2008D0231 — SL — 25.10.2010 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B ODLOČBA KOMISIJE z dne 1. februarja 2008 o sprejeti tehnični specifikaciji za interoperabilnost v zvezi z obratovalnim podsistemom vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz člena 6(1) Direktive Sveta 96/48/ES in o razveljavitvi Odločbe Komisije 2002/734/ES z dne 30. maja 2002 (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 356) (Besedilo velja za EGP) (2008/231/ES) (UL L 084, 26.3.2008, p.1)

spremenjena z:





popravljena z:









▼B

ODLOČBA KOMISIJE

z dne 1. februarja 2008

o sprejeti tehnični specifikaciji za interoperabilnost v zvezi z obratovalnim podsistemom vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz člena 6(1) Direktive Sveta 96/48/ES in o razveljavitvi Odločbe Komisije 2002/734/ES z dne 30. maja 2002

(notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 356)

(Besedilo velja za EGP)

(2008/231/ES)







KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Direktive Sveta 96/48/ES z dne 23. julija 1996 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti ( 1 ) ter zlasti člena 6(1) in 6(2) Direktive, ob upoštevanju naslednjega: (1) V skladu s členom 6(2) Direktive 96/48/ES, kakor je spremenjena z Direktivo 2004/50/ES ( 2 ), osnutek sprememb tehničnih specifikacij za interoperabilnost (TSI) sestavi Evropska agencija za železniški promet (ERA) po pooblastilu Komisije. (2) Osnutek TSI, priložene tej odločbi, je izdelal skupni predstavniški organ po pooblastilu iz leta 2001 v skladu s členom 6(1) Direktive 96/48/ES pred začetkom veljavnosti Direktive 2004/50/ES. Za skupni predstavniški organ je bilo imenovano Evropsko združenje za železniško interoperabilnost (AEIF). (3) Osnutek TSI je spremljalo predstavitveno poročilo z analizo stroškov in koristi, kakor je predvideno v členu 6(5) Direktive 96/48/ES. (4) Osnutek TSI je na podlagi predstavitvenega poročila pregledal odbor, ustanovljen z Direktivo 96/48/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti. (5) TSI v svoji sedanji različici vseh bistvenih zahtev ne obravnava v celoti. V skladu s členom 17 Direktive 96/48/ES, kakor je spremenjena z Direktivo 2004/50/ES, so tehnični vidiki, ki niso zajeti, uvrščeni med „odprte točke“ v Prilogi U te TSI. (6) V skladu s členom 17 Direktive 96/48/ES, kakor je spremenjena z Direktivo 2004/50/ES, posamezne države članice obvestijo druge države članice in Komisijo o ustreznih nacionalnih tehničnih predpisih, ki se uporabljajo za izpolnjevanje bistvenih zahtev iz teh „odprtih točk“, ter o organih, ki jih imenujejo za izvajanje postopka za ugotavljanje skladnosti ali primernosti za uporabo ter postopka, ki se uporablja za preverjanje interoperabilnosti podsistemov v smislu člena 16(2) Direktive 96/48/ES. V ta namen bi morale države članice, kolikor je to mogoče, uporabljati načela in merila, predvidena v Direktivi 96/48/ES, ob pomoči organov, priglašenih po členu 20 Direktive 96/48/ES. Komisija bi morala opraviti analizo podatkov, ki jih predložijo države članice v obliki nacionalnih predpisov, postopkov, organov, pooblaščenih za izvajanje postopkov, in trajanja teh postopkov ter, kadar je to primerno, z odborom razpravljati o potrebi po sprejetju kakršnih koli ukrepov. (7) Zadevna TSI ne sme zahtevati uporabe posebnih tehnologij ali tehničnih rešitev, razen kadar je to nujno potrebno za interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti. (8) TSI temelji na najboljšem strokovnem znanju, ki je na voljo med pripravo ustreznega osnutka. Zaradi razvojnih dosežkov v tehnologiji, obratovalnih, varnostnih ali socialnih zahtev se lahko pokaže potreba po spremembi ali dopolnitvi te TSI. Če je ustrezno, je treba sprožiti postopek revizije ali posodobitve v skladu s členom 6(3) Direktive 96/48/ES. (9) Za spodbujanje inovacij, in da bi se upoštevale pridobljene izkušnje, je treba priloženo TSI redno revidirati. (10) Kadar so predlagane inovativne rešitve, mora proizvajalec ali naročnik navesti odstopanje od ustreznega oddelka TSI. Evropska železniška agencija bo dokončala ustrezne funkcionalne specifikacije in specifikacije za vmesnike te rešitve ter razvila metode ocenjevanja. (11) Izvajanje priložene TSI in skladnost z ustreznimi oddelki TSI je treba določiti v skladu z izvedbenim načrtom, ki ga vsaka posamezna država članica pripravi za proge, za katere je odgovorna. Komisija mora opraviti analizo obvestil, ki so jih poslale države članice, in kadar je to primerno, z odborom razpravljati o potrebi po sprejetju nadaljnjih ukrepov. (12) Železniški promet trenutno obratuje v skladu z veljavnimi nacionalnimi, dvostranskimi, večnacionalnimi ali mednarodnimi sporazumi. Pomembno je, da navedeni sporazumi ne ovirajo sedanjega in prihodnjega napredka za dosego interoperabilnosti. V ta namen mora Komisija preučiti navedene sporazume, da bi ugotovila, ali je treba ustrezno revidirati TSI, predstavljeno v tej odločbi. (13) Določbe te odločbe so skladne z mnenjem odbora, ustanovljenega v skladu s členom 21 Direktive Sveta 96/48/ES – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:







Člen 1

Komisija s to odločbo sprejme revidirano različico Tehnične specifikacije za interoperabilnost („TSI“), ki se nanaša na podsistem „vodenje in upravljanje prometa“ vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz člena 6(1) Direktive 96/48/ES.

TSI je določena v Prilogi k tej odločbi.

TSI velja za podsistem vodenja in upravljanja železniškega prometa, kakor je opredeljen v Prilogi II k Direktivi 96/48/ES.

▼M1

Člen 1a

Upravljanje tehničnih oznak

1. Evropska agencija za železniški promet (ERA) na svoji spletni strani objavlja sezname tehničnih oznak iz Prilog P.9, P.10, P.11, P.12 in P.13.

2. ERA redno posodablja sezname oznak iz odstavka 1 in obvešča Komisijo o njihovih spremembah. Komisija obvešča države članice o spremembah teh tehničnih oznak prek odbora, ustanovljenega v skladu s členom 29 Direktive 2008/57/ES.

Člen 1b

Do 31. decembra 2013 se lahko evropska številka vozila spremeni ob novi registraciji vozila in odpravi prve registracije, če se vozilo proda ali da v najem za neprekinjeno obdobje, daljše od 6 mesecev, in če se ni spremenila nobena od tehničnih lastnosti, na podlagi katerih je bilo vozilo odobreno za začetek obratovanja.

Če pri novi registraciji ne gre za isto državo članico kot pri prvi, lahko registracijski subjekt, ki je pristojen za novo registracijo, zahteva kopijo dokumentacije o prvi registraciji.

Takšna sprememba evropske številke vozila ne vpliva na uporabo členov 21 do 26 Direktive št. 2008/57/ES, kar zadeva postopke za odobritev.

Upravne stroške zaradi spremembe evropske številke vozila krije prijavitelj, ki zaprosi za spremembo evropske številke vozila.

▼B

Člen 2

1. Za vprašanja, ki so uvrščena med „odprte točke“ v Prilogi U k TSI, so pogoji, ki morajo biti izpolnjeni za verifikacijo interoperabilnosti v skladu s členom 16(2) Direktive 96/48/ES, veljavni tehnični predpisi v uporabi v državi članici, s katerimi se odobri začetek obratovanja zadevnega podsistema iz te odločbe.

2. Vsaka država članica uradno obvesti druge države članice in Komisijo v šestih mesecih po uradnem obvestilu o tej odločbi:

(a) o seznamu veljavnih tehničnih predpisov, navedenih v odstavku 1;

(b) o postopkih za ugotavljanje skladnosti in postopkih preverjanja, ki naj se uporabijo v zvezi z uporabo teh predpisov;

(c) o organih, ki jih imenuje za izvajanje navedenih postopkov za ugotavljanje skladnosti in postopkov preverjanja.

Člen 3

Države članice v šestih mesecih od začetka veljavnosti priložene TSI obvestijo Komisijo o naslednjih vrstah sporazumov:

(a) o nacionalnih, dvostranskih ali večstranskih sporazumih med državami članicami in prevozniki v železniškem prometu ali upravljavci železniške infrastrukture, sklenjenih bodisi trajno bodisi začasno, ki so nujni zaradi posebne ali lokalne narave nameravane železniške storitve;

(b) o dvostranskih ali večstranskih sporazumih med prevoznikom/prevozniki v železniškem prometu, upravljavcem/upravljavci železniške infrastrukture ali državo članico/državami članicami, ki zagotavljajo precej visoke ravni lokalne ali regionalne interoperabilnosti;

(c) o mednarodnih sporazumih med eno ali več državami članicami in vsaj eno tretjo državo ali med prevoznikom/prevozniki v železniškem prometu ali upravljavcem/upravljavci železniške infrastrukture držav članic in vsaj enim prevoznikom v železniškem prometu ali upravljavcem železniške infrastrukture tretje države, ki zagotavljajo precej visoke ravni lokalne ali regionalne interoperabilnosti.

Člen 4

Države članice pripravijo nacionalni izvedbeni načrt TSI v skladu z merili, določenimi v poglavju 7 Priloge.

Ta izvedbeni načrt sporočijo preostalim državam članicam in Komisiji najpozneje v enem letu od začetka uporabe te odločbe.

Člen 5

Od datuma, ko se ta odločba začne uporabljati, se določbe iz Odločbe Komisije 2002/734/ES ( 3 ) ne uporabljajo več.

Člen 6

Ta odločba začne veljati 1. september 2008.

Člen 7

Ta odločba je naslovljena na države članice.









PRILOGA

DIREKTIVA 96/48/ES – INTEROPERABILNOST VSEEVROPSKEGA žELEZNIšKEGA SISTEMA ZA VISOKE HITROSTI

▼C1

TEHNIČNA SPECIFIKACIJA ZA INTEROPERABILNOST

▼B

Podsistem „Vodenje in upravljanje železniškega prometa“

1 UVOD 1.1 Tehnično področje uporabe 1.2 Geografsko področje uporabe 1.3 Vsebina te TSI 2 OPREDELITEV PODSISTEMA/PODROčJA UPORABE 2.1 Podsistem 2.2 Področje uporabe 2.2.1 Osebje in vlaki 2.2.2 Načela obratovanja 2.2.3 Uporabnost pri obstoječih vozilih in infrastrukturi 2.3 Povezava med to TSI in Direktivo 2004/49/ES 3 BISTVENE ZAHTEVE 3.1 Skladnost z bistvenimi zahtevami 3.2 Bistvene zahteve – pregled 3.3 Posebni vidiki teh zahtev 3.3.1 Varnost 3.3.2 Zanesljivost in razpoložljivost 3.3.3 Zdravje 3.3.4 Varstvo okolja 3.3.5 Tehnična združljivost 3.4 Vidiki, ki so posebej povezani s podsistemom Vodenje in upravljanje železniškega prometa 3.4.1 Varnost 3.4.2 Zanesljivost in razpoložljivost 3.4.3 Tehnična združljivost 4 ZNAČILNOSTI PODSISTEMA 4.1 Uvod 4.2 Funkcionalne in tehnične specifikacije za podsistem 4.2.1 Specifikacije, ki se nanašajo na osebje 4.2.1.1 Splošne zahteve 4.2.1.2 Dokumentacija za strojevodje 4.2.1.2.1 Pravilnik 4.2.1.2.2 Opis proge in ustrezne opreme ob progah, na katerih poteka promet 4.2.1.2.2.1 Priprava navodil o progi 4.2.1.2.2.2 Spremenjeni elementi 4.2.1.2.2.3 Takojšnje obveščanje strojevodje 4.2.1.2.3 Vozni redi 4.2.1.2.4 Železniški vozni park 4.2.1.3 Dokumentacija za osebje prevoznikov železniškega prometa razen strojevodij 4.2.1.4 Dokumentacija za osebje upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka 4.2.1.5 Komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem, drugim osebjem prevoznika v železniškem prometu in osebjem, ki odobri vožnjo vlaka 4.2.2 Specifikacije, ki se nanašajo na vlake 4.2.2.1 Vidnost vlaka 4.2.2.1.1 Splošna zahteva 4.2.2.1.2 Čelo vlaka 4.2.2.2 Slišnost vlaka 4.2.2.2.1 Splošna zahteva 4.2.2.2.2 Nadzorna tipka 4.2.2.3 Identifikacija vozila 4.2.2.4 Zahteve za potniška vozila 4.2.2.5 Sestava vlaka 4.2.2.6 Zaviranje vlaka 4.2.2.6.1 Minimalne zahteve zavornega sistema 4.2.2.6.2 Zavorna moč 4.2.2.7 Zagotavljanje, da je vlak v dobrem voznem stanju 4.2.2.7.1 Splošna zahteva 4.2.2.7.2 Zahtevani podatki 4.2.3 Specifikacije, ki se nanašajo na obratovanje vlaka 4.2.3.1 Načrtovanje vlaka 4.2.3.2 Identifikacija vlakov 4.2.3.3 Odhod vlaka 4.2.3.3.1 Preverjanja in preskusi pred odhodom 4.2.3.3.2 Obveščanje upravljavca infrastrukture o obratovalnem stanju vlaka 4.2.3.4 Upravljanje prometa 4.2.3.4.1 Splošne zahteve 4.2.3.4.2 Javljanje vlaka 4.2.3.4.2.1 Podatki, potrebni za javljanje položaja vlaka 4.2.3.4.2.2 Predvideni čas predaje 4.2.3.4.3 Nevarno blago 4.2.3.4.4 Kakovost obratovanja 4.2.3.5 Evidentiranje podatkov 4.2.3.5.1 Evidentiranje nadzornih podatkov zunaj vlaka 4.2.3.5.2 Evidentiranje nadzornih podatkov na vlaku 4.2.3.6 Delovanje v poslabšanih razmerah 4.2.3.6.1 Obvestilo drugim uporabnikom 4.2.3.6.2 Obvestilo strojevodjem 4.2.3.6.3 Dogovorjeni postopki ob nepredvidenih dogodkih 4.2.3.7 Upravljanje v izrednih razmerah 4.2.3.8 Pomoč vlakovnemu osebju ob nezgodi ali večji okvari železniškega voznega parka 4.3 Funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike 4.3.1 Vmesniki s TSI Infrastruktura 4.3.1.1 Opazovanje signalov 4.3.1.2 Potniška vozila 4.3.1.3 Poklicna usposobljenost 4.3.2 Vmesniki s TSI Nadzor-vodenje in signalizacija 4.3.2.1 Evidentiranje nadzornih podatkov 4.3.2.2 Budnik 4.3.2.3 Operativni predpisi ERTMS/ETCS in ERTMS/GSM-R 4.3.2.4 Opazovanje signalov in progovnih znamenj 4.3.2.5. Zaviranje vlaka 4.3.2.6 Uporaba posipanja s peskom: Osnovne postavke v zvezi s poklicno usposobljenostjo za naloge vožnje vlaka 4.3.2.7 Evidentiranje podatkov in ugotavljanje pregretosti osnih ležajev 4.3.3 Vmesniki s TSI Železniški vozni park 4.3.3.1 Zaviranje 4.3.3.2 Zahteve za potniška vozila 4.3.3.3 Vidnost vlaka 4.3.3.3.1 Na čelnem vozilu vlaka v smeri potovanja 4.3.3.3.2 Na sklepu vlaka 4.3.3.4 Slišnost vlaka 4.3.3.5 Opazovanje signalov 4.3.3.6 Budnik 4.3.3.7 Sestava vlaka in Priloga B 4.3.3.8 Parametri železniškega voznega parka, ki vplivajo na zemeljske sisteme za spremljanje vlakov in dinamično vedenje voznega parka 4.3.3.9 Posipanje s peskom 4.3.3.10 Sestava vlaka, prilogi H in J 4.3.3.11 Dogovorjeni postopek ob nepredvidenih dogodkih in upravljanje v izrednih razmerah 4.3.3.12 Evidentiranje podatkov 4.3.3.13 Aerodinamični učinki na gramozno gredo 4.3.3.14 Okoljske razmere 4.3.3.15 Bočni veter 4.3.3.16 Maksimalno nihanje tlaka v predorih 4.3.3.17 Zunanji hrup 4.3.3.18 Požarna varnost 4.3.3.19 Postopki dviga/reševanja 4.3.3.20 Koncepti spremljanja in diagnostike 4.3.3.21 Posebne specifikacije za dolge predore 4.3.3.22 Zahteve glede zmogljivosti vlečne sile 4.3.3.23 Zahteve glede vlečne adhezije 4.3.3.24 Funkcionalne in tehnične specifikacije glede pogonskega vira energije 4.3.4 Vmesniki s TSI Energijski podsistem za visoke hitrosti 4.3.5 Vmesniki s TSI Varnost v železniških predorih 4.3.6 Vmesniki s TSI za osebe z zmanjšano gibljivostjo 4.4 Operativni predpisi 4.5 Predpisi glede vzdrževanja 4.6 Poklicna usposobljenost 4.6.1 Poklicna usposobljenost 4.6.1.1 Strokovno znanje 4.6.1.2 Sposobnost uporabe znanja v praksi 4.6.2 Jezikovna usposobljenost 4.6.2.1 Načela 4.6.2.2 Raven znanja 4.6.3 Začetno in trajno preverjanje osebja 4.6.3.1 Osnovne postavke 4.6.3.2 Analiza potreb po usposabljanju 4.6.3.2.1 Oblikovanje analize potreb po usposabljanju 4.6.3.2.2 Posodabljanje analize potreb po usposabljanju 4.6.3.2.3 Posebne postavke za vlakovno osebje in pomožno osebje 4.6.3.2.3.1 Znanje o progah 4.6.3.2.3.2 Znanje o železniškem voznem parku 4.6.3.2.3.3 Pomožno osebje 4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji 4.7.1 Uvod 4.7.2 Priporočena merila za odobritev zdravnikov medicine dela in zdravstvenih organizacij 4.7.3 Merila za odobritev psihologov, ki sodelujejo pri psihološkem preverjanju, in zahteve za psihološko preverjanje 4.7.3.1 Dokazila o izobrazbi psihologov 4.7.3.2 Vsebina in razlaga psihološkega preverjanja 4.7.3.3 Izbira orodij za preverjanje 4.7.4 Zdravstveni pregledi in psihološka preverjanja 4.7.4.1 Pred nastopom službe 4.7.4.1.1 Minimalna vsebina zdravstvenega pregleda 4.7.4.1.2 Psihološko preverjanje 4.7.4.2 Po nastopu službe 4.7.4.2.1 Pogostost rednih zdravstvenih pregledov 4.7.4.2.2 Minimalna vsebina rednega zdravstvenega pregleda 4.7.4.2.3 Dodatni zdravstveni pregledi in/ali psihološka preverjanja 4.7.5 Zdravstvene zahteve 4.7.5.1 Splošne zahteve 4.7.5.2 Zahteve glede vida 4.7.5.3 Zahteve glede sluha 4.7.5.4 Nosečnost 4.7.6 Posebne zahteve v zvezi z nalogo vožnje vlaka 4.7.6.1 Pogostost rednih zdravstvenih pregledov 4.7.6.2 Dodatna vsebina zdravstvenega pregleda 4.7.6.3 Dodatne zahteve glede vida 4.7.6.4 Dodatne zahteve glede sluha in govora 4.7.6.5 Antropometrija 4.7.6.6. Svetovanje pri travmatičnih dogodkih 4.8 Registri železniške infrastrukture in železniškega voznega parka 4.8.1 Infrastruktura 4.8.2 Železniški vozni park 5 KOMPONENTE INTEROPERABILNOSTI 5.1 Opredelitev 5.2 Seznam komponent 5.3 Zmogljivosti in specifikacije komponent 6 OCENA SKLADNOSTI IN/ALI PRIMERNOSTI ZA UPORABO KOMPONENT TER VERIFIKACIJA PODSISTEMA 6.1 Komponente interoperabilnosti 6.2 Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa 6.2.1 Načela 6.2.2 Dokumentacija o predpisih in postopkih 6.2.3 Postopek ocenjevanja 6.2.3.1 Odločitev pristojnega organa 6.2.3.2 Če je ocenjevanje potrebno 6.2.4 Zmogljivost sistema 7 IZVAJANJE 7.1 Načela 7.2 Smernice za izvajanje 7.3 Posebni primeri 7.3.1 Uvod 7.3.2 Seznam posebnih primerov PRILOGA A: Operativni predpisi ERTMS/ETCS in ERTMS/GSM-R PRILOGA B: Drugi predpisi, ki omogočajo usklajeno obratovanje novih strukturnih podsistemov A. SPLOŠNO B. VARNOST IN ZAŠČITA OSEBJA C. OPERATIVNI VMESNIK Z OPREMO ZA SIGNALIZACIJO IN VODENJE IN NADZOR D. VOŽNJA VLAKA E. RESNA NESREČA, NESREČA IN INCIDENT PRILOGA C: Z VARNOSTJO POVEZANA KOMUNIKACIJSKA METODOLOGIJA PRILOGA D: INFORMACIJE, DO KATERIH MORA IMETI DOSTOP PREVOZNIK V ŽELEZNIŠKEM PROMETU, V ZVEZI S PROGAMI, NA KATERIH NAMERAVA OBRATOVATI PRILOGA E: RAVEN JEZIKA IN KOMUNIKACIJE PRILOGA F: INFORMATIVNE IN NEOBVEZNE SMERNICE ZA OCENJEVANJE PODSISTEMA VODENJE IN UPRAVLJANJE ŽELEZNIšKEGA PROMETA PRILOGA G: INFORMATIVNI IN NEOBVEZNI SEZNAM ELEMENTOV, KI SE PREVERIJO ZA VSAK OSNOVNI PARAMETER PRILOGA H: OSNOVNE POSTAVKE V ZVEZI S POKLICNO USPOSOBLJENOSTJO ZA NALOGE VOŽNJE VLAKA PRILOGA I: NI V UPORABI PRILOGA J: OSNOVNE POSTAVKE V ZVEZI S POKLICNO USPOSOBLJENOSTJO ZA NALOGE, POVEZANE S „SPREMLJANJEM VLAKOV“ PRILOGA K: NI V UPORABI PRILOGA L: OSNOVNE POSTAVKE V ZVEZI S POKLICNO USPOSOBLJENOSTJO ZA NALOGE PRIPRAVE VLAKA PRILOGA M: NI V UPORABI PRILOGA N: INFORMATIVNE IN NEOBVEZNE SMERNICE ZA IZVAJANJE PRILOGA O: NI V UPORABI PRILOGA P: IDENTIFIKACIJA VOZILA PRILOGA Q: NI V UPORABI PRILOGA R: IDENTIFIKACIJA VLAKA PRILOGA S: NI V UPORABI PRILOGA T: ZAVORNA MOČ PRILOGA U: SEZNAM ODPRTIH TOčK PRILOGA V: PRIPRAVA IN POSODABLJANJE DOKUMENTOV S PRAVILI ZA STROJEVODJE SLOVAR

1 Uvod

1.1 Tehnično področje uporabe

Ta TSI se nanaša na podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa, ki je eden od podsistemov, navedenih v Prilogi II(1) k Direktivi 96/48/ES, kakor je spremenjena z Direktivo 2004/50/ES, in njegovo vzdrževanje.

Ta TSI se uporablja za naslednje razrede vlakov, ne glede na to, ali gre za motorne vlake in motorne garniture (nedeljive med obratovanjem) ali posamezna vozila. Uporablja se tako za potniška vozila kot vozila, ki niso namenjena za prevoz potnikov:

razred 1 : Vlaki z največjo hitrostjo najmanj 250 km/h,

razred 2 : Vlaki z največjo hitrostjo najmanj 190 km/h, vendar manj kot 250 km/h.]

V skladu s Prilogo I k Direktivi so specifikacije opredeljene za vsako od naslednjih kategorij prog:

— kategorija I: posebej zgrajene proge za visoke hitrosti, opremljene za hitrosti, ki so na splošno enake ali višje od 250 km/h,

— kategorija II: posebej nadgrajene proge za visoke hitrosti, opremljene za hitrosti okoli 200 km/h,

— kategorija III: posebej nadgrajene proge za visoke hitrosti, ki imajo posebne lastnosti zaradi topografskih, reliefnih ali urbanističnih omejitev, na katerih mora biti hitrost prilagojena za vsak primer posebej.]

1.2 Geografsko področje uporabe

Geografsko področje uporabe te TSI je vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, opisan v Prilogi I k Direktivi 96/48/ES, kakor je spremenjena z Direktivo 2004/50/ES.

1.3 Vsebina te TSI

V skladu s členom 5(3) in Prilogo I(1)(b) k Direktivi 96/48/ES, kakor je spremenjena z Direktivo 2004/50/ES, ta TSI:

(a) navaja predvideno področje uporabe (poglavje 2);

(b) določa bistvene zahteve za podsistem (poglavje 3) in njegove vmesnike z drugimi podsistemi (poglavje 4);

(c) določa funkcionalne in tehnične specifikacije, ki jih morajo izpolnjevati ciljni podsistem in njegovi vmesniki z drugimi podsistemi (poglavje 4).

(d) določa komponente interoperabilnosti in vmesnike, ki morajo biti predmet evropskih specifikacij, vključno z evropskimi standardi, potrebnimi za doseganje interoperabilnosti znotraj vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti (poglavje 5);

(e) za vsak obravnavani primer navaja postopke za ocenjevanje skladnosti ali primernosti za uporabo komponent interoperabilnosti po eni strani ali ES-verifikacijo podsistemov po drugi strani (poglavje 6);

(f) navaja strategijo za izvajanje TSI (poglavje 7);

(g) za zadevno osebje navaja poklicno usposobljenost ter zdravstvene in varnostne razmere pri delu, ki so nujne za obratovanje in vzdrževanje podsistema pa tudi za uresničevanje TSI.

Poleg tega se lahko v skladu s členom 5(5) za vsako TSI predvidijo posebni primeri; ti so navedeni v poglavju 7.

Navsezadnje ta TSI v poglavju 4 zajema tudi posebna pravila glede obratovanja in vzdrževanja za področje uporabe, navedeno v zgornjih točkah 1.1 in 1.2.

2 Opredelitev podsistema/področja uporabe

2.1 Podsistem

Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa je eden od podsistemov, ki sestavljajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, naveden v Prilogi II k Direktivi 96/48/ES.

2.2 Področje uporabe

V povezavi s Prilogo I k Direktivi 96/48/ES (kakor je spremenjena v Prilogi I k Direktivi 2004/50/ES) se področje uporabe te TSI nanaša na podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa za upravljavce železniške infrastrukture in prevoznike v železniškem prometu pri obratovanju vlakov na progah vseevropskega železniškega omrežja za visoke hitrosti.

Specifikacije, določene v tej TSI za vodenje in upravljanje železniškega prometa, se lahko uporabljajo kot referenčni dokument za obratovanje drugih vlakov na progah vseevropskega železniškega omrežja za visoke hitrosti, čeprav niso zajeti na področje uporabe te TSI.

▼M1

2.2.1 Osebje in vlaki

Oddelka 4.6 in 4.7 se uporabljata za osebje, ki opravlja za varnost pomembne naloge spremljanja vlaka pri prehodu meje med državami, delujoče zunaj krajev, ki so v programu omrežja posameznega upravljavca železniške infrastrukture določeni kot „obmejni“ in so vključeni v njegovo varnostno dovoljenje.

Kot je določeno v točki 8 Priloge VI k Direktivi 2007/59/ES, se oddelek „4.6.2 Jezikovna usposobljenost“ dodatno uporablja za voznike vlakov.

Če je dejavnost uslužbenca povezana le z delom znotraj „obmejnih“ krajev, opisanih v prvem odstavku tega oddelka, se ne šteje, da je uslužbenec prečkal mejo.

Za osebje, ki opravlja za varnost pomembne naloge odprave vlakov in odobritve vožnje vlaka, se uporablja medsebojno priznavanje strokovne usposobljenosti med državami članicami.

Za osebje, ki opravlja za varnost pomembne naloge, povezane s končno pripravo vlaka, preden bo ta prečkal mejo, in dela zunaj „obmejnih“ krajev, opisanih v prvem odstavku tega oddelka, velja pododdelek 4.6 ob medsebojnem priznavanju pogojev glede zdravja in varnosti pri delu med državami članicami. Če vsa vozila vlaka, ki prečka državno mejo, prečkajo mejo le do „obmejnih“ krajev, opisanih v prvem odstavku tega oddelka, kakor je opisano zgoraj, se vlak ne šteje za mednarodni vlak.

To je povzeto v naslednjih preglednicah:







Osebje, ki sodeluje pri sestavi in odpravi vlakov, ki bodo prečkali državne meje in nadaljevali vožnjo prek obmejnega kraja Naloge Strokovna usposobljenost Zdravstvene zahteve Spremljanje vlaka 4.6 4.7 Odobritev vožnje vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Priprava vlaka 4.6 Medsebojno priznavanje Odprava vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje







Osebje, ki upravlja vlake, ki ne prečkajo državnih meja ali jih prečkajo le do obmejnih krajev Naloge Strokovna usposobljenost Zdravstvene zahteve Spremljanje vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Odobritev vožnje vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Priprava vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Odprava vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje

▼B

2.2.2 Načela obratovanja

Splošni cilj pričujoče različice te TSI, ki je druga po začetku veljavnosti Direktive 96/48/ES, vendar prva, ki upošteva spremembe iz Direktive 2004/50/ES, je omogočiti usklajeno obratovanje strukturnih podsistemov, ki naj bi se uporabljali v omrežju za visoke hitrosti. Zlasti predpisi in postopki, ki so neposredno povezani z obratovanjem novega sistema za nadzor vlakov in signalizacijo, morajo biti v enakih razmerah enaki.

Na začetku je ta TSI zajemala le tiste elemente (kakor je določeno v poglavju 4) podsistema „Vodenje in upravljanje železniškega prometa“ za visoke hitrosti, pri katerih med prevozniki v železniškem prometu in upravljavci železniške infrastrukture večinoma obstajajo operativni vmesniki ali pri katerih je interoperabilnost posebej koristna. Pri tem so bile ustrezno upoštevane zahteve iz Direktive 2004/49/ES (Direktiva o varnosti na železnicah).

V nadaljevanju so v Prilogi A k tej TSI določeni podrobni operativni predpisi za Evropski sistem vodenja vlakov (ETCS) in Globalni sistem mobilnih komunikacij – železnica (GSM-R).

2.2.3 Uporabnost pri obstoječih vozilih in infrastrukturi

Čeprav se večina zahtev iz te TSI nanaša na procese in postopke, se številne zahteve nanašajo tudi na fizične elemente, vlake in vozila, ki so pomembni za obratovanje.

Merila za načrtovanje teh elementov so opisana v TSI za druge podsisteme, denimo železniški vozni park. V okviru TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa je upoštevana njihova operativna funkcija.

V teh primerih se priznava, da lahko spreminjanje obstoječega železniškega voznega parka/infrastrukture, da bi izpolnili vse zahteve te TSI, pomeni velik strošek. Zato je treba zadevne zahteve uporabljati le za nove elemente, ali kadar je element dograjen ali obnovljen in potrebuje novo dovoljenje za obratovanje po členu 14(3) Direktive 96/48/ES.

2.3 Povezava med to TSI in Direktivo 2004/49/ES

Čeprav je ta TSI oblikovana v okviru Direktive o interoperabilnosti 96/48/ES (kakor je spremenjena z Direktivo 2004/50/ES), obravnava zahteve, tesno povezane z operativnimi postopki in procesi, ki se zahtevajo od upravljavca infrastrukture ali prevoznika v železniškem prometu, kadar ta zaprosi za varnostno dovoljenje/spričevalo iz Direktive o varnosti na železnicah (2004/49/ES).

3 Bistvene zahteve

3.1 Skladnost z bistvenimi zahtevami

V skladu s členom 4(1) Direktive 96/48/ES morajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, podsistemi in komponente interoperabilnosti izpolnjevati bistvene zahteve, ki so določene med splošnimi zahtevami v Prilogi III k tej direktivi.

3.2 Bistvene zahteve – pregled

Bistvene zahteve zajemajo:

— varnost,

— zanesljivost in razpoložljivost,

— zdravje,

— varstvo okolja,

— tehnično združljivost.

V skladu z Direktivo 96/48/ES so bistvene zahteve lahko splošno veljavne za celoten vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti ali pa so specifične za vsak podsistem in njegove komponente.

3.3 Posebni vidiki teh zahtev

Pomen splošnih zahtev za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa je opredeljen v naslednjih klavzulah.

3.3.1 Varnost

V skladu s Prilogo III k Direktivi 96/48/ES so bistvene zahteve glede varnosti, ki veljajo za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa, naslednje:

Bistvena zahteva 1.1.1 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Načrtovanje, gradnja ali izdelava, vzdrževanje in spremljanje za varnost pomembnih komponent in zlasti tistih, ki so vključene v vožnjo vlakov, morajo pod ustreznimi pogoji jamčiti varnost na ravni, ki je določena za to omrežje, vključno za posebne poslabšane razmere.“

Kar zadeva podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa, je ta bistvena zahteva obravnavana v specifikaciji pododdelka „vidnost vlaka“ (pododdelka 4.2.2.1 in 4.3) in „slišnost vlaka“ v pododdelkih 4.2.2.2 in 4.3.

Bistvena zahteva 1.1.2 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Parametri za sistem kolo/tir morajo izpolnjevati zahteve stabilnosti, ki so potrebne za zagotovitev varne vožnje pri največji dovoljeni hitrosti.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

Bistvena zahteva 1.1.3 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Komponente, ki se uporabljajo, morajo prenesti vse običajne in izjemne obremenitve, ki so bile ugotovljene med njihovim obratovanjem. Učinki nepredvidenih napak na varnost morajo biti omejeni z ustreznimi sredstvi.“

Kar zadeva podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa, je ta bistvena zahteva obravnavana v specifikaciji pododdelka „vidnost vlaka“ (pododdelka 4.2.2.1 in 4.3).

Bistvena zahteva 1.1.4 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Načrtovanje fiksnih naprav in železniškega voznega parka ter izbira uporabljenega materiala morata biti taka, da pri požaru omejujeta nastajanje, širjenje in učinke ognja ali dima.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

Bistvena zahteva 1.1.5 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Vse naprave, ki jih bodo uporabniki upravljali, morajo biti zasnovane tako, da ne ogrožajo varnega obratovanja naprav ali zdravja in varnosti uporabnikov, kadar se uporabljajo na predvideni način, ki ni v skladu z ustreznimi navodili.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

3.3.2 Zanesljivost in razpoložljivost

Bistvena zahteva 1.2 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Spremljanje in vzdrževanje fiksnih in gibljivih komponent, ki so udeležene v vožnji vlakov, morajo biti organizirane, izvedene in kvantificirane tako, da delujejo pod predvidenimi pogoji.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

3.3.3 Zdravje

Bistvena zahteva 1.3.1 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Materiali, ki so zaradi načina uporabe lahko nevarni za zdravje tistih, ki imajo do njih dostop, se v vlakih in železniški infrastrukturi ne smejo uporabljati.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

Bistvena zahteva 1.3.2 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Te materiale je treba izbrati, razvijati in uporabljati tako, da se omeji emisija škodljivih in nevarnih dimov ali plinov, zlasti ob požaru.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

3.3.4 Varstvo okolja

Bistvena zahteva 1.4.1 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Treba je presoditi posledice vzpostavitve in delovanja vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti na okolje in jih upoštevati v fazi projektne zasnove sistema v skladu z veljavnimi določbami Skupnosti.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

Bistvena zahteva 1.4.2 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Materiali, ki se uporabljajo v vlakih in infrastrukturi, morajo preprečevati emisijo dimov ali plinov, ki so škodljivi ali nevarni za okolje, zlasti ob požaru.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

Bistvena zahteva 1.4.3 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Železniški vozni park in sistemi za dobavo energije morajo biti zasnovani in proizvedeni tako, da so elektromagnetsko združljivi z napravami, opremo in javnimi ali zasebnimi omrežji, katere lahko ovirajo.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

3.3.5 Tehnična združljivost

Bistvena zahteva 1.5 Priloge III k Direktivi 96/48/ES

„Tehnične značilnosti infrastruktur in stabilnih naprav morajo biti združljive druga z drugo in z vlaki, ki se bodo uporabljali na vseevropskem železniškem sistemu za visoke hitrosti.

Če je na nekaterih delih omrežja skladnost teh značilnosti težko doseči, je mogoče uvesti začasne rešitve, ki zagotavljajo združljivost v prihodnje.“

Ta bistvena zahteva ne velja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

3.4 Vidiki, ki so posebej povezani s podsistemom Vodenje in upravljanje železniškega prometa

3.4.1 Varnost

Bistvena zahteva 2.7.1 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Usklajenost predpisov za delovanje omrežja in usposobljenost strojevodij in vlakospremnega osebja mora zagotavljati varno mednarodno obratovanje.

Vzdrževalne dejavnosti in njihova pogostost, usposabljanje in strokovnost vzdrževalcev ter sistem zagotavljanja kakovosti v vzdrževalnih centrih prevoznikov morajo zagotavljati visoko raven varnosti.“

To bistveno zahtevo obravnavajo naslednji pododdelki te specifikacije:

— Identifikacija vozila (pododdelek 4.2.2.3)

— Zaviranje vlaka (pododdelek 4.2.2.6)

— Sestava vlaka (pododdelek 4.2.2.5)

— Zahteve za potniška vozila (pododdelek 4.2.2.4)

— Zagotavljanje, da je vlak v dobrem voznem stanju (pododdelek 4.2.2.7)

— Vidnost vlaka (pododdelka 4.2.2.1 in 4.3)

— Slišnost vlaka (pododdelka 4.2.2.1 in 4.3)

— Odhod vlaka (pododdelek 4.2.3.3)

— Upravljanje prometa (pododdelek 4.2.3.4)

— Opazovanje signalov in budnik (pododdelek 4.3)

— Komunikacije v zvezi z varnostjo (pododdelka 4.2.1.5 in 4.6)

— Dokumentacija za strojevodje (pododdelek 4.2.1.2)

— Dokumentacija za osebje prevoznikov železniškega prometa razen strojevodij (pododdelek 4.2.1.3)

— Dokumentacija za osebje upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka (pododdelek 4.2.1.4)

— Obratovanje v poslabšanih razmerah (pododdelek 4.2.3.6)

— Upravljanje v izrednih razmerah (pododdelek 4.2.3.7)

— Operativni predpisi ERTMS (pododdelek 4.4)

— Poklicna usposobljenost (pododdelka 2.2.1 in 4.6)

— Zdravstveni in varnostni pogoji (pododdelka 2.2.1 in 4.7)

3.4.2 Zanesljivost in razpoložljivost

Bistvena zahteva 2.7.2 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Vzdrževalne dejavnosti in njihova pogostost, usposabljanje in strokovnost vzdrževalcev ter sistem zagotavljanja kakovosti v vzdrževalnih centrih prevoznikov morajo zagotavljati visoko raven zanesljivosti in razpoložljivosti.“

To bistveno zahtevo zagotavljajo naslednji pododdelki te specifikacije:

— Sestava vlaka (pododdelek 4.2.2.5)

— Zagotavljanje, da je vlak v dobrem voznem stanju (pododdelek 4.2.2.7)

— Upravljanje prometa (pododdelek 4.2.3.4)

— Komunikacije v zvezi z varnostjo (pododdelek 4.2.1.5)

— Obratovanje v poslabšanih razmerah (pododdelek 4.2.3.6)

— Upravljanje v izrednih razmerah (pododdelek 4.2.3.7)

— Poklicna usposobljenost (pododdelek 4.6)

— Zdravstveni in varnostni pogoji (pododdelek 4.7)

3.4.3 Tehnična združljivost

Bistvena zahteva 2.7.3 Priloge III k Direktivi 96/48/ES:

„Usklajenost predpisov za delovanje omrežij in usposobljenost strojevodij in vlakospremnega osebja ter osebja, zadolženega za vodenje in upravljanje prometa, mora zagotavljati učinkovitost delovanja vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.“

To bistveno zahtevo obravnavajo naslednji pododdelki te specifikacije:

— Identifikacija vozila (pododdelek 4.2.2.3)

— Zaviranje vlaka (pododdelek 4.2.2.6)

— Sestava vlaka (pododdelek 4.2.2.5)

— Zahteve za potniška vozila (pododdelek 4.2.2.4)

— Komunikacije v zvezi z varnostjo (pododdelek 4.2.1.5)

— Delovanje v poslabšanih razmerah (pododdelek 4.2.3.6)

— Upravljanje v izrednih razmerah (pododdelek 4.2.3.7)

4 Značilnosti podsistema

4.1 Uvod

Vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti (TEN), za katerega se uporablja Direktiva 96/48/ES in katerega del je podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa, je integriran sistem in treba je preveriti njegovo usklajenost. Zlasti je treba pregledati usklajenost specifikacij za podsistem, njegove vmesnike s sistemom, v katerega se vključujejo, in operativne predpise.

Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa, kakor je opisan v pododdelku 2.2, ob upoštevanju vseh ustreznih bistvenih zahtev zajema le elemente, določene v naslednjem oddelku.

V skladu z Direktivo 2001/14/ES je upravljavec infrastrukture v celoti odgovoren za predložitev vseh ustreznih zahtev za vlake, ki imajo dovoljenje za vožnjo po njegovem omrežju, pri čemer se upoštevajo nagibne razmere posameznih prog ter funkcionalne ali tehnične specifikacije, določene v nadaljevanju.

4.2 Funkcionalne in tehnične specifikacije za podsistem

Funkcionalne in tehnične specifikacije za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa sestavljajo:

— specifikacije, ki se nanašajo na osebje,

— specifikacije, ki se nanašajo na vlake,

— specifikacije, ki se nanašajo na obratovanje vlaka.

4.2.1 Specifikacije, ki se nanašajo na osebje

4.2.1.1 Splošne zahteve

Ta oddelek obravnava osebje, ki sodeluje pri vodenju podsistema z izvajanjem za varnost pomembnih nalog, v katere je vključen neposreden vmesnik med prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture.

— Osebje prevoznika v železniškem prometu: — — opravlja nalogo vožnje vlakov in je del „vlakovnega osebja“ (v tem dokumentu „strojevodja“), — opravlja naloge na vlaku (razen vožnje) in je del „vlakovnega osebja“, — opravlja naloge priprave vlakov.

— Osebje upravljavca infrastrukture, ki opravlja nalogo odobritve vožnje vlakov

Zajeta področja so:

— dokumentacija,

— komunikacija

ter v obsegu, ki je določen v oddelku 2.2 te TSI:

— usposobljenost (glej pododdelek 4.6 ter priloge H, J in L),

— zdravstveni in varnostni pogoji (glej pododdelek 4.7).

4.2.1.2 Dokumentacija za strojevodje

Prevoznik v železniškem prometu, ki upravlja vlak, mora strojevodji pravočasno zagotoviti vse potrebne informacije, da ta lahko opravi svoje naloge.

Te informacije morajo upoštevati vse potrebne elemente za obratovanje v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah za proge, na katerih poteka promet, in za železniški vozni park, ki se uporablja na teh progah.

4.2.1.2.1 Pravilnik

Vsi potrebni postopki, ki veljajo za strojevodjo, morajo biti zajeti v dokumentu ali računalniški datoteki z naslovom „Pravilnik za strojevodjo“.

V „Pravilniku za strojevodjo“ so navedene zahteve, ki veljajo za vse prevožene proge in železniški vozni park, uporabljen na teh progah, v skladu z obratovanjem v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah, na katere lahko naleti strojevodja.

„Pravilnik za strojevodjo“ mora zajemati dva ločena vidika:

— prvi opisuje skupne predpise in postopke, ki veljajo po vsem vseevropskem železniškem omrežju (ob upoštevanju vsebine prilog A, B in C),

— drugi določa vse potrebne predpise in postopke, značilne za posameznega upravljavca infrastrukture.

Vsebovati mora postopke, ki zajemajo najmanj naslednje vidike:

— varnost in zaščita osebja,

— signalizacija, nadzor in vodenje,

— obratovanje vlakov, tudi v poslabšanih razmerah,

— vleka in železniški vozni park,

— nezgode in nesreče.

Za sestavo tega dokumenta je odgovoren prevoznik v železniškem prometu.

Prevoznik v železniškem prometu mora pravilnik za strojevodjo predstaviti v enaki obliki za vso infrastrukturo, po kateri bo strojevodja vozil.

Pravilnik ima dva dodatka:

— dodatek 1: Priročnik za komunikacijske postopke,

— dodatek 2: Zbirka obrazcev

Prevoznik v železniškem prometu mora pravilnik za strojevodjo napisati v jeziku ene od držav članic ali v „delovnem“ jeziku enega od upravljavcev infrastrukture, za katere bodo pravila veljala. To ne bo veljalo za sporočila in obrazce, ki morajo ostati v „delovnem“ jeziku upravljavcev infrastrukture.

Postopek za pripravo in posodobitev pravilnika za strojevodjo obsega naslednje korake:

— upravljavec infrastrukture (ali organizacija, ki je odgovorna za pripravo operativnih predpisov) mora prevozniku v železniškem prometu predložiti ustrezne informacije v „delovnem“ jeziku upravljavca infrastrukture,

— prevoznik v železniškem prometu mora sestaviti začetni ali posodobljen dokument,

— če prevoznik v železniškem prometu ne sestavi pravilnika za strojevodjo v istem jeziku, v katerem je bila ustrezna informacija prvotno predložena, mora poskrbeti za vse potrebne prevode.

V skladu z odstavkom 2 Priloge III k Direktivi 2004/49/ES mora sistem varnega upravljanja upravljavca infrastrukture vključevati postopek validacije, ki zagotavlja, da je vsebina dokumentacije, predložene prevoznikom v železniškem prometu, popolna in točna.

V skladu z odstavkom 2 Priloge III Direktive 2004/49/ES mora sistem varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu vključevati postopek validacije, ki zagotavlja, da je vsebina pravilnika popolna in točna.

Priloga V opisuje ta postopek v obliki diagrama in vsebuje pregled postopka.

4.2.1.2.2 Opis proge in ustrezne opreme ob progah, na katerih poteka promet

Strojevodjem je treba za proge, po katerih bodo vozili, zagotoviti opis prog in s tem povezane opreme ob progi, ki se nanaša na nalogo vožnje vlaka. Te informacije morajo biti opredeljene v enotnem dokumentu, poimenovanem „Navodila o progi“ (v pisni ali računalniški obliki).

Navodila o progi morajo zajemati vsaj naslednje podatke:

— splošne obratovalne lastnosti,

— oznake o nagibnih razmerah oziroma o lomu nivelete na progi,

— podroben diagram proge.

4.2.1.2.2.1 Priprava navodil o progi

Navodila o progi morajo biti sestavljena v enem od jezikov držav članic, ki ga izbere prevoznik v železniškem prometu, ali v „delovnem“ jeziku, ki ga uporablja upravljavec infrastrukture.

Vsebovati morajo naslednje informacije (seznam ni dokončen):

— splošne obratovalne lastnosti: — — vrsta signalizacije in ustrezen prometni režim (dvotirna proga, dvosmerni promet, vožnja po levi ali desni itn.), — vrsta pogonskega vira energije, — vrsta naprav za vzpostavljanje radijske zveze med vlakom in mestom, s katerega se vodi promet.

— oznake o nagibnih razmerah oziroma o lomu nivelete na progi: — — vrednosti vzponov in padcev ter njihova natančna lokacija

— podroben diagram proge: — — imena postaj in ključnih mest na progi ter njihov položaj; — predori – vključno z lokacijo, imenom, dolžino, posebne informacije, kakršne so dostopne poti in točke varnega izstopa ter varna mesta za evakuacijo potnikov; — bistvene lokacije, kot so nevtralni odseki železniškega omrežja, — dovoljene hitrostne omejitve za vsak zadevni tir in po potrebi različne hitrosti za nekatere vrste vlakov, — ime organizacije, odgovorne za nadzor upravljanja prometa, in imena območij nadzora upravljanja prometa, — imena in območja nadzora središč za upravljanje prometa, kot so postavljalnice, — identifikacija radijskih kanalov, ki naj se uporabijo.

Obliko Navodil o progi je treba pripraviti enako za vse infrastrukture, po katerih poteka promet vlakov enega prevoznika.

Navodila o progi sestavi prevoznik na podlagi informacij, ki jih prejme od upravljavca infrastrukture.

V skladu z odstavkom 2 Priloge III k Direktivi 2004/49/ES mora sistem varnega upravljanja upravljavca infrastrukture vključevati postopek validacije, ki zagotavlja, da je vsebina dokumentacije, predložene prevoznikom v železniškem prometu, popolna in točna.

V skladu z odstavkom 2 Priloge III Direktive 2004/49/ES mora sistem varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu vključevati postopek validacije, ki zagotavlja, da je vsebina pravilnika popolna in točna.

4.2.1.2.2.2 Spremenjeni elementi

Upravljavec infrastrukture mora prevoznika obvestiti o vseh elementih, ki so bodisi trajno bodisi začasno spremenjeni. O spremembah ga mora obvestiti pravočasno, da prevoznik v železniškem prometu preuči njihove posledice, posodobi dokumente in pouči osebje. Prevoznik v železniškem prometu jih mora zbrati v za to namenjenem dokumentu ali računalniški datoteki, katerih oblika je enaka za vse infrastrukture, po katerih poteka promet vlakov enega prevoznika.

V skladu z odstavkom 2 Priloge III k Direktivi 2004/49/ES mora sistem varnega upravljanja upravljavca infrastrukture vključevati postopek validacije, ki zagotavlja, da je vsebina dokumentacije, predložene prevoznikom v železniškem prometu, popolna in točna.

V skladu z odstavkom 2 Priloge III k Direktivi 2004/49/ES mora sistem varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu vključevati postopek validacije, ki zagotavlja, da je vsebina dokumenta o spremenjenih elementih popolna in točna.

4.2.1.2.2.3 Takojšnje obveščanje strojevodje

Postopek takojšnjega obveščanja strojevodij o vseh spremembah varnostnih ureditev na vlakovni poti morajo opredeliti zadevni upravljavci infrastrukture (postopek mora biti enoten, kjer se uporabljajo sistemi ERTMS/ETCS).

4.2.1.2.3 Vozni redi

Pošiljanje podatkov o voznih redih omogoča točnost vožnje vlakov in pomaga pri učinkovitosti storitev.

Prevoznik v železniškem prometu mora strojevodjem posredovati informacije, potrebne za normalen promet vlakov, ki vključujejo vsaj naslednje:

— identifikacijo vlaka,

— po potrebi dneve, ko vlaki vozijo,

— kraje postanka in s tem povezana opravila,

— druge časovne točke,

— čas prihoda/odhoda/prevoza na vsaki od navedenih točk.

Take informacije o prometu vlakov, ki morajo temeljiti na informacijah, ki jih zagotovi upravljavec infrastrukture, se lahko pošljejo v elektronski obliki ali na papirju.

Oblika informacij za strojevodje mora biti enotna po vseh progah, po katerih vozi prevoznik v železniškem prometu.

4.2.1.2.4 Železniški vozni park

Prevoznik v železniškem prometu mora strojevodji zagotoviti vse informacije v zvezi z obratovanjem železniškega voznega parka v poslabšanih razmerah (kakor so vlaki, ki potrebujejo pomoč). Taka dokumentacija mora obravnavati tudi poseben vmesnik z osebjem upravljavca infrastrukture za tovrstne primere.

4.2.1.3 Dokumentacija za osebje prevoznikov železniškega prometa razen strojevodij

Prevoznik v železniškem prometu mora vsemu svojemu osebju (vlakovnemu ali drugemu), vključenemu v za varnost pomembne naloge, ki vsebujejo neposreden vmesnik z osebjem, opremo ali sistemi upravljavca infrastrukture, priskrbeti pravila, postopke ter posebne informacije o železniškem voznem parku in progi, potrebne za take naloge. Te informacije se uporabljajo pri obratovanju v normalnih in poslabšanih razmerah.

Struktura, oblika, vsebina ter postopek priprave in posodabljanja teh informacij za vlakovno osebje morajo biti v skladu s specifikacijo iz pododdelka 4.2.1.2 te TSI.

4.2.1.4 Dokumentacija za osebje upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka

Vse informacije, potrebne za zagotavljanje komunikacije v zvezi z varnostjo med osebjem, ki odobri vožnjo vlakov, in vlakovnim osebjem, morajo biti določene v:

— dokumentih, ki opisujejo komunikacijski protokol (Priloga C),

— dokumentu z naslovom Zbirka obrazcev.

Upravljavec infrastrukture mora te dokumente sestaviti v svojem „delovnem“ jeziku.

4.2.1.5 Komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem, drugim osebjem prevoznika v železniškem prometu in osebjem, ki odobri vožnjo vlaka

Za komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem, drugim osebjem prevoznika v železniškem prometu (kakor je opredeljeno v Prilogi L) in osebjem, ki odobri vožnjo vlaka, se uporablja „delovni“ jezik (glej slovar), ki ga uporablja upravljavec infrastrukture na zadevni progi.

Načela za komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem in osebjem, ki je odgovorno za odobritev vožnje vlakov, so navedena v Prilogi C.

V skladu z Direktivo 2001/14/ES je upravljavec infrastrukture odgovoren za objavo „delovnega jezika“, ki ga njegovo osebje uporablja med vsakodnevnim obratovanjem.

Kadar pa je zaradi lokalne prakse treba zagotoviti uporabo še enega jezika, mora upravljavec infrastrukture določiti zemljepisne meje njegove uporabe.

4.2.2 Specifikacije, ki se nanašajo na vlake

4.2.2.1 Vidnost vlaka

4.2.2.1.1 Splošna zahteva

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da so vlaki opremljeni s sredstvi, ki označujejo čelo in sklep vlaka.

4.2.2.1.2 Čelo vlaka

Prevoznik v železniškem prometu mora z namestitvijo in razporeditvijo prižganih belih čelnih luči zagotoviti, da je približujoči se vlak jasno viden in prepoznaven. Tako ga je kot takega mogoče razlikovati od bližnjih cestnih vozil in drugih premikajočih se predmetov.

▼M1

Podrobna specifikacija je navedena v pododdelku 4.3.3.3.1.

▼B

4.2.2.2 Slišnost vlaka

4.2.2.2.1 Splošna zahteva

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da so vlaki opremljeni z zvočno opozorilno napravo, ki označuje, da se približuje vlak.

4.2.2.2.2 Nadzorna tipka

Zvočno opozorilno napravo mora biti mogoče sprožiti iz vseh voznih položajev.

4.2.2.3 Identifikacija vozila

Vsako vozilo mora imeti številko, po kateri se razlikuje od vseh drugih železniških vozil. Ta številka mora biti označena na vidnem mestu vsaj na vsaki vzdolžni stranici vozila.

Označene morajo biti tudi operativne omejitve, ki veljajo za vozilo.

Dodatne zahteve so določene v Prilogi P.

4.2.2.4 Zahteve za potniška vozila

— Združljivost med potniškimi vozili in peroni na načrtovanih potniških postajališčih mora zagotavljati varen vstop in izstop.

— Potniki lahko z notranje strani odprejo vrata, namenjena za njihovo uporabo, šele ko se vlak ustavi in jih vlakovno osebje sprosti.

— Sprostitev vrat mora biti za vsako stran vlaka ločena. Brezhibnost zapiranja in blokiranja vrat na potniških vlakih mora biti stalno označena.

— Sprostitve vrat ne sme biti mogoče sprožiti z uporabo vlečne sile. (Za namen te zahteve „sprostitev vrat“ pomeni, da je vlakovno osebje potnikom omogočilo odpiranje vrat.)

— Vsa vozila, ki prevažajo potnike, morajo biti opremljena z zasilnimi izhodi.

— Potniška vozila morajo biti opremljena z alarmom, ki ga lahko sprožijo potniki, ali z zasilno zavoro. Če se ta sproži, mora biti strojevodja na to takoj opozorjen, vendar mora ohraniti nadzor nad vlakom.

4.2.2.5 Sestava vlaka

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti pravila in postopke, ki jih mora upoštevati njegovo osebje, da se zagotovi skladnost vlaka z dodeljeno potjo.

Zahteve glede sestave vlaka morajo upoštevati naslednje elemente:

— vozila — — vsa vozila vlaka morajo izpolnjevati vse zahteve, ki veljajo na progah, po katerih bo vlak vozil, — vsa vozila vlaka morajo biti primerna za vožnjo pri največji hitrosti, pri kateri naj bi vlak vozil, — vsa vozila vlaka morajo biti vseskozi med potovanjem znotraj določenega vzdrževalnega intervala (glede časa in razdalje),

— vlak — — kombinacija vozil, ki sestavljajo vlak, mora ustrezati tehničnim omejitvam zadevne proge in ne sme biti daljša od največje dovoljene dolžine za odhodne in sprejemne postaje ali službena mesta, — prevoznik v železniškem prometu mora poskrbeti, da je vlak tehnično ustrezen za vožnjo in da tak ostane do konca potovanja,

— teža in osna obremenitev — — teža vlaka mora biti znotraj največje dovoljene teže, ki velja za odsek proge, trdnost spenjač, vlečno moč in druge ustrezne značilnosti vlaka; upoštevati je treba omejitve osne obremenitve,

— največja hitrost vlaka — — pri največji hitrosti, pri kateri lahko vlak vozi, je treba upoštevati morebitne omejitve na zadevni progi, zavorno učinkovitost, osno obremenitev in vrsto vozila,

— kinematični razpon — — kinematični profil vsakega vozila (skupaj z vsem tovorom) vlaka mora biti znotraj največjega dovoljenega za odsek proge.

Dodatne omejitve se lahko zahtevajo ali predpišejo zaradi vrste zavornega režima ali vrste vleke na posameznem vlaku.

Sestavo vlaka je treba opisati v usklajenem dokumentu sestave vlaka (glej Prilogo U).

4.2.2.6 Zaviranje vlaka

4.2.2.6.1 Minimalne zahteve zavornega sistema

Vsa vozila vlaka morajo biti povezana z neprekinjenim samodejnim zavornim sistemom, kakor je opredeljen v TSI za železniški vozni park.

Čelna in sklepna vozila (vključno z vsemi vlečnimi vozili) vseh vlakov morajo imeti delujočo samodejno zavoro.

Če se vlak po nesreči strga na dva dela, se mora ta zavora samodejno sprožiti, tako da se oba dela razstavljenih vozil ustavita.

4.2.2.6.2 Zavorna moč

Upravljavec infrastrukture se mora odločiti, ali:

— prevoznikom v železniškem prometu predloži informacije, potrebne za izračun zahtevane zavorne moči za zadevne proge, vključno z informacijami glede sprejemljivih zavornih sistemov in pogojev za njihovo uporabo, ali

— kot drugo možnost predloži dejansko zahtevano moč.

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti zadostno zavorno moč, tako da svojemu osebju pošlje zavorne predpise, ki jih mora spoštovati.

Informacije, ki jih potrebuje prevoznik v železniškem prometu za izračun zavorne moči, potrebne za ustavitev in mirovanje vlaka, morajo upoštevati nagibne razmere vseh zadevnih prog, dodeljeno pot in razvoj sistema ERTMS/ETCS.

Dodatne zahteve so določene v Prilogi T.

4.2.2.7 Zagotavljanje, da je vlak v dobrem voznem stanju

4.2.2.7.1 Splošna zahteva

Prevoznik v železniškem prometu mora določiti postopek, s katerim zagotovi, da vsa varnostna oprema na vlaku v celoti deluje in da vlak lahko varno vozi.

Prevoznik v železniškem prometu mora upravljavca infrastrukture obvestiti o vseh spremembah značilnosti vlaka, ki vplivajo na zmogljivost, ali morebitnih spremembah, zaradi katerih na dodeljeni poti ne bi bilo prostora za vlak.

Upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu morata opredeliti in posodabljati pogoje in postopke za vožnjo vlakov v poslabšanih razmerah.

4.2.2.7.2 Zahtevani podatki

Podatki, potrebni za varno in učinkovito obratovanje, in postopek, s katerim je treba te podatke sporočiti, morajo zajemati:

— identifikacijo vlaka,

— navedbo prevoznika v železniškem prometu, ki je odgovoren za vlak,

— dejansko dolžino vlaka,

— ali vlak nenačrtovano prevaža potnike ali živali,

— vse operativne omejitve z navedbo zadevnega vozila (profil, omejitve hitrosti itd.),

— informacije, ki jih upravljavec infrastrukture potrebuje za prevoz nevarnega blaga.

Prevoznik v železniškem prometu mora določiti postopek, s katerim zagotovi, da so ti podatki upravljavcu infrastrukture na voljo pred odhodom vlaka.

Prevoznik v železniškem prometu mora določiti postopek za obveščanje upravljavca infrastrukture, če vlak ne bo zasedel dodeljene poti ali je odpovedan.

4.2.3 Specifikacije, ki se nanašajo na obratovanje vlaka

4.2.3.1 Načrtovanje vlaka

Upravljavec infrastrukture mora sporočiti, kateri podatki so potrebni, kadar se prosi za vlakovno pot. Dodatni vidiki v zvezi s tem so določeni v Direktivi 2001/14/ES.

4.2.3.2 Identifikacija vlakov

Identifikacija vlaka mora biti nedvoumna.

Zahteve so določene v Prilogi R.

4.2.3.3 Odhod vlaka

4.2.3.3.1 Preverjanja in preskusi pred odhodom

Prevoznik v železniškem prometu mora v skladu z zahtevami iz tretjega odstavka v točki 4.1 te TSI in vseh veljavnih predpisih opredeliti preverjanja in preskuse (predvsem glede zavor), ki jih je treba opraviti pred odhodom.

4.2.3.3.2 Obveščanje upravljavca infrastrukture o obratovalnem stanju vlaka

Prevoznik v železniškem prometu mora pred odhodom in med potovanjem obvestiti upravljavca infrastrukture o vseh nepravilnostih, ki vplivajo na vlak ali njegovo obratovanje in imajo lahko negativne posledice za vožnjo vlaka.

4.2.3.4 Upravljanje prometa

4.2.3.4.1 Splošne zahteve

Upravljanje prometa mora zagotavljati varno, učinkovito in točno obratovanje železniškega sistema, vključno z učinkovitim odpravljanjem motenj v prevozu.

Upravljavec infrastrukture mora določiti postopke in sredstva za:

— sprotno upravljanje vlakov,

— operativne ukrepe za vzdrževanje največje mogoče zmogljivosti infrastrukture pri dejanskih ali predvidenih zamudah ali nezgodah in

— obveščanje prevoznikov v železniškem prometu v teh primerih.

Po dogovoru z upravljavcem infrastrukture se lahko uvedejo še morebitni dodatni postopki, ki jih zahteva prevoznik in vplivajo na vmesnik z upravljavcem infrastrukture.

4.2.3.4.2 Javljanje vlaka

4.2.3.4.2.1 Podatki, potrebni za javljanje položaja vlaka

Upravljavec infrastrukture mora:

— zagotoviti način za takojšnje evidentiranje časov odhoda, prihoda ali prevoza vlaka na vnaprej določenih točkah javljanja v svojem omrežju in vrednost časa delta,

— posredovati posebne podatke, potrebne v zvezi z javljanjem položaja. Te informacije morajo vsebovati: — — identifikacijo vlaka, — navedbo točke javljanja, — progo, po kateri vozi vlak, — načrtovani čas na točki javljanja, — dejanski čas na točki javljanja (in ali gre za odhod, prihod ali prevoz – za vmesne točke javljanja, na katerih se vlak javi, je treba ločeno predložiti čase prihoda in odhoda), — prezgodnji prihod ali zamudo na točki javljanja v minutah, — začetno pojasnilo vsake posamezne zamude, daljše od 10 minut, ali kakor to zahteva režim spremljanja delovanja, — navedbo, da javljanje vlaka zamuja, in zamudo v minutah, — morebitno prejšnjo identifikacijo vlaka, — odpoved celotnega potovanja ali dela potovanja vlaka.

4.2.3.4.2.2 Predvideni čas predaje

Upravljavec infrastrukture mora imeti vzpostavljen postopek, ki omogoča navedbo ocenjenega števila minut odklona od načrtovanega časa, ko naj bi en upravljavec infrastrukture predal vlak drugemu.

Vključevati mora informacije o motnjah v prevozu (opis in lokacija problema).

4.2.3.4.3 Nevarno blago

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti postopke za nadzor prevoza nevarnega blaga.

Ti postopki morajo vsebovati:

— obstoječe evropske standarde, kakor je določeno v Direktivi 96/49/ES, za ugotavljanje nevarnega blaga na vlakih,

— obvestilo strojevodji o prisotnosti in položaju nevarnega blaga na vlaku,

— informacije, ki jih upravljavec infrastrukture potrebuje za prevoz nevarnega blaga,

— določitev načinov sporazumevanja in načrtovanje posebnih ukrepov za izredne razmere, povezane s tem blagom, v sodelovanju z upravljavcem infrastrukture.

4.2.3.4.4 Kakovost obratovanja

Upravljavci infrastrukture in prevozniki v železniškem prometu imajo na voljo postopke za spremljanje učinkovitega delovanja vseh zadevnih storitev.

Postopki spremljanja so načrtovani za analizo podatkov in ugotavljanje temeljnih pojavov pri človeških in sistemskih napakah. Rezultati te analize se uporabljajo za uvajanje izboljšav, namenjenih za odpravo ali ublažitev dogodkov, ki bi lahko ogrozili učinkovito delovanje vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.

Kadar bi bile te izboljšave lahko koristne za celotno omrežje, ki vključuje še druge upravljavce infrastrukture in prevoznike v železniškem prometu, se te ob spoštovanju poslovne skrivnosti ustrezno sporočijo.

Upravljavec infrastrukture v čim krajšem času analizira dogodke, ki bistveno ovirajo obratovanje. Če je to primerno in zlasti kadar primer zadeva njihovega uslužbenca, k sodelovanju pri analizi povabi prevoznike v železniškem prometu, udeležene v zadevnem dogodku. Kadar izsledki analize privedejo do priporočil za izboljšave omrežja, namenjene odpravi ali ublažitvi vzrokov za nesreče/nezgode, se ta priporočila sporočijo ustreznim upravljavcem infrastrukture in zadevnim prevoznikom v železniškem prometu.

Ti postopki se dokumentirajo in opravi se notranja presoja.

4.2.3.5 Evidentiranje podatkov

Podatke, ki se nanašajo na vožnjo vlaka, je treba evidentirati in hraniti za naslednje namene:

— podporo sistematičnemu spremljanju varnosti kot sredstvu za preprečevanje nezgod in nesreč,

— ugotavljanje delovanja strojevodje, vlaka in infrastrukture v času pred nezgodo ali nesrečo in (če je primerno) takoj po njej, s čimer je mogoče ugotoviti vzroke, povezane z vožnjo ali opremo vlaka, na podlagi tega pa sprejeti nove in spremenjene ukrepe, da se to ne bi ponovilo,

— evidentiranje informacij v zvezi z delovanjem in, kjer je to primerno, delovnim časom lokomotive/vlečnega vozila in strojevodje.

Iz evidentiranih podatkov mora biti mogoče razbrati:

— datum in čas evidentiranja,

— natančno zemljepisno lokacijo evidentiranega primera (razdalja v kilometrih od prepoznavne lokacije),

— identifikacijo vlaka,

— identiteto strojevodje.

Zahteve glede hranjenja, občasnega vrednotenja in dostopa do teh podatkov so določene v ustreznih nacionalnih predpisih države članice:

— v kateri ima prevoznik v železniškem prometu licenco (za podatke, evidentirane na vozilu) ali

— države članice, v kateri je infrastruktura (za podatke, evidentirane zunaj vlaka).

4.2.3.5.1 Evidentiranje nadzornih podatkov zunaj vlaka

Upravljavec infrastrukture mora evidentirati najmanj naslednje podatke:

— okvaro opreme ob progah, ki je povezana z vožnjo vlakov (signalizacija, kretnice itd.),

— ugotovitev pregretosti osnih ležajev,

— komunikacijo med strojevodjo in osebjem upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka.

4.2.3.5.2 Evidentiranje nadzornih podatkov na vlaku

Prevoznik v železniškem prometu mora evidentirati najmanj naslednje podatke:

— neupoštevanje signalov za nevarnost ali „dovoljenja za konec vožnje“,

— uporabo zasilne zavore,

— hitrost, pri kateri vozi vlak,

— vse osamitve ali prekrivanja kontrolnih (signalnih) sistemov na vlaku,

— delovanje zvočne opozorilne naprave (piščali),

— delovanje vzvodov vrat (odpiranje, zapiranje),

— zaznavo detektorjev pregretosti osnih ležajev na vlaku, če so nameščeni,

— navedbo kabine, za katero se evidentirajo podatki, ki jih je treba preveriti,

— podatke za evidentiranje delovnega časa strojevodij.

4.2.3.6 Delovanje v poslabšanih razmerah

4.2.3.6.1 Obvestilo drugim uporabnikom

Upravljavci infrastrukture morajo skupaj s prevozniki v železniškem prometu določiti postopek za takojšnje medsebojno obveščanje o morebitnih razmerah, ki ovirajo varnost, delovanje in/ali razpoložljivost železniškega omrežja ali železniškega voznega parka.

4.2.3.6.2 Obvestilo strojevodjem

Upravljavec infrastrukture mora pri vsakem obratovanju v poslabšanih razmerah, ki je povezano z njegovo pristojnostjo, dati strojevodjem uradna navodila o ukrepih za varno premagovanje poslabšanih razmer.

4.2.3.6.3 Dogovorjeni postopki ob nepredvidenih dogodkih

Upravljavec infrastrukture mora skupaj s prevozniki v železniškem prometu, ki obratujejo na njegovi infrastrukturi, in če je primerno, s sosednjimi upravljavci infrastrukture opredeliti, objaviti in omogočiti ustrezne ukrepe za nepredvidene dogodke ter dodeliti naloge na osnovi zahteve po zmanjšanju negativnih posledic zaradi delovanja v poslabšanih razmerah.

Zahteve glede načrtovanja in odziv na take dogodke morajo biti sorazmerni z naravo in morebitno resnostjo poslabšanja razmer.

Ti ukrepi, ki morajo vsebovati najmanj načrte za vzpostavitev „normalnega“ stanja omrežja, lahko obravnavajo tudi:

— okvare železniškega voznega parka (na primer tiste, ki bi lahko povzročile večje motnje v prometu, postopke za pomoč vlakom v okvari),

— okvare infrastrukture (na primer kadar pride do izpada električne energije ali nastopijo razmere, zaradi katerih se lahko vlaki preusmerijo z dodeljene poti),

— izredne vremenske razmere.

Upravljavec infrastrukture mora vzpostaviti in posodabljati podatke o ključnem osebju upravljavca infrastrukture in prevoznika v železniškem prometu, ki ga je mogoče poklicati pri motnjah v prevozu, zaradi katerih nastopi delovanje v poslabšanih razmerah. Vsebovati morajo kontaktne številke med delovnim časom in zunaj njega.

Prevoznik v železniškem prometu mora te podatke poslati upravljavcu infrastrukture in ga obveščati o vseh morebitnih spremembah.

Upravljavec infrastrukture mora obveščati prevoznike v železniškem prometu o vseh morebitnih spremembah svojih podatkov.

4.2.3.7 Upravljanje v izrednih razmerah

Upravljavec infrastrukture ob posvetovanju z:

— vsemi prevozniki v železniškem prometu, ki obratujejo na njegovi infrastrukturi, ali

— če je primerno, predstavniškimi organi prevoznikov v železniškem prometu, ki obratujejo na njegovi infrastrukturi, ali

— po potrebi s sosednjimi upravljavci infrastrukture,

— lokalnimi oblastmi in

— po potrebi predstavniki služb za ukrepanje v sili na lokalni ali nacionalni ravni, vključno z gasilskimi in reševalnimi službami,

in v skladu z Direktivo 2004/49/ES opredeli, objavi ter omogoči ustrezne ukrepe za obvladovanje izrednih razmer in ponovno vzpostavitev normalnega delovanja proge.

Taki ukrepi praviloma zajemajo:

— trke,

— požare na vlakih,

— evakuacijo vlakov,

— nesreče v predorih,

— nezgode, ki zadevajo nevarno blago,

— iztirjenja.

Prevoznik v železniškem prometu upravljavcu infrastrukture predloži vse posebne informacije glede teh okoliščin, zlasti glede popravil ali ponovnega utirjanja. (Glej tudi določbo 4.2.7.5 v TSI Tovorni vagoni železniškega voznega parka za konvencionalne hitrosti.)

Poleg tega ima prevoznik v železniškem prometu vzpostavljene postopke za obveščanje potnikov o izrednih razmerah na vozilu in o varnostnih ukrepih.

4.2.3.8 Pomoč vlakovnemu osebju ob nezgodi ali večji okvari železniškega voznega parka

Prevoznik v železniškem prometu določi ustrezne postopke za pomoč vlakovnemu osebju v poslabšanih razmerah, da bi preprečili ali zmanjšali zamude zaradi tehničnih ali drugih napak železniškega voznega parka (npr. načine sporazumevanja, ukrepe ob evakuaciji vlaka).

4.3 Funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike

Skladno z bistvenimi zahtevami iz poglavja 3 so funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike naslednje:

4.3.1 Vmesniki s TSI Infrastruktura

4.3.1.1 Opazovanje signalov

Strojevodja mora opazovati signale, ki morajo biti strojevodji vidni z njegovega normalnega voznega položaja. Isto velja za druga progovna znamenja, če so povezana z varnostjo.

Progovna znamenja in signalne oznake morajo biti načrtovani tako usklajeno, da je to omogočeno. Pri tem je treba upoštevati:

— da so ustrezno nameščeni, tako da žarometi vlaka omogočajo strojevodji prebrati informacijo,

— ustreznost in jakost osvetlitve, kadar je treba informacijo osvetliti,

— kadar se uporablja odsevanje, morajo biti odsevne lastnosti uporabljenega materiala v skladu z ustreznimi specifikacijami, znamenja pa izdelana tako, da lahko strojevodja ob pomoči žarometov na vlaku informacijo z lahkoto prebere.

4.3.1.2 Potniška vozila

Združljivost med potniškimi vozili in peroni na načrtovanih potniških postajališčih mora zagotavljati varen vstop in izstop.

Upoštevana mora biti minimalna razdalja med peronom in deli vozil pod električno napetostjo.

4.3.1.3 Poklicna usposobljenost

Obstaja vmesnik s pododdelkom 2.2.1 te TSI in pododdelkom 4.6 infrastrukturne TSI za visoke hitrosti.

4.3.2 Vmesniki s TSI Nadzor-vodenje in signalizacija

4.3.2.1 Evidentiranje nadzornih podatkov

Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa določa operativne zahteve za evidentiranje nadzornih podatkov (glej pododdelek 4.2.3.5 te TSI), ki jih mora izpolnjevati podsistem Nadzor-vodenje (glej oddelek 4.2.15 TSI Nadzor-vodenje in signalizacija vseevropskega železniškega omrežja za visoke hitrosti).

4.3.2.2 Budnik

Kjer infrastruktura to omogoča, ta naprava samodejno sporoči proženje v signalizacijski kontrolni center. Med to operativno zahtevo in pododdelkom 4.2.2 v TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti obstaja vmesnik, povezan s sistemom ERTMS.

4.3.2.3 Operativni predpisi ERTMS/ETCS in ERTMS/GSM-R

Priloga A te TSI ima vmesnik s FRS in SRS za ERTMS/ETCS, FRS in SRS za ERTMS/GSM-R, podrobno navedenimi v Prilogi A TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti.

Obstaja tudi vmesnik med pododdelkom 4.4 te TSI in Prilogo A TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti v zvezi z informativnimi navodili o pravilih, načelih in izvajanju ERTMS.

Obstaja tudi vmesnik s specifikacijami za vmesnik ETCS med strojevodjem in strojem (DMI) (oddelek 4.2.13 TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti) in specifikacijami za DMI EIRENE (oddelek 4.2.14 TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti).

Obstaja vmesnik med Prilogo A te TSI in pododdelkom 4.2.2 TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti v zvezi z osamitvijo funkcionalnosti ETCS na vozilu.

4.3.2.4 Opazovanje signalov in progovnih znamenj

Strojevodja mora opazovati signale in progovna znamenja, ki morajo biti strojevodji vidni z njegovega normalnega voznega položaja. To velja tudi za druge znake ob progi, če so povezani z varnostjo.

Progovna znamenja, znaki in signalne oznake so načrtovani tako usklajeno, da je to omogočeno. Pri tem je treba upoštevati:

— da so ustrezno nameščeni, tako da žarometi vlaka omogočajo strojevodji prebrati informacijo,

— ustreznost in jakost osvetlitve, kadar je treba informacijo osvetliti,

— kadar se uporablja odsevanje, morajo biti odsevne lastnosti uporabljenega materiala v skladu z ustreznimi specifikacijami, znaki pa izdelani tako, da lahko strojevodja ob pomoči žarometov na vlaku informacijo z lahkoto prebere.

Obstaja vmesnik s pododdelkom 4.2.16 TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti glede zunanjega vidnega polja strojevodje. V prihodnji različici Priloge A TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti bo tudi nova točka o progovnih znamenjih za proge, opremljene s sistemom ETCS.

4.3.2.5. Zaviranje vlaka

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.2.6.2 te TSI in pododdelkom 4.3.1.5 (Zagotovljena zavorna moč vlaka in značilnosti) TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti.

▼M1

4.3.2.6 Uporaba posipanja s peskom: Osnovne postavke v zvezi s strokovno usposobljenostjo za naloge vožnje vlaka

Glede uporabe posipanja s peskom obstaja vmesnik med Prilogo B (oddelkom C1) te TSI na eni strani ter pododdelkom 4.2.11 (Združljivost s sistemi za ugotavljanje lokacije vlakov ob progi) in oddelkom 4.1 Dodatka 1 k Prilogi A (kakor je navedeno v pododdelku 4.3.1.10) TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti na drugi strani.

▼B

4.3.2.7 Evidentiranje podatkov in ugotavljanje pregretosti osnih ležajev

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.3.5 te TSI na eni strani in točkami 5, 7 in 55 pododdelka 4.2.2 (Funkcionalnost ETCS na vozilu) v Prilogi A in pododdelkom 4.2.10 (HABD (Detektor pregretosti osnih ležajev)) TSI Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti na drugi strani. V prihodnje bo obstajal vmesnik s Prilogo B TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa, ko bo rešena odprta točka v Nadzor-vodenje in signalizacija za visoke hitrosti.

4.3.3 Vmesniki s TSI Železniški vozni park

4.3.3.1 Zaviranje

Obstajajo vmesniki med pododdelki 4.2.2.5.1, 4.2.2.6.1 in 4.2.2.6.2 te TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa ter pododdelkoma 4.2.4.1 in 4.2.4.3 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

Obstaja tudi vmesnik med pododdelkom 4.2.4.5 (Zavore na vrtinčne tokove) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.2.6.2 te TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

Obstaja tudi vmesnik med pododdelkom 4.2.4.6 (Zaščita imobiliziranega vlaka) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.2.6.2 te TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

Obstaja tudi vmesnik med pododdelkom 4.2.4.7 (Delovanje zavor na ostrih nagibih) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelkoma 4.2.2.6.2 in 4.2.1.2.2.3 te TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

▼M1

4.3.3.2 Zahteve za potniška vozila

Obstajajo vmesniki med pododdelkom 4.2.2.4 te TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa ter pododdelki 4.2.2.4 (Vrata), 4.2.5.3 (Alarmi), 4.3.5.17 (Potniški alarmni signal) in 4.2.7.1 (Zasilni izhodi) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

▼B

4.3.3.3 Vidnost vlaka

Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa določa, da so osnovne zahteve za vidnost vlakov, ki jih mora opredeliti podsistem Železniški vozni park, prikazane v naslednjih določbah.

4.3.3.3.1 Na čelnem vozilu vlaka v smeri potovanja

Naprej obrnjeni sprednji del čelnega vozila vlaka mora biti opremljen s tremi lučmi v obliki enakokrakega trikotnika, kakor prikazuje slika. Te luči so vedno prižgane, kadar vlak vozi s tega konca.

Prednje luči morajo optimizirati opaznost vlaka (npr. za delavce na tirih in uporabnike javnih križišč), zagotavljati strojevodji zadostno vidnost (osvetlitev proge pred njim, progovnih znamenj/signalnih oznak itd.) ponoči in ob slabi vidljivosti in ne zaslepijo strojevodij nasproti vozečih vlakov.

Razmik, višina nad tiri, premer, intenzivnost luči, dimenzije in oblika oddajanega snopa svetlobe podnevi in ponoči morajo biti standardizirani.

Obstaja vmesnik s pododdelkom 4.2.7.4.1 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.2.1.2 te TSI.

4.3.3.3.2 Na sklepu vlaka

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.2.1.3 te TSI in pododdelkom 4.2.7.4.1 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

4.3.3.4 Slišnost vlaka

Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa določa, da je osnovna zahteva za slišnost vlakov, ki jo mora izpolnjevati podsistem Železniški vozni park, ta, da je vlak sposoben naznaniti svojo prisotnost z zvočnim opozorilom.

Zvoki, ki jih oddaja opozorilna naprava, frekvenca in jakost teh zvokov ter način, kako strojevodja sproži napravo, so standardizirani.

Obstaja vmesnik s pododdelkom 4.2.7.4.2 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.2.2 te TSI.

4.3.3.5 Opazovanje signalov

Strojevodja mora opazovati signale, signali pa morajo biti strojevodji vidni. Isto velja za druga progovna znamenja, če so povezana z varnostjo.

Kabine za strojevodje so načrtovane tako usklajeno, da strojevodja iz svojega normalnega voznega položaja z lahkoto vidi prikazano informacijo.

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.2.4 te TSI in pododdelkom 4.2.2.7 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

4.3.3.6 Budnik

Naprava za spremljanje odzivov strojevodje, ki ustavi vlak, če se strojevodja ne odzove v času, ki ga je treba določiti.

Glede budnika obstaja vmesnik med pododdelkoma 4.3.3.2 in 4.3.3.7 te TSI ter pododdelkom 4.2.7.9 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

4.3.3.7 Sestava vlaka in Priloga B

Obstaja vmesnik med:

— pododdelki 4.2.2.5, 4.2.3.6.3 in 4.2.3.7 te TSI na eni strani

— in pododdelki 4.2.2.2.b (Končne spenjače in spenjalni sistemi za reševanje vlakov) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter njegovo Prilogo K, prav tako pododdelkom 4.2.3.5 (Maksimalna dolžina vlaka) na drugi strani

v zvezi z:

— največjo dovoljeno težo vlaka na maksimalnem vzponu ali padcu na zadevni progi,

— maksimalno dolžino vlaka in

— pospeškom pri prečnem nagibu proge.

4.3.3.8 Parametri železniškega voznega parka, ki vplivajo na zemeljske sisteme za spremljanje vlakov in dinamično vedenje voznega parka

Obstajajo vmesniki med pododdelkoma 4.2.3.3.2 in 4.2.3.4 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.3.6 te TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa.

▼M1

4.3.3.9 Posipanje s peskom

Glede uporabe posipanja s peskom obstaja vmesnik med Prilogo B (oddelkom C1) te TSI na eni strani ter pododdelkom 4.2.3.10 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti na drugi strani.

4.3.3.10 Sestava vlaka, Priloga J

Glede poznavanja funkcij železniškega voznega parka med vlakovnim osebjem obstajajo vmesniki med pododdelkom 4.2.2.5 in Prilogo J te TSI ter pododdelkom 4.2.1.2 (Projektiranje vlaka) in 4.2.7.10 (Koncepti spremljanja in diagnostike) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

▼B

4.3.3.11 Dogovorjeni postopek ob nepredvidenih dogodkih in upravljanje v izrednih razmerah

Obstaja vmesnik med pododdelkoma 4.2.3.6.3 in 4.2.3.7 te TSI ter pododdelkom 4.2.2.2 (Končne spenjače in spenjalni sistemi za reševanje vlakov) in Prilogo K TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

Obstaja tudi vmesnik med pododdelkoma 4.2.3.6 in 4.2.3.7 te TSI ter pododdelkoma 4.2.7.1 (Ukrepi v sili) in 4.2.7.2 (Požarna varnost) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

▼M1

4.3.3.12 Evidentiranje podatkov

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.3.5.2 (Evidentiranje nadzornih podatkov na vlaku) te TSI ter pododdelkom 4.2.7.10 (Koncepti spremljanja in diagnostike) TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti.

▼B

4.3.3.13 Aerodinamični učinki na gramozno gredo

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.3.11 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.1.2.2.3 te TSI.

4.3.3.14 Okoljske razmere

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.6.1 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelkoma 4.2.2.5 in 4.2.3.3.2 te TSI.

4.3.3.15 Bočni veter

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.6.3 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelkoma 4.2.1.2.2.3 in 4.2.3.6 te TSI.

4.3.3.16 Maksimalno nihanje tlaka v predorih

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.6.4 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelkoma 4.2.1.2.2.3 in 4.2.3.6 te TSI.

4.3.3.17 Zunanji hrup

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.6.5 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.3.7 te TSI.

4.3.3.18 Požarna varnost

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.7.2 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.3.7 te TSI.

4.3.3.19 Postopki dviga/reševanja

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.7.5 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti in pododdelkom 4.2.3.7 te TSI.

4.3.3.20 Koncepti spremljanja in diagnostike

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.7.11 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter prilogama H in J te TSI.

4.3.3.21 Posebne specifikacije za dolge predore

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.7.12 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelki 4.2.1.2.2.1, 4.2.3.7 in 4.6.3.2.3.3 te TSI.

4.3.3.22 Zahteve glede zmogljivosti vlečne sile

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.8.1 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelkoma 4.2.2.5 in 4.2.3.3.2 te TSI.

4.3.3.23 Zahteve glede vlečne adhezije

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.8.2 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelki 4.2.3.3.2, 4.2.3.6 in 4.2.1.2.2 te TSI.

4.3.3.24 Funkcionalne in tehnične specifikacije glede pogonskega vira energije

Obstaja vmesnik med pododdelkom 4.2.8.3 TSI Železniški vozni park za visoke hitrosti ter pododdelkoma 4.2.3.6 in 4.2.1.2.2 te TSI.

4.3.4 Vmesniki s TSI Energijski podsistem za visoke hitrosti

Obstaja vmesnik s pododdelkom 2.2.1 te TSI in pododdelkom 4.6 energijske TSI za visoke hitrosti.

4.3.5 Vmesniki s TSI Varnost v železniških predorih

Več zahtev TSI Varnost v železniških predorih se dopolnjuje z elementi TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa. Podrobno so navedene v pododdelku 4.3.4 TSI Varnost v železniških predorih.

Obstaja poseben vmesnik med pododdelkom 4.2.5.1.3.2 TSI Varnost v železniških predorih in pododdelkom 4.6.3.2.3.3 te TSI.

4.3.6 Vmesniki s TSI za osebe z zmanjšano gibljivostjo

Več zahtev TSI za osebe z zmanjšano gibljivostjo se dopolnjuje z elementi TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa. Podrobno so navedene v pododdelkih 4.1.4 in 4.2.4 TSI za osebe z zmanjšano gibljivostjo.

4.4 Operativni predpisi

Predpisi in postopki, ki omogočajo usklajeno delovanje novih in drugačnih strukturnih podsistemov za uporabo v vseevropskem železniškem omrežju, zlasti tisti, ki so neposredno povezani z novim sistemom za vodenje in signalizacijo vlakov, so v enakih razmerah enaki.

V ta namen so bili sestavljeni operativni predpisi za Evropski sistem vodenja vlakov (ETCS) in Globalni sistem mobilnih komunikacij – železnica (GSM-R). Določeni so v Prilogi A.

Prilogo A (Predpisi in načela za ETCS in GSM-R) dopolnjujeta naslednja informativna dokumenta:

— Predstavitveno poročilo o predpisih in načelih ETCS/GSM-R (EEIG Ref.: 05E374)

— Priporočila za uvajanje ERTMS (EEIG Ref.: 05E375)

Drugi operativni predpisi, ki jih je mogoče standardizirati po vsem vseevropskem železniškem omrežju, so določeni v Prilogi B.

Ker se uporaba teh predpisov načrtuje za celotno vseevropsko železniško omrežje, je popolna usklajenost zelo pomembna. Edina organizacija, ki jih lahko spreminja, je ERA, ki je pristojna za sprotno posodabljanje prilog A, B in C k tej TSI.

4.5 Predpisi glede vzdrževanja

Se ne uporabljajo.

4.6 Poklicna usposobljenost

V skladu s pododdelkom 2.2.1 te TSI ta oddelek obravnava poklicno in jezikovno usposobljenost ter postopek preverjanja, ki se zahteva, da osebje pridobi to usposobljenost.

4.6.1 Poklicna usposobljenost

Osebje (vključno z izvajalci) prevoznikov v železniškem prometu in upravljavcev infrastrukture mora pridobiti ustrezno poklicno usposobljenost za opravljanje vseh potrebnih nalog v zvezi z varnostjo v normalnih, poslabšanih in izrednih razmerah. Taka usposobljenost zajema strokovno znanje in sposobnost uporabe tega znanja v praksi.

▼M1

Osnovne postavke v zvezi s strokovno usposobljenostjo za posamezne naloge so navedene v prilogah J in L.

▼B

4.6.1.1 Strokovno znanje

Ob upoštevanju teh prilog in odvisno od nalog posameznega delavca bo zahtevano znanje zajemalo naslednje:

— splošno obratovanje železnic s posebnim poudarkom na dejavnosti, pomembni za varnost: — — načela delovanja sistema varnega upravljanja njihovih organizacij, — vloge in odgovornosti ključnih oseb, ki sodelujejo pri interoperabilnem obratovanju, — ocena nevarnosti, zlasti v zvezi s tveganji pri obratovanju železnice in sistemih za električno vleko,

— ustrezno poznavanje nalog v zvezi z varnostjo pri postopkih in vmesnikih za: — — proge in opremo ob progi, — železniški vozni park, — okolje.

4.6.1.2 Sposobnost uporabe znanja v praksi

Da bo osebje sposobno uporabljati to znanje v normalnih, poslabšanih in izrednih razmerah, mora temeljito poznati:

— metodo in načela za uporabo teh predpisov in postopkov,

— postopek za uporabo opreme ob progi in železniškega voznega parka ter vse posebne opreme v zvezi z varnostjo,

— načela sistema varnega upravljanja za preprečevanje nepotrebnih nevarnosti za ljudi in za proces

in imeti splošno sposobnost prilagajanja različnim okoliščinam, s katerimi se lahko posameznik sreča.

V skladu z določbo 2 v Prilogi III k Direktivi 2004/49/ES morajo prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture vzpostaviti sistem upravljanja usposobljenosti, s katerim bodo poskrbeli za preverjanje in ohranjanje posamezne usposobljenosti svojega osebja. Poleg tega se po potrebi zagotovi usposabljanje, s katerim se poskrbi za posodabljanje znanja in spretnosti, zlasti v zvezi s slabostmi ali pomanjkljivostmi v delovanju sistema ali posameznika.

4.6.2 Jezikovna usposobljenost

4.6.2.1 Načela

Upravljavci infrastrukture in prevozniki v železniškem prometu morajo zagotoviti, da je njihovo ustrezno osebje usposobljeno za uporabo komunikacijskih protokolov in načel, določenih v tej TSI.

Kadar upravljavec infrastrukture uporablja drug „delovni“ jezik, kakor ga navadno uporablja osebje prevoznika v železniškem prometu, mora tako jezikovno in komunikacijsko usposabljanje obsegati pomemben del skupnega sistema upravljanja usposobljenosti prevoznika v železniškem prometu.

Osebje prevoznika v železniškem prometu, katerega naloga je sporazumevanje z osebjem upravljavca infrastrukture v zvezi z za varnost pomembnimi zadevami v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah, obvlada „delovni“ jezik upravljavca infrastrukture na zadostni ravni.

4.6.2.2 Raven znanja

Raven znanja jezika upravljavca infrastrukture mora biti zadostna zaradi varnostnih razlogov:

— Strojevodja mora znati najmanj: — — pošiljati in razumevati sporočila, opredeljena v Prilogi C k tej TSI, — učinkovito se sporazumevati v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah, — izpolnjevati obrazce, povezane z uporabo zbirke obrazcev.

— Drugo vlakovno osebje, katerega naloge zahtevajo sporazumevanje z upravljavcem infrastrukture glede za varnost pomembnih zadev, mora biti usposobljeno najmanj za pošiljanje in razumevanje informacij o vlaku in njegovem obratovalnem stanju.

Napotki o primernih ravneh usposobljenosti so opredeljeni v Prilogi E. Raven znanja za strojevodje je najmanj raven 3. Raven znanja za osebje, ki spremlja vlak, je najmanj 2.

4.6.3 Začetno in trajno preverjanje osebja

4.6.3.1 Osnovne postavke

V skladu z določbo 2 v Prilogi III k Direktivi 2004/49/ES morajo prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture opredeliti postopek preverjanja za svoje osebje. Priporočeno je, da se upoštevajo vse naslednje postavke:

A. Izbira osebja — ocena izkušenj in sposobnosti, — ocena sposobnosti rabe zahtevanega tujega jezika ali tujih jezikov ali sposobnosti njihovega učenja.

B. Začetno poklicno izobraževanje — analiza potreb po usposabljanju, — viri usposabljanja, — usposabljanje inštruktorjev.

▼M1

C Začetno preverjanje — osnovni pogoji, — program preverjanja, vključno s praktičnim prikazom, — strokovna usposobljenost inštruktorjev, — izdaja spričevala o usposobljenosti.

D Ohranjanje usposobljenosti — načela ohranjanja usposobljenosti, — metode, ki jih je treba uporabljati, — formalizacija postopka ohranjanja usposobljenosti, — postopek preverjanja.

▼B

E. Osvežitveno usposabljanje — načela za trajno usposabljanje (vključno z jezikovnim).

4.6.3.2 Analiza potreb po usposabljanju

4.6.3.2.1 Oblikovanje analize potreb po usposabljanju

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture morajo opraviti analizo potreb po usposabljanju svojega ustreznega osebja.

Ta analiza mora določiti obseg in kompleksnost ter upoštevati tveganja, povezana z obratovanjem vlakov v vseevropskem železniškem omrežju, zlasti v zvezi s človeškimi zmožnostmi in omejitvami (človeški dejavnik), do katerih lahko pride zaradi:

— razlik v praksah delovanja med upravljavci infrastrukture in tveganj, povezanih z zamenjavo med njimi,

— razlik med nalogami, operativnimi postopki in komunikacijskimi protokoli,

— morebitnih razlik v „delovnem“ jeziku, ki ga uporablja osebje upravljavca infrastrukture,

— lokalnih operativnih navodil, ki lahko vsebujejo posebne postopke ali posebno opremo, ki se uporablja v nekaterih primerih, na primer poseben predor.

Napotki glede elementov, ki naj bi se upoštevali, so navedeni v prilogah iz pododdelka 4.6.1 zgoraj. Po potrebi se uporabljajo postavke usposabljanja osebja, ki to upoštevajo.

Nekatere postavke iz teh prilog zaradi vrste obratovanja, ki ga predvideva prevoznik v železniškem prometu, ali zaradi narave omrežja, ki ga vodi upravljavec infrastrukture, mogoče ne bodo primerne. V analizi potreb po usposabljanju se navedejo elementi, ki veljajo za neprimerne, in razlogi za to.

4.6.3.2.2 Posodabljanje analize potreb po usposabljanju

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture opredelijo postopek za pregled in posodabljanje svojih potreb po usposabljanju, pri čemer upoštevajo zadeve, kakor so prejšnje presoje, povratne informacije sistema ter znane spremembe predpisov in postopkov, infrastrukture in tehnologije.

4.6.3.2.3 Posebne postavke za vlakovno osebje in pomožno osebje

▼M1

4.6.3.2.3.1 Znanje o progah

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti postopek pridobivanja in ohranjanja znanja vlakovnega osebja o progah, na katerih se vozi. Ta postopek mora:

— temeljiti na informacijah o progah, ki jih posreduje upravljavec infrastrukture, in

— biti v skladu s postopkom iz pododdelka 4.2.1 te TSI.

▼B

4.6.3.2.3.2 Znanje o železniškem voznem parku

Prevoznik v železniškem prometu opredeli postopek, s katerim njegovo vlakovno osebje pridobiva in ohranja znanje o vleki in železniškem voznem parku.

4.6.3.2.3.3 Pomožno osebje

Prevoznik v železniškem prometu zagotovi, da je pomožno osebje (npr. za strežbo, čiščenje), ki ni sestavni del „vlakovnega osebja“, poleg svojega osnovnega usposabljanja usposobljeno tudi za izvajanje navodil v celoti usposobljenega „vlakovnega osebja“.

4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji

4.7.1 Uvod

Osebje, ki je v pododdelku 4.2.1 navedeno kot osebje, ki izvaja za varnost pomembne naloge v skladu s pododdelkom 2.2 te TSI, mora biti v primerni telesni pripravljenosti, ki omogoča izpolnjevanje vseh operativnih in varnostnih standardov.

V skladu z Direktivo 2004/49/ES prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture določijo in dokumentirajo postopek, ki ga v okviru svojega sistema varnega upravljanja izvajajo za izpolnjevanje medicinskih, psiholoških in zdravstvenih zahtev za svoje osebje.

Zdravstvene preglede iz pododdelka 4.7.4 mora opravljati zdravnik medicine dela in sprejeti vse odločitve, povezane s telesno pripravljenostjo osebja.

Osebje ne sme opravljati za varnost pomembnega dela, če je njegova zbranost motena zaradi substanc, kot so alkohol, mamila ali psihoaktivna zdravila. Zato imajo prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture oblikovane postopke za nadzor tveganja, da pride osebje na delo pod vplivom teh substanc ali jih uživa na delovnem mestu.

Glede opredeljenih omejitev zgornjih substanc veljajo nacionalni predpisi države članice, v kateri poteka železniški promet.

4.7.2 Priporočena merila za odobritev zdravnikov medicine dela in zdravstvenih organizacij

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture naj bi izbrali zdravnike medicine dela in ustanove za zdravstvene preglede v skladu z nacionalnimi predpisi in praksami države, v kateri ima prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture licenco ali registracijo.

Zdravniki medicine dela, ki opravljajo zdravstvene preglede, kakor je določeno v pododdelku 4.7.4, naj bi:

— imeli strokovno znanje iz medicine dela,

— poznali nevarnosti zadevnega dela in železniško okolje,

— razumeli, kako lahko slabo zdravstveno stanje vpliva na ukrepe za odpravo ali zmanjšanje tveganj zaradi teh nevarnosti.

Zdravnik medicine dela, ki izpolnjuje ta merila, lahko pri zdravstvenih pregledih zaprosi za zunanjo zdravniško ali nujno zdravstveno pomoč, npr. oftalmologa.

4.7.3 Merila za odobritev psihologov, ki sodelujejo pri psihološkem preverjanju, in zahteve za psihološko preverjanje

4.7.3.1 Dokazila o izobrazbi psihologov

Priporočljivo je, da naj bi psiholog imel ustrezno univerzitetno izobrazbo ter spričevalo in priznanje usposobljenosti v skladu z nacionalnimi predpisi in praksami države, v kateri ima prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture licenco ali registracijo.

4.7.3.2 Vsebina in razlaga psihološkega preverjanja

Vsebino in postopek razlage psihološkega preverjanja določi oseba s spričevalom v skladu z oddelkom 4.7.3.1, ob upoštevanju dela v železniškem omrežju in železniškega okolja.

4.7.3.3 Izbira orodij za preverjanje

Preverjanje vsebuje le orodja, ki temeljijo na psiholoških znanstvenih načelih.

4.7.4 Zdravstveni pregledi in psihološka preverjanja

4.7.4.1 Pred nastopom službe

4.7.4.1.1 Minimalna vsebina zdravstvenega pregleda

Zdravstveni pregledi zajemajo:

— splošni zdravstveni pregled,

— preglede čutnih zaznav (vid, sluh, zaznava barv),

— analizo urina in krvi za ugotavljanje diabetesa mellitusa in drugih bolezenskih stanj, kakor je navedeno v kliničnem pregledu,

— pregled za ugotavljanje jemanja prepovedanih drog.

4.7.4.1.2 Psihološko preverjanje

Cilj psihološkega preverjanja je podpora prevozniku v železniškem prometu pri imenovanju in upravljanju osebja, ki ima kognitivne, psihomotorne, vedenjske in osebnostne sposobnosti za varno opravljanje svojih nalog.

Pri določanju vsebine psihološkega preverjanja psiholog upošteva najmanj naslednja merila v zvezi z zahtevami vsake varnostne funkcije:

— kognitivne sposobnosti: — — pozornost in zbranost, — spomin, — sposobnost zaznave, — sklepanje, — komunikacija

— psihomotorne sposobnosti: — — hitrost odzivanja, — koordinacija gibov;

— vedenjske in osebnostne sposobnosti: — — obvladovanje čustev, — vedenjska zanesljivost, — samostojnost, — vestnost.

Če psiholog katero koli navedeno merilo izpusti, mora odločitev obrazložiti in dokumentirati.

4.7.4.2 Po nastopu službe

4.7.4.2.1 Pogostost rednih zdravstvenih pregledov

Opravi se najmanj en sistematski zdravstveni pregled:

— vsakih 5 let za osebje v starosti do 40 let,

— vsaka 3 leta za osebje v starosti od 41 do 62 let,

— vsako leto za osebje v starosti nad 62 let.

Zdravnik medicine dela predpiše pogostejše preglede, če to zahteva zdravstveno stanje uslužbenca.

4.7.4.2.2 Minimalna vsebina rednega zdravstvenega pregleda

Če delavec izpolnjuje merila, zahtevana pri pregledu, ki je opravljen pred opravljanjem poklica, morajo redni specialistični pregledi vsebovati vsaj:

— splošni zdravstveni pregled,

— pregled čutnih zaznav (vid, sluh, zaznava barv),

— analizo urina in krvi za ugotavljanje diabetesa mellitusa in drugih bolezenskih stanj, kakor je navedeno v kliničnem pregledu,

— pregled za ugotavljanje jemanja prepovedanih drog, kadar obstaja klinična indikacija.

4.7.4.2.3 Dodatni zdravstveni pregledi in/ali psihološka preverjanja

Poleg rednih zdravstvenih pregledov se opravi dodatni posebni zdravstveni pregled in/ali psihološka presoja, kadar obstaja utemeljen dvom o psihičnem stanju delavca ali utemeljen sum jemanja prepovedanih drog ali zlorabe ali neprimerne uporabe alkohola. To je potrebno predvsem po nezgodi ali nesreči, ki se je zgodila zaradi človeške napake posameznika.

Delodajalec mora zahtevati zdravstveni pregled po vsaki bolniški odsotnosti, ki je daljša od 30 dni. Kadar je to primerno, lahko zdravnik medicine dela tak pregled omeji na preverjanje na osnovi dostopnih zdravstvenih podatkov, ki kažejo, da delavčeva sposobnost za delo ni okrnjena.

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture morajo oblikovati sisteme za zagotavljanje, da se taki dodatni pregledi in preverjanja ustrezno opravljajo.

4.7.5 Zdravstvene zahteve

4.7.5.1 Splošne zahteve

Osebje ne boleha za zdravstvenimi stanji ali jemlje zdravil, ki bi lahko povzročila:

— nenadno izgubo zavesti,

— motnje zavedanja ali zbranosti,

— nenadno nezmožnost za delo,

— motnje ravnotežja ali koordinacije,

— precejšnjo omejitev gibljivosti.

Izpolnjene morajo biti naslednje zahteve glede vida in sluha:

4.7.5.2 Zahteve glede vida

— Ostrina vida na daleč s korekcijo ali brez: 0,8 (desno oko + levo oko – merjeno ločeno); najmanj 0,3 na slabšem očesu.

— Najmočnejše korektivne leče: daljnovidnost +5/kratkovidnost –8. Pooblaščeni zdravnik medicine dela (kakor je opredeljen v pododdelku 4.7.2) lahko izjemoma in po pridobitvi mnenja očesnega specialista dopusti vrednosti zunaj tega okvira.

— Vid na srednji razdalji in na blizu: zadosten s korekcijo ali brez.

— Kontaktne leče so dovoljene.

— Normalni barvni vid: z uporabo priznanega testa, kakor je Ishihara, po potrebi dopolnjenega z drugim priznanim testom.

— Vidno polje: normalno (nobenih nepravilnosti, ki bi vplivale na nalogo, ki jo je treba opraviti).

— Vid na obeh očesih: prisoten.

— Binokularni vid: prisoten.

— Kontrastna občutljivost: dobra

— Odsotnost progresivne očesne bolezni.

— Umetne očesne leče, keratotomije in keratektomije so dovoljene le pod pogojem, da se kontrolni pregledi opravljajo enkrat na leto ali tako pogosto, kakor to določi zdravnik medicine dela.

4.7.5.3 Zahteve glede sluha

Zadosten sluh, potrjen s tonskim avdiogramom, kar pomeni:

— Sluh je dovolj dober, da omogoča pogovore po telefonu in slišanje opozorilnih tonov in radijskih sporočil.

— Kot smernice uporabimo naslednje informativne vrednosti:

— izguba sluha ne sme presegati 40 dB pri 500 in 1 000 Hz,

— izguba sluha na ušesu, ki slabše prevaja zvok po zraku, ne sme presegati 45 dB pri 2 000 Hz.

▼M1 —————

▼B

4.8 Registri železniške infrastrukture in železniškega voznega parka

V skladu s členom 22a(1) Direktive 96/48/ES „države članice zagotovijo, da so registri železniške infrastrukture in železniškega voznega parka objavljeni ter vsako leto ažurirani. Ti registri navajajo glavne značilnosti vsakega podsistema ali dela podsistema in njihovo soodvisnost z značilnostmi, določenimi z uporabnimi TSI. V ta namen vsaka TSI natančno navaja, katere informacije morajo vsebovati registri infrastrukture in voznega parka.“

Zaradi letnega posodabljanja in objave ti registri niso primerni za posebne zahteve podsistema „Vodenje in upravljanje železniškega prometa“. Zato ta TSI ne določa ničesar v zvezi s temi registri.

Vendar pa obstaja operativna zahteva glede nekaterih podatkov v zvezi z infrastrukturo, ki morajo biti na voljo prevozniku v železniškem prometu, in nasprotno, glede nekaterih podatkov v zvezi z železniškim voznim parkom, ki morajo biti na voljo upravljavcu infrastrukture. Zadevni podatki so v obeh primerih popolni in točni.

4.8.1 Infrastruktura

Zahteve glede podatkov v zvezi z železniško infrastrukturo za visoke hitrosti, ki zadevajo podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa in morajo biti na voljo prevoznikom v železniškem prometu, so določene v Prilogi D. Upravljavec infrastrukture je odgovoren za točnost podatkov.

4.8.2 Železniški vozni park

Upravljavcu infrastrukture so na voljo naslednji podatki v zvezi z železniškim voznim parkom. Imetnik (lastnik vozila) je odgovoren za točnost podatkov:

— ali je vozilo zgrajeno iz materialov, ki so lahko pri nesreči ali požaru nevarni (npr. azbest),

— dolžina čez odbojnike.

5 Komponente interoperabilnosti

5.1 Opredelitev

V skladu s členom 2(d) Direktive 96/48/ES:

Komponente interoperabilnosti pomenijo „vsako osnovno komponento, skupino komponent, podsklop ali celoten sklop opreme, vgrajene ali namenjene vgradnji v podsistem, od katerega je neposredno ali posredno odvisna interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti. Pojem komponenta zajema opredmetena in neopredmetena sredstva, kakršna je npr. programska oprema.“

Komponenta interoperabilnosti je:

— proizvod, ki se lahko da na trg pred vgradnjo v podsistem in uporabo v njem; v zvezi s tem je mogoče preveriti njegovo skladnost neodvisno od podsistema, v katerega bo vgrajen,

— ali neopredmeteno sredstvo, kakršna je npr. programska oprema ali proces, organizacija, postopek itd., ki ima svojo funkcijo v podsistemu in katerega skladnost se preveri, da se zagotovi izpolnjevanje bistvenih zahtev.

5.2 Seznam komponent

Komponente interoperabilnosti so zajete v ustreznih določbah Direktive 96/48/ES. Za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa trenutno ni komponent interoperabilnosti.

5.3 Zmogljivosti in specifikacije komponent

Se ne uporablja.

6 Ocena skladnosti in/ali primernosti za uporabo komponent ter verifikacija podsistema

6.1 Komponente interoperabilnosti

Ker ta TSI še ne navaja nobene komponente interoperabilnosti, ne obravnava ureditev ocenjevanja.

Če pa bodo komponente interoperabilnosti opredeljene pozneje in jih bo zato priglašeni organ lahko ocenil, se lahko ustrezni postopki ocenjevanja dodajo revidirani različici.

6.2 Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa

6.2.1 Načela

Podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa je strukturni podsistem v skladu s Prilogo II k Direktivi 96/48/ES.

Vendar pa so posamezni elementi tesno povezani z operativnimi postopki in procesi, ki se zahtevajo od upravljavca infrastrukture ali prevoznika v železniškem prometu za pridobitev varnostnega dovoljenja/spričevala v skladu s pogoji Direktive 2004/49/ES. Prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture dokaže izpolnjevanje zahtev te TSI. To lahko stori v okviru sistema varnega upravljanja, kakor je opisano v Direktivi 2004/49/ES. Omeniti je treba, da trenutno noben element iz te TSI ne zahteva ločenega ocenjevanja priglašenega organa.

Ustrezni pristojni organ opravi oceno vseh novih ali spremenjenih operativnih postopkov ali procesov pred izvajanjem in pred izdajo novega ali revidiranega varnostnega dovoljenja/spričevala. To ocenjevanje je del postopka izdajanja varnostnega spričevala/dovoljenja. Kadar bo obseg tega sistema varnega upravljanja vplival na kako drugo državo članico, je treba zagotoviti usklajenost ocenjevanja s to državo članico.

Pristojni organ pod pogojem, da je zgoraj opisani postopek ocenjevanja zadovoljivo končan, dovoli upravljavcu infrastrukture ali prevozniku v železniškem prometu izvajati ustrezne elemente njegovega sistema vodenja in upravljanja železniškega prometa skupaj z izdajo varnostnega dovoljenja ali varnostnega spričevala, ki se zahteva po členih 10 in 11 Direktive 2004/49/ES.

Če upravljavec infrastrukture ali prevoznik v železniškem prometu uvede nov/dograjen/obnovljen operativni postopek ali postopke (ali bistveno spremeni obstoječe), ki so zajeti v zahteve te TSI, se pri tem zaveže, da so ti postopki v skladu s TSI Vodenje in upravljanje železniškega prometa (ali njenega dela v prehodnem obdobju – glej Poglavje 7).

Postopek ocene novih ali spremenjenih operativnih postopkov ali procesov, kot je opisan v tem poglavju, je enakovreden odobritvi začetka obratovanja, ki jo izda država članica v skladu s členom 14(1) Direktive 96/48/ES.

6.2.2 Dokumentacija o predpisih in postopkih

Kar zadeva ocenjevanje dokumentacije iz pododdelka 4.2.1 te TSI, je za