2003L0049 — SL — 01.01.2007 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 2003/49/ES

z dne 3. junija 2003

o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, in zlasti člena 94 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Na enotnem trgu, ki ima značilnosti notranjega trga, se transakcije med družbami iz različnih držav članic davčno ne smejo manj ugodno obravnavati, kot se obravnavajo transakcije med družbami iz iste države članice. (2) Pri plačilih obresti ter licenčnin ta zahteva trenutno ni izpolnjena; nacionalni davčni predpisi skupaj z dvostranskimi in večstranskimi sporazumi, kjer ti obstajajo, ne morejo vedno zagotoviti odprave dvojnega obdavčevanja, njihova uporaba pa pogosto povzroči obremenjujoče upravne formalnosti in probleme z razpoložljivostjo denarnih sredstev teh družb. (3) Zagotoviti je treba, da se plačila obresti ter licenčnin v državi članici obdavčijo samo enkrat. (4) Odprava obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin v državi članici, v kateri nastanejo, ne glede na to, ali se davek pobere z odtegnitvijo na viru ali z odmero, je najprimernejši način za odpravo navedenih formalnosti in problemov ter za zagotovitev enakopravne davčne obravnave nacionalnih in čezmejnih transakcij; zlasti je treba takšne davke odpraviti pri takšnih plačilih, ki se izvedejo med povezanimi družbami iz različnih držav članic ter med stalnimi poslovnimi enotami takšnih družb. (5) Režim naj bi se uporabljal samo za zneske morebitnih plačil obresti ali licenčnin, za katere sta se sporazumela plačnik in upravičeni lastnik, če med njima ni posebnega razmerja. (6) Prav tako je potrebno, da se državam članicam ne prepreči sprejetje primernih ukrepov za preprečevanje goljufij ali zlorab. (7) Grčiji in Portugalski je treba iz proračunskih razlogov dovoliti prehodno obdobje z namenom, da lahko postopno znižata davke na plačila obresti ter licenčnin, ne glede na to, ali se poberejo z odtegnitvijo davka na viru ali z odmero, dokler ne bosta sposobni uporabljati določb člena 1. (8) Španiji, ki je začela izvajati načrt za izboljšanje španskega tehnološkega potenciala, je treba iz proračunskih razlogov v prehodnem obdobju dovoliti, da ne uporablja določb člena 1 za plačila licenčnin. (9) Komisija mora Svetu poročati o izvajanju direktive tri leta po zahtevanem datumu za njen prenos, zlasti zaradi razširitve njene uporabe na ostale družbe ali podjetja in zaradi pregleda obsega opredelitve obresti ter licenčnin z namenom doseči potrebno konvergenco določb, ki se nanašajo na obresti ter licenčnine v nacionalnem pravu ter v dvostranskih in večstranskih sporazumih o izogibanju dvojnega obdavčevanja. (10) Ker države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev predlaganega ukrepa, t.j. vzpostavitve skupnega sistema obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic, in jih je tako lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego tega cilja – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

Področje uporabe in postopek

1. Plačila obresti ali licenčnin, ki nastanejo v državi članici, so oproščena vseh davkov na tovrstna plačila v tej državi, ne glede na to, ali se pobirajo z odtegnitvijo davka na viru ali z odmero, če je upravičeni lastnik obresti ali licenčnin družba iz druge države članice ali stalna poslovna enota družbe iz države članice v drugi državi članici.

2. Šteje se, da plačilo, ki ga izvede družba iz države članice ali stalna poslovna enota, ki se nahaja v drugi državi članici, nastane v tej državi članici, v nadaljnjem besedilu „državi vira“.

3. Stalna poslovna enota se šteje za plačnika obresti ali licenčnin samo, če navedena plačila v državi članici, v kateri se nahaja, za stalno poslovno enoto predstavljajo izdatek, ki se odšteje pred plačilom davka.

4. Družba iz države članice se obravnava kot upravičeni lastnik obresti ali licenčnin samo, če taka plačila prejme v svojo lastno korist in ne kot posrednik, kot na primer zastopnik, skrbnik ali pooblaščeni podpisnik za neko drugo osebo.

5. Stalna poslovna enota se obravnava kot upravičeni lastnik obresti ali licenčnin:

(a) če je terjatev, pravica ali uporaba podatkov, v zvezi s katero so plačila obresti ali licenčnin nastala, dejansko povezana s to stalno poslovno enoto, in

(b) če plačila obresti ali licenčnin predstavljajo dohodek, ki je v državi članici, v kateri se ta stalna poslovna enota nahaja, obdavčen z enim od davkov iz člena 3(a)(iii) ali v primeru Belgije z „impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders“ ali v primeru Španije z „Impuesto sobre la Renta de no Residentes“ ali z davkom, ki je enak ali bistveno podoben in se uvede po datumu začetka veljavnosti te direktive dodatno k obstoječim davkom ali namesto njih.

6. Kadar se stalna poslovna enota družbe iz države članice obravnava kot plačnik ali upravičeni lastnik obresti ali licenčnin, se za namene tega člena noben drug del te družbe ne obravnava kot plačnik ali upravičeni lastnik teh obresti ali licenčnin.

7. Ta člen se uporablja samo, če je družba, ki je plačnik, ali družba, katere stalna poslovna enota se obravnava kot plačnik obresti ali licenčnin, povezana družba družbe, ki je upravičeni lastnik ali katere stalna poslovna enota se obravnava kot upravičeni lastnik teh obresti ali licenčnin.

8. Ta člen se ne uporablja, če obresti ali licenčnine plača ali prejme stalna poslovna enota družbe iz države članice, ki se nahaja v tretji državi, in posli družbe v celoti ali delno potekajo prek te stalne poslovne enote.

9. Nobena določba tega člena ne preprečuje državi članici, da pri uporabi svojega davčnega prava zajame v obdavčitev obresti ali licenčnine, ki jih prejmejo njene družbe, stalne poslovne enote njenih družb ali stalne poslovne enote, ki se nahajajo v tej državi.

10. Država članica ima možnost, da te direktive ne uporablja za družbe iz druge države članice ali za stalno poslovno enoto družbe iz druge države članice v primeru, če pogoji iz člena 3(b) niso trajali neprekinjeno vsaj dve leti.

11. Država vira lahko zahteva, da se izpolnjevanje zahtev iz tega člena in iz člena 3 dokaže ob plačilu obresti ali licenčnin s potrdilom. Če izpolnjevanje zahtev iz tega člena ni bilo potrjeno ob času plačila, lahko država članica zahteva odtegnitev davka na viru.

12. Država vira lahko določi, da je oprostitev po tej direktivi možna samo, če je izdala odločbo o oprostitvi na podlagi potrdila, ki dokazuje izpolnjevanje zahtev iz tega člena in iz člena 3. Odločba o oprostitvi se izda v največ treh mesecih po predložitvi potrdila in takšnih dokazil, kot jih država vira lahko upravičeno zahteva, in velja za obdobje najmanj enega leta od datuma izdaje.

13. Za namene odstavkov 11 in 12 potrdilo, ki se predloži za vsako pogodbo o plačilu, velja vsaj eno leto, vendar ne več kot tri leta od datuma izdaje in vsebuje naslednje podatke:

(a) dokazilo o sedežu družbe prejemnice za davčne namene in po potrebi dokazilo o obstoju stalne poslovne enote, ki ga potrdi davčni organ države članice, katere rezident je družba prejemnica za davčne namene, ali države članice, v kateri se nahaja stalna poslovna enota;

(b) da je družba prejemnica upravičeni lastnik v skladu z odstavkom 4 ali da obstajajo pogoji v skladu z odstavkom 5, če je prejemnik plačila stalna poslovna enota;

(c) v primeru družbe prejemnice, da so izpolnjene zahteve v skladu s členom 3(a)(iii);

(d) o minimalnem deležu ali merilu minimalnega deleža glasovalnih pravic v skladu s členom 3(b);

(e) o obdobju, v katerem je obstajal delež iz točke (d).

Države članice lahko poleg tega zahtevajo pravno utemeljitev za plačila po pogodbi (npr. po posojilni pogodbi ali po licenčni pogodbi).

14. Če zahteve za oprostitev niso več izpolnjene, družba ali stalna poslovna enota prejemnica o tem takoj obvesti družbo ali stalno poslovno enoto plačnico in, če tako zahteva država vira, pristojni organ te države.

15. Če je družba ali stalna poslovna enota plačnica odtegnila davek na viru, za katerega velja oprostitev po tem členu, se lahko vloži zahtevek za povračilo davka, odtegnjenega na viru. Država članica lahko zahteva podatke iz odstavka 13. Zahtevek za povračilo mora biti vložen v roku, ki je določen. Ta rok traja vsaj dve leti od datuma plačila obresti ali licenčnin.

16. Država vira povrne presežni del davka, odtegnjenega na viru, v enem letu od prejema zahtevka ter takšnih dokazil, kot jih lahko upravičeno zahteva. Če davek, odtegnjen na viru, ni povrnjen v navedenem roku, je po preteku tega leta družba ali stalna poslovna enota prejemnica upravičena do obresti na znesek vračila davka in sicer po obrestni meri, ki je enaka nacionalni obrestni meri, ki se uporablja v podobnih primerih po nacionalnem pravu države vira.

Člen 2

Opredelitev obresti ter licenčnin

V tej direktivi:

(a) izraz „obresti“ pomeni dohodek iz vseh vrst terjatev ne glede na to, ali so zavarovane s hipoteko, in ne glede na to, ali imajo pravico do udeležbe v dolžnikovem dobičku, in še posebej dohodek iz vrednostnih papirjev ter dohodek od obveznic ali zadolžnic, vključno s premijami in nagradami, ki pripadajo takim vrednostnim papirjem, obveznicam ali zadolžnicam; kazni zaradi zamude pri plačilu se ne štejejo za obresti;

(b) izraz „licenčnine“ pomeni plačila vseh vrst, prejeta kot povračilo za uporabo ali pravico do uporabe kakršnih koli avtorskih pravic za literarno, umetniško ali znanstveno delo, vključno s kinematografskimi filmi in programsko opremo, kakršnega koli patenta, blagovne znamke, vzorca ali modela, načrta, tajne formule ali postopka ali za informacijo o industrijskih, komercialnih ali znanstvenih izkušnjah; plačila za uporabo ali pravico do uporabe industrijske, komercialne ali znanstvene opreme se štejejo za licenčnine.

Člen 3

Opredelitev družbe, povezane družbe in stalne poslovne enote

V tej direktivi:

(a) izraz „družba države članice“ pomeni vsako družbo: (i) ki ima eno od pravnih oblik iz Priloge k tej direktivi; in (ii) ki se v skladu z davčnim pravom države članice šteje za rezidenta te države članice in ki se v smislu konvencij o izogibanju dvojnega obdavčevanja dohodka, sklenjenih s tretjimi državami, za davčne namene ne šteje za rezidenta zunaj Skupnosti; ter (iii) ki se brez oprostitve obdavčuje z enim od naslednjih davkov ali z davkom, ki je enak ali bistveno podoben in ki se uvede po datumu začetka veljavnosti te direktive dodatno k obstoječim davkom ali namesto njih: — impôt des sociétés/vennootschapsbelasting v Belgiji, — selskabsskat na Danskem, — Körperschaftsteuer v Nemčiji, — Φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων v Grčiji, — impuesto sobre sociedades v Španiji, — impôt sur les sociétés v Franciji, — corporation tax na Irskem, — imposta sul reddito delle persone giuridiche v Italiji, — impôt sur le revenu des collectivités v Luksemburgu, — vennootschapsbelasting na Nizozemskem, — Körperschaftsteuer v Avstriji, — imposto sobre o rendimento da pessoas colectivas na Portugalskem, — yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund na Finskem, — statlig inkomstskatt na Švedskem, — corporation tax v Združenem Kraljestvu, ▼M1 — Daň z příjmů právnických osob na Češkem, — Tulumaks v Estoniji, — φόρος εισοδήματος na Cipru, — uzņēmumu ienākuma nodoklis v Latviji, — Pelno mokestis v Litvi, — Társasági adó na Madžarskem, — Taxxa fuq id-dħul na Malti, — Podatek dochodowy od osób prawnych na Poljskem, — Davek od dobička pravnih oseb v Sloveniji, — Daň z príjmov právnických osôb na Slovaškem, ▼M3 — корпоративен данък v Bolgariji, — impozit pe profit, impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți v Romuniji; ▼B

(b) družba je „povezana družba“ druge družbe: (i) če ima prva družba neposredno v lasti vsaj 25 % kapitala druge družbe, ali (ii) če ima druga družba neposredno v lasti vsaj 25 % kapitala prve družbe, ali (iii) če ima tretja družba neposredno v lasti vsaj 25 % kapitala prve in druge družbe. Štejejo se samo deleži v družbah s sedežem na ozemlju Skupnosti. Države članice pa imajo možnost, da merilo minimalnega deleža kapitala nadomestijo z merilom minimalnega deleža glasovalnih pravic;

(c) izraz „stalna poslovna enota“ pomeni stalno mesto poslovanja v državi članici, prek katerega v celoti ali delno potekajo posli družbe iz druge države članice.

Člen 4

Izvzetje plačil iz naslova obresti ali licenčnin

1. Država vira ni dolžna zagotoviti ugodnosti iz te direktive v naslednjih primerih:

(a) pri plačilih, ki se po pravu države vira obravnavajo kot razdelitev dobička ali kot povračilo kapitala;

(b) pri plačilih iz terjatev, ki imajo pravico do udeležbe v dolžnikovem dobičku;

(c) pri plačilih iz terjatev, ki upniku dajejo možnost zamenjave njegove pravice do obresti s pravico do udeležbe v dolžnikovem dobičku;

(d) pri plačilih iz terjatev, ki ne vsebujejo nobenih določb o poplačilu glavnice ali pri katerih plačilo glavnice zapade več kot 50 let po dnevu izdaje.

2. Kadar zaradi posebnega razmerja med plačnikom in upravičenim lastnikom obresti ali licenčnin ali med enim izmed njiju in drugo osebo znesek obresti ali licenčnin presega znesek, za katerega bi se sporazumela plačnik in upravičeni lastnik, če takšnega razmerja ne bi bilo, se določbe te direktive uporabljajo samo za zadnji navedeni znesek, če obstaja.

Člen 5

Goljufije in zlorabe

1. Ta direktiva ne preprečuje uporabe domačih določb ali določb na podlagi sporazumov, ki so potrebne za preprečevanje goljufij ali zlorab.

2. Države članice lahko v primeru transakcij, katerih osnovni motiv ali eden od osnovnih motivov je davčna utaja, izogibanje davkom ali davčna zloraba, umaknejo ugodnosti te direktive ali odklonijo uporabo te direktive.

Člen 6

▼M2

Prehodne določbe za Češko, Grčijo, Španijo, Latvijo, Litvo, Poljsko, Portugalsko in Slovaško

1. Grčiji, Latviji, Poljski in Portugalski se dovoli, da ne uporabljajo določb člena 1 do datuma začetka uporabe iz člena 17(2) in (3) Direktive Sveta 2003/48/ES z dne 3. junija 2003 o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti ( 4 ).

V prehodnem obdobju osmih let, ki se začne na navedeni datum, davčna stopnja na plačila obresti ali licenčnin, ki se plačajo povezani družbi iz druge države članice ali stalni poslovni enoti družbe iz države članice, ki se nahaja v drugi državi članici, ne sme presegati 10 % v prvih štirih letih in 5 % v zadnjih štirih letih.

Litvi se dovoli, da ne uporablja določb člena 1 do datuma začetka uporabe iz člena 17(2) in (3) Direktive Sveta 2003/48/ES z dne 3. junija 2003 o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti.

V prehodnem obdobju šestih let, ki se začne na navedeni datum, davčna stopnja na plačila licenčnin, ki se plačajo povezani družbi iz druge države članice ali stalni poslovni enoti družbe iz države članice, ki se nahaja v drugi državi članici, ne presega 10 %. V prvih štirih letih šestletnega prehodnega obdobja, davčna stopnja na plačila obresti, ki se plačajo povezani družbi iz druge države članice ali stalni poslovni enoti, ki se nahaja v drugi državi članici, ne presega 10 %; v naslednjih dveh letih pa davčna stopnja na takšna plačila obresti ne sme preseči 5 %.

Španiji in Češki se dovoli, da, samo za plačila licenčnin, ne uporabljata določb člena 1 do datuma začetka uporabe iz člena 17(2) in (3) Direktive 2003/48/ES. V prehodnem obdobju šestih let, ki se začne na navedeni datum, davčna stopnja na plačila licenčnin, ki se plačajo povezani družbi iz druge države članice ali stalni poslovni enoti družbe iz države članice, ki se nahaja v drugi državi članici, ne presega 10 %.

Slovaški se dovoli, da ne uporablja, samo za plačila licenčnin, določb iz člena 1 med prehodnim obdobjem dveh let, ki se začne dne 1. maja 2004.

Hkrati s temi prehodnimi pravili pa se še naprej uporabljajo davčne stopnje, ki so nižje od stopenj iz prvega, drugega in tretjega pododstavka, ki jih določajo dvostranski sporazumi sklenjeni med Češko, Grčijo, Španijo, Latvijo, Litvo, Poljsko, Portugalsko ali Slovaško in drugimi državami članicami. Pred iztekom katerega koli od prehodnih obdobij, navedenih v tem odstavku, lahko Svet na podlagi predloga Komisije soglasno odloči o morebitnem podaljšanju navedenega prehodnega obdobja.

2. Če družba iz države članice ali stalna poslovna enota družbe iz države članice, ki se nahaja v tej državi članici:

— prejme obresti ali licenčnine od povezane družbe iz Grčije, Latvije, Litve, Poljske ali Portugalske,

— prejme licenčnine od povezane družbe iz Češke, Španije ali Slovaške,

— prejme obresti ali licenčnine od stalne poslovne enote povezane družbe iz države članice, ki se nahaja v Grčiji, Latviji, Litvi, na Poljskem ali na Portugalskem, ali

— prejme licenčnine od stalne stalne poslovne enote povezane družbe iz države članice, ki se nahaja na Češkem, v Španiji ali na Slovaškem,

prva država članica dovoli znesek, enak davku, plačanemu na Češkem, v Grčiji, Španiji, Latviji, Litvi, na Poljskem, Portugalskem ali Slovaškem skladno z odstavkom 1 od tega dohodka, kot odbitek od davka od dohodka družbe ali stalne poslovne enote, ki je prejela omenjeni dohodek.

3. Odbitek iz odstavka 2 ne sme presegati manjše od naslednjih dveh vrednosti:

(a) davka, ki se od takega dohodka plača na Češkem, v Grčiji, Španiji, Latviji, Litvi, na Poljskem, Portugalskem ali Slovaškem na podlagi odstavka 1, ali

(b) tistega dela davka od dohodka družbe ali stalne poslovne enote, ki je prejela obresti ali licenčnine, ki je bil izračunan pred odbitkom, pripisanim takim plačilom po domači zakonodaji države članice, v kateri ima družba sedež ali v kateri se nahaja stalna poslovna enota.

▼B

Člen 7

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 1. januarja 2004. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo temeljnih določb nacionalne zakonodaje, ki jo sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva, skupaj s primerjalno tabelo med določbami te direktive in sprejetimi nacionalnimi predpisi.

Člen 8

Pregled

Komisija do 31. decembra 2006 poroča Svetu o izvajanju te direktive, zlasti z namenom razširitve njene uporabe na družbe ali podjetja, ki niso zajeta v členu 3 in v Prilogi.

Člen 9

Omejitvena klavzula

Ta direktiva ne vpliva na uporabo domačih določb ali določb, ki izhajajo iz sporazumov, ki presegajo določbe te direktive in so namenjene odpravi ali ublažitvi dvojnega obdavčevanja obresti ali licenčnin.

Člen 10

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 11

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA

Seznam družb, ki jih zajema člen 3(a) direktive

(a) Družbe po belgijskem pravu, ki se imenujejo: „naamloze vennootschap/société anonyme, commanditaire vennootschap op aandelen/société en commandite par actions, besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid/société privée à responsabilité limitée“ in tiste osebe javnega prava, ki delujejo po zasebnem pravu;

▼M3

(aa) družbe v skladu z bolgarsko zakonodajo „събирателното дружество“, „командитното дружество“, „дружеството с ограничена отговорност“, „акционерното дружество“, „командитното дружество с акции“, „кооперации“, „кооперативни съюзи“, „държавни предприятия“, ki so ustanovljene v skladu z bolgarsko zakonodajo in opravljajo gospodarske dejavnosti;

(ab) družbe v skladu z romunsko zakonodajo „societăți pe acțiuni“, „societăți în comandită pe acțiuni“, „societăți cu răspundere limitată“;

▼B

(b) družbe po danskem pravu, ki se imenujejo: „aktieselskab“ in „anpartsselskab“;

(c) družbe po nemškem pravu, ki se imenujejo: „Aktiengesellschaft, Kommanditgesellschaft auf Aktien, Gesellschaft mit beschränkter Haftung“ in „bergrechtliche Gewerkschaft“;

(d) družbe po grškem pravu, ki se imenujejo: „ανώνυμη εταιρíα“;

(e) družbe po španskem pravu, ki se imenujejo: „sociedad anónima, sociedad comanditaria por acciones, sociedad de responsabilidad limitada“ in tiste osebe javnega prava, ki delujejo po zasebnem pravu;

(f) družbe po francoskem pravu, ki se imenujejo: „société anonyme, société en commandite par actions, société à responsabilité limitée“ in industrijske ter komercialne javne ustanove in podjetja;

(g) družbe po irskem pravu, ki se imenujejo „public companies limited by shares or by guarantee, private companies limited by shares or by guarantee, bodies registered under the Industrial and Provident Societies Acts“ in „building societies registered under the Building Societies Acts“;

(h) družbe po italijanskem pravu, ki se imenujejo: „societa per azioni, societa in accomandita per azioni, societa a responsabilita limitata“ in javni ter zasebni subjekti, ki izvajajo industrijske in komercialne dejavnosti;

(i) družbe po luksemburškem pravu, ki se imenujejo: „société anonyme, société en commandite par actions in société à responsabilité limitée“;

(j) družbe po nizozemskem pravu, ki se imenujejo: „naamloze vennootschap“ in „besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“;

(k) družbe po avstrijskem pravu, ki se imenujejo: „Aktiengesellschaft“ in „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“;

(l) gospodarske družbe in družbe civilnega prava, ki imajo gospodarsko obliko, zadruge in javna podjetja, ki so ustanovljena v skladu s portugalskim pravom;

(m) družbe po finski zakonodaji, ki se imenujejo: „osakeyhtiö/aktiebolag, osuuskunta/andelslag, säästöpankki/sparbank“ in „vakuutusyhtiö/försäkringsbolag“;

(n) družbe po švedskem pravu, ki se imenujejo: „aktiebolag“ in „försäkringsaktiebolag“;

(o) družbe, ustanovljene po pravu Združenega Kraljestva;

▼M1

(p) družbe po češki zakonodaji „akciová společnost“, „společnost s ručením omezeným“, „veřejná obchodní společnost“, „komanditní společnost“, „družstvo“;

(q) družbe po estonski zakonodaji: „täisühing“, „usaldusühing“, „osaühing“, „aktsiaselts“, „tulundusühistu“;

(r) družbe po ciprski zakonodaji: družbe po pravu družb, pravne osebe javnega prava ter vsak drug subjekt, ki se šteje za družbo po predpisih o davku na dohodek;

(s) družbe po latvijski zakonodaji: „akciju sabiedrība“, „sabiedrība ar ierobežotu atbildību“;

(t) družbe, inkorporirane po litvanski zakonodaji;

(u) družbe po madžarski zakonodaji: „közkereseti társaság“, „betéti társaság“, „közös vállalat“, „korlátolt felelősségű társaság“, „részvénytársaság“, „egyesülés“, „közhasznú társaság“, „szövetkezet“;

(v) družbe po malteški zakonodaji: „Kumpaniji ta' Responsabilita' Limitata“, „Soċjetajiet in akkomandita li l-kapital tagħhom maqsum f'azzjonijiet“;

(w) družbe po poljski zakonodaji: „spółka akcyjna“, „spółka z ograniczoną odpowiedzialnością“;

(x) družbe po slovenski zakonodaji: „delniška družba“, „komanditna delniška družba“, „komanditna družba“, „družba z omejeno odgovornostjo“, „družba z neomejeno odgovornostjo“;

(y) družbe po slovaški zakonodaji: „akciová spoločnos“, „spoločnosť s ručením obmedzeným“, „komanditná spoločnos“, „verejná obchodná spoločnos“, „družstvo“.