za pristojbine na rutah in terminalih za leto n, izraženi v nominalni vrednosti, se za vsako leto referenčnega obdobja prilagodijo na podlagi razlike v odstotkih med indeksom dejanske inflacije in indeksom napovedane inflacije za navedeno leto n ter vključijo kot prilagoditev za izračun cene na enoto za leto n + 2.

Kadar se uporabi obračun po nabavnih cenah, se za ugotovljene stroške iz tretjega pododstavka člena 22(1) ter ugotovljene stroške iz točk (c) in (d) člena 22(4) inflacija ne prilagodi.

Člen 27

Mehanizem za delitev tveganja, povezanega s prometom

1. Kar zadeva sisteme spodbud iz člena 11(2), se uporabi mehanizem za delitev tveganja, povezanega s prometom. Na podlagi navedenega mehanizma se tveganje sprememb prihodka zaradi odstopanj od napovedanih enot storitev, določenih v načrtu izvedbe, v skladu z določbami tega člena porazdeli med izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa in uporabnike zračnega prostora.

2. Kadar dejansko število enot storitev v danem letu n od napovedi, vključene v načrt izvedbe za navedeno leto n, odstopa za največ 2 %, nastale dodatne prihodke ali nastalo izgubo prihodkov v celoti nosijo zadevni izvajalec ali izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa.

3. Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n za več kot 2 % večje od napovedanih enot storitev, vključenih v načrt izvedbe za navedeno leto n, se 70 % nastalega dodatnega prihodka zadevnega izvajalca ali izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki presega 2-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in navedeno napovedjo, prenese na uporabnike zračnega prostora s prilagoditvami cen na enoto v letu n + 2.

Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n za več kot 2 % manjše od napovedanih enot storitev, vključenih v načrt izvedbe za navedeno leto n, se 70 % nastale izgube prihodkov zadevnega izvajalca ali izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki presega 2-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in navedeno napovedjo, pridobi od uporabnikov zračnega prostora s prilagoditvami cen na enoto v letu n + 2.

4. Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n manjše od 90 % napovedanih enot storitev, vključenih v načrt izvedbe za navedeno leto n, se znesek izgube prihodkov zadevnega izvajalca ali izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki presega 10-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in navedeno napovedjo, v celoti pridobi od uporabnikov zračnega prostora s prilagoditvami cen na enoto v letu n + 2.

Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n za več kot 110 % večje od napovedanih enot storitev, vključenih v načrt izvedbe za navedeno leto n, se dodatni prihodek zadevnega izvajalca ali izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki presega 10-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in navedeno napovedjo, v celoti prenese na uporabnike zračnega prostora s prilagoditvami cen na enoto v letu n + 2.

5. Nacionalni nadzorni organi lahko prilagodijo vrednosti parametrov mehanizma za delitev tveganja, povezanega s prometom, iz odstavkov 2 in 3. Nacionalni nadzorni organi pri prilagoditvi navedenih vrednosti: (a) izvedejo posvetovanje o načrtovanih vrednostih z zadevnimi predstavniki uporabnikov zračnega prostora in izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa; (b) zagotovijo, da nastala izpostavljenost izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa ni manjša od največjih tveganih prihodkov na podlagi mehanizma iz odstavkov 2 in 3; (c) upoštevajo spremembe stroškov zagotavljanja zmogljivosti s strani zadevnega izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa zaradi sprememb v prometu.

6. Določbe odstavkov od 2 do 5 se ne uporabljajo za naslednje ugotovljene stroške: (a) ugotovljene stroške, določene v skladu s tretjim pododstavkom člena 22(1); (b) ugotovljene stroške meteoroloških služb.

7. Države članice lahko iz uporabe odstavkov od 2 do 5 izvzamejo ugotovljene stroške izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki jim je dovoljeno izvajati navigacijske službe zračnega prometa brez dovoljenja, v skladu s členom 7(5) Uredbe (ES) št. 550/2004.

8. Kar zadeva ugotovljene stroške iz odstavka 6 in, kadar je primerno, odstavka 7, se morebitni dodatni prihodek v letu n zaradi razlik med dejanskimi enotami storitev in napovedanimi enotami storitev iz načrta izvedbe za navedeno leto prenese na uporabnike zračnega prostora, morebitna izguba prihodka pa izterja od uporabnikov zračnega prostora s prilagoditvijo cen na enoto v letu n + 2.

9. Določbe odstavkov od 2 do 5 se ne uporabljajo za prilagoditve cen na enoto iz točk (b), (c), (d), (e), (f), (g), (h), (i), (j), (k) in (l) člena 25(2). Kar zadeva prilagoditve iz točk (b), (c), (d), (e), (f), (g), (h), (i), (j) in (k) člena 25(2), se morebitni dodatni prihodek v letu n zaradi razlik med dejanskimi enotami storitev in napovedanimi enotami storitev iz načrta izvedbe za navedeno leto prenese na uporabnike zračnega prostora, morebitna izguba prihodka pa izterja od uporabnikov zračnega prostora s prilagoditvijo cen na enoto v letu n + 2.

Člen 28

Mehanizem za delitev tveganja, povezanega s stroški

1. Kar zadeva sisteme spodbud iz člena 11(2), se uporabi mehanizem za delitev tveganja, povezanega s stroški. Na podlagi navedenega mehanizma se razlike med ugotovljenimi stroški, vključenimi v načrt izvedbe, in dejanskimi stroški porazdelijo med izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa in uporabnike zračnega prostora, v skladu z določbami tega člena.

2. Razlike iz odstavka 1 se porazdelijo, kot sledi: (a) kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, celotno nastalo razliko zadrži zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ali zadevna država članica; (b) kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški višji od ugotovljenih stroškov, celotno nastalo razliko krije zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ali zadevna država članica.

3. Odstavek 2 se ne uporablja, če so razlike med ugotovljenimi in dejanskimi stroški posledica vsaj ene od naslednjih sprememb: (a) nepredvidenih sprememb stroškov novih in obstoječih naložb; (b) nepredvidenih sprememb stroškov iz tretjega pododstavka člena 22(1); (c) nepredvidenih in znatnih sprememb stroškov pokojnin, ugotovljenih v skladu s členom 22(4), ki izhajajo iz nepredvidljivih sprememb nacionalne zakonodaje o pokojninah, zakona o pokojninskem računovodstvu ali nepredvidljivih sprememb razmer na finančnem trgu, če izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ne more nadzorovati takih sprememb stroškov pokojnin in če je izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa v primeru zvišanja stroškov v referenčnem obdobju sprejel razumne ukrepe za upravljanje zvišanja stroškov; (d) nepredvidenih in znatnih sprememb stroškov, ki izhajajo iz nepredvidljivih sprememb obrestnih mer na posojila, s katerimi se financirajo stroški, ki nastanejo pri izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa, če izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ne more nadzorovati takih sprememb stroškov in če je izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa v primeru zvišanja stroškov v referenčnem obdobju sprejel razumne ukrepe za upravljanje zvišanja stroškov; (e) nepredvidenih in znatnih sprememb stroškov, ki izhajajo iz nepredvidljivih sprememb nacionalne davčne zakonodaje ali drugih nepredvidljivih novih stroškovnih postavk, ki niso zajete v načrtu izvedbe, vendar se zahtevajo z zakonodajo.

Ugotovljeni stroški, povezani s stroški iz tega odstavka, se opredelijo in razvrstijo v načrtu izvedbe v skladu s točko 3.3(h) Priloge II.

Razlike med ugotovljenimi in dejanskimi stroški iz tega odstavka se opredelijo in pojasnijo letno v skladu s prilogama VII in IX.

4. Kar zadeva nepredvidene spremembe stroškov iz točke (a) odstavka 3, se razlike med ugotovljenimi in dejanskimi stroški porazdelijo, kot sledi: (a) kadar so v koledarskem letu ali v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ali zadevna država članica nastalo razliko povrne uporabnikom zračnega prostora z znižanjem cene na enoto v letu n + 2 ali naslednjem referenčnem obdobju, razen če se nacionalni nadzorni organ na podlagi podrobne utemeljitve izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa po posvetovanju s predstavniki uporabnikov zračnega prometa odloči, da izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa dela nastale razlike ne povrne; (b) kadar so v koledarskem letu ali celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški od ugotovljenih stroškov višji za največ 5 %, se lahko države članice odločijo, da zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ali zadevna država članica nastalo razliko izterja od uporabnikov zračnega prostora z zvišanjem cene na enoto v letu n + 2 ali naslednjem referenčnem obdobju, in sicer po tem, ko nacionalni nadzorni organ odobri podrobno utemeljitev, ki jo izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa predloži zlasti glede potrebe po povečanju zmogljivosti, in po posvetovanju s predstavniki uporabnikov zračnega prostora.

Kadar nameravajo izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa v referenčnem obdobju dodati, ukiniti ali nadomestiti velike naložbe glede na informacije o velikih naložbah, opredeljenih v načrtu izvedbe v skladu s točko 2.2(b) Priloge II, te spremembe odobri nacionalni nadzorni organ po posvetovanju s predstavniki uporabnikov zračnega prostora.

5. Kar zadeva nepredvidene spremembe stroškov iz točke (b) odstavka 3, se razlike med ugotovljenimi in dejanskimi stroški porazdelijo, kot sledi: (a) kadar so v koledarskem letu dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, določenih za navedeno koledarsko leto, države članice nastalo razliko povrnejo uporabnikom zračnega prostora z znižanjem cene na enoto v letu n + 2; (b) kadar so v koledarskem letu dejanski stroški višji od ugotovljenih stroškov, določenih za navedeno koledarsko leto, države članice nastalo razliko izterjajo od uporabnikov zračnega prostora z zvišanjem cene na enoto v letu n + 2.

6. Kar zadeva nepredvidene spremembe stroškov iz točk (c), (d) in (e) odstavka 3, se razlike med ugotovljenimi in dejanskimi stroški porazdelijo, kot sledi: (a) kadar so v koledarskem letu ali celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ali zadevna država članica nastalo razliko povrne uporabnikom zračnega prostora z znižanjem cene na enoto v letu n + 2, v naslednjem referenčnem obdobju ali v naslednjih dveh referenčnih obdobjih, če zneski, ki jih je treba povrniti, nesorazmerno vplivajo na ceno na enoto; (b) kadar so v koledarskem letu ali celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški višji od ugotovljenih stroškov, se lahko država članica odloči, da zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ali zadevna država članica nastalo razliko izterja od uporabnikov zračnega prostora z zvišanjem cene na enoto v letu n + 2, v naslednjem referenčnem obdobju ali v naslednjih dveh referenčnih obdobjih, če zneski, ki jih je treba izterjati, nesorazmerno vplivajo na ceno na enoto.

7. Nacionalni nadzorni organi vsako leto preverijo, ali izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa pravilno uporabljajo določbe tega člena. Nacionalni nadzorni organi do 1. septembra leta n + 1 pripravijo poročilo o spremembah stroškov iz odstavka 3, ki so nastale v letu n. O poročilu se posvetujejo s predstavniki uporabnikov zračnega prostora.

Nacionalni nadzorni organi v poročilo, ki ga je treba predložiti do 1. septembra leta po zadnjem letu referenčnega obdobja, vključijo tudi bilanco nepredvidenih sprememb stroškov iz točk (a), (c), (d) in (e) odstavka 3 za celotno referenčno obdobje.

Člen 29

Določanje cen na enoto za območja zaračunavanja

1. Države članice vsako leto določijo ceno na enoto za vsako območje zaračunavanja v skladu s členom 25. Brez poseganja v odstavek 3 se cene na enoto med letom ne spreminjajo.

2. Države članice ceno na enoto za leto n za vsako območje zaračunavanja določijo v skladu z naslednjimi zahtevami: (a) nacionalni nadzorni organi izračunano ceno na enoto Komisiji in Eurocontrolovemu uradu CRCO v imenu svoje zadevne države članice predložijo do 1. junija leta n – 1. Ta predložitev vključuje poročevalne preglednice in dodatne informacije iz prilog VII in IX; (b) nacionalni nadzorni organi pred 1. novembrom leta n – 1 po potrebi po posvetovanju z uporabniki zračnega prostora posodobijo izračunano ceno na enoto iz točke (a). Izračunano ceno na enoto Komisiji in Eurocontrolovemu uradu CRCO v imenu svoje zadevne države članice predložijo najpozneje do 1. novembra leta n – 1; (c) države članice ceno na enoto za leto n določijo najpozneje do 20. decembra leta n – 1 ter o navedeni ceni obvestijo Komisijo in Eurocontrolov urad CRCO.

3. Komisija preveri, ali so cene na enoto iz odstavka 2 izračunane v skladu z zahtevami iz člena 25(2).

Kadar Komisija ugotovi, da cena na enoto ni v skladu z zahtevami iz člena 25(2), o tem obvesti zadevno državo članico in jo pozove k predložitvi revidirane cene na enoto.

Kadar Komisija ugotovi, da je revidirana cena na enoto izračunana v skladu z zahtevami iz člena 25(2), o tem ustrezno obvesti zadevno državo članico.

4. Kadar je zaradi časa, potrebnega za dokončanje postopka iz odstavka 3, cena na enoto za leto n revidirana po začetku leta, na katero se nanaša, posledica take revizije pa je razlika v prihodkih, se cena na enoto prilagodi, kot sledi: (a) prva prilagoditev cene na enoto se izvede v letu po reviziji cene na enoto in (b) končna prilagoditev cene na enoto se izvede dve leti po navedenem letu.

5. Če države članice pred začetkom referenčnega obdobja niso sprejele načrta izvedbe ali kadar se načrt izvedbe revidira v skladu s členom 18 v referenčnem obdobju, se cene na enoto po potrebi ponovno izračunajo in začnejo čim prej uporabljati na podlagi sprejetega načrta izvedbe ali sprejetega revidiranega načrta izvedbe.

Kadar je načrt izvedbe sprejet po začetku referenčnega obdobja, se zaradi morebitne razlike v prihodkih zaradi uporabe cene ali cen na enoto, izračunanih na podlagi osnutka načrta izvedbe, namesto cene ali cen na enoto, izračunanih na podlagi sprejetega načrta izvedbe, izvede prva prilagoditev cene na enoto v letu po sprejetju načrta izvedbe, končna prilagoditev cene na enoto pa dve leti po navedenem letu. Določbe členov 27 in 28 se uporabljajo na podlagi sprejetega načrta izvedbe in veljajo retroaktivno od prvega dne referenčnega obdobja.

Kadar se načrt izvedbe revidira v referenčnem obdobju v skladu s členom 18, se zaradi morebitne razlike v prihodkih zaradi uporabe cene ali cen na enoto, izračunanih na podlagi sprejetega načrta izvedbe, namesto cene ali cen na enoto, izračunanih na podlagi sprejetega revidiranega načrta izvedbe, izvede prva prilagoditev cene na enoto v letu po sprejetju revidiranega načrta izvedbe, končna prilagoditev cene na enoto pa dve leti po navedenem letu. Določbe členov 27 in 28 se uporabljajo na podlagi sprejetega revidiranega načrta izvedbe in veljajo retroaktivno od prvega dne leta, na katerega se nanaša revidirani načrt izvedbe.

6. Države članice se lahko z odstopanjem od člena 25(2) odločijo, da ceno na enoto iz odstavka 1 določijo na ravni, nižji od cene na enoto, izračunane v skladu s členom 25(2). V navedenem primeru navedeno nižjo ceno na enoto vključijo v poročevalne preglednice z izračuni cen na enoto v skladu s predlogo iz preglednice 2 v Prilogi IX. Nastala razlika v prihodkih se ne izterja od uporabnikov zračnega prostora.

Člen 30

Preglednost cen na enoto

1. Države članice se do 1. avgusta vsako leto z izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, predstavniki uporabnikov zračnega prostora ter po potrebi upravljavci letališč in letališkimi koordinatorji usklajeno posvetujejo o bistvenih elementih, povezanih z izvajanjem te uredbe, kot je določeno v točki 2 Priloge XII. To posvetovanje se lahko izvede skupaj s posvetovanjem iz člena 24(3).

Države članice stranem, s katerimi se bodo posvetovale, vsaj tri tedne pred posvetovanjem predložijo poročevalne preglednice in informacije, ki se zahtevajo v Prilogi IX.

2. Države članice informacije iz drugega pododstavka odstavka 1 Komisiji predložijo na isti dan, ko jih predložijo stranem, s katerimi se bodo posvetovale. Države članice Komisijo obvestijo o izidu posvetovanja.

Člen 31

Izračun pristojbin

1. Pristojbina na ruti za določen let v določenem območju zaračunavanja na rutah je enaka zmnožku cene na enoto, določene za navedeno območje zaračunavanja na rutah, in enot storitev na rutah za navedeni let.

2. Pristojbina na terminalih za določen let v določenem območju zaračunavanja na terminalih je enaka zmnožku cene na enoto, določene za navedeno območje zaračunavanja na terminalih, in enot storitev na terminalih za navedeni let.

Za namene izračuna pristojbine na terminalih se prilet in odhod letala štejeta za en sam let. Enota, ki se šteje, je prihodni ali odhodni let.

3. Države članice plačila pristojbin na rutah oprostijo naslednje lete: (a) lete zrakoplovov, katerih največja dovoljena vzletna masa je manj kot dve metrični toni; (b) mešane lete po pravilih vizualnega/instrumentalnega letenja v območjih zaračunavanja, če so izvedeni izključno po pravilih vizualnega letenja in se pristojbina na rutah za lete po pravilih vizualnega letenja ne zaračunava; (c) lete, ki se izvedejo izključno za namene prevoza vladajočih monarhov in njihove ožje družine, voditeljev držav, voditeljev vlad in vladnih ministrov v okviru službenih potovanj, kadar je to utemeljeno z ustrezno oznako statusa ali opombo na načrtu leta, da se let izvaja izključno za navedeni namen; (d) lete, namenjene iskanju in reševanju, ki jih odobri ustrezen pristojni organ.

4. Države članice lahko plačila pristojbin na rutah oprostijo naslednje lete: (a) vojaške lete, ki jih izvede zrakoplov države članice ali katere koli tretje države; (b) trenažne lete, izvedene izključno v zračnem prostoru zadevne države članice in izključno zaradi pridobitve dovoljenja ali ratinga v primeru pilotskega dela posadke, kadar je to utemeljeno z ustrezno opombo na načrtu leta, da se let izvaja izključno za navedeni namen; (c) lete, izvedene izključno zaradi preverjanja ali preskušanja opreme, ki se uporablja ali je namenjena za uporabo kot zemeljska pomoč navigaciji v zračnem prometu, razen letov zaradi postavitve zadevnega zrakoplova; (d) lete, ki se zaključijo na istem letališču, s katerega je zrakoplov vzletel, in med katerimi ni bilo vmesnih postankov; (e) lete po pravilih vizualnega letenja; (f) humanitarne lete, ki jih odobri ustrezen pristojni organ; (g) carinske in policijske lete.

5. Države članice lahko lete iz odstavkov 3 in 4 oprostijo plačila stroškov na terminalih.

6. Države članice krijejo stroške storitev, ki so jih izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa opravili v okviru letov, oproščenih plačila pristojbin na rutah ali terminalih v skladu z odstavkom 3, 4 ali 5.

Člen 32

Prilagoditve pristojbin za storitve navigacijskih služb zračnega prometa

1. Države članice lahko nediskriminatorno in pregledno prilagodijo pristojbine za storitve navigacijskih služb zračnega prometa, da lahko uporabniki zračnega prostora: (a) optimizirajo uporabo navigacijskih služb zračnega prometa; (b) zmanjšajo vpliv letenja na okolje; (c) znižajo raven obremenjenosti omrežja v določenem območju ali na določeni ruti ob določenih časih; (d) pospešijo uporabo zmogljivosti SESAR ATM v pričakovanju roka iz skupnih projektov iz člena 15a(3) Uredbe (ES) št. 550/2004, zlasti zaradi zagotavljanja spodbud za opremljanje zrakoplovov s sistemi, vključenimi v navedene skupne projekte.

Države članice zagotovijo, da prilagoditev pristojbin v zvezi s točkami od (a) do (c) tega odstavka ne povzroči nobene skupne spremembe letnih prihodkov izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa v primerjavi s stanjem, ko pristojbine ne bi bile prilagojene. Zaradi preplačil ali nezadostnih kritij se cena na enoto prilagodi v letu n + 2.

2. Prilagoditev pristojbin za storitve navigacijskih služb zračnega prometa se izvede v zvezi s pristojbinami na rutah ali pristojbinami na terminalih ali obojimi.

Države članice se pred izvedbo prilagoditve pristojbin o taki načrtovani prilagoditvi posvetujejo s predstavniki uporabnikov zračnega prostora in zadevnimi izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa.

3. Nacionalni nadzorni organi spremljajo, ali izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa ustrezno izvajajo prilagajanje pristojbin za storitve navigacijskih služb zračnega prometa, in poročajo v skladu s členom 37(1).

Člen 33

Pobiranje pristojbin

1. Države članice lahko pristojbine pobirajo z enotno pristojbino za let. Kadar se pristojbine zaračunavajo in pobirajo na regionalni ravni, je lahko valuta za zaračunavanje euro, administrativna cena na enoto za zaračunavanje in zbiranje stroškov pa se lahko prišteje zadevni ceni na enoto.

2. Države članice zagotovijo, da se zneski, pobrani v njihovem imenu, uporabljajo za financiranje ugotovljenih stroškov v skladu z določbami te uredbe.

3. Uporabniki zračnega prostora nemudoma in v celoti plačajo vse pristojbine za storitve navigacijskih služb zračnega prometa, nastale v skladu s to uredbo.

4. Države članice zagotovijo, da se po potrebi uporabijo učinkoviti in sorazmerni izvršilni ukrepi za pobiranje pristojbin za storitve navigacijskih služb zračnega prometa. Navedeni ukrepi lahko vključujejo odpoved storitev, zadržanje zrakoplova ali druge izvršilne ukrepe v skladu z zakonodajo zadevne države članice.







POGLAVJE VII

POSEBNE DOLOČBE

Člen 34

Poenostavljena ureditev pristojbin

1. Države članice se lahko pod pogoji iz odstavka 2 odločijo za vzpostavitev in uporabo poenostavljene ureditve pristojbin za ves čas trajanja referenčnega obdobja v zvezi z: (a) enim ali več območji zaračunavanja na rutah in enim ali več območji zaračunavanja na terminalih; (b) enim ali več izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, ki zagotavljajo storitve v območju ali območjih zaračunavanja iz točke (a).

2. Države članice se lahko za vzpostavitev in uporabo poenostavljene ureditve pristojbin iz odstavka 1 odločijo le, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji: (a) sklep Komisije, sprejet v skladu s členom 14(2), 15(2) ali 15(4), potrjuje, da so cilji uspešnosti, ki so jih države članice določile v osnutku načrta izvedbe iz člena 12, skladni z vseevropskimi cilji uspešnosti; (b) cilji uspešnosti na ključnih področjih uspešnosti glede varnosti, zmogljivosti in okolja so izpolnjeni v treh letih pred sprejetjem osnutka načrta izvedbe iz člena 12; (c) načrt izvedbe vključuje sistem spodbud glede ciljev zmogljivosti, kot se zahteva v členu 11; (d) z zadevnimi izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa in zadevnimi uporabniki zračnega prostora so se izvedla posvetovanja o načrtovani odločitvi, z načrtovano odločitvijo pa se strinjajo uporabniki zračnega prostora, ki predstavljajo vsaj 65 % letov po pravilih instrumentalnega letenja, opravljenih v zračnem prostoru, v katerem so zadevna država članica ali države članice odgovorne za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa.

3. Če se države članice odločijo za vzpostavitev in uporabo poenostavljene ureditve pristojbin v skladu z odstavkom 2, ne uporabljajo: (a) mehanizma za delitev tveganja, povezanega s prometom, iz člena 11(2) in člena 27. Ker se mehanizem za delitev tveganja, povezanega s prometom, ne uporablja, tveganje, povezano s prometom, zato v celoti nosi izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa; (b) določb člena 28(4) do (6) v zvezi z mehanizmom za delitev tveganja, povezanega s stroški; (c) preplačil ali nezadostnih kritij, ki so posledica prilagajanja pristojbin za storitve navigacijskih služb zračnega prometa v skladu s členom 32.

Vsak prenos iz let pred referenčnim obdobjem, za katerega se uporablja poenostavljena ureditev pristojbin, se še vedno upošteva pri izračunu cen na enoto.

4. Če se države članice odločijo za vzpostavitev in uporabo poenostavljene ureditve pristojbin v skladu z odstavkom 2, svojo odločitev navedejo in utemeljijo v načrtu izvedbe v skladu s točko 1.7 Priloge II.

Člen 35

Navigacijske službe zračnega prometa na terminalih, službe CNS, MET in AIS ter podatkovne storitve upravljanja zračnega prometa, ki se izvajajo pod tržnimi pogoji

1. Države članice se lahko v skladu z določbami tega člena pred referenčnim obdobjem ali med njim odločijo, da se nekatere ali vse navigacijske službe zračnega prometa na terminalih, službe CNS, MET in AIS ali podatkovne storitve upravljanja zračnega prometa, ki se zagotavljajo v njihovih območjih zaračunavanja, določenih v skladu s členom 21, izvajajo pod tržnimi pogoji.

2. Kadar se država članica ali države članice odločijo za uporabo odstavka 1, v prihodnjem referenčnem obdobju ali, odvisno od primera, preostali čas trajanja referenčnega obdobja in v zvezi z zadevnimi službami ne: (a) uporabljajo ciljev glede stroškovne učinkovitosti, vključno z določitvijo ugotovljenih stroškov, za ključne kazalnike uspešnosti iz točke 4.1 oddelka 2 Priloge I; (b) uporabljajo mehanizma za delitev tveganja, povezanega s prometom, in delitev stroškov v skladu s členoma 27 in 28; (c) določajo finančnih spodbud na ključnih področjih uspešnosti glede zmogljivosti in okolja v skladu s členom 11; (d) izračunavajo pristojbin na terminalih v skladu s členom 31(2); (e) določajo cen na enoto na terminalih v skladu s členom 29; (f) izpolnjujejo zahtev glede posvetovanja iz člena 24(3).

Točke od (d) do (f) se uporabljajo le za navigacijske službe zračnega prometa na terminalih.

Kadar se država članica v referenčnem obdobju odloči za uporabo odstavka 1, v zvezi z zadevnimi službami tudi revidira svoj načrt izvedbe v skladu s členom 18(1).

3. Država članica se za uporabo odstavka 1 odloči šele po izvedbi naslednjih korakov: (a) ko njen nacionalni nadzorni organ na podlagi podrobne ocene v skladu s pogoji iz Priloge X ugotovi, da se zadevne službe izvajajo pod tržnimi pogoji; (b) ko se o načrtovani odločitvi in navedeni oceni posvetuje z zadevnimi predstavniki uporabnikov zračnega prostora ter upošteva njihove pripombe, kadar je to ustrezno; (c) ko objavi svojo načrtovano odločitev in navedeno oceno; (d) ko svojo načrtovano odločitev in navedeno oceno predloži Komisiji in prejme njeno odobritev.

Kar zadeva točko (d), država članica oceno predloži najpozneje 12 mesecev pred začetkom referenčnega obdobja ali, če se ocena izvede v referenčnem obdobju, takoj, ko je ocena izvedena. Komisija zadevno državo članico nemudoma obvesti, ali se strinja, da je bila ocena izvedena v skladu s pogoji iz Priloge X. Po potrebi od zadevne države članice zahteva dodatne informacije, ki jih navedena država članica nemudoma predloži.

4. Če se država članica odloči za uporabo odstavka 1, njen nacionalni nadzorni organ redno ocenjuje, ali so pogoji iz Priloge X še naprej izpolnjeni.

Če nacionalni nadzorni organ ugotovi, da navedeni pogoji niso več izpolnjeni, država članica po izvedbi korakov iz točk od (b) do (d) odstavka 3 nemudoma prekliče svojo odločitev.

Država članica po navedenem preklicu v prihodnjem referenčnem obdobju ali, odvisno od primera, v preostalem trajanju referenčnega obdobja v zvezi z zadevnimi službami ne uporablja izjem, navedenih v prvem pododstavku odstavka 2. Če do preklica pride v referenčnem obdobju, zadevna država članica tudi revidira svoj načrt izvedbe v skladu s členom 18(1).

5. Če se službe, za katere se uporablja odstavek 1, izvajajo v skupnem območju zaračunavanja, vzpostavljenem v skladu s členom 21(4), se lahko zadevne države članice odločijo določiti, da se nekatere ali vse navedene službe pod tržnimi pogoji izvajajo le skupaj. V takem primeru skupaj zagotovijo izpolnjevanje zahtev iz tega člena.

6. Če se država članica odloči za uporabo odstavka 1, informacije, določene v Prilogi XI, Komisiji predloži v prvem letu vsakega referenčnega obdobja. Komisija navedenih informacij ne objavi.







POGLAVJE VIII

ZAGOTAVLJANJE INFORMACIJ, SPREMLJANJE IN OBJAVA INFORMACIJ

Člen 36

Zagotavljanje informacij

1. Za namene spremljanja v skladu s členom 37 nacionalni nadzorni organi, izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, upravljavci letališč, letališki koordinatorji, uporabniki zračnega prostora in upravitelj omrežja Komisiji predložijo podatke iz Priloge VI v skladu s specifičnimi zahtevami, ki se uporabljajo za posamezno stran, iz navedene priloge. Podatki se zagotovijo brezplačno v elektronski obliki.

Kar zadeva uporabnike zračnega prostora, se ta člen uporablja le za tiste uporabnike, ki opravijo več kot 35 000 letov na leto v evropskem zračnem prostoru, izračunanih kot povprečje preteklih treh let.

2. Kadar so strani iz odstavka 1 nekatere od navedenih podatkov ali vse navedene podatke že predložile Eurocontrolu ali Agenciji Evropske unije za varnost v letalstvu, jim zadevnih podatkov ni treba predložiti Komisiji, če Komisijo obvestijo o podatkih, ki so jih že predložile, ter o tem, kdaj so jih predložile in ali so jih predložile Eurocontrolu ali Agenciji Evropske unije za varnost v letalstvu.

3. Vsaka posamezna stran iz odstavka 1 sprejme ukrepe, potrebne za zagotovitev kakovosti, potrditve in pravočasnega prenosa podatkov, ki jih mora predložiti v skladu z odstavkom 1. Na zahtevo Komisije predloži informacije o svojih preverjanjih kakovosti in postopkih potrjevanja v zvezi z navedenimi podatki.

Člen 37

Spremljanje in poročanje

1. Nacionalni nadzorni organi spremljajo uspešnost navigacijskih služb zračnega prometa, ki se izvajajo v zračnem prostoru v njihovi pristojnosti, da bi ocenili, ali so izpolnjeni cilji uspešnosti iz načrtov izvedbe.

Če nacionalni nadzorni organ ugotovi, da navedeni cilji niso izpolnjeni ali da zanje obstaja tveganje, da ne bodo izpolnjeni, o tem nemudoma obvesti Komisijo. Zadevna država članica ali zadevni nacionalni nadzorni organ za odpravo takega stanja in dosego ciljev iz načrta izvedbe nemudoma uporabi ustrezne ukrepe, ki jih je opredelil, ob upoštevanju sanacijskih ukrepov iz člena 10(2) Izvedbene uredbe (EU) 2019/123. O navedenih ukrepih nemudoma obvesti Komisijo.

Nacionalni nadzorni organi najpozneje 1. junija vsako leto Komisiji poročajo o rezultatih spremljanja iz prvega pododstavka v preteklem letu.

2. Komisija spremlja uspešnost funkcij omrežja in oceni, ali so cilji uspešnosti iz načrta izvedbe omrežja izpolnjeni.

Če Komisija ugotovi, da cilji uspešnosti iz načrta izvedbe omrežja niso izpolnjeni ali da zanje obstaja tveganje, da ne bodo izpolnjeni, od upravitelja omrežja zahteva, naj opredeli ustrezne ukrepe za odpravo takega stanja in dosego navedenih ciljev. Upravitelj omrežja o navedenih ukrepih nemudoma obvesti Komisijo.

3. Komisija na podlagi poročil iz zadnjega pododstavka odstavka 1, lastnega spremljanja iz odstavka 2 in analize podatkov, prejetih v skladu s členom 36(1), spremlja uspešnost izvajanja navigacijskih služb zračnega prometa in funkcij omrežja ter redno izvaja ocenjevanja doseganja ciljev uspešnosti. Komisija države članice s svojimi dejavnostmi spremljanja seznani vsaj enkrat letno.

Člen 38

Objava

1. Države članice zlasti z elektronskimi sredstvi objavijo naslednje informacije: (a) vse odločitve, ki jih sprejmejo v skladu s členom 1(4) in (5); (b) vse odločitve, ki jih sprejmejo v skladu s točko (c) člena 35(3); (c) svoje osnutke načrtov izvedbe iz člena 12; (d) svoje sprejete načrte izvedbe iz člena 16; (e) svoje poročevalne preglednice iz členov 24, 29 in 30.

2. Upravitelj omrežja zlasti z elektronskimi sredstvi objavi naslednje informacije: (a) osnutek načrta izvedbe omrežja iz člena 19(1); (b) sprejeti načrt izvedbe omrežja iz člena 19(3).

3. Komisija zlasti z elektronskimi sredstvi objavi poročila in podporno gradivo, ki jih organ za oceno uspešnosti pripravi v zvezi s pomočjo, ki jo zagotovi v skladu s členom 3.







POGLAVJE IX

KONČNE DOLOČBE

Člen 39

Utemeljitev nacionalnih odločitev in pritožba nanje

Države članice zagotovijo, da so odločitve, ki jih njihovi pristojni nacionalni organi sprejmejo v skladu s to uredbo, ustrezno utemeljene in da je zoper te odločitve mogoče vložiti učinkovito pravno sredstvo v skladu z nacionalnim pravom.

Člen 40

Razveljavitev

Izvedbeni uredbi (EU) št. 390/2013 in (EU) št. 391/2013 se razveljavita s 1. januarjem 2020. Vendar se navedeni uredbi še naprej uporabljata za namene izvajanja načrtov izvedbe in ureditev pristojbin, ki se nanašajo na drugo referenčno obdobje.

Člen 41

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA I

KLJUČNI KAZALNIKI USPEŠNOSTI ZA DOLOČANJE CILJEV IN KAZALNIKI ZA SPREMLJANJE

ODDELEK 1

Ključni kazalniki uspešnosti za določanje vseevropskih ciljev in kazalniki za spremljanje na ravni Unije

1. VARNOST

1.1 Ključni kazalniki uspešnosti

Minimalna raven učinkovitosti varnostnega upravljanja, ki jo morajo doseči izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa z dovoljenjem za izvajanje služb zračnega prometa. S tem ključnim kazalnikom uspešnosti se meri raven izvajanja naslednjih ciljev varnostnega upravljanja:

(a) varnostna politika in cilji;

(b) obvladovanje varnostnega tveganja;

(c) zagotavljanje varnosti;

(d) spodbujanje varnosti;

(e) kultura varnosti.

1.2 Kazalniki za spremljanje

(a) Stopnja nedovoljenih vdorov na vzletno-pristajalno stezo na ravni Unije z učinkom na varnost, izračunana v skladu s točko 1.2(a) oddelka 2.

(b) Stopnja izgube minimalnega razdvajanja na ravni Unije z učinkom na varnost, izračunana v skladu s točko 1.2(b) oddelka 2.

2. OKOLJE

2.1 Ključni kazalniki uspešnosti

Ta ključni kazalnik uspešnosti meri povprečno horizontalno učinkovitost leta na ruti za dejansko trajektorijo, izračunano, kot sledi:

(a) kazalnik je primerjava med dolžino dela dejanske trajektorije na ruti, izračunano iz podatkov o nadzoru, in doseženo razdaljo za lete po pravilih instrumentalnega letenja, ki so v zračnem prostoru ali prečkajo zračni prostor, kakor je opredeljen v členu 1 (v nadaljnjem besedilu: evropski zračni prostor);

(b) „del trajektorije na ruti“ se nanaša na razdaljo, ki jo zrakoplov preleti zunaj kroga 40 NM okrog letališč;

(c) če zrakoplov vzleti z letališča zunaj evropskega zračnega prostora ali pristane na njem, se za izračun tega kazalnika kot odhodni oziroma namembni kraj namesto odhodnega ali namembnega letališča uporabi vstopna ali izstopna točka evropskega zračnega prostora;

(d) če zrakoplov vzleti z letališča znotraj evropskega zračnega prostora in pristane na njem ter prečka neevropski zračni prostor, se za izračun tega kazalnika upošteva samo del v evropskem zračnem prostoru;

(e) „dosežena razdalja“ je funkcija položaja vstopnih in izstopnih točk leta v vsak del zračnega prostora in iz njega za vse dele trajektorije. Dosežena razdalja predstavlja prispevek navedenih točk k razdalji po velikem krogu med odhodnim in namembnim krajem leta;

(f) kazalnik se izračuna kot povprečje za celotno koledarsko leto in vsako leto referenčnega obdobja. Pri izračunu tega povprečja se iz izračuna izključi deset najvišjih in deset najnižjih dnevnih vrednosti.

2.2 Kazalniki za spremljanje

(a) Povprečna horizontalna učinkovitost leta na ruti za zadnji vloženi načrt trajektorije, izračunana, kot sledi: (i) razlika med dolžino dela trajektorije na ruti za zadnji vloženi načrt trajektorije in ustreznim delom razdalje po velikem krogu za vse lete po pravilih instrumentalnega letenja, ki so v evropskem zračnem prostoru ali ga prečkajo; (ii) „del trajektorije na ruti“ se nanaša na razdaljo, ki jo zrakoplov preleti zunaj kroga 40 NM okrog letališč; (iii) če zrakoplov vzleti z letališča zunaj evropskega zračnega prostora ali pristane na njem, se za izračun tega kazalnika kot odhodni oziroma namembni kraj namesto odhodnega ali namembnega letališča uporabi vstopna ali izstopna točka evropskega zračnega prostora; (iv) če zrakoplov vzleti z letališča znotraj evropskega zračnega prostora in pristane na njem ter prečka neevropski zračni prostor, se za izračun tega kazalnika upošteva samo del v evropskem zračnem prostoru; (v) kazalnik se izračuna kot povprečje za celotno koledarsko leto in vsako leto referenčnega obdobja. Pri izračunu tega povprečja se iz izračuna izključi deset najvišjih in deset najnižjih dnevnih vrednosti.

(b) Povprečna horizontalna učinkovitost leta na ruti za najkrajšo omejeno trajektorijo, izračunana, kot sledi: (i) kazalnik je razlika med dolžino dela trajektorije na ruti za najkrajšo omejeno ruto, ki je na voljo za načrtovanje leta, kot se izračuna z algoritmi upravitelja omrežja za določitev poti in njegovimi sistemi za potrditev načrta leta, izmerjeno med izstopno in vstopno točko dveh manevrskih območij na terminalih, in ustreznim delom razdalje po velikem krogu za vse lete po pravilih instrumentalnega letenja, ki so v evropskem zračnem prostoru ali ga prečkajo; (ii) pri tem kazalniku se upoštevajo omejitve zračnega prostora na dneve z vojaškimi aktivnostmi in brez njih, objavljene v dokumentu o razpoložljivosti rut, ki ga izda upravitelj omrežja, in dejansko stanje pogojnih rut v času zadnjega vloženega načrta leta; (iii) „del trajektorije na ruti“ se nanaša na del zunaj kroga 40 NM okrog letališč; (iv) če zrakoplov vzleti z letališča zunaj evropskega zračnega prostora ali pristane na njem, se za izračun tega kazalnika kot odhodni oziroma namembni kraj namesto odhodnega ali namembnega letališča uporabi vstopna ali izstopna točka evropskega zračnega prostora; (v) če zrakoplov vzleti z letališča znotraj evropskega zračnega prostora in pristane na njem ter prečka neevropski zračni prostor, se za izračun tega kazalnika upošteva samo del v evropskem zračnem prostoru; (vi) kazalnik se izračuna kot povprečje za celotno koledarsko leto in vsako leto referenčnega obdobja. Pri izračunu tega povprečja se iz izračuna izključi deset najvišjih in deset najnižjih dnevnih vrednosti.

(c) Učinkovita uporaba rezerviranega ali ločenega zračnega prostora, izračunanega kot razmerje med prvotnim zahtevanim dodeljenim časom za rezervacijo ali ločevanje iz splošnega zračnega prometa, in končnim dodeljenim časom, v katerem se je zračni prostor uporabljal za izvajanje dejavnosti, ki zahtevajo takšno ločevanje ali rezervacijo. Kazalnik se izračuna za vse dodelitve zračnega prostora, o katerih je bil obveščen upravitelj omrežja.

(d) Stopnja načrtovanja prek razpoložljivih struktur zračnega prostora, vključno z rezerviranim ali ločenim zračnim prostorom in pogojnimi rutami, ki je za splošni zračni promet izračunana kot razmerje med zrakoplovi, ki vložijo načrte leta prek takih struktur zračnega prostora, in številom zrakoplovov, ki bi lahko načrtovali prek navedenih struktur zračnega prostora.

(e) Stopnja uporabe razpoložljivih struktur zračnega prostora, vključno z rezerviranim ali ločenim zračnim prostorom in pogojnimi rutami, za splošni zračni promet, ki je izračunana kot razmerje med zrakoplovi, ki letijo prek takih struktur zračnega prostora, in številom zrakoplovov, ki bi lahko načrtovali prek navedenih struktur zračnega prostora.

3. ZMOGLJIVOST

3.1 Ključni kazalnik uspešnosti

Povprečne minute zamude pri upravljanju pretoka zračnega prometa na ruti na let, ki se lahko pripiše navigacijskim službam zračnega prometa, izračunane, kot sledi:

(a) zamuda pri upravljanju pretoka zračnega prometa na ruti je zamuda, ki jo izračuna upravitelj omrežja in je izražena kot razlika med ocenjenim časom vzleta in izračunanim časom vzleta, ki ga določi upravitelj omrežja;

(b) za namene tega kazalnika: „ocenjeni čas vzleta“ pomeni napoved časa, ko se zrakoplov odlepi od tal, ki ga izračuna upravitelj omrežja in temelji na zadnjem predvidenem času začetka gibanja, ali ciljni čas začetka gibanja za tista letališča, ki so zajeta v postopkih letališkega sodelovalnega sprejemanja odločitev, skupaj z ocenjenim časom vožnje zrakoplova