2008R0003 — SL — 01.08.2008 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 3/2008

z dne 17. decembra 2007

o ukrepih za informiranje o kmetijskih proizvodih in njihovo promocijo na notranjem trgu in v tretjih državah







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 36 in 37 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta, ob upoštevanju naslednjega: (1) Na podlagi uredb Sveta (ES) št. 2826/2000 ( 1 ) in (ES) št. 2702/1999 ( 2 ) lahko Skupnost izvaja ukrepe informiranja in promocije na notranjem trgu in na trgih tretjih držav za določeno število kmetijskih proizvodov. Rezultati so bili do zdaj zelo spodbudni. (2) Ob upoštevanju pridobljenih izkušenj, perspektive razvoja trgov znotraj in zunaj Skupnosti ter novega okvira mednarodne trgovine je ustrezno razvijati skupno povezano informacijsko in promocijsko politiko glede kmetijskih proizvodov in metod njihove proizvodnje ter tudi prehrambnih proizvodov iz kmetijskih proizvodov na notranjem trgu in trgih tretjih držav, ne da bi pri tem spodbujali potrošnjo nekega proizvoda zaradi njegovega posebnega porekla. (3) Zaradi jasnosti je treba razveljaviti uredbi (ES) št. 2702/1999 in (ES) št. 2826/2000 in jih nadomestiti z eno uredbo ob ohranitvi posebnosti ukrepov v skladu s trgom, kjer se izvajajo. (4) Taka politika dopolnjuje in krepi ukrepe držav članic, predvsem s promocijo podobe proizvodov pri potrošnikih v Skupnosti in tretjih državah, zlasti glede kakovosti, hranilnih vidikov in varnosti živil ter metod proizvodnje. Taka dejavnost, s katero se pomagajo odpirati novi trgi v tretjih državah, bo verjetno imela pomnoževalni učinek na državne in zasebne pobude. (5) Treba je določiti merila za izbiro zadevnih proizvodov in sektorjev ter tudi tem in trgov, ki jih zadevajo programi Skupnosti. (6) Ukrepi za informiranje o kmetijskih proizvodih in njihovo promocijo v tretjih državah naj bi zajemali proizvode, ki koristijo izvozna nadomestila, in proizvode, ki jih ne. (7) Izvajanje ukrepov mora biti zagotovljeno v okviru programov informiranja in promocije. Glede ukrepov, ki jih je treba izvesti na notranjem trgu, in za zagotovitev skladnosti in učinkovitosti programov je treba za vsak zadevni proizvod ali sektor predvideti smernice, ki bodo določale bistvene elemente zadevnega programa. (8) Ob upoštevanju tehnične narave nalog, ki jih je treba izpolniti, je treba predvideti možnost, da se Komisija obrne po pomoč na odbor izvedencev za komunikacije ali na strokovne sodelavce. (9) Treba je določiti merila za financiranje ukrepov. Skupnost naj bi praviloma prevzela samo del stroškov, tako da lahko organizacije predlagateljice in zadevne države članice delijo odgovornost. Vendar pa bi bilo v izjemnih primerih morda bolj primerno, da se od zadevnih držav članic ne zahtevajo nobeni finančni prispevki. V primeru informacij o nekaterih sistemih Skupnosti glede porekla proizvoda, ekološke proizvodnje in označevanja kot tudi o grafičnih simbolih, predvidenih v kmetijski zakonodaji, zlasti za zelo oddaljene regije, se lahko financiranje, porazdeljeno med Skupnost in države članice, upraviči s potrebo po informiranju javnosti o teh sorazmerno novih ukrepih. (10) Da bi se zagotovila večja stroškovna učinkovitost izbranih ukrepov, je treba predvideti, da se izvajanje ukrepov z ustreznimi postopki dodeli organom s potrebno strukturo in strokovnim znanjem. (11) Glede na pridobljene izkušnje in dosežene rezultate Mednarodnega sveta za oljčno olje pri njegovih promocijskih dejavnostih naj bi se zagotovilo, da se nanj še nadalje prenašajo ukrepi, ki spadajo pod njegovo odgovornost. Ravno tako naj bi bilo možno zaprositi za pomoč podobne mednarodne organizacije pri drugih proizvodih. (12) Zagotoviti bi bilo treba, da se državam članicam omogoči učinkovito spremljanje pravilnega izvajanja programov in vpliva ukrepov ter omogoči neodvisnemu organu oceno rezultatov. (13) Izdatki za financiranje ukrepov iz te uredbe se odvisno od primera razvrščajo v skladu s členom 3(1)(d) ali členom 3(2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike ( 3 ). (14) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 4 ) – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







Člen 1

Namen in področje uporabe

1. Ukrepi za informiranje o kmetijskih proizvodih in njihovo promocijo ter za metodo njihove proizvodnje ter živilskih proizvodov iz kmetijskih proizvodov, ki se izvajajo na notranjem trgu ali v tretjih državah, kot je navedeno v členu 2, se lahko v celoti ali delno financirajo iz proračuna Skupnosti po pogojih iz te uredbe.

Ti ukrepi se izvajajo v okviru programa informiranja in promocije.

2. Ukrepi iz odstavka 1 ne smejo biti usmerjeni k določeni blagovni znamki niti ne smejo spodbujati potrošnje proizvoda zaradi njegovega posebnega porekla. Vendar je poreklo proizvoda, za katerega veljajo ukrepi, lahko navedeno, če gre za oznako v skladu s predpisi Skupnosti.

Člen 2

Ukrepi informiranja in promocije

1. Ukrepi iz člena 1(1) so:

(a) odnosi z javnostmi, promocija ali obveščanje javnosti zlasti s poudarkom na posebnih lastnostih in prednostih proizvodov Skupnosti, predvsem glede kakovosti, varnosti hrane, posebnih metod proizvodnje, hranilne vrednosti, zdravstvenega vidika, označevanja, dobrega počutja živali ali varovanja okolja;

(b) ukrepi za informiranje, zlasti o sistemih Skupnosti o zaščitenih označbah porekla (ZOP), zaščitenih geografskih označbah (ZGO), zajamčenih tradicionalnih posebnostih (ZTP) in ekološki proizvodnji ter o drugih sistemih Skupnosti glede standardov kakovosti in označevanja kmetijskih proizvodov in živil ter o grafičnih simbolih, predvidenih v zakonodaji Skupnosti, ki se uporablja;

▼M1

(c) kampanje informiranja o sistemu Skupnosti za vina z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo, vina z navedbo sorte vinske trte in žgane pijače z zaščiteno geografsko označbo;

▼B

(d) študije za ocenjevanje rezultatov ukrepov promocije in informiranja.

▼M1

2. Na notranjem trgu lahko ukrepi iz člena 1(1) vključujejo tudi akcije informiranja o vzorcih odgovornega pitja in škodljivosti nevarnega uživanja alkohola.

Na notranjem trgu so lahko upravičeni ukrepi v obliki sodelovanja na prireditvah, sejmih in razstavah nacionalnega in evropskega pomena, zlasti na stojnicah, namenjenih širitvi podobe proizvodov Skupnosti.

▼B

3. V tretjih državah pa so ukrepi iz člena 1(1) lahko v naslednji obliki:

(a) informiranje o sistemu Skupnosti o namiznih vinih;

(b) udeležba na prireditvah, sejmih in razstavah mednarodnega pomena, zlasti z razstavnimi stojnicami, namenjenimi širitvi podobe proizvodov Skupnosti;

(c) študije novih trgov, potrebne za razširitev možnosti prodaje;

(d) trgovinski obiski na visoki ravni.

Člen 3

Zadevni sektorji in proizvodi

1. Sektorji ali proizvodi, ki jih lahko obsegajo ukrepi iz člena 1(1) za izvajanje na notranjem trgu, se določijo z upoštevanjem naslednjih meril:

(a) želja po poudarjanju kakovosti, tipičnih lastnosti, posebnih metod proizvodnje, hranilnega in zdravstvenega vidika zadevnih proizvodov, varnosti hrane, dobrega počutja živali ali varovanja okolja s tematskimi kampanjami ali kampanjami s posebnimi cilji;

(b) prakse sistema označevanja za informiranje potrošnikov in sistemov sledljivosti in nadzora proizvodov;

(c) potrebe po soočenju s posebnimi ali kratkoročnimi težavami v določenem sektorju;

(d) želja po informiranju o pomenu sistemov Skupnosti glede ZGO/ZOP, ZTP in ekoloških proizvodih;

▼M1

(e) želje po informiranju o sistemu Skupnosti za vina z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo, vina z navedbo sorte vinske trte in žgane pijače z zaščiteno geografsko označbo, potrebno pa je informiranje o vzorcih odgovornega pitja in škodljivosti nevarnega uživanja alkohola.

▼B

2. Do ukrepov iz člena 1(1) v tretjih državah so upravičeni zlasti naslednji proizvodi:

(a) proizvodi, namenjeni za neposredno prehrano ljudi ali predelavo, za katere obstajajo izvozne možnosti ali potencialne možnosti prodaje v tretjih državah, zlasti če se ne zahtevajo izvozna nadomestila;

(b) tipični ali kakovostni proizvodi, ki imajo visoko dodano vrednost.

Člen 4

Seznam tem, proizvodov in držav, ki so lahko predmet ukrepov

Komisija po postopku iz člena 16(2) določi sezname tem in proizvodov iz člena 3 kot tudi zadevne tretje države. Ti seznami se revidirajo vsaki dve leti. Po potrebi se le-ta spreminja v časovnem presledku po enakem postopku.

Pri izbiri tretjih držav se upoštevajo trgi tretjih držav, v katerih obstaja dejansko ali potencialno povpraševanje.

Člen 5

Smernice

1. Za promocijo na notranjem trgu Komisija v skladu s postopkom iz člena 16(2) sprejme za vsak upravičen sektor ali proizvod smernice o določitvi strategije, ki ji je treba slediti pri predlogih programov informiranja in promocije.

V teh smernicah so splošne navedbe zlasti glede:

(a) zastavljenih ciljev;

(b) ene ali več tem, ki so predmet izbranih ukrepov;

(c) vrst ukrepov, ki jih je treba sprejeti;

(d) trajanja programov;

(e) okvirne razdelitve zneska, ki je na voljo za finančno udeležbo Skupnosti za realizacijo programov, in sicer glede na trge in vrste predvidenih ukrepov.

Glede promocije svežega sadja in zelenjave je posebna pozornost namenjena promociji ukrepov, namenjenih otrokom v šolskih ustanovah.

2. Za promocijo v tretjih državah Komisija lahko v skladu s postopkom iz člena 16(2) določi smernice o določitvi strategije v predlogih za programe informiranja in promocije za nekatere ali vse proizvode iz člena 3(2).

Člen 6

Organizacije, ki so odgovorne za izvajanje informiranja in promocijo

1. Za izvajanje ukrepov iz člena 2(1)(a), (b) in (c), člena 2(2) in člena 2(3)(a), (b) in (c) v skladu s smernicami iz člena 5(1) in ob upoštevanju odstavka 2 tega člena trgovinska organizacija ali organizacije ali medtrgovinske organizacije, ki predstavljajo zadevni sektor ali sektorje v eni ali več državah članicah ali na ravni Skupnosti, sestavijo predloge programov informiranja in promocije v trajanju največ tri leta.

2. Če se odloča o promocijskih ukrepih v tretjih državah za sektor za oljčno olje in namizne oljke, jih lahko Skupnost izvaja preko Mednarodnega sveta za oljčno olje.

V primeru drugih sektorjev lahko Skupnost prosi za pomoč mednarodne organizacije, ki nudijo podobna jamstva.

Člen 7

Izdelava in prenos programov informiranja in promocije

1. Države članice določijo specifikacije o določitvi pogojev in meril ocenjevanja programov informiranja in promocije.

Zadevna država članica ali države članice pregledajo primernost predlogov za programe in preverijo njihovo skladnost z določbami te uredbe, s smernicami, izdelanimi v skladu s členom 5 in z ustreznimi specifikacijami. Preverijo tudi razmerje med kakovostjo in ceno zadevnega programa.

Po pregledu programa ali programov država članica ali države članice določijo seznam izbranih programov v okviru razpoložljivih sredstev in se po potrebi obvežejo, da bodo sodelovale pri njihovem financiranju.

2. Država ali države članice pošljejo Komisiji seznam programov iz tretjega pododstavka odstavka 1 ter en izvod teh programov.

Če Komisija ugotovi, da predloženi program ali nekateri od ukrepov niso v skladu z določbami Skupnosti ali da ukrepi, ki naj se izvedejo na notranjem trgu, niso v skladu s smernicami iz člena 5 ali da razmerje med kakovostjo in ceno ni primerno, obvesti v roku, ki se določi v skladu s postopkom iz člena 16(2), zadevno državo ali države članice o neustreznosti celotnega ali dela tega programa. Če take informacije v tem roku ni, se program šteje za ustrezen.

Država ali države članice upoštevajo morebitne pripombe Komisije in ji pošljejo revidirane programe v skladu z organizacijo ali organizacijami predlagateljicami iz člena 6(1) v roku, ki se določi v skladu s postopkom iz člena 16(2).

Člen 8

Izbira programov informiranja in promocije

1. Komisija odloči v skladu s postopkom iz člena 16(2) o izbranih programih in o ustreznih proračunih. Prednost je dana programom, ki jih predlaga več držav članic ali ki predvidevajo ukrepe v več državah članicah ali tretjih državah.

2. V skladu s postopkom iz člena 16(2) Komisija lahko določi spodnje in zgornje meje glede dejanskih stroškov izbranih programov v skladu z odstavkom 1 tega člena. Te meje se lahko spremenijo glede na naravo zadevnih programov. Uporabljena merila se lahko določijo po postopku iz člena 16(2).

Člen 9

Postopek, če ni programa informiranja za notranji trg

1. Če ni programov za izvajanje na notranjem trgu za enega ali več ukrepov iz člena 2(1)(b), ki je bil predložen na podlagi člena 6(1), vsaka zainteresirana država članica ali države članice izdelajo program in svojo specifikacijo na podlagi smernic iz člena 5(1) in prek javnega razpisa izberejo izvedbeni organ za programe, za katere prevzemajo sofinanciranje.

2. Država ali države članice predložijo Komisiji program, izbran v skladu z odstavkom 1, ki ga spremlja obrazloženo mnenje o naslednjem:

(a) primernosti programa;

(b) skladnosti programa in predlaganega organa z določbami te uredbe in po potrebi s smernicami, ki se uporabljajo;

(c) oceni razmerja med kakovostjo in ceno programa.

3. Komisija za pregled programov uporabi člen 7(2) in člen 8(1).

4. V skladu s postopkom iz člena 16(2) Komisija lahko določi spodnje in zgornje meje glede dejanskih stroškov programov, predloženih v skladu z odstavkom 2 tega člena. Te meje se lahko spremenijo glede na naravo zadevnih programov. Uporabljeni ukrepi se lahko določijo v skladu s postopkom iz člena 16(2).

Člen 10

Ukrepi informiranja in promocije, ki se izvedejo na pobudo Komisije

Po tem ko se obvesti odbore iz člena 16(1), zbrane na skupnem zasedanju, ali po potrebi odbor, ustanovljen s členom 14(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2092/91 ( 5 ), Staln odbori za zaščitene geografske označbe in označbe porekla, ustanovljen s členom 15(1) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 ( 6 ), ali Staln odbori za zajamčene tradicionalne posebnosti, ustanovljen s členom 18(1) Uredbe Sveta (ES) št. 509/2006 ( 7 ), se Komisija lahko odloči, da izvede enega ali več naslednjih ukrepov:

(a) za ukrepe za izvajanje na notranjem trgu in v tretjih državah: (i) ukrepe iz člena 2(1)(d) te uredbe; (ii) ukrepe iz člena 2(1)(b) in (c) in člena 2(2) te uredbe, kadar so ukrepi v interesu Skupnosti ali če ni bil predložen noben ustrezen predlog v skladu s členoma 6 in 9 te uredbe;

(b) za ukrepe za izvajanje v tretjih državah: (i) ukrepe iz člena 2(3)(d) te uredbe; (ii) ukrepe iz člena 2(1)(a) in člena 2(3)(a), (b) in (c) te uredbe, kadar so ukrepi v interesu Skupnosti ali če ni bil predložen noben ustrezen predlog v skladu s členoma 6 in 9 te uredbe.

Člen 11

Organi, odgovorni za izvajanje programov in ukrepov

1. Komisija na podlagi odprtega ali omejenega razpisa izbere:

(a) morebitne strokovne sodelavce za oceno predlogov programov iz člena 7(2), vključno s predlaganimi izvršilnimi organi;

(b) organ ali organe, odgovorne za izvajanje ukrepov iz člena 10.

2. Po natečajnem postopku z ustreznimi sredstvi organizacija predlagateljica izbere organe za izvajanje izbranih programov v skladu s členom 7(1).

Vendar se v nekaterih pogojih, ki se jih določi v skladu s postopkom iz člena 16(2), organizacijo predlagateljico lahko pooblasti, da sama izvaja nekatere dele programa.

3. Organi, odgovorni za izvajanje ukrepov informiranja in promocije, morajo imeti posebno znanje o proizvodih in zadevnih trgih ter razpolagati s potrebnimi sredstvi za zagotovitev, da se ukrepi izvajajo čim učinkoviteje, ob upoštevanju evropske dimenzije teh programov.

Člen 12

Spremljanje programov

1. Spremljevalna skupina, sestavljena iz predstavnikov Komisije, zadevnih držav članic in organizacij predlagateljic, zagotavlja spremljanje izbranega programa v skladu s členoma 8 in 9.

2. Zadevne države članice so odgovorne za dobro izvajanje izbranih programov iz člena 8 in 9 ter tudi za plačila v zvezi z njimi. Države članice zagotovijo, da je informacijsko in promocijsko gradivo iz teh programov v skladu s predpisi Skupnosti.

Člen 13

Financiranje

1. Brez poseganja v odstavek 4 tega člena Skupnost v celoti financira ukrepe iz člena 10. Skupnost financira v celoti tudi stroške, povezane s strokovnimi sodelavci, izbranimi v skladu s členom 11(1)(a).

2. Finančna udeležba Skupnosti za izbrane programe iz člena 8 in 9 ne presega 50 % dejanskih stroškov programov. Za programe informiranja in promocije v trajanju dveh ali treh let udeležba za vsako leto izvajanja ne sme preseči te meje.

Odstotek iz prvega odstavka je 60 % za ukrepe promocije sadja in zelenjave, namenjene otrokom v šolah Skupnosti.

▼M1

Odstotek iz prvega pododstavka je 60 % za ukrepe, izvedene v Skupnosti na področju informiranja o vzorcih odgovornega pitja in škodljivosti nevarnega uživanja alkohola.

▼B

3. Organizacije predlagateljice so udeležene pri financiranju programov, ki so jih predlagale, do višine najmanj 20 % dejanskih stroškov programov, ostanek financiranja pa gre v breme zadevne države ali držav članic, ob upoštevanju udeležbe Skupnosti iz odstavka 2.

Delež, ki ga prispevajo države članice in organizacije predlagateljice, se določi takrat, ko se program predloži Komisiji v skladu s členom 7(2).

Plačila, izvršena s strani držav članic ali organizacij predlagateljic, lahko izvirajo iz davkom podobnih dajatev ali obveznih prispevkov.

4. Če se uporablja člen 6(2), Skupnost po odobritvi programa dodeli ustrezen prispevek zadevni mednarodni organizaciji.

5. Za programe iz člena 9 so zainteresirane države članice odgovorne za tisti del financiranja, ki ga Skupnost ne preskrbi.

Financiranje s strani držav članic lahko izvira iz davkom podobnih dajatev.

6. Členi 87, 88 in 89 Pogodbe se ne uporabljajo za finančne udeležbe držav članic niti za finančne udeležbe, ki izvirajo iz davkom podobnih dajatev ali obveznih prispevkov držav članic ali organizacij predlagateljic, če programe, ki jih je Komisija izbrala v skladu s členom 8(1) te uedbe, lahko podpre Skupnost v skladu s členom 36 Pogodbe.

Člen 14

Odhodki Skupnosti

Financiranje ukrepov iz člena 1(1) te uredbe s strani Skupnosti se izvaja, odvisno od primera, v skladu s členom 3(1)(d) ali členom 3(2)(b) Uredbe (ES) št. 1290/2005.

Člen 15

Pravila za izvajanje

Podrobna pravila za uporabo te uredbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 16(2).

Člen 16

Postopek z odborom

1. Komisiji pomaga Upravljalni odbor za skupno ureditev kmetijskih trgov, ustanovljen s členom 195 Uredbe (ES) št. 1234/2007 ( 8 ).

2. Kjer je naveden sklic na ta odstavek, se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES se določi na en mesec.

Člen 17

Posvetovanje

Pred sestavo seznamov iz člena 4, določitvijo smernic iz člena 5, odobritvijo programov iz členov 6 in 9, sprejetjem sklepa o ukrepih v skladu s členom 10 ali sprejetjem podrobnih pravil za uporabo iz člena 15 se Komisija lahko posvetuje z:

(a) svetovalno skupino „promocija kmetijskih proizvodov“, ustanovljeno s Sklepom Komisije 2004/391/ES ( 9 );

(b) ad hoc tehničnimi delovnimi skupinami, sestavljenimi iz članov odborov ali strokovnjakov za promocijo in obveščanje.

Člen 18

Poročilo

Do 31. decembra 2010 Komisija po potrebi skupaj z vsemi ustreznimi predlogi predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o izvajanju te uredbe.

Člen 19

Razveljavitev

Uredbi (ES) št. 2702/1999 in (ES) št. 2826/2000 se razveljavita.

Sklici na razveljavljene uredbe se štejejo kot sklici na to uredbo in se berejo skladno s primerjalno tabelo v Prilogi.

Člen 20

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA

PRIMERJALNA TABELA IZ ČLENA 19

1. Uredba (ES) št. 2702/1999







Uredba (ES) št. 2702/1999 Ta uredba Člen 1 Člen 1 Člen 2 Člen 2 Člen 3 Člen 3(2) Člen 4 Člen 3(2), zadnji pododstavek Člen 5(1) Člen 4 Člen 5(2) Člen 5(2) Člen 6 Člen 5(3) Člen 7(1), prvi pododstavek Člen 6 Člen 7(1), drugi pododstavek in (2) Člen 7(1) Člen 7(3) Člen 7(2) Člen 7(4), (5) in (6) Člen 8 — Člen 9 Člen 7a Člen 10 Člen 8(1) in (2) Člen 11 Člen 8(3) in (4) Člen 12 Člen 9(1 do 4) Člen 13(1 do 4) — Člen 13(5) Člen 9(5) Člen 13(6) Člen 10 Člen 14 Člen 11 Člen 15 Člen 12 Člen 16 Člen 12a Člen 17 Člen 13 Člen 18 Člen 14 Člen 19 Člen 15 Člen 20

2. Uredba (ES) št. 2826/2000







Uredba (ES) št. 2826/2000 Ta uredba Člen 1 Člen 1 Člen 2 Člen 2 Člen 3 Člen 3(1) Člen 4 Člen 4 Člen 5 Člen 5(1) Člen 6(1), prvi pododstavek Člen 6 Člen 6(1), drugi pododstavek in (2) Člen 7(1) Člen 6(3) Člen 7(2) Člen 6(4 do 6) Člen 8 Člen 7 Člen 9 Člen 7a Člen 10 Člen 8 Člen 11(1) Člen 9 Člen 13 Člene 10(1) Člen 11(2) Člen 10(2) in (3) Člene 12 Člen 11 Člen 14 Člen 12 Člen 15 Člen 13 Člen 16 Člen 13a Člen 17 Člen 14 Člen 18 Člen 15 Člen 19 Člen 16 — Člen 17 Člen 20