02009L0065 — SL — 07.01.2020 — 006.002

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

►B DIREKTIVA 2009/65/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (prenovitev) (Besedilo velja za EGP) (UL L 302 17.11.2009, str. 32)

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA 2009/65/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 13. julija 2009

o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP)

(prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)







VSEBINA POGLAVJE 1 PREDMET, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE POGLAVJE II DOVOLJENJE ZA KNPVP POGLAVJE III OBVEZNOSTI GLEDE DRUŽB ZA UPRAVLJANJE ODDELEK 1 Pogoji za začetek opravljanja dejavnosti ODDELEK 2 Odnosi s tretjimi državami ODDELEK 3 Pogoji poslovanja ODDELEK 4 Pravica do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev POGLAVJE IV OBVEZNOSTI GLEDE DEPOZITARJA POGLAVJE V OBVEZNOSTI GLEDE INVESTICIJSKIH DRUŽB ODDELEK 1 Pogoji za začetek opravljanja dejavnosti ODDELEK 2 Pogoji poslovanja POGLAVJE VI ZDRUŽEVANJA KNPVP ODDELEK 1 Načelo, izdaja dovoljenja in odobritev ODDELEK 2 Nadzor tretjih strani, podatki za imetnike enot premoženja in druge pravice imetnikov enot premoženja ODDELEK 3 Stroški in začetek veljavnosti POGLAVJE VII OBVEZNOSTI V ZVEZI Z NALOŽBENIMI POLITIKAMI KNPVP POGLAVJE VIII STRUKTURE CENTRALNIH IN NAPAJALNIH KNPVP ODDELEK 1 Področje uporabe ODDELEK 2 Skupne določbe za napajalni KNPVP in centralni KNPVP ODDELEK 3 Depozitarji in revizorji ODDELEK 4 Obvezni podatki in tržne komunikacije napajalnega KNPVP ODDELEK 5 Preoblikovanje obstoječih KNPVP v napajalne KNPVP in sprememba centralnega KNPVP ODDELEK 6 Obveznosti in pristojni organi POGLAVJE IX OBVEZNOSTI V ZVEZI S PODATKI, KI JIH JE TREBA ZAGOTOVITI VLAGATELJEM ODDELEK 1 Objava prospekta in periodičnih poročil ODDELEK 2 Objava drugih podatkov ODDELEK 3 Ključni podatki za vlagatelje POGLAVJE X SPLOŠNE OBVEZNOSTI KNPVP POGLAVJE XI POSEBNE DOLOČBE, KI SE UPORABLJAJO ZA KNPVP PRI TRŽENJU ENOT NJIHOVEGA PREMOŽENJA V DRŽAVAH ČLANICAH, KJER NIMAJO SEDEŽA POGLAVJE XII DOLOČBE V ZVEZI Z ORGANI, ODGOVORNIMI ZA IZDAJO DOVOLJENJ IN NADZOR POGLAVJE XIII DELEGIRANI AKTI IN IZVRŠILNE PRISTOJNOSTI POGLAVJE XIV ODSTOPANJA, PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE ODDELEK 1 Odstopanja ODDELEK 2 Prehodne in končne določbe PRILOGA I Seznama A in B PRILOGA II Naloge, zajete v dejavnost upravljanja skupnega premoženja PRILOGA III Del A Razveljavljena direktiva s seznamom njenih zaporednih sprememb Del B Roki za prenos v nacionalno pravo in začetek uporabe PRILOGA IV Korelacijska tabela







POGLAVJE 1

PREDMET, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE

Člen 1

1. Ta direktiva se uporablja za kolektivne naložbene podjeme za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), ustanovljene na ozemlju držav članic.

2. Za namene te direktive in ob upoštevanju člena 3 so KNPVP tisti podjemi, katerih:

(a) edini namen je skupno vlaganje kapitala, zbranega pri javnosti, v prenosljive vrednostne papirje ali druga likvidna finančna sredstva, navedena v členu 50(1), in ki poslujejo po načelu razpršitve tveganj, in

(b) enote premoženja se na zahtevo imetnikov ponovno odkupijo ali izplačajo, neposredno ali posredno, iz sredstev teh podjemov. Ukrepi, s katerimi KNPVP zagotavljajo, da se tržna vrednost njihovih enot na borzi ne razlikuje bistveno od čiste vrednosti njihovih sredstev, štejejo za enakovredne takemu ponovnemu odkupu ali izplačilu.

Države članice lahko dovolijo, da KNPVP sestavlja več naložbenih razdelkov.

3. Podjemi iz odstavka 2 se lahko ustanovijo po pogodbenem pravu (kot splošni skladi, ki jih upravljajo družbe za upravljanje), investicijskem pravu (kot vzajemni skladi) ali po statutu (kot investicijske družbe).

Za namene te direktive:

(a) „splošni skladi“ vključujejo tudi vzajemne sklade;

(b) „enote KNPVP“ vključujejo tudi delnice KNPVP.

4. Investicijske družbe, ki vlagajo sredstva prek hčerinskih družb predvsem drugam kot v prenosljive vrednostne papirje, niso predmet te direktive.

5. Države članice prepovejo, da bi se KNPVP, ki jih ureja ta direktiva, preoblikovali v kolektivne naložbene podjeme, ki jih ta direktiva ne ureja.

6. Ob upoštevanju določb prava Skupnosti, ki urejajo pretok kapitala, in členov 91 in 92 ter drugega pododstavka člena 108(1), ne more na področju, ki je urejeno v tej direktivi, nobena država članica uporabljati drugih določb za KNPVP s sedežem v drugi državi članici ali za enote premoženja, ki jih izdajo ti KNPVP, kjer ti KNPVP tržijo svoje enote premoženja na območju te države članice.

7. Brez poseganja v to poglavje lahko država članica uporablja za KNPVP s sedežem na svojem ozemlju strožje in dodatne zahteve poleg tistih, določenih v tej direktivi, pod pogojem, da se splošno uporabljajo in niso v nasprotju z določbami te direktive.

Člen 2

1. Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:

(a) „depozitar“ pomeni institucijo, ki ji je zaupano opravljanje dolžnosti iz členov 22 in 32 in za katero veljajo tudi določbe iz poglavja IV in oddelka 3 poglavja V;

(b) „družba za upravljanje“ pomeni gospodarsko družbo, katere redna poslovna dejavnost je upravljanje KNPVP v obliki splošnih skladov ali investicijskih družb (upravljanje zbranega premoženja KNPVP);

(c) „matična država članica družbe za upravljanje“ pomeni državo članico, v kateri ima družba za upravljanje svoj statutarni sedež;

(d) „država članica gostiteljica družbe za upravljanje“ pomeni državo članico, ki ni matična država članica in na ozemlju katere ima družba za upravljanje svojo podružnico ali nudi storitve;

(e) „matična država članica KNPVP“ pomeni državo članico, v kateri je KNPVP pridobil dovoljenje v skladu s členom 5;

(f) „država članica gostiteljica KNPVP“ pomeni državo članico, ki ni matična država članica KNPVP, v kateri se tržijo enote KNPVP;

(g) „podružnica“ pomeni kraj poslovanja, ki je del družbe za upravljanje, ni pravna oseba in opravlja storitve, za katere je pridobila dovoljenje družba za upravljanje;

(h) „pristojni organi“ pomeni organe, ki jih posamezna država članica določi skladno s členom 97;

(i) „tesne povezave“ pomenijo stanje, v katerem sta dve ali več fizičnih ali pravnih oseb povezani bodisi na podlagi: (i) „udeležbe“, kar pomeni lastništvo – neposredno ali z obvladovanjem – 20 % ali več glasovalnih pravic ali kapitala v družbi, bodisi (ii) „obvladovanja“, kar pomeni razmerje med „matičnim podjetjem“ in „hčerinskim podjetjem“, kot je opredeljeno v členih 1 in 2 Sedme direktive Sveta 83/349/EGS z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe ( 1 ) in v vseh primerih iz člena 1(1) in (2) Direktive 83/349/EGS, ali podobno razmerje med katero koli fizično ali pravno osebo in podjemom;

(j) „kvalificirani deleži“ pomeni neposredni ali posredni delež v družbi za upravljanje, ki predstavlja 10 % ali več kapitala ali glasovalnih pravic ali ki omogoča izvajanje znatnega vpliva na upravljanje družbe za upravljanje, v kateri ima ta delež;

(k) „osnovni kapital“ pomeni kapital, kot ga določa člen 57(a) in (b) Direktive 2006/48/ES;

(l) „lastna sredstva“ pomeni lastna sredstva, kot so določena v naslovu V, poglavje 2, oddelek 1, Direktive 2006/48/ES;

(m) „trajni nosilec podatkov“ pomeni vsak nosilec podatkov, ki vlagatelju omogoča shranjevanje osebno nanj naslovljenih podatkov tako, da so mu dostopni za poznejšo uporabo za obdobje, skladno z nameni teh podatkov, in da mu omogočajo nespremenjeno reprodukcijo shranjenih podatkov;

(n) „prenosljivi vrednostni papirji“ pomenijo: (i) delnice in druge vrednostne papirje, enakovredne delnicam („delnice“); (ii) obveznice in druge oblike olistinjenega dolga („dolžniški vrednostni papirji“); (iii) kakršne koli druge prenosljive vrednostne papirje, ki dajejo pravico do pridobitve kakršnih koli takšnih prenosljivih vrednostnih papirjev z vpisom ali izmenjavo;

(o) „instrumenti denarnega trga“ pomeni instrumente, s katerimi se običajno trguje na denarnem trgu in ki so likvidni in je njihovo vrednost mogoče kadar koli natančno določiti;

(p) „združitve“ pomenijo postopek pri katerem: (i) eden ali več KNPVP ali njihovih naložbenih razdelkov, „KNPVP, ki se združujejo“, pri prenehanju brez postopka likvidacije prenesejo vsa svoja sredstva in obveznosti na drug obstoječi KNPVP ali njegov naložbeni razdelek, „KNPVP prejemnik“, v zamenjavo za izdajo enot premoženja KNPVP prejemnika njihovim imetnikom enot premoženja in če je to potrebnodenarno izplačilo, ki ne presega 10 % čiste vrednosti sredstev teh enot premoženja; (ii) dva ali več KNPVP ali njihovih naložbenih razdelkov, „KNPVP, ki se združujejo“, ob prenehanju brez postopka likvidacije prenesejo vsa svoja sredstva in obveznosti na KNPVP, ki ga oblikujejo, ali njegov naložbeni razdelek, „KNPVP prejemnik“, v zameno za izdajo enot premoženja KNPVP prejemnika njihovim imetnikom enot premoženja in če je to potrebno denarno izplačilo, ki ne presega 10 % čiste vrednosti sredstev teh enot premoženja; (iii) eden ali več KNPVP ali njihovih naložbenih razdelkov, „KNPVP, ki se združujejo“, ki obstajajo, dokler niso poravnane vse njihove neporavnane obveznosti, vsa svoja sredstva in obveznosti prenesejo na drug naložbeni razdelek istega KNPVP, na KNPVP, ki ga oblikujejo, ali drug obstoječi KNPVP ali njegov naložbeni razdelek, „KNPVP prejemnik“;

(q) „čezmejna združitev“ pomeni združitev KNPVP: (i) od katerih sta najmanj dva ustanovljena v različnih državah članicah, ali (ii) ustanovljenih v isti državi članici, v nov KNPVP, ustanovljen v drugi državi članici.

(r) „domača združitev“ pomeni združitev med KNPVP, ki so ustanovljeni v isti državi članici, če je bil vsaj en KNPVP, ki sodeluje pri tem, priglašen v skladu s členom 93;

▼M4

(s) „upravni organ“ pomeni organ družbe za upravljanje, investicijske družbe ali depozitarja s pristojnostjo sprejemanja končnih odločitev, ki vključuje nadzorno in upravno funkcijo ali le upravno funkcijo, če sta funkciji ločeni. Kadar ima družba za upravljanje, investicijska družba ali depozitar skladno z nacionalnim pravom vzpostavljene različne organe s specifičnimi funkcijami, zahteve iz te direktive, usmerjene v upravni organ ali upravni organ v svoji nadzorni funkciji, poleg tega ali namesto tega veljajo za tiste člane drugih organov družbe za upravljanje, investicijske družbe ali depozitarja, ki jim je v skladu z veljavnim nacionalnim pravom dodeljena zadevna odgovornost;

(t) „finančni instrument“ pomeni finančni instrument, določen v oddelku C Priloge I k Direktivi 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 2 ).

▼B

2. Za namene odstavka 1(b) redna poslovna dejavnost družbe za upravljanje vključuje naloge, navedene v Prilogi II.

3. Za namene odstavka 1(g) se vsi kraji poslovanja, ki jih v isti državi članici vzpostavi družba za upravljanje, ki ima glavni sedež v drugi državi članici, obravnavajo kot ena podružnica.

4. Za namene odstavka 1(i)(ii) se uporablja naslednje:

(a) hčerinska podjetja hčerinskega podjetja se prav tako štejejo za hčerinsko podjetje matičnega podjetja, ki je vodilno med temi podjetji;

(b) položaj, ko sta dve ali več fizičnih ali pravnih oseb trajno povezani z isto osebo z razmerjem obvladovanja, se prav tako šteje za tesno povezavo med takimi osebami.

5. Za namene odstavka 1(j) se upoštevajo glasovalne pravice iz členov 9 in 10 Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo podatkov o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu vrednostnih papirjev ( 3 )

6. Za namene odstavka 1(l) se smiselno uporabljajo členi 13 do 16 Direktive 2006/49/ES.

7. Za namene odstavka 1(n) prenosljivi vrednostni papirji izključujejo tehnike in instrumente iz člena 51.

Člen 3

Ta direktiva ne vključuje naslednjih podjemov:

(a) kolektivni naložbeni podjemi zaprtega tipa;

(b) kolektivni naložbeni podjemi, ki zbirajo kapital brez pospeševanja prodaje enot svojega premoženja javnosti v Skupnosti ali katerem koli njenem delu;

(c) kolektivni naložbeni podjemi, katerih enote premoženja se lahko po pravilih upravljanja sklada ali ustanovnih listinah investicijske družbe prodajajo le javnosti v tretjih državah;

(d) vrste kolektivnih naložbenih podjemov po predpisih držav članic, v katerih so ti ustanovljeni in za katere, glede na njihove naložbene in posojilne politike, niso primerna pravila iz poglavja VII in člena 83.

Člen 4

Za namene te direktive se šteje, da so KNPVP ustanovljeni v svoji matični državi članici.







POGLAVJE II

DOVOLJENJE ZA KNPVP

Člen 5

1. Noben KNPVP ne izvaja teh dejavnosti, če ne dobi dovoljenja v skladu s to direktivo.

To dovoljenje je veljavno v vseh državah članicah.

2. Splošni sklad dobi dovoljenje le, če pristojni organi njegove matične države članice potrdijo vlogo družbe za upravljanje za upravljanje takšnega splošnega sklada, izdajo soglasje k pravilom upravljanja sklada in potrdijo izbiro depozitarja. Investicijska družba dobi dovoljenje le, če pristojni organi njene matične države članice odobrijo njene ustanovne listine in potrdijo izbiro depozitarja ter, kjer je to primerno, vlogo družbe za upravljanje za upravljanje te investicijske družbe.

3. Če KNPVP ni ustanovljen v matični državi članici družbe za upravljanje, pristojni organi matične države KNPVP brez poseganja v odstavek 2 odobrijo vlogo družbe za upravljanje za upravljanje KNPVP v skladu s členom 20. Izdaja dovoljenja ne sme biti pogojena z zahtevo, da bi KNPVP upravljala družba za upravljanje s statutarnim sedežem v matični državi članici KNPVP niti da bi družba za upravljanje izvajala ali prenesla dejavnosti v matično državo članico KNPVP.

4. Pristojni organi matične države članice KNPVP ne izdajo dovoljenja KNPVP, če:

(a) ugotovijo, da investicijska družba ne izpolnjuje pogojev, ki so določeni v poglavju V, ali

(b) družba za upravljanje v matični državi članici ni pooblaščena za upravljanje KNPVP.

Brez poseganja v člen 29(2) se družbo za upravljanje oziroma kjer je primerno investicijsko družbo v dveh mesecih po vložitvi popolnega zahtevka obvesti, ali je bilo dovoljenje za KNPVP izdano.

Pristojni organi matične države članice KNPVP ne izdajo dovoljenja KNPVP, če direktorji depozitarja nimajo zadostnega ugleda ali nimajo zadosti izkušenj tudi glede na vrsto KNPVP, ki se upravlja. V ta namen se morajo imena direktorjev depozitarja in vseh oseb, ki jih nadomestijo v tej funkciji, sporočijo pristojnim organom.

„Direktorji“ pomenijo tiste osebe, ki po zakonu ali ustanovnih listinah zastopajo depozitarja ali dejansko določajo politiko depozitarja.

5. Pristojni organi matične države članice KNPVP ne izdajo dovoljenja, če se KNPVP pravno prepreči (na primer zaradi določbe v pravilih upravljanja sklada ali ustanovnih listinah) tržiti enote svojega premoženja ali delnic v matični državi članici.

6. Brez odobritve pristojnih organov matične države članice KNPVP ni mogoče zamenjati družbe za upravljanje ali depozitarja niti spremeniti pravil upravljanja sklada ali ustanovne listine investicijske družbe.

7. Države članice zagotovijo, da so popolni podatki o zakonih in drugih predpisih, s katerimi se izvaja ta direktiva in ki se navezujejo na ustanavljanje in delovanje KNPVP, lahko dostopni na daljavo ali z elektronskimi sredstvi. Države članice zagotovijo, da so ti podatki na voljo vsaj v jeziku, ki se uporablja v mednarodnem finančnem okolju, ter da se zagotovijo na jasen in nedvoumen način in se posodabljajo.

▼M1

8. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena Evropski nadzorni organ (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (v nadaljnjem besedilu: ESMA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta ( 4 ) lahko pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se podrobno opredelijo informacije, ki se predložijo pristojnim organom v zahtevi za izdajo dovoljenja za KNPVP.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s postopkom iz členov 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B







POGLAVJE III

OBVEZNOSTI GLEDE DRUŽB ZA UPRAVLJANJE







ODDELEK 1

Pogoji za začetek opravljanja dejavnosti

Člen 6

1. Dostop do opravljanja dejavnosti družbe za upravljanje je predmet predhodnega dovoljenja, ki ga izdajo pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje. Dovoljenje, izdano družbi za upravljanje v skladu s to direktivo, velja v vseh državah članicah.

▼M1

ESMA se obvesti o vsakem izdanem dovoljenju in na svojem spletnem mestu objavi seznam pooblaščenih družb za upravljanje in ga redno posodablja.

▼B

2. Nobena družba za upravljanje ne sme opravljati drugih dejavnosti, razen upravljanja KNPVP, ki so pridobili dovoljenje v skladu s to direktivo, z izjemo dodatnega upravljanja drugih kolektivnih naložbenih podjemov, ki jih ta direktiva ne ureja in zaradi katerih je družba za upravljanje predmet nadzora skrbnega in varnega poslovanja, vendar njenih enot v skladu s to direktivo ni mogoče tržiti v drugih državah članicah.

Upravljanje KNPVP za namene te direktive vključuje naloge, navedene v Prilogi II.

3. Z odstopanjem od odstavka 2 lahko države članice družbam za upravljanje izdajo dovoljenje, da poleg upravljanja KNPVP opravljajo tudi naslednje storitve:

(a) upravljanje naložbenega premoženja, vključno tistega, ki je v lasti pokojninskih skladov, ki se upravlja v skladu s pooblastili, ki jih dajo vlagatelji na podlagi zaupnosti in posamičnega dogovora, če to premoženje vključuje enega ali več instrumentov, navedenih v oddelku C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES, in

(b) kot pomožne storitve: (i) investicijsko svetovanje v zvezi z enim ali več instrumentov, navedenih v oddelku C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES; (ii) hrambo in opravljanje upravnih storitev v zvezi z enotami premoženja kolektivnih naložbenih podjemov.

V skladu s to direktivo družbe za upravljanje v nobenem primeru ne morejo pridobiti dovoljenja le za opravljanje storitev iz tega odstavka ali za opravljanje pomožnih storitev brez pridobitve dovoljenja za opravljanje storitev iz točke (a) prvega pododstavka.

4. Člen 2(2) in členi 12, 13 ter 19 Direktive 2004/39/ES se uporabljajo za opravljanje storitev iz odstavka 3 tega člena s strani družb za upravljanje.

Člen 7

1. Brez poseganja v druge splošne pogoje za zahtevo za izdajo dovoljenja, ki so predpisani z nacionalno zakonodajo, pristojni organi družbi za upravljanje ne smejo izdati dovoljenja, razen če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) ima družba za upravljanje osnovni kapital v višini najmanj 125 000 EUR, ob upoštevanju naslednjega: (i) kadar vrednost premoženja v upravljanju družbe za upravljanje preseže 250 000 000 EUR, se zahteva, da družba za upravljanje zagotovi dodaten znesek lastnih sredstev, ki mora biti enak 0,02 % zneska, za katerega vrednost premoženja v upravljanju družbe za upravljanje presega 250 000 000 EUR, vendar zahtevani skupni znesek osnovnega kapitala in dodatnih sredstev ne sme presegati 10 000 000 EUR; (ii) za namen tega odstavka kot premoženje v upravljanju družbe za upravljanje velja naslednje premoženje: — vzajemne sklade/skupna sredstva, ki jih upravlja družba za upravljanje, vključno s premoženji, katerih upravljanje je prenesla na drugo družbo, in razen premoženj, ki jih je prevzela v upravljanje, — investicijske družbe, ki so za upravljanje določile družbo za upravljanje, — drugi kolektivni naložbeni podjemi, ki jih upravlja družba za upravljanje, vključno s premoženji, katerih upravljanje je prenesla na druge družbe, in razen premoženj, ki jih je prevzela v upravljanje; (iii) ne glede na znesek teh zahtev lastna sredstva družbe za upravljanje ne smejo biti nikoli nižja od zneska, ki ga določa člen 21 Direktive 2006/49/ES;

(b) imajo osebe, ki dejansko opravljajo dejavnost družbe za upravljanje, zadosten ugled in izkušnje tudi glede na vrsto KNPVP, ki ga upravlja družba za upravljanje, pri čemer se imena teh oseb in vseh oseb, ki jih nadomestijo v tej funkciji, sporočijo pristojnim organom in poslovne odločitve v družbi za upravljanje sprejemata najmanj dve osebi, ki izpolnjujeta takšne pogoje;

(c) je zahtevi za izdajo dovoljenja priložen program dejavnosti, ki prikazuje najmanj organizacijsko strukturo družbe za upravljanje, in

(d) sta glavna uprava in statutarni sedež družbe za upravljanje v isti državi članici.

Za namene točke (a) prvega pododstavka lahko države članice družbi za upravljanje odobrijo oprostitev do 50 % dodatnega zneska lastnih sredstev iz točke (i), če te družbe pridobijo jamstvo za isti znesek pri kreditni instituciji ali zavarovalnici; kreditna institucija ali zavarovalnica mora imeti statutarni sedež v državi članici ali v tretji državi, če zanjo veljajo pravila varnega in skrbnega poslovanja, ki so po mnenju pristojnih organov enakovredna pravilom iz zakonodaje Skupnosti.

2. V primeru obstoja tesnih povezav med družbo za upravljanje in drugimi fizičnimi ali pravnimi osebami pristojni organi izdajo dovoljenje le, če te tesne povezave ne preprečujejo učinkovitega opravljanja njihovih nadzornih nalog.

Pristojni organi tudi zavrnejo izdajo dovoljenja, če zakoni in drugi predpisi tretje države, ki se nanašajo na eno ali več fizičnih ali pravnih oseb, s katerimi ima družba za upravljanje tesne povezave, ali težave pri njihovem uveljavljanju preprečujejo učinkovito izvajanje njihovih nadzornih nalog.

Pristojni organi morajo zahtevati, da jim družbe za upravljanje stalno posredujejo zahtevane informacije, ki jih ti potrebujejo za spremljanje izpolnjevanja pogojev iz tega odstavka.

3. Pristojni organi obvestijo vlagatelja zahteve v šestih mesecih po vložitvi popolnega zahtevka, ali se mu dovoljenje izda ali zavrne. V primeru zavrnitve se podajo razlogi za zavrnitev.

4. Družba za upravljanje lahko začne opravljati svojo dejavnost, takoj ko se ji izda dovoljenje.

5. Pristojni organi lahko odvzamejo dovoljenje, ki je bilo izdano družbi za upravljanje skladno s to direktivo le, če ta družba:

(a) ne uporabi dovoljenja v roku 12 mesecev, se dovoljenju izrecno odreče ali preneha opravljati dejavnost iz te direktive za več kot šest mesecev, razen če je zadevna država članica predvidela, da dovoljenje v takšnih primerih preneha veljati;

(b) pridobi dovoljenje z navajanjem neresničnih izjav ali z drugimi neustreznimi sredstvi;

(c) ne izpolnjuje več pogojev, pod katerimi ji je bilo dovoljenje izdano;

(d) ni več usklajena z določbami Direktive 2006/49/ES, če njeno dovoljenje vključuje tudi storitev diskrecijskega upravljanja premoženja, kot predpisuje člen 6 (3)(a) te direktive;

(e) je resno ali sistematično kršila predpise, sprejete v skladu s to direktivo, ali

(f) sodi v katerega koli od primerov, za katere nacionalna zakonodaja predvideva odvzem dovoljenja.

▼M1

6. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se podrobno opredelijo:

(a) informacije, ki se predložijo pristojnim organom v vlogi za izdajo dovoljenja za družbo za upravljanje, ki vključuje program dejavnosti;

(b) zahteve, ki veljajo za družbe za upravljanje v skladu z odstavkom 2, in informacije za obvestitev iz odstavka 3;

(c) zahteve, ki se uporabljajo za delničarje in družbenike s kvalificiranimi deleži, ter ovire, ki utegnejo preprečevati učinkovito izvajanje nadzornih funkcij pristojnega organa, kakor je določeno v členu 8(1) te direktive in členih 10(1) in (2) Direktive 2004/39/ES, v skladu s členom 11 te direktive.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da bi se opredelili standardni obrazci, predloge in postopki za tako obvestilo ali sporočanje informacij, ki jih je treba predložiti v skladu s točkama (a) in (b) prvega pododstavka.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 8

1. Pristojni organi zavrnejo izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti družbe za upravljanje, dokler niso obveščeni o identiteti delničarjev ali članov, bodisi neposrednih ali posrednih, fizičnih ali pravnih oseb, ki imajo kvalificirane deleže, ter o zneskih teh deležev.

Pristojni organi zavrnejo izdajo dovoljenja, če ob upoštevanju potrebe po zagotavljanju zanesljivega in skrbnega vodenja družbe za upravljanje niso zadovoljni z usposobljenostjo delničarjev ali družbenikov iz prvega pododstavka.

2. V primeru podružnic družb za upravljanje, ki imajo statutarne sedeže zunaj Skupnosti in ki začenjajo izvajati ali izvajajo dejavnosti, države članice ne uporabljajo določb, ki bi imele za posledico ugodnejšo obravnavo, kot velja za podružnice družb za upravljanje s statutarnimi sedeži v državah članicah.

3. Pred izdajo dovoljenja se je treba posvetovati s pristojnimi organi druge vključene države članice glede izdaje dovoljenja kateri koli družbi za upravljanje, ki je eno od naslednjega:

(a) hčerinska družba druge družbe za upravljanje, investicijske družbe, kreditne institucije ali zavarovalnice, ki ji je bilo dovoljenje izdano v drugi državi članici;

(b) hčerinska družba obvladujočega podjetja druge družbe za upravljanje, investicijske družbe, kreditne institucije ali zavarovalnice, ki ji je bilo dovoljenje izdano v drugi državi članici, ali

(c) družba, ki jo obvladuje ista fizična ali pravna oseba, ki obvladuje tudi drugo družbo za upravljanje, investicijsko družbo, kreditno institucijo ali zavarovalnico, ki ji je bilo dovoljenje izdano v drugi državi članici.







ODDELEK 2

Odnosi s tretjimi državami

Člen 9

1. Odnosi s tretjimi državami se urejajo v skladu z ustreznimi pravili iz člena 15 Direktive 2004/39/ES.

Za namen te direktive se izraza „investicijsko podjetje“ in „investicijska podjetja“ iz člena 15 Direktive 2004/39/ES razumeta kot „družba za upravljanje“ in „družbe za upravljanje“; izraz „opravljanje investicijskih storitev“ iz člena 15(1) Direktive 2004/39/ES se razume kot „opravljanje storitev“.

▼M1

2. Države članice obvestijo ESMA in Komisijo o kakršnih koli splošnih težavah, na katere naletijo KNPVP pri trženju svojih enot v kateri koli tretji državi.

Komisija čim prej te težave preuči, da bi se našla ustrezno rešitev. ESMA ji pomaga pri opravljanju te naloge.

▼B







ODDELEK 3

Pogoji poslovanja

Člen 10

1. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje zahtevajo, da družba za upravljanje, ki so ji izdali dovoljenje, vedno izpolnjuje pogoje iz členov 6 ter 7(1) in (2).

Lastna sredstva družbe za upravljanje se ne smejo znižati pod raven, določeno v členu 7 (1)(a). Če se to zgodi, lahko pristojni organi v primeru, da razmere tako ravnanje upravičujejo, družbi za upravljanje dovolijo, da v omejenem obdobju popravi svoj položaj ali preneha opravljati dejavnosti.

2. Brez poseganja v določbe te direktive, ki dajejo odgovornost pristojnim organom države članice gostiteljice družbe za upravljanje, so za izvajanje nadzora skrbnega in varnega poslovanja nad družbo za upravljanje odgovorni pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje, ne glede na to, ali družba za upravljanje ustanovi podružnico ali opravlja storitve v drugi državi članici.

Člen 11

1. Za kvalificirane deleže v družbah za upravljanje veljajo ista pravila, kot so določena v členu 10, 10a in 10b Direktive 2004/39/ES.

2. Za namen te direktive se izraza „investicijsko podjetje“ in „investicijska podjetja“ iz člena 10 Direktive 2004/39/ES razumeta kot „družba za upravljanje“ in „družbe za upravljanje“.

▼M1

3. Za zagotovitev dosledne usklajenosti te direktive lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se določi izčrpen seznam informacij iz tega člena v zvezi s členom 10b(4) Direktive 2004/39/ES, ki jih morajo zainteresirani pridobitelji vključiti v svoje obvestilo, brez poseganja v člen 10a(2) navedene direktive.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Da bi se zagotovili enaki pogoji uporabe tega člena, lahko ESMA pripravi osnutka izvedbenih tehničnih standardov, da se določijo standardni obrazci, predloge in načini postopka posvetovanja ustreznih pristojnih organov iz tega člena v zvezi s členom 10(4) Direktive 2004/39/ES.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 12

1. Vsaka država članica določi pravila skrbnega in varnega poslovanja, ki jih morajo družbe za upravljanje, ki so pridobile dovoljenje v tej državi članici glede na dejavnost upravljanja KNPVP v skladu s to direktivo, vedno upoštevati.

Predvsem morajo pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje ob upoštevanju lastnosti KNPVP, ki ga upravlja družba za upravljanje, od družbe za upravljanje zahtevati, da:

(a) ima zanesljive upravne in računovodske postopke, nadzorno in zaščitno ureditev za elektronsko obdelavo podatkov in zadostne mehanizme notranjega nadzora, ki zlasti vključujejo pravila za osebne transakcije s strani svojih zaposlenih ali za imetje ali upravljanje naložb v finančne instrumente, z namenom vlagati za svoj račun in zagotavljati najmanj, da je vsako transakcijo, pri kateri sodeluje KNPVP, mogoče rekonstruirati do njenega izvora, sodelujočih strank, njenih lastnostih ter časa in kraja izvedbe in da se sredstva KNPVP, ki jih upravlja družba za upravljanje, vlagajo v skladu pravili upravljanja sklada ali ustanovnimi listinami ter veljavnimi predpisi;

(b) je strukturirana in organizirana na način, ki minimizira tveganje KNPVP ali da bi na interese strank vplivalo navzkrižje interesov med družbo in njenimi strankami, med dvema njenima strankama, med eno njeno stranko in KNPVP ali med dvema KNPVP.

2. Vsaka družba za upravljanje, katere dovoljenje ureja tudi storitve diskrecijskega upravljanja premoženja, kot določa člen 6(3)(a):

(a) ne sme imeti dovoljenja, da celotno premoženje investitorja ali njegov del vloži v enote kolektivnega naložbenega podjema, ki jih upravlja, razen če predhodno pridobi splošno dovoljenje stranke;

(b) je glede storitev, določenih v členu 6(3), predmet določb iz Direktive 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje ( 5 ).

▼M1

3. Komisija brez poseganja v člen 116 z delegiranimi akti ►M4 v skladu s členom 112a ◄ sprejme ukrepe, ki opredeljujejo postopke in ureditve iz točke (a) drugega pododstavka odstavka 1 ter strukture in organizacijske zahteve za preprečevanje navzkrižja interesov iz točke (b) drugega pododstavka odstavka 1.

▼M1 —————

▼M1

4. Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se podrobneje opredelijo pogoji uporabe delegiranih aktov, ki jih sprejme Komisija v zvezi s postopki, ureditvijo, strukturami in organizacijskimi zahtevami iz odstavka 3.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 13

1. Če zakonodaja matične države članice družbe za upravljanje dovoli, da družbe za upravljanje zaradi učinkovitejšega opravljanja dejavnosti prenesejo eno ali več svojih nalog na tretje osebe, ki jo te opravljajo v njihovem imenu, morajo biti izpolnjeni vsi naslednji pogoji:

(a) družba za upravljanje mora na primeren način obvestiti pristojne organe iz svoje matične države članice; ti pa morajo informacije brez odlašanja posredovati pristojnim organom iz matične države članice KNPVP;

(b) pooblastilo ne sme preprečevati učinkovitosti nadzora nad družbo za upravljanje in zlasti ne sme preprečiti družbi za upravljanje, da ravna v najboljšem interesu svojih vlagateljev, ali KNPVP, da je upravljan v najboljšem interesu svojih vlagateljev;

(c) če se prenos nanaša na upravljanje naložb, se lahko pooblastilo izda le podjemom, ki imajo dovoljenje ali so registrirana za upravljanje premoženja in so predmet nadzora skrbnega in varnega poslovanja; prenos mora biti v skladu s kriteriji razporeditve naložb, ki jih periodično določajo družbe za upravljanje;

(d) če se pooblastilo nanaša na upravljanje naložb in se izda podjemu iz tretje države, se mora zagotoviti sodelovanje med zadevnimi nadzornimi organi;

(e) pooblastilo, ki se nanaša na glavno dejavnost upravljanja naložb, se zavrne depozitarju ali kakemu drugemu podjemu, katerega interesi bi bili lahko v navzkrižju z interesi družbe za upravljanje ali imetnikov enot premoženja;

(f) obstajati morajo ukrepi, ki osebam, ki opravljajo dejavnost družbe za upravljanje, omogočajo, da vedno učinkovito spremljajo dejavnost podjema, kateremu je bilo dano pooblastilo;

(g) pooblastilo ne preprečuje osebam, ki opravljajo dejavnost družbe za upravljanje, da bi kadar koli dale nadaljnja navodila podjema, na katerega so prenesle svoje naloge, in da pooblastilo brez odlašanja prekličejo, če je to v interesu vlagateljev;

(h) ob upoštevanju značilnosti nalog, ki so predmet prenosa, mora biti podjem, na katerega se bodo prenesle naloge, usposobljen in sposoben prevzeti zadevne naloge;

(i) prospekti KNPVP morajo navajati seznam nalog, ki jih je družbi za upravljanje v skladu s tem členom dovoljeno prenesti.

2. Na odgovornost družbe za upravljanje in depozitarja ne vpliva dejstvo, da je družba za upravljanje del nalog prenesla na tretje stranke. Družba za upravljanje svojih nalog ne sme prenesti na tretje stranke v tolikšni meri, da se njena vloga zmanjša na vlogo „poštnega predala“.

Člen 14

1. Vsaka država članica sestavi pravila ravnanja, ki jih morajo družbe za upravljanje z dovoljenjem v tej državi članici vedno upoštevati. Takšna pravila morajo izvajati vsaj načela iz tega odstavka. Ta načela zagotavljajo, da družba za upravljanje:

(a) ravna na iskren in pošten način pri opravljanju svojih poslovnih dejavnosti v najboljšem interesu KNPVP, ki ga upravlja, in integritete trga;

(b) ravna s skrbnostjo dobrega strokovnjaka in s skrbnostjo dobre družbe za upravljanje v najboljšem interesu KNPVP, ki ga upravlja, in integritete trga;

(c) ima in učinkovito uporablja vire in postopke, ki so potrebni za pravilno opravljanje svojih poslovnih dejavnosti;

(d) se poskuša izogniti navzkrižju interesov, če se temu ni mogoče izogniti, pa zagotavlja, da so KNPVP, ki jih upravlja, deležni poštene obravnave;

(e) izpolnjuje vse predpisane zahteve, ki veljajo za izvajanje njenih poslovnih dejavnosti, tako da spodbuja najboljše interese svojih vlagateljev in integriteto trga.

▼M1

2. Komisija brez poseganja v člen 116 z delegiranimi akti ►M4 v skladu s členom 112a ◄ sprejme ukrepe, s katerimi naj bi zagotovila, da družbe za upravljanje izpolnjujejo dolžnosti iz odstavka 1, zlasti kar zadeva:

▼B

(a) določanje ustreznih meril za pošteno in pravično delovanje ter delovanje z ustrezno sposobnostjo, skrbnostjo in gospodarnostjo v najboljšo korist KNPVP;

(b) opredeljevanje načel, s katerimi se zagotovi, da družbe za upravljanje učinkovito uporabljajo vire in postopke, ki so potrebni za pravilno opravljanje njihovih poslovnih dejavnosti, in

(c) opredelitev ukrepov, za katere se razumno pričakuje, da jih bodo družbe za upravljanje sprejele za prepoznavanje, preprečevanje, upravljanje ali razkrivanje navzkrižja interesov, pa tudi za oblikovanje ustreznih meril za določanje vrst navzkrižja interesov, katerih obstoj bi lahko škodoval interesom KNPVP;

▼M1 —————

▼M1

3. Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se določijo delegirani akti, ki jih sprejme Komisija v zvezi z merili, načeli in koraki iz odstavka 2.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼M4

Člen 14a

1. Države članice zahtevajo, da družbe za upravljanje določijo in uporabljajo takšne plačne politike in prakse, ki so skladne s preudarnim in učinkovitim obvladovanjem tveganja ter ga spodbujajo, ki ne spodbujajo tveganja, ki ni skladno s profili tveganja, pravili ali ustanovnimi listinami KNPVP, ki jih upravljajo, ter ki ne ovirajo dolžnosti družbe za upravljanje, da ravna v najboljšem interesu KNPVP.

2. Plačne politike in prakse vključujejo fiksne in variabilne sestavine plač in diskrecijske pokojninske prejemke.

3. Plačne politike in prakse se uporabljajo za tiste kategorije uslužbencev – vključno z višjim vodstvom, nosilci tveganja, tistimi, ki opravljajo nadzorne funkcije, in vsemi zaposlenimi, ki jih vsota plačil uvršča v isto plačno skupino kot višje vodstvo in nosilce tveganja –, katerih poklicne dejavnosti bistveno vplivajo na profile tveganja družb za upravljanje ali KNPVP, ki jih upravljajo.

4. ESMA v skladu s členom 16 Uredbe (EU) št. 1095/2010 izda smernice, naslovljene na pristojne organe ali na udeležence na finančnem trgu, v zvezi z osebami iz odstavka 3 tega člena in uporabo načel iz člena 14b. V navedenih smernicah se upoštevajo načela o preudarnih plačnih politikah iz Priporočila Komisije 2009/384/ES ( 6 ), velikost družb za upravljanje in velikost KNPVP, ki jih te upravljajo, njihova notranja organizacija ter narava, področje in zapletenost njihovih dejavnosti. ESMA v postopku razvijanja smernic tesno sodeluje z Evropskim nadzornim organom (Evropskim bančnim organom) (EBA), ustanovljenim z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta ( 7 ), da se zagotovi skladnost z zahtevami, pripravljenimi za druge sektorje finančnih storitev, zlasti kreditne institucije in investicijska podjetja.

Člen 14b

1. Družbe za upravljanje pri pripravi in uporabi plačnih politik iz člena 14a izpolnjujejo naslednja načela na način in v obsegu, ki sta primerna glede na njihovo velikost, notranjo organizacijo ter naravo, področje in zapletenost njihovih dejavnosti:

(a) plačna politika je skladna s preudarnim in učinkovitim upravljanjem tveganja in ga spodbuja, ne spodbuja pa tveganja, ki je neskladno s profili tveganja, pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP, ki jih upravlja družba za upravljanje;

(b) plačna politika je v skladu s poslovno strategijo, cilji, vrednotami in interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih ta upravlja, ter vlagateljev v takšne KNPVP in vsebuje ukrepe za preprečevanje navzkrižja interesov;

(c) plačno politiko sprejme upravni organ družbe za upravljanje v svoji nadzorni funkciji, ta organ pa sprejme in vsaj enkrat letno pregleda tudi splošna načela plačne politike ter je odgovoren za njihovo izvajanje, ki ga tudi nadzira; naloge iz te točke opravljajo le člani upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravljajo nobene izvršilne funkcije ter imajo strokovno znanje na področju upravljanja tveganja in plačil;

(d) vsaj enkrat letno se v okviru centralnega in neodvisnega notranjega pregleda preveri, ali je izvajanje plačne politike skladno s politikami in postopki za plačila, ki jih sprejme upravni organ v svoji nadzorni funkciji;

(e) uslužbenci, ki opravljajo nadzorne funkcije, so nagrajeni v skladu z doseženimi cilji, povezanimi z njihovimi funkcijami, neodvisno od uspešnosti poslovnih področij, ki so pod njihovim nadzorom;

(f) plačila uslužbencev na višjih položajih, ki opravljajo funkcije upravljanja tveganja in zagotavljanja skladnosti, neposredno nadzira odbor za plačila, kadar tak odbor obstaja;

(g) kadar so plačila odvisna od uspešnosti, celoten znesek plačil temelji na kombinaciji ocene uspešnosti posameznika in zadevne poslovne enote ali KNPVP, pa tudi na njunih tveganjih, ter splošnih rezultatih družbe za upravljanje pri ocenjevanju uspešnosti posameznika, pri tem pa se upoštevajo finančna in nefinančna merila;

(h) ocena uspešnosti se opravi v večletnem okviru, ki ustreza obdobju posedovanja, ki se priporoči vlagateljem v KNPVP, ki ga upravlja družba za upravljanje, za zagotovitev, da postopek ocenjevanja temelji na dolgoročni uspešnosti KNPVP in njegovih naložbenih tveganj ter da se dejansko izplačilo delov plačila, ki temeljijo na uspešnosti, porazdeli čez enako obdobje;

(i) zajamčena variabilna plačila so izjema, izplačujejo se samo v okviru zaposlovanja novih uslužbencev in so omejena na prvo leto zaposlitve;

(j) fiksne in variabilne sestavine celotnih plačil so ustrezno uravnotežene, pri čemer fiksna sestavina pomeni dovolj velik delež celotnih plačil, da omogoča izvajanje popolnoma fleksibilne politike glede variabilnih sestavin plačil, vključno z možnostjo, da se ne izplača nobena variabilna sestavina plačil;

(k) plačila v zvezi s predčasno prekinitvijo pogodbe odražajo uspešnost, doseženo v določenem obdobju, in so zasnovana tako, da ne nagrajujejo neuspešnosti;

(l) merjenje uspešnosti, ki se uporablja za izračun variabilnih sestavin plačil ali skupkov variabilnih sestavin plačil, zajema celovit prilagoditveni mehanizem za vključitev vseh ustreznih vrst sedanjih in prihodnjih tveganj;

(m) glede na pravno strukturo KNPVP in njegova pravila upravljanja sklada ali ustanovne listine znaten delež, vsekakor pa vsaj 50 %, katerega koli dela variabilnega plačila sestavljajo enote zadevnega KNPVP, enakovredni lastniški deleži ali na deleže vezani instrumenti ali enakovredni negotovinski instrumenti z enako učinkovitimi spodbudami kot kateri koli instrument iz te točke, razen če upravljanje KNPVP znaša manj kot 50 % skupnega portfelja, ki ga upravlja družba za upravljanje – v tem primeru minimalna vrednost 50 % ne velja. Za instrumente iz te točke velja ustrezna politika zadržanja, oblikovana zato, da se spodbude uskladijo z interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih upravlja, ter vlagateljev v takšne KNPVP. Države članice ali njihovi pristojni organi lahko omejijo vrste in oblike teh instrumentov ali pa nekatere instrumente po potrebi prepovejo. Ta točka se uporablja za delež variabilne sestavine plačil, katerega izplačilo se odloži v skladu s točko (n), in za delež variabilne sestavine plačil, katerega izplačilo se ne odloži;

(n) znaten delež, vsekakor pa vsaj 40 % variabilne sestavine plačil se odloži za obdobje, ki je primerno glede na obdobje posedovanja, ki se priporoči vlagateljem v zadevni KNPVP, ter se ustrezno uskladi z naravo tveganj zadevnega KNPVP. Obdobje iz te točke traja vsaj tri leta; plačila, za katera velja odlog, zapadejo v izplačilo maksimalno po načelu sorazmernosti; v primeru, da je znesek variabilne sestavine plačil izrazito visok, se odloži izplačilo vsaj 60 % zneska;

(o) variabilna plačila, vključno z deležem, katerega izplačilo je odloženo, se izplačajo ali zapadejo v izplačilo le, če so glede na finančno stanje družbe za upravljanje kot celote vzdržna in če jih upravičuje uspešnost zadevne poslovne enote, KNPVP in posameznika. Vsota variabilnih plačil je na splošno občutno manjša, kadar je finančna uspešnost družbe za upravljanje ali zadevnega KNPVP slaba ali negativna, pri čemer se pri predhodno zasluženih zneskih upoštevata trenutno nadomestilo in zmanjšanje izplačil, tudi na podlagi dogovorov o malusih ali vračanju sredstev;

(p) pokojninska politika je v skladu s poslovno strategijo, cilji, vrednotami in dolgoročnimi interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih ta upravlja. Če zaposleni zapusti družbo za upravljanje pred upokojitvijo, družba za upravljanje hrani njegove diskrecijske pokojninske prejemke pet let v obliki instrumentov iz točke (m). V primeru, da zaposleni izpolni pogoje za upokojitev, se mu diskrecijski pokojninski prejemki izplačajo v obliki instrumentov iz točke (m) po izteku petletnega obdobja zadržanja;

(q) uslužbenci se morajo zavezati, da ne bodo uporabljali osebnih strategij varovanja pred tveganji ali zavarovanj v zvezi s plačili in odgovornostjo, s tem pa posegali v učinke usklajevanja tveganj iz dogovorov glede plačil;

(r) variabilna plačila se ne izplačajo z instrumenti ali metodami, ki omogočajo izogibanje zahtevam iz te direktive.

2. ESMA lahko v skladu s členom 35 Uredbe (EU) št. 1095/2010 od pristojnih organov zahteva informacije o plačnih politikah in praksah iz člena 14a te direktive.

ESMA v tesnem sodelovanju z EBA v svoje smernice o plačnih politikah vključi določbe o tem, kako naj se uporabljajo različna sektorska plačna načela, kot so tista iz Direktive 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 8 ) in Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 9 ), kadar zaposleni ali druge kategorije uslužbencev opravljajo storitve, za katere veljajo različna sektorska plačna načela.

3. Načela iz odstavka 1 se uporabljajo za vse vrste prejemkov, ki jih izplača družba za upravljanje, za vsak znesek, ki ga neposredno izplača sam KNPVP, vključno s provizijami za uspešnost, in za vse prenose enot ali deležev KNPVP, namenjene tistim kategorijam uslužbencev – vključno z višjim vodstvom, nosilci tveganja, tistimi, ki opravljajo nadzorne funkcije, in vsemi zaposlenimi, ki jih vsota prejetih plačil uvršča v isto plačno skupino kot višje vodstvo in nosilce tveganja –, katerih poklicne dejavnosti bistveno vplivajo na njihov profil tveganja ali profil tveganja KNPVP, ki ga upravljajo.

4. Družbe za upravljanje, ki so pomembne zaradi svoje velikosti ali velikosti KNPVP, ki jih upravljajo, svoje notranje organizacije ter narave, področja in zapletenosti njihovih dejavnosti, ustanovijo odbor za plačila. Odbor za plačila je urejen tako, da lahko strokovno in neodvisno presoja plačne politike in prakse ter spodbude za obvladovanje tveganja.

Odbor za plačila, ki je, kadar je to ustrezno, ustanovljen v skladu s smernicami ESMA iz člena 14a(4), je odgovoren za pripravo odločitev v zvezi s plačili, vključno s tistimi, ki vplivajo na tveganje in upravljanje tveganja zadevne družbe za upravljanje ali KNPVP in ki jih mora sprejeti upravni organ v svoji nadzorni funkciji. Odboru za plačila predseduje član upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravlja nobene izvršilne funkcije. Člani odbora za plačila so člani upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravljajo nobene izvršilne funkcije.

Če nacionalno pravo določa zastopanost zaposlenih v upravnem organu, je v odbor za plačila vključen najmanj en predstavnik zaposlenih. Odbor za plačila pri pripravi odločitev upošteva dolgoročne interese vlagateljev in drugih deležnikov ter javni interes.

▼B

Člen 15

Družbe za upravljanje oziroma kjer je to ustrezno, investicijske družbe, sprejmejo ukrepe v skladu s členom 92 ter vzpostavijo ustrezne postopke in ureditve, da zagotovijo, da se pritožbe vlagateljev ustrezno obravnavajo in da ni omejitev pri uveljavljanja pravic vlagateljev v primeru, ko ima družba za upravljanje dovoljenje za upravljanje v državi članici, ki ni matična država članica KNPVP. Ti ukrepi morajo vlagateljem nuditi možnost vlaganja pritožb v uradnem jeziku ali v enem od uradnih jezikov njihove države članice.

Družbe za upravljanje vzpostavijo tudi ustrezne postopke in dogovore, da na zahtevo javnosti ali pristojnih organov iz matične države članice KNPVP omogočijo dostop do informacij.







ODDELEK 4

Pravica do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev

Člen 16

1. Države članice zagotavljajo, da družba za upravljanje, ki ji izdajo dovoljenje pristojni organi njene matične države članice, na ozemlju teh držav lahko izvaja dejavnosti, za katere je pridobila dovoljenje, bodisi z ustanovitvijo podružnice ali na podlagi prostega opravljanja storitev.

Če taka pooblaščena družba za upravljanje predlaga trženje enot KNPVP, ki jih upravlja, kot je določeno v Prilogi II, v državi članici, ki ni matična država članica KNPVP, ne da bi odprla podružnico ali predlagala izvajanje drugih dejavnosti ali storitev, za tako trženje veljajo le zahteve iz poglavja XI.

2. Ustanovitev podružnice ali opravljanje storitev v državah članicah ne sme biti predmet zahteve za pridobitev dovoljenja, zahteve za zagotavljanje dodatnega kapitala ali katerega koli drugega ukrepa z enakim učinkom.

3. Pod pogoji, določenimi v tem členu lahko KNPVP, imenuje družbo za upravljanje ali dovoli, da ga upravlja družba, ki ima izdano dovoljenje države članice, ki ni matična država članica KNPVP, v skladu z zadevnimi določbami te direktive, pod pogojem, da ta družba za upravljanje izpolnjuje naslednje določbe:

(a) iz člena 17 ali člena 18, in

(b) iz člena 19 in člena 20.

Člen 17

1. Poleg izpolnjevanja pogojev iz členov 6 in 7 mora vsaka družba za upravljanje, ki želi na ozemlju druge države članice ustanoviti podružnico za izvajanje dejavnosti, za katere je pridobila dovoljenje, o tem ustrezno obvestiti pristojne organe svoje matične države članice.

2. Države članice zahtevajo od vsake družbe za upravljanje, ki želi ustanoviti podružnico na ozemlju druge države članice, da pri obveščanju, predvidenem v odstavku 1, poda naslednje podatke in dokumentacijo:

(a) državo članico, na ozemlju katere namerava družba za upravljanje ustanoviti podružnico;

(b) program dejavnosti, v katerem so opredeljene predvidene dejavnosti in storitve v skladu s členom 6 (2) in (3), ter organizacijsko strukturo podružnice, ki vsebuje opis postopka obvladovanja tveganja, ki ga je vzpostavila družba za upravljanje, pa tudi opis postopkov in ureditve, uvedenih v skladu s členom 15;

(c) naslov v državi članici gostiteljici družbe za upravljanje, kjer je mogoče dobiti dokumente, in

(d) imena oseb, odgovornih za upravljanje podružnice.

3. V dveh mesecih od prejema vseh podatkov, navedenih v odstavku 2, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje te podatke sporočijo pristojnim organom države članice gostiteljice družbe za upravljanje in obvestijo tudi družbo za upravljanje, razen če imajo ob upoštevanju predvidenih dejavnosti razlog, da dvomijo o ustreznosti upravne strukture ali finančnega položaja družbe za upravljanje. Sporočijo tudi podrobnosti o kakršni koli shemi jamstev za terjatve vlagateljev namenjeni varstvu vlagateljev.

Če pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje zavrnejo zahtevo za posredovanje podatkov iz odstavka 2 pristojnim organom države članice gostiteljice družbe za upravljanje, morajo zadevni družbi za upravljanje navesti razloge za zavrnitev v dveh mesecih od prejema vseh informacij. Za to zavrnitev ali opustitev odgovora velja pravica do sodnega varstva v matični državi članici družbe za upravljanje.

Če družba za upravljanje želi izvajati storitve upravljanja kolektivnega premoženja iz Priloge II, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje dokumentaciji, poslani pristojnim organom matične države članice družbe za upravljanje, priložijo potrdilo, da je družba za upravljanje pridobila dovoljenje v skladu z določbami te direktive, in opis področja veljavnosti dovoljenja družbe za upravljanje ter podrobnosti o morebitnih omejitvah vrst KNPVP, ki jih družba za upravljanje sme upravljati.

4. Družba za upravljanje, ki izvaja dejavnosti preko podružnice na ozemlju države članice gostiteljice, mora ravnati v skladu s pravili, ki jih določi država članica gostiteljica družbe za upravljanje v skladu s členom 14.

5. Pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje so odgovorni za nadzor spoštovanja pravil iz odstavka 4.

6. Preden podružnica družbe za upravljanje začne delovati, se pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje v dveh mesecih po prejemu vseh podatkov iz odstavka 2 pripravijo za nadzor nad tem, kako družba za upravljanje izpolnjuje predpise, za katere so ti organi odgovorni.

7. Po prejemu obvestila pristojnih organov države članice gostiteljice družbe za upravljanje ali ob izteku roka, ki ga predvideva odstavek 6, brez prejema obvestila od teh organov se podružnica lahko ustanovi in začne poslovati.

8. V primeru spremembe katerega koli podatka, ki je bil sporočen v skladu z odstavkom 2(b), (c) ali (d), družba za upravljanje pošlje pisno obvestilo o tej spremembi pristojnim organom matične države članice družbe za upravljanje in države članice gostiteljice družbe za upravljanje vsaj en mesec pred začetkom izvajanja spremembe, tako da pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje lahko sprejmejo odločitev glede spremembe skladno z odstavkom 3 in pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje lahko ravnajo tako v skladu z odstavkom 6.

9. V primeru spremembe podatkov, ki so bili sporočeni v skladu s prvim pododstavkom odstavka 3, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje ustrezno obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice družbe za upravljanje.

Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje posodabljajo informacije, ki jih vsebuje potrdilo iz tretjega pododstavka odstavka 3, in obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice družbe za upravljanje, če pride do sprememb v področju veljavnosti dovoljenja družbe za upravljanje ali pri podrobnostih glede morebitnih omejitev vrst KNPVP, ki jih je družbi za upravljanje dovoljeno upravljati.

▼M1

10. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da bi opredelila, katere informacije je treba predložiti v skladu z odstavki 1, 2, 3, 8 in 9.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se pripravijo standardni obrazci, predloge in postopki za obveščanje v skladu z odstavkoma 3 in 9.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 18

1. Vsaka družba za upravljanje, ki želi prvič izvajati dejavnosti, za katere je pridobila dovoljenje, na ozemlju druge države članice v okviru prostega opravljanja storitev, pristojnim organom matične države članice družbe za upravljanje sporoči naslednje informacije:

(a) državo članico, na ozemlju katere namerava opravljati dejavnost, in

(b) program dejavnosti, ki navaja predvidene dejavnosti in storitve, določene v členu 6(2) in (3), ki vsebuje opis postopka obvladovanja tveganja, ki ga uporablja družba za upravljanje, pa tudi opis postopkov in dogovorov, uvedenih v skladu s členom 15.

2. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje v enem mesecu po prejemu informacij iz odstavka 1 te informacije posredujejo pristojnim organom države članice gostiteljice družbe za upravljanje.

Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje sporočijo tudi podrobne informacije glede morebitnih shem jamstev za terjatve vlagateljev, ki se uporabljajo za varstvo vlagateljev.

Če družba za upravljanje želi opravljati dejavnost upravljanja zbranega premoženja iz Priloge II, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje dokumentaciji, poslani pristojnim organom matične države članice družbe za upravljanje, priložijo potrdilo, da je družba za upravljanje pridobila dovoljenje v skladu z določbami te direktive, in opis področja veljavnosti dovoljenja družbe za upravljanje ter podrobnosti o morebitnih omejitvah vrst KNPVP, ki jih družba za upravljanje sme upravljati.

Ne glede na člena 20 in 93 lahko družba za upravljanje nato začne poslovati v državi članici gostiteljici družbe za upravljanje.

3. Družba za upravljanje, ki izvaja dejavnosti v okviru prostega opravljanja storitev, mora ravnati ustrezno pravilom, ki jih v skladu s členom 14 oblikuje matična država članica družbe za upravljanje.

4. Če je vsebino sporočenih informacij iz odstavka 1(b) treba spremeniti, družba za upravljanje pošlje pisno obvestilo o spremembah pristojnim organom svoje matične države članice in države članice gostiteljice, preden začne izvajati spremembo. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje posodabljajo informacije, ki jih vsebuje potrdilo iz odstavka 2, in obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice družbe za upravljanje, če pride do sprememb v obsegu veljavnosti dovoljenja družbe za upravljanje ali pri podrobnostih glede morebitnih omejitev vrst KNPVP, ki jih je družbi za upravljanje dovoljeno upravljati.

▼M1

5. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se opredeli, katere informacije je treba predložiti v skladu z odstavki 1, 2 in 4.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se pripravijo standardni obrazci, predloge in postopki za obveščanje v skladu z odstavkoma 2 in 4.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 19

1. Družba za upravljanje, ki opravlja dejavnosti čezmejnega upravljanja zbranega premoženja z vzpostavitvijo podružnice ali v okviru prostega izvajanja storitev, upošteva pravila svoje matične države članice, ki se nanašajo na organizacijo družbe za upravljanje, vključno z določbami glede prenosa nalog, postopki upravljanja tveganja, pravili varnega in skrbnega poslovanja ter nadzora, postopki iz člena 12 in zahtevami o poročanju družbe za upravljanje. Ta pravila niso strožja od pravil za družbe za upravljanje, ki dejavnosti opravljajo le v svoji matični državi članici.

2. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje so odgovorni za nadzor spoštovanja pravil iz odstavka 1.

3. Družba za upravljanje, ki opravlja dejavnosti čezmejnega upravljanja zbranega premoženja tako da ustanovi podružnico ali v skladu s prostim opravljanjem storitev, upošteva pravila matične države članice KNPVP, ki se nanašajo na sestavo in delovanje KNPVP, in sicer pravila, ki se uporabljajo za:

(a) ustanovitev in pridobitev dovoljenja za KNPVP;

(b) izdajo in odkup enot in delnic;

(c) naložbeno politiko in omejitve, vključno z izračunom celotne izpostavljenosti in vzvoda;

(d) omejitve zadolževanja, kreditiranja in prodaje brez kritja na računu;

(e) vrednotenje sredstev in računovodstvo za KNPVP;

(f) izračun cene ob izdaji ali ob odkupu ter napak pri izračunu čiste vrednosti sredstev in s tem povezanih odškodnin za vlagatelje;

(g) razdelitev ali ponovno vlaganje prihodkov;

(h) zahteve glede razkritja in poročanja KNPVP, vključno s prospektom, bistvenimi informacijami za vlagatelje in rednimi poročili;

(i) dogovori o trženju;

(j) odnose z imetniki enot premoženja;

(k) združevanje in prestrukturiranje KNPVP;

(l) prenehanje in likvidacijo KNPVP;

(m) vsebino registra imetnikov enot premoženja, kadar je to ustrezno;

(n) provizije za pridobitev dovoljenja in nadzor v zvezi s KNPVP, in

(o) uveljavljanje glasovalnih in drugih pravic imetnikov enot premoženja v zvezi s točkami od (a) do (m).

4. Družba za upravljanje izpolnjuje obveznosti, določene s pravili za upravljanje skladov ali v ustanovnih listinah družbe, ter obveznosti, določene v prospektu, ki je skladen z veljavno zakonodajo, kot je določeno v odstavkih 1 in 3.

5. Pristojni organi matične države članice KNPVP so odgovorni za nadzor spoštovanja pravil iz odstavkov 3 in 4.

6. Družba za upravljanje odloča o in je odgovorna za sprejetje in izvajanje vseh ureditev in organizacijskih odločitev, ki so potrebne, da lahko družba za upravljanje spoštuje pravila, ki se nanašajo na ustanovitev in delovanje KNPVP, obveznosti, določene v pravilih za upravljanje skladov ali ustanovnih listinah družbe, in obveznosti določene s prospektom.

7. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje so odgovorni za nadzor ustreznosti ureditve in organizacijske strukture družbe za upravljanje, kar družbi za upravljanje omogoča izpolnjevanje obveznosti in pravil, ki se nanašajo na sestavo in delovanje vseh KNPVP, ki jih upravlja.

8. Države članice zagotovijo, da za nobeno družbo za upravljanje, ki ima dovoljenje v državi članici, ne veljajo dodatne zahteve, ki veljajo v matični državi KNPVP in se nanašajo na zadeve, ki jih ureja ta direktiva, razen v primerih, ki so v tej direktivi izrecno navedeni.

Člen 20

1. Družba za upravljanje, ki zaprosi za dovoljenje za upravljanje KNPVP, ki ima sedež v drugi državi članici, pristojnim organom matične države KNPVP brez poseganja v člen 5 predloži naslednjo dokumentacijo:

▼M4

(a) pisno pogodbo z depozitarjem iz člena 22(2);

▼B

(b) informacije o ureditvi prenosa nalog upravljanja naložb in upravnih nalog iz Priloge II.

Če družba za upravljanje v matični državi članici KNPVP že upravlja isto vrsto KNPVP, je dovolj sklic na že predloženo dokumentacijo.

2. Če je to potrebno za zagotavljanje skladnosti s pravili, za katera so odgovorni, lahko pristojni organi matične države članice KNPVP od pristojnih organov matične države družbe za upravljanje zahtevajo pojasnilo in informacije o dokumentaciji iz odstavka 1 ter na podlagi potrdila iz členov 17 in 18 pojasnilo o tem, ali dovoljenje družbe za upravljanje velja tudi za vrsto KNPVP, za katerega je bila vložena prošnja za izdajo dovoljenja. Kjer je to primerno, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje mnenje pripravijo v 10 delovnih dneh od prejema vloge.

3. Pristojni organi matične države članice KNPVP družbi za upravljanje lahko zavrnejo izdajo dovoljenja samo, če:

(a) družba za upravljanje ne izpolnjuje pravil, ki sodijo na njeno področje pristojnosti v skladu s členom 19, ali

(b) družba za upravljanje nima dovoljenja pristojnih organov matične države članice za upravljanje KNPVP takšne vrste, za katero je vložila prošnjo za dovoljenje, ali

(c) družba za upravljanje ni predložila dokumentacije iz odstavka 1.

Preden prošnjo zavrnejo, se pristojni organi matične države članice KNPVP posvetujejo s pristojnimi organi matične države članice družbe za upravljanje.

4. Družba za upravljanje pristojnim organom matične države članice KNPVP sporoči vsako naknadno bistveno spremembo dokumentacije iz odstavka 1.

▼M1

5. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se določijo informacije, ki jih je treba predložiti pristojnim organom v vlogi za upravljanje KNPVP, ustanovljenega v drugi državi članici.

Komisija lahko sprejme osnutke regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s postopkom iz členov 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se oblikujejo standardni obrazci, predloge in postopki za to zagotavljanje informacij.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 21

1. Država članica gostiteljica družbe za upravljanje lahko iz statističnih razlogov zahteva, da vse družbe za upravljanje, ki imajo podružnice na njenem ozemlju, redno poročajo pristojnim organom te države članice gostiteljice o svojih dejavnostih v tej državi članici gostiteljici.

2. Država članica gostiteljica družbe za upravljanje lahko zahteva, da družbe za upravljanje, ki po načelu svobode opravljanja storitev ali z ustanovitvijo podružnice izvajajo svojo dejavnost na njenem ozemlju, zagotovijo potrebne informacije za spremljanje, kako te družbe spoštujejo pravila, za katera je odgovorna država članica gostiteljica družb za upravljanje in ki se uporabljajo za te družbe za upravljanje.

Te zahteve ne smejo biti strožje od zahtev, ki jih ista država članica zaradi spremljanja združljivosti z istimi standardi postavi družbam za upravljanje s sedežem v tej državi članici.

Družbe za upravljanje poskrbijo, da postopki in ureditve iz člena 15 pristojnim organom matične države članice KNPVP omogočajo, da informacije iz tega odstavka pridobijo neposredno od družbe za upravljanje.

3. Če pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje ugotovijo, da družba za upravljanje, ki ima podružnico ali opravlja storitve na ozemlju te države članice, krši katerega od pravil, za katera so odgovorni, ti organi zahtevajo, da zadevna družba za upravljanje odpravi kršitve in obvesti pristojne organe matične države članice družbe za upravljanje.

4. Če zadevna družba za upravljanje državi članici gostiteljici noče posredovati informacij, ki sodijo na njeno področje pristojnosti, oziroma ne izvede potrebnih ukrepov, da bi odpravila kršitve iz odstavka 3, pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje o tem obvestijo pristojne organe matične države članice družbe za upravljanje. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje ob prvi priložnosti izvedejo vse ustrezne ukrepe za zagotovitev, da zadevna družba za upravljanje posreduje informacije na zahtevo države članice gostiteljice družbe za upravljanje v skladu z odstavkom 2 oziroma odpravi kršitve. O naravi teh ukrepov obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice družbe za upravljanje.

▼M1

5. Če kljub ukrepom, ki jih sprejmejo pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje, ali zato, ker se takšni ukrepi izkažejo za nezadostne ali ker niso na razpolago v zadevni državi članici, družba za upravljanje še vedno ni pripravljena posredovati informacij na zahtevo države članice gostiteljice družbe za upravljanje v skladu z odstavkom 2 ali še naprej krši pravne ali ureditvene predpise iz istega odstavka, veljavne v državi članici gostiteljici družbe za upravljanje, lahko pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje sprejmejo katerega koli izmed naslednjih ukrepov:

(a) potem ko so obvestili pristojne organe matične države članice družbe za upravljanje, sprejmejo ustrezne ukrepe, vključno s tistimi iz členov 98 in 99, za preprečitev ali sankcioniranje nadaljnjih nepravilnosti in po potrebi preprečijo tej družbi za upravljanje, da na njihovem ozemlju začne katero koli nadaljnjo transakcijo. Države članice zagotovijo, da je na njihovem ozemlju mogoče vročiti pravne dokumente, potrebne za takšne ukrepe proti družbam za upravljanje. Če je storitev, ki se zagotavlja v državi članici gostiteljici družbe za upravljanje, upravljanje KNPVP, lahko država članica gostiteljica družbe za upravljanje zahteva, da družba za upravljanje preneha upravljati določen KNPVP; ali

(b) če menijo, da pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje niso ravnali ustrezno, o zadevi obvestijo ESMA, ki lahko ukrepa v skladu s pooblastili, ki so mu bila dodeljena s členom 19 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

6. Vsak ukrep, sprejet skladno z odstavkoma 4 ali 5, ki obsega ukrepe ali sankcije, je primerno utemeljen, zadevna družba za upravljanje pa mora biti o njem obveščena. Za vsak takšen ukrep velja pravica do sodnega varstva v državi članici, v kateri je bil ukrep sprejet.

▼M1

7. Pred uporabo postopka, določenega v odstavkih 3, 4 ali 5, lahko pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje v nujnih primerih sprejmejo varnostne ukrepe, ki so potrebni za zaščito koristi vlagateljev in drugih, za katere se opravljajo storitve. Komisija, ESMA in pristojni organi drugih zadevnih držav članic so o teh ukrepih obveščeni ob prvi priložnosti.

Po posvetu s pristojnimi organi zadevnih držav članic lahko Komisija odloči, da mora zadevna država članica te ukrepe spremeniti ali odpraviti brez poseganja v pooblastila ESMA iz člena 17 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

8. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje se pred odvzemom dovoljenja družbi za upravljanje posvetujejo s pristojnimi organi matične države članice KNPVP. V takšnih primerih pristojni organi matične države članice KNPVP sprejmejo ustrezne ukrepe, za varovanje interesov vlagateljev. Ti ukrepi lahko obsegajo odločitve, da se zadevni družbi za upravljanje prepreči začetek vsake nadaljnje transakcije na njenem ozemlju.

Vsaki dve leti Komisija pripravi poročilo o teh primerih.

▼M1

9. Države članice obvestijo ESMA in Komisijo o številu in vrsti primerov, v katerih so v skladu s členom 17 ali 20 izdale zavrnitev dovoljenj in o vseh primerih, ko so sprejele ukrepe v skladu z odstavkom 5 tega člena.

▼B

Vsaki dve leti Komisija pripravi poročilo o teh primerih.







POGLAVJE IV

OBVEZNOSTI GLEDE DEPOZITARJA

▼M4

Člen 22

1. Investicijska družba in družba za upravljanje – slednja za vsak skupni sklad, ki ga upravlja – zagotovita, da se enotni depozitar imenuje v skladu s tem poglavjem.

2. Depozitar je izkazan s pisno pogodbo.

S to pogodbo se med drugim uredi pretok informacij, ki štejejo za potrebne, da lahko depozitar opravlja funkcije za KNPVP, za katerega je bil imenovan kot depozitar, kot je določeno v tej direktivi ter drugih zadevnih zakonih in predpisih.

3. Depozitar:

(a) zagotovi, da se prodaja, izdaja, ponovni odkup, izplačilo in umik enot KNPVP izvedejo v skladu z veljavnim nacionalnim pravom in pravili upravljanja sklada ali ustanovnimi listinami;

(b) zagotovi, da se vrednost enot KNPVP izračuna v skladu z veljavnim nacionalnim pravom in pravili upravljanja sklada ali ustanovnimi listinami;

(c) izpolni navodila družbe za upravljanje ali investicijske družbe, razen če so v nasprotju z veljavnim nacionalnim pravom ali s pravili upravljanja sklada ali ustanovnimi listinami;

(d) zagotovi, da se pri transakcijah, ki vključujejo sredstva KNPVP, obveznosti do KNPVP izpolnijo v običajnem roku;

(e) zagotovi, da se prihodek KNPVP uporablja v skladu z veljavnim nacionalnim pravom in pravili upravljanja sklada ali ustanovnimi listinami.

4. Depozitar zagotovi, da se denarni tokovi KNPVP ustrezno spremljajo, zlasti pa, da so vsa plačila s strani vlagateljev ali v njihovem imenu ob vpisu enot KNPVP prejeta ter da je ves denar KNPVP knjižen na gotovinskih računih, ki so:

(a) odprti na ime KNPVP, družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, ali depozitarja, ki deluje v imenu KNPVP;

(b) odprti pri enem od subjektov iz točk (a), (b) in (c) člena 18(1) Direktive Komisije 2006/73/ES ( 10 ) in

(c) vzdrževani v skladu z načeli iz člena 16 Direktive 2006/73/ES.

Kadar so gotovinski računi odprti na ime depozitarja, ki deluje v imenu KNPVP, se denar subjekta iz točke (b) prvega pododstavka ter denar depozitarja ne knjižita na te račune.

5. Sredstva KNPVP se dajo v hrambo depozitarju, kot sledi:

(a) kar zadeva finančne instrumente, ki so lahko v skrbništvu, depozitar: (i) ima v skrbništvu vse finančne instrumente, ki jih je mogoče registrirati na računu finančnih instrumentov, odprtem v knjigah depozitarja, ter vse finančne instrumente, ki so lahko fizično dostavljeni depozitarju; (ii) zagotovi, da so vsi finančni instrumenti, ki jih je mogoče registrirati na računu finančnih instrumentov, odprtem v knjigah depozitarja, v skladu z načeli iz člena 16 Direktive 2006/73/ES v knjigah depozitarja registrirani na ločenih računih, odprtih na ime KNPVP ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, zato da se lahko v vsakem trenutku v skladu z veljavnim pravom jasno ugotovi, da pripadajo KNPVP;

(b) kar zadeva druga sredstva, depozitar: (i) preveri, da so takšna sredstva v lasti KNPVP ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, in sicer tako, da na podlagi informacij ali dokumentov, ki jih zagotovi KNPVP ali družba za upravljanje, ter na podlagi zunanjih dokazov, če so na voljo, oceni, ali jih ima v lasti KNPVP ali družba za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP; (ii) vodi evidenco navedenih sredstev, za katere je prepričan, da so v lasti KNPVP ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, in to evidenco posodablja.

6. Depozitar družbi za upravljanje ali investicijski družbi redno zagotavlja izčrpen popis vseh sredstev KNPVP.

7. Depozitar ali katera koli tretja oseba, na katero je bila prenesena funkcija skrbništva, sredstev, ki jih ima v skrbništvu depozitar, ne sme ponovno uporabiti za lasten račun. Ponovna uporaba zajema vse transakcije s sredstvi v skrbništvu, tudi in ne samo prenos, zastavitev, prodajo in posojanje.

Sredstva, ki jih ima v skrbništvu depozitar, se lahko ponovno uporabijo le, kadar:

(a) je ponovna uporaba opravljena za račun KNPVP;

(b) depozitar izpolnjuje navodila družbe za upravljanje v imenu KNPVP;

(c) je ponovna uporaba v korist KNPVP in v interesu imetnikov enot premoženja ter

(d) je transakcija krita z visokokakovostnim in likvidnim zavarovanjem, ki ga KNPVP prejme v okviru ureditve prenosa lastninskih pravic.

Tržna vrednost zavarovanja je nenehno najmanj tolikšna, kot je tržna vrednost ponovno uporabljenih sredstev plus premija.

8. Države članice zagotovijo, da v primeru plačilne nesposobnosti depozitarja in/ali katere koli tretje osebe, ki se nahaja v Uniji, na katero je bilo preneseno skrbništvo nad sredstvi KNPVP, sredstva KNPVP v skrbništvu niso na voljo za distribucijo med upnike takšnega depozitarja in/ali takšne tretje osebe niti za prodajo v njihovo korist.

▼M4

Člen 22a

1. Depozitar funkcij iz člena 22(3) in (4) ne prenese na tretje osebe.

2. Depozitar lahko na tretje osebe prenese funkcije iz člena 22(5) le kadar:

(a) naloge niso prenesene zato, da bi se izognil zahtevam iz te direktive;

(b) lahko dokaže, da je prenos potreben iz objektivnega razloga;

(c) izkazuje vso potrebno spretnost, skrbnost in vestnost pri izbiri in imenovanju tretje osebe, na katero namerava prenesti del svojih nalog, ter še naprej ravna z vso potrebno spretnostjo, skrbnostjo in vestnostjo pri rednem pregledovanju in stalnem spremljanju vseh tretjih oseb, na katere je prenesel del svojih nalog, ter ureditve tretjih oseb v zvezi z zadevami, ki so bile prenesene nanje.

3. Depozitar lahko prenese funkcije iz člena 22(5) na tretjo osebo le, kadar ta tretja oseba ves čas med izvajanjem nalog, ki so bile prenesene nanjo:

(a) premore strukturo in strokovno znanje, ki sta ustrezna in sorazmerna naravi in zapletenosti sredstev KNPVP ali družbe za upravljanje, delujoče v imenu KNPVP, ki so ji bila zaupana;

(b) zanjo, kar zadeva naloge skrbništva iz točke (a) člena 22(5), velja: (i) učinkovita ureditev – vključno z minimalnimi kapitalskimi zahtevami – in nadzor varnega in skrbnega poslovanja v zadevni jurisdikciji; (ii) redna zunanja revizija, s katero se potrdi, da so finančni instrumenti v njeni posesti;

(c) sredstva strank depozitarja ločuje od lastnih sredstev in od sredstev depozitarja na tak način, da se lahko v vsakem trenutku jasno ugotovi, da pripadajo strankam določenega depozitarja;

(d) sprejema vse ukrepe, potrebne za zagotovitev, da sredstva KNPVP, ki jih ima v skrbništvu tretja oseba, v primeru plačilne nesposobnosti te tretje osebe niso na voljo za distribucijo med upnike tretje osebe ali za prodajo v njihovo korist; in

(e) upošteva splošne obveznosti in prepovedi iz člena 22(2), (5) in (7) in iz člena 25.

Ne glede na točko (b)(i) prvega pododstavka lahko depozitar – kadar pravo tretje države zahteva, da imajo nekatere finančne instrumente v skrbništvu lokalni subjekti, pa noben lokalni subjekt ne izpolnjuje zahtev za prenos iz navedene točke – svoje funkcije na tak lokalni subjekt prenese le v obsegu, ki ga zahteva pravo te tretje države le tako dolgo, dokler ni lokalnih subjektov, ki bi izpolnjevali zahteve za prenos, in le, kadar:

(a) so vlagatelji v zadevnem KNPVP pred naložbo ustrezno obveščeni o dejstvu, da je tak prenos potreben zaradi pravnih omejitev v pravu tretje države, o okoliščinah, ki ta prenos upravičujejo, in o tveganju, ki ga pomeni tak prenos;

(b) je investicijska družba ali družba za upravljanje v imenu KNPVP depozitarju naročila, naj skrbništvo nad temi finančnimi instrumenti prenese na tak lokalni subjekt.

Tretja oseba lahko nadalje prenese te funkcije, če so izpolnjene enake zahteve. V takem primeru se za zadevne osebe smiselno uporablja člen 24(2).

4. Za namene tega člena opravljanje storitev, kot je določeno v Direktivi 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 11 ), s sistemi poravnave vrednostnih papirjev, kakor so določeni za namene navedene direktive, ali opravljanje podobnih storitev s sistemi poravnave vrednostnih papirjev tretjih držav ne šteje za prenos funkcij skrbništva.

▼B

Člen 23

1. Depozitar ima registrirani sedež ali pa biti ustanovljen v matični državi članici KNPVP.

▼M4

2. Depozitar je lahko:

(a) nacionalna centralna banka;

(b) kreditna institucija z dovoljenjem v skladu z Direktivo 2013/36/EU ali

(c) katera koli druga pravna oseba, ki od pristojnega organa v skladu s pravom države članice dobi dovoljenje za izvajanje dejavnosti depozitarja po tej direktivi, za katero veljajo zahteve o kapitalski ustreznosti, ki so vsaj enake zahtevam, določenim glede na izbrani pristop v skladu s členom 315 ali 317 Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 12 ), in ki ima kapital, ki ni nižji od zneska ustanovnega kapitala iz člena 28(2) Direktive 2013/36/EU.

Za pravno osebo iz točke (c) prvega pododstavka velja ureditev varnega in skrbnega poslovanja in je predmet stalnega nadzora ter izpolnjuje naslednje minimalne zahteve:

(a) ima infrastrukturo, potrebno za skrbništvo nad finančnimi instrumenti, ki jih je mogoče registrirati na računu finančnih instrumentov, odprtem v knjigah depozitarja;

(b) vzpostavi ustrezne politike in postopke, s katerimi zagotovi, da bo tako kot njeni upravitelji in zaposleni izpolnjevala svoje obveznosti na podlagi te direktive;

(c) ima preudarne administrativne in računovodske postopke, mehanizme notranje kontrole, učinkovite postopke za ocenjevanje tveganja ter učinkovito kontrolno in zaščitno ureditev za sisteme obdelovanja informacij;

(d) vzdržuje in vodi učinkovito organizacijsko in administrativno ureditev, ki omogoča sprejetje vseh razumnih ukrepov, namenjenih preprečevanju navzkrižja interesov;

(e) poskrbi, da se vodi evidenca o vseh njenih storitvah, dejavnostih in transakcijah, kar bo pristojnemu organu zadostovalo, da bo lahko izpolnjeval svoje nadzorne naloge in izvajal izvršilne ukrepe iz te direktive;

(f) z razumnimi ukrepi zagotavlja, da funkcije depozitarja izvaja brez prekinitev in redno; v ta namen uporabi ustrezne in sorazmerne sisteme, vire in postopke, vključno za izvajanje funkcij depozitarja;

(g) vsi člani njenega upravnega organa in višjega vodstva imajo vsakokrat zadosten ugled ter dovolj znanja, spretnosti in izkušenj;

(h) upravni organ ima ustrezno kolektivno znanje, spretnosti in izkušnje, da lahko razume dejavnosti depozitarja, vključno z glavnimi tveganji:

(i) vsak član upravnega organa in višjega vodstva ukrepa iskreno in pošteno.

3. Države članice določijo, katere od kategorij institucij iz prvega pododstavka odstavka 2 so lahko izbrane za depozitarje.

4. Investicijske družbe ali družbe za upravljanje, ki delujejo v imenu KNPVP, ki jih upravljajo, ki so pred 18. marcem 2016 kot depozitarja imenovale institucijo, ki ne izpolnjuje zahtev iz odstavka 2, pred 18. marcem 2018 imenuje depozitarja, ki bo te zahteve izpolnjeval.

▼M4 —————

▼M4

Člen 24

1. Države članice zagotovijo, da je depozitar KNPVP in imetnikom enot premoženja KNPVP odgovoren za izgubo, ki jo je povzročil sam ali tretja oseba, na katero je bilo preneseno skrbništvo nad finančnimi instrumenti, ki so bili v skrbništvu v skladu s točko (a) člena 22(5).

V primeru takšne izgube finančnega instrumenta v skrbništvu države članice zagotovijo, da depozitar KNPVP ali družbi za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, nemudoma vrne finančni instrument iste vrste ali ustrezen znesek. Depozitar ni odgovoren, če lahko dokaže, da je izguba nastala kot posledica zunanjega dogodka, ki ga razumno ni mogel nadzorovati in katerega posledice so bile ne glede na vsa razumna prizadevanja neizogibne.

Države članice zagotovijo, da je depozitar KNPVP in vlagateljem v KNPVP odgovoren tudi za vsako izgubo, ki jo ti utrpijo zaradi njegove malomarnosti ali namernega neizpolnjevanja obveznosti v skladu s to direktivo.

2. Noben prenos funkcij iz člena 22a ne vpliva na odgovornost depozitarja iz odstavka 1.

3. Odgovornost depozitarja iz odstavka 1 ni izključena ali omejena s sporazumom.

4. Vsak sporazum, ki je v nasprotju z odstavkom 3, je neveljaven.

5. Imetniki enot premoženja v KNPVP se lahko sklicujejo na odgovornost depozitarja neposredno ali posredno prek družbe za upravljanje ali investicijske družbe, če to ne vodi v podvajanje pravnih sredstev ali neenako obravnavanje zadevnih imetnikov.

Člen 25

1. Nobena posamezna družba ne more delovati kot družba za upravljanje in hkrati kot depozitar. Nobena družba ne more delovati kot investicijska družba in kot depozitar hkrati.

2. Družba za upravljanje in depozitar pri izvajanju svojih zadevnih funkcij delujeta pošteno, pravično, strokovno, neodvisno in zgolj v interesu KNPVP ali vlagateljev v KNPVP. Investicijska družba in depozitar pri izvajanju svojih funkcij delujeta pošteno, pravično, strokovno, neodvisno in zgolj v interesu vlagateljev v KNPVP.

Depozitar ne izvaja dejavnosti v zvezi s KNPVP ali družbo za upravljanje v imenu KNPVP, ki bi lahko povzročile navzkrižje interesov med KNPVP, vlagatelji v KNPVP, družbo za upravljanje in njim samim, razen če je funkcionalno in hierarhično ločil izvajanje svojih nalog depozitarja od drugih s temi nalogami potencialno nezdružljivih nalog ter če se morebitna navzkrižja interesov ustrezno identificirajo, upravljajo, spremljajo in razkrijejo vlagateljem v KNPVP.

Člen 26

1. Pogoji za zamenjavo družbe za upravljanje in depozitarja ter pravila za zagotovitev zaščite imetnikov enot premoženja v primeru take zamenjave se določijo z zakonom ali pravili skupnega sklada.

2. Pogoji za zamenjavo družbe za upravljanje in depozitarja ter pravila za zagotovitev zaščite imetnikov enot premoženja v primeru take zamenjave se določijo z zakonom ali ustanovnimi listinami investicijske družbe.

▼M4

Člen 26a

Depozitar da pristojnim organom na zahtevo na voljo vse informacije, ki jih je pridobil med izvajanjem svojih dolžnosti in bi jih ti organi, pristojni organi KNPVP ali družbe za upravljanje lahko potrebovali.

Če so za KNPVP ali družbo za upravljanje pristojni drugi organi kot za depozitarja, organi, ki so pristojni za slednjega, prejete informacije nemudoma posredujejo pristojnim organom KNPVP in družbe za upravljanje.

Člen 26b

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 112a, da določi:

(a) podrobnosti, ki morajo biti vključene v pisno pogodbo iz člena 22(2);

(b) pogoje za opravljanje funkcij depozitarja v skladu s členom 22(3), (4) in (5), vključno z: (i) vrstami finančnih instrumentov, ki jih je treba vključiti med dolžnosti skrbništva, ki jih ima depozitar v skladu s točko (a) člena 22(5); (ii) pogoji, pod katerimi lahko depozitar izvaja dolžnosti skrbništva nad finančnimi instrumenti, registriranimi pri centralnemu depozitarju; (iii) pogoji, pod katerimi mora depozitar hraniti finančne instrumente, izdane v nominalni obliki in registrirane pri izdajatelju ali registratorju, v skladu s točko (b) člena 22(5);

(c) dolžnosti primerne skrbnosti depozitarjev v skladu s točko (c) člena 22a(2);

(d) obveznost ločevanja v skladu s točko (c) člena 22a(3);

(e) ukrepe, ki jih sprejme tretja oseba v skladu s točko (d) člena 22a(3);

(f) pogoje in okoliščine, pri katerih se finančni instrumenti v skrbništvu štejejo za izgubljene v smislu člena 24;

(g) kaj v skladu s členom 24(1) dejansko pomenijo zunanji dogodki, ki jih razumno ni mogoče nadzorovati in katerih posledice bi bile ne glede na vsa razumna prizadevanja neizogibne;

(h) pogoje za izpolnitev zahteve po neodvisnosti iz člena 25(2).

▼B







POGLAVJE V

OBVEZNOSTI GLEDE INVESTICIJSKIH DRUŽB







ODDELEK 1

Pogoji za začetek opravljanja dejavnosti

Člen 27

Dostop do opravljanja dejavnosti investicijske družbe je predmet predhodnega dovoljenja, ki ga izdajo pristojni organi matične države članice investicijske družbe.

Države članice določijo pravno obliko, ki jo mora imeti investicijska družba.

Investicijska družba ima registrirani sedež v svoji matični državi članici.

Člen 28

Nobena investicijska družba se ne more ukvarjati z dejavnostmi, drugačnimi od tistih iz člena 1(2).

Člen 29

1. Brez poseganja v druge pogoje za splošno zahtevo za izdajo dovoljenja, ki so predpisani z nacionalno zakonodajo, pristojni organi matične države članice investicijske družbe ne smejo izdati dovoljenja investicijski družbi, ki ni prenesla pooblastil za upravljanje na družbo za upravljanje, razen če ima investicijska družba zadosten osnovni kapital v višini najmanj 300 000 EUR.

Če investicijska družba nima pooblaščene družbe za upravljanje, ki ji je bilo izdano dovoljenje v skladu s to direktivo, veljajo tudi naslednji pogoji:

(a) dovoljenje se ne sme izdati, razen če je zahtevi za izdajo dovoljenja priložen program dejavnosti, ki opredeljuje najmanj organizacijsko strukturo investicijske družbe;

(b) direktorji investicijske družbe morajo imeti zadosten ugled in izkušnje tudi glede na vrsto dejavnosti, ki jo opravlja investicijska družba, in v ta namen se morajo imena teh oseb in vseh oseb, ki jih nadomestijo v tej funkciji, sporočiti pristojnim organom; o sklenitvi poslov investicijske družbe morata sprejeti odločitev najmanj dve osebi, ki izpolnjujeta te pogoje; ter direktorji pomenijo tiste osebe, ki po zakonu ali ustanovnih listinah zastopajo investicijsko družbo ali ki dejansko določajo politiko družbe, in

(c) v primeru, da obstajajo tesne povezave med investicijsko družbo in drugimi fizičnimi ali pravnimi osebami, morajo pristojni organi izdati dovoljenje le, če te tesne povezave ne preprečujejo učinkovitega izvajanja njihovih nadzornih nalog.

Pristojni organi matične države članice investicijske družbe zavrnejo izdajo dovoljenja tudi, če zakoni in drugi prepisi tretje države, ki veljajo za eno ali več fizičnih ali pravnih oseb, s katerimi ima investicijska družba tesne povezave, ali težave pri uveljavljanju teh zakonov in drugih predpisov preprečujejo učinkovito opravljanje njihove nadzorne funkcije.

Pristojni organi matične države članice investicijske družbe zahtevajo, da jim investicijske družbe zagotovijo potrebne informacije.

2. Če investicijska družba ni pooblastila družbe za upravljanje, se jo v šestih mesecih po vložitvi popolnega zahtevka obvesti, ali se ji dovoljenje izda ali zavrne. V primeru zavrnitve se podajo razlogi za zavrnitev.

3. Investicijska družba lahko začne opravljati svojo dejavnost, takoj ko se ji izda dovoljenje.

4. Pristojni organi matične države članice investicijske družbe lahko odvzamejo dovoljenje, izdano investicijski družbi, za katero velja ta direktiva, samo če ta družba:

(a) ne uporabi dovoljenja v roku 12 mesecev, se dovoljenju izrecno odreče ali preneha opravljati dejavnost iz te direktive pred več kot šestimi meseci, razen če je zadevna država članica predvidela, da dovoljenje v takšnih primerih preneha veljati;

(b) pridobi dovoljenje z navajanjem neresničnih izjav ali z drugimi neustreznimi sredstvi;

(c) ne izpolnjuje več pogojev, pod katerimi ji je bilo dovoljenje izdano;

(d) je resno ali sistematično kršila predpise, sprejete v skladu s to direktivo, ali

(e) sodi v katerega koli od primerov, za katere nacionalna zakonodaja predvideva odvzem dovoljenja.

▼M1

5. Za zagotovitev dosledne usklajenosti te direktive lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se podrobno opredelijo:

(a) informacije, ki bodo predložene pristojnim organom v vlogi za izdajo dovoljenja za investicijsko družbo, ki vključuje program dejavnosti, in

(b) ovire, ki utegnejo preprečevati učinkovito izvajanje nadzornih funkcij pristojnih organov, kakor je določeno v točki (c) odstavka 1.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

6. Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se pripravijo standardni obrazci, predloge in postopki za zagotavljanje informacij iz točke (a) prvega pododstavka odstavka 5.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B







ODDELEK 2

Pogoji poslovanja

Člen 30

▼M4

Členi 13 do 14b se smiselno uporabljajo za investicijske družbe, ki niso imenovale nobene družbe za upravljanje, ki ima dovoljenje v skladu s to direktivo.

▼B

Za namene členov iz prvega pododstavka „družba za upravljanje“ pomeni „investicijsko družbo“.

Investicijske družbe lahko le upravljajo sredstva iz svojega lastnega premoženja in v nobenih okoliščinah ne smejo sprejeti pooblastil za upravljanje sredstev v imenu tretje stranke.

Člen 31

Vsaka matična država članica investicijske družbe določi pravila skrbnega in varnega poslovanja, ki jih morajo investicijske družbe, ki pooblastil za upravljanje niso prenesle na družbo za upravljanje, kateri je bilo dovoljenje izdano v skladu s to direktivo, stalno upoštevati.

Pristojni organi matične države članice investicijske družbe ob upoštevanju vrste investicijske družbe zahtevajo, da ima ta družba zanesljive upravne in računovodske postopke, nadzorno in varnostno ureditev za elektronsko obdelavo podatkov in ustrezne mehanizme notranjega nadzora, ki zlasti vključujejo pravila za zasebne transakcije zaposlenih v investicijski družbi ali za imetje ali upravljanje naložb v finančne instrumente z namenom vlagati njen osnovni kapital in zagotavljati najmanj, da je vsako transakcijo, v katero je vključena družba, mogoče rekonstruirati glede na njen izvor, stranke transakcije, vrste ter časa in kraja sklenitve in da se sredstva investicijske družbe vlagajo v skladu z ustanovnimi listinami in veljavnimi pravnimi predpisi.

▼M4 —————

▼B







POGLAVJE VI

ZDRUŽITVE KNPVP







ODDELEK 1

Načelo, izdaja dovoljenja in odobritev

Člen 37

Za namene tega poglavja KNPVP vključuje naložbene razdelke KNPVP.

Člen 38

1. Države članice pod pogoji iz tega poglavja in ne glede na način, na katerega so KNPVP ustanovljeni, kot določa člen 1(3), dovolijo čezmejne in domače združitve, kot so opredeljene v členu 2(1)(q) in (r), v skladu z eno ali več tehnikami združitev iz točke (p) člena 2(1).

2. Zakonodaja matične države članice KNPVP, ki se združuje, mora dovoljevati tehnike združitev, ki se uporabijo pri čezmejnih združitvah, kot so opredeljene v členu 2(1)(q).

Zakonodaja države članice, v kateri se ustanovijo KNPVP, mora dovoljevati tehnike združitev, ki se uporabijo pri „domačih združitvah“, kot so opredeljene v členu 2(1)(r).

Člen 39

1. Za združitve je potrebno predhodno dovoljenje pristojnih organov matične države članice KNPVP, ki se združuje.

2. KNPVP, ki se združuje, zagotovi pristojnim organom svoje matične države članice vse naslednje informacije:

(a) skupni osnutek pogojev predlagane združitve, ki ga je ustrezno odobril KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnik;

(b) posodobljeno različico prospekta in ključnih podatkov za vlagatelje KNPVP prejemnika, kot določa člen 78, če je ustanovljen v drugi državi članici;

(c) izjavi obeh depozitarjev; KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika, s katerimi potrjujeta, da sta v skladu s členom 41 preverila skladnost posebnosti iz člena 40(1)(a), (f) in (g) z zahtevami te direktive in pravili upravljanja sklada ali z ustanovnimi listinami svojega KNPVP, in

(d) informacije glede predlagane združitve, ki jih nameravata KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika zagotoviti svojim imetnikom enot premoženja.

Te informacije se zagotovijo na način, da jih pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, in matične države članice KNPVP prejemnika lahko preberejo v uradnem jeziku ali enem od uradnih jezikov te države članice ali teh držav članic ali v jeziku, ki so jih odobrili zadevni pristojni organi.

3. Ko je vloga popolna, pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, nemudoma posredujejo kopije informacij iz odstavka 2 pristojnim organom matične države članice KNPVP prejemnika. Pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, in matične države članice KNPVP prejemnika upoštevajo možni učinek predlagane združitve na imetnike enot premoženja KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika, da ocenijo, ali so bile imetnikom enot premoženja zagotovljene ustrezne informacije.

Če se pristojnim organom matične države članice KNPVP, ki se združuje, zdi potrebno, lahko v pisni obliki zahtevajo, da se pojasnijo informacije, posredovane imetnikom enot premoženja KNPVP, ki se združuje.

Če se pristojnim organom matične države članice KNPVP prejemnika zdi potrebno, lahko najpozneje v 15 delovnih dnevih po prejemu kopije informacij iz odstavka 2 v pisni obliki zahtevajo, da KNPVP prejemnik spremeni informacije za svoje imetnike enot premoženja.

V takšnem primeru pristojni organi matične države članice KNPVP prejemnika izrazijo nezadovoljstvo pristojnim organom matične države članice KNPVP, ki se združuje. Pristojne organe matične države članice KNPVP, ki se združuje, v roku 20 delovnih dni po prejemu obvestijo, ali so zadovoljni s spremenjenimi informacijami za imetnike enot premoženja KNPVP prejemnika.

4. Pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, izdajo dovoljenje za predlagano združitev, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) predlagana združitev izpolnjuje vse zahteve iz členov 39 do 42;

(b) KNPVP prejemnik je bil v skladu s členom 93 obveščen, da lahko trži svoje enote premoženja v vseh državah članicah, kjer ima KNPVP, ki se združuje, dovoljenje, ali pa je bil obveščen, da lahko trži svoje enote premoženja v skladu s členom 93, in

(c) pristojni organi matične države članice KNPVP ki se združuje in prejemnika so zadovoljni s predlaganimi informacijami, ki bodo zagotovljene imetnikom enot premoženja, oziroma pristojni organi matične države KNPVP prejemnika niso izrazili nezadovoljstva v skladu s četrtim pododstavkom odstavka 3.

5. Če pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, ocenijo, da vloga ni popolna, najpozneje v 10 delovnih dnevih po prejemu informacij iz odstavka 2 zahtevajo dodatne informacije.

Pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, v 20 delovnih dneh po predložitvi vseh informacij, kot so določene v odstavku 2, obvestijo KNPVP, ki se združuje, ali je bilo izdano dovoljenje za združitev.

Pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, o svoji odločitvi obvestijo tudi pristojne organe KNPVP prejemnika.

6. Države članice lahko v skladu z drugim pododstavkom člena 57(1) dovolijo odstopanje od členov 52 do 55 za KNPVP prejemnika.

Člen 40

1. Države članice zahtevajo, da KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika pripravita skupni osnutek pogojev združitve.

Ta določa naslednje podrobnosti:

(a) opredelitev vrste združitve in vključenih KNPVP;

(b) ozadje in utemeljitev predlagane združitve;

(c) pričakovani vpliv predlagane združitve na imetnike enot premoženja KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika;

(d) sprejeta merila za ovrednotenje sredstev in, če je ustrezno, obveznosti na datum za izračun menjalnega razmerje iz člena 47(1);

(e) metodo izračuna menjalnega razmerja;

(f) načrtovani datum začetka veljavnosti združitve;

(g) pravila, ki veljajo za prenos sredstev oziroma izmenjavo enot, in

(h) v primeru združitve v skladu s točko (ii) člena 2(1)(p) in, kjer je to ustrezno, skladno s točko (iii) člena 2(1)(p) pravila upravljanja sklada ali ustanovno listino novoustanovljenega KNPVP prejemnika.

Pristojni organi ne morejo zahtevati, da se v skupni osnutek pogojev združitve vključijo dodatne informacije.

2. KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnik se lahko odločita, da v skupni osnutek pogojev združitve vključita dodatne postavke.







ODDELEK 2

Nadzor tretjih strani, informacije za imetnike enot premoženja in druge pravice imetnikov enot premoženja

Člen 41

Države članice zahtevajo, da depozitarja KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika preverita skladnost posebnosti iz člena 40(1)(a), (f) in (g) z zahtevami te direktive in pravili upravljanja sklada ali z ustanovnimi listinami njunih posameznih KNPVP.

Člen 42

1. Zakonodaja matične države članice KNPVP, ki se združuje, depozitarja ali neodvisnega revizorja, odobrenega v skladu z Direktivo 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze ( 13 ), pooblašča, da potrdi:

(a) sprejeta merila za ovrednotenje sredstev in, če je ustrezno, obveznosti na datum za izračun menjalnega razmerje iz člena 47(1);

(b) denarno izplačilo za enoto, kjer je to ustrezno, in

(c) metodo izračuna menjalnega razmerja in dejansko menjalno razmerje, določeno na datum izračuna tega razmerja iz člena 47(1).

2. Zakoniti revizorji KNPVP, ki se združujejo, ali zakoniti revizor KNPVP prejemnika se za namene odstavka 1 štejejo za neodvisne revizorje.

3. Izvod poročil neodvisnega revizorja oziroma depozitarja, kjer je to ustrezno, se na zahtevo in brezplačno zagotovi imetnikom enot premoženja KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika ter zadevnim pristojnim organom.

Člen 43

1. Države članice od KNPVP, ki se združujejo, in KNPVP prejemnikov zahtevajo, da svojim imetnikom enot premoženja zagotovijo ustrezne in točne informacije o predlagani združitvi, da jim omogočijo informirano oceno o vplivu predloga na njihovo naložbo.

2. Informacije se imetnikom enot premoženja KNPVP, ki se združujejo, in KNPVP prejemnikov zagotovijo šele po tem, ko pristojni organi matične države članice KNPVP, ki se združuje, izdajo dovoljenje za predlagano združitev v skladu s členom 39.

Zagotovijo se najpozneje 30 dni pred zadnjim rokom za zahtevanje ponovnega odkupa, izplačila ali, kjer je to ustrezno, preoblikovanja brez dodatnega zaračunavanja po členu 45(1).

3. Informacije, ki jih je treba zagotoviti imetnikom enot premoženja KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika, vključujejo ustrezne in točne informacije o predlagani združitvi, ki jim bodo omogočile sprejemanje informirane odločitve o možnem vplivu združitve na njihovo naložbo in uveljavljanje njihovih pravic v okviru členov 44 in 45.

Informacije vključujejo naslednje:

(a) ozadje in utemeljitev predlagane združitve;

(b) možni vpliv predlagane združitve na imetnike enot premoženja, ki med drugim vključuje materialne razlike glede naložbene politike in strategije, stroške, pričakovane rezultate, periodično poročanje, možno razvodenitev uspešnosti in, kjer je to primerno, jasno opozorilo vlagateljem, da se njihova davčna obravnava po združitvi lahko spremeni;

(c) morebitne posebne pravice imetnikov enot premoženja glede predlagane združitve, ki med drugim vključujejo pravico, da pridobijo dodatne informacije, pravico, da na zahtevo pridobijo izvod poročila neodvisnega revizorja ali depozitarja, in pravico, da zaprosijo za ponovni odkup ali izplačilo ali, kjer je to ustrezno, preoblikovanje svojih enot premoženja brez dodatnih stroškov, kot določa člen 45(1), in zadnji rok za uveljavitev te pravice;

(d) zadevne postopkovne vidike in načrtovani datum začetka veljavnosti združitve, in

(e) izvod ključnih podatkov za vlagatelje iz člena 78 KNPVP prejemnika.

4. Če je bil KNPVP, ki se združuje, ali KNPVP prejemnik obveščen v skladu s členom 93, se podatki iz odstavka 3 zagotovijo v uradnem jeziku ali enem izmed uradnih jezikov države članice gostiteljice zadevnega KNPVP ali v jeziku, ki ga odobrijo njegovi pristojni organi. KNPVP od katere se z