1993L0016 — SL — 01.05.2004 — 008.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 93/16/EGS

z dne 5. aprila 1993

o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 49, prvega in tretjega stavka člena 57(1) in (2) ter člena 66 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, v sodelovanju z Evropskim parlamentom ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), ker sta bili direktivi Sveta 75/362/EGS z dne 16. junija 1975 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni medicinski izobrazbi, vključno z ukrepi, ki omogočajo učinkovito uresničevanje pravice do opravljanja dejavnosti in svobodo opravljanja storitev ( 3 ), in 75/363/EGS z dne 16. junija 1975 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov glede dejavnosti zdravnikov ( 4 ) večkrat in bistveno spremenjeni; ker bi bilo zato treba navedeni direktivi zaradi preglednosti in racionalnosti združiti; ker je prav tako priporočljivo ob združitvi navedenih direktiv v enotno besedilo vanj vključiti tudi Direktivo Sveta 86/457/EGS z dne 15. septembra 1986 o posebnem izobraževanju splošne medicine ( 5 ); ker je v skladu s Pogodbo po končanem prehodnem obdobju prepovedano vsako diskriminacijsko obravnavanje na podlagi državljanstva glede opravljanja dejavnosti in opravljanja storitev; ker se načelo takega obravnavanja na podlagi državljanstva zlasti nanaša na priznanje kakršne koli odobritve, potrebne za opravljanje zdravniške prakse ali za vpis v register ali članstvo v strokovnih organizacijah ali telesih; ker je kljub temu zaželeno, da se sprejmejo nekatere določbe, s katerimi bi zdravnikom v zvezi z njihovo dejavnostjo omogočili učinkovito uresničevanje pravice do opravljanja dejavnosti in svobode opravljanja storitev; ker v skladu s Pogodbo države članice ne smejo priznati nobene oblike pomoči, ki bi lahko ustvarila neenake pogoje za opravljanje dejavnosti; ker člen 57(1) Pogodbe določa, da je treba izdati direktive o medsebojnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi; ker je cilj te direktive priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi, ki zdravnikom omogočajo, da začnejo in opravljajo medicinsko dejavnost, in priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi specialistov; ker je glede izobraževanja specialistov priporočljivo medsebojno priznati potrdila o usposobljenosti in izobrazbi, kadar specialistutaka izobrazba, ki ni pogoj za začetek opravljanja specialističnedejavnosti, kljub temu daje pravico do uporabe naziva specialist; ker je zaradi sprememb v zakonodaji držav članic treba dodati nekatera tehnična dopolnila in spremembe, zlasti da bi bile upoštevane spremembe v nazivih diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi v teh poklicih ter v označevanju nekaterih medicinskih specializacij, pa tudi z uvedbo nekaterih novih medicinskih specializacij ali odpravo nekaterih starih, ki so bile izvedene v nekaterih državah članicah; ker je priporočljivo izdati določbe, ki se nanašajo na pridobljene pravice glede medsebojnega priznavanja diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni medicinski izobrazbi, ki jih izdajo države članice in ki potrjujejo izobraževanje, začeto pred izvajanjem te direktive; ker je glede posedovanja dokazila o formalni izobrazbi primerno, ker direktiva o medsebojnem priznavanju diplom ne predpostavlja nujno dejanske enakosti izobrazbe, na katero se te diplome nanašajo, se dovoli uporaba teh nazivov izključno v jeziku matične države članice ali države članice, iz katere oseba prihaja; da bi nacionalnim organom olajšali uporabo te direktive, lahko države članice predpišejo, da mora oseba, ki izpolnjuje pogoje glede izobrazbe po tej direktivi, poleg formalnih dokazil o izobrazbi pridobiti od pristojnih organov matične države članice ali države članice, iz katere prihaja, tudi potrdilo, da so ta dokazila o izobrazbi enaka tistim, ki jih ureja ta direktiva; ker ta direktiva ne vpliva na zakone in druge predpise v državah članicah, ki družbam ali podjetjem prepovedujejo opravljanje medicinskih storitev ali za tako prakso predpisujejo nekatere pogoje; ker bi zahteva po vpisu ali članstvu v strokovnih organizacijah ali telesih, ki je povezana s stalnim in trajnim opravljanjem dejavnosti v državi gostiteljici, pri opravljanju storitev nedvomno ovirala osebo, ki želi opravljati storitev le začasno; ker je treba to zahtevo odpraviti, ker je v takem primeru treba zagotoviti nadzor nad poklicno disciplino, za kar so odgovorne navedene organizacije ali telesa; ker je v ta namen za nadzor treba jamčiti; ker je v ta namen ob upoštevanju člena 62 Pogodbe treba zagotoviti, da lahko pristojni organ države članice gostiteljice od zadevne osebe zahteva predložitev podrobnih podatkov o opravljanju storitev; ker je glede na zahteve v zvezi z osebno zanesljivostjo treba razlikovati med zahtevami, ki jih mora oseba izpolnjevati, ko prvič začne opravljati poklic, in tistimi, ki jih mora izpolnjevati za samo opravljanje poklica; ker je glede na medsebojno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi specialistične medicine in zato da bi vsem pripadnikom tega poklica, ki so državljani držav članic, v Skupnosti zagotovili enake pogoje, potrebna neka uskladitev zahtev glede izobraževanja specialistične medicine; ker je v ta namen treba predpisati nekatere minimalne zahteve glede pravice do specialističnega izobraževanja, minimalnega trajanja izobraževanja, načina takega izobraževanja, kraja, kjer naj bi potekalo, pa tudi njihov ustrezni nadzor; ker se navedena merila nanašajo samo na tista specialistična področja, ki so skupna vsem državam članicam ali dvema ali več državam članicam; ker usklajevanje pogojev za opravljanje navedenih dejavnosti, kakor je predvideno v tej direktivi, ne izključuje kakršnega koli nadaljnjega usklajevanja; ker je doseženo stališče, ki je priznano skoraj povsod po svetu, da je potrebno posebno izobraževanje zdravnikov splošne prakse, ki jim omogoča, da bolje opravljajo svojo funkcijo; ker ta funkcija, ki je dokaj odvisna od zdravnikovega osebnega poznavanja bolnikovega okolja, poleg ustreznega zdravljenja vključuje tudi svetovanje o preprečevanju bolezni in varovanju bolnikovega splošnega zdravja; ker se je potreba po posebnem izobraževanju na področju splošne medicine v glavnem pojavila kot posledica razvoja medicinske vede, ki je nenehno povečevala razkorak med medicinskimi raziskavami in poučevanjem na eni strani ter splošno medicinsko prakso na drugi, tako da pomembnih plati splošne medicine ni več mogoče zadovoljivo poučevati s tekočim temeljnim izobraževanjem zdravnikov v državah članicah; ker je poleg koristi, ki jih ima bolnik, prevladalo tudi spoznanje, da bi izpopolnjeno izobraževanje za posebno funkcijo splošnega zdravnika prispevalo k izboljšanju zdravstvenega varstva, zlasti z razvojem bolj selektivnega svetovanja specialistov, uporabe laboratorijev ter drugih visoko specializiranih ustanov in opreme; ker bo izpopolnjeno izobraževanje za splošno medicinsko prakso dalo statusu splošnega zdravnika višjo stopnjo; ker v posameznih državah članicah, čeprav se zdi ta položaj nespremenljiv, poteka različno hitro; ker je zaželeno, da se navedeni različni trendi postopoma uskladijo, ne da bi usklajevanje potekalo prisilno, pri čemer si je treba prizadevati za primerno izobraževanje vsakega splošnega zdravnika, da bi izpolnjeval specifične zahteve splošne medicine; ker je v začetni fazi, da bi zagotovili postopno uvajanje te reforme v vsaki državi članici, za splošne zdravnike treba najprej uvesti posebno izobraževanje splošne medicine, ki izpolnjuje minimalne kakovostne in količinske standarde ter dopolnjuje minimalno temeljno izobraževanje zdravnikov splošne medicine v skladu s to direktivo; ker pri tem ni pomembno, ali to izobraževanje splošne medicine poteka v okviru temeljnega medicinskega izobraževanja, ki je predpisano na nacionalni ravni, ali pa zunaj njega; ker bi bilo v drugi fazi treba poskrbeti, da bi izvajanje prakse splošne medicine po sistemu socialne varnosti podredili končanemu posebnemu izobraževanju splošne medicine; ker bi bilo treba nadaljnje predloge za dokončanje reforme še predlagati; ker ta direktiva ne vpliva na pristojnost držav članic, da same oblikujejo svoje nacionalne sisteme socialne varnosti in da določijo, katere dejavnosti se bodo izvajale v okviru teh sistemov; ker bo uskladitev minimalnih pogojev po tej direktivi, ki obstajajo glede podeljevanja diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi, ki potrjujejo zaključeno posebno izobraževanje splošne medicine, omogočila medsebojno priznavanje navedenih diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi med državami članicami; ker po tej direktivi država članica gostiteljica nima pravice zahtevati od splošnih zdravnikov z diplomami, pridobljenimi v drugi državi članici in priznanimi po tej direktivi, da opravijo kakršno koli dodatno izobraževanje za opravljanje zdravniške prakse v okviru sistema socialne varnosti te države, tudi kadar se tako izobraževanje zahteva za imetnike diplom iz medicine, ki so jo pridobili na svojem ozemlju; ker bo navedena posledica te direktive glede opravljanja splošne prakse v okviru sistema socialne varnosti veljala do 1. januarja 1995, ta direktiva od vseh držav članic zahteva, da od navedenega dne za opravljanje splošne prakse glede na njihov sistem socialne varnosti zahtevajo potrdilo o opravljenem posebnem izobraževanju splošne medicine; ker morajo imeti zdravniki splošne medicine, ki so začeli opravljati splošno prakso pred tem datumom, v skladu s to direktivo pridobljeno pravico delati kot splošni zdravniki v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti države gostiteljice, tudi če niso končali posebnega izobraževanja splošne medicine; ker usklajevanje, predvideno v tej direktivi, zajema strokovno izobraževanje zdravnikov; ker kar zadeva izobraževanje, večina držav članic zdaj ne razlikuje med zdravniki, ki opravljajo svoje dejavnosti kot zaposlene osebe, in tistimi, ki so samozaposleni; ker se predpisi, ki se nanašajo na osebno zanesljivost, strokovno disciplino ali uporabo naziva za zajete poklice uporabljajo ali se lahko uporabljajo, odvisno od posamezne države članice, za zaposlene osebe in tudi samozaposlene; ker se za opravljanje zdravniške dejavnosti v vseh državah članicah zahteva diploma, spričevalo ali drugo dokazilo o formalni medicinski izobrazbi; ker te dejavnosti opravljajo zaposlene, pa tudi samozaposlene osebe ali osebe, ki so med svojo poklicno kariero tako zaposlene in samozaposlene; ker se je, zato da bi kar najbolj spodbujali prosti pretok teh strokovnjakov znotraj Skupnosti, izkazalo za potrebno, da se ta direktiva razširi tudi na zaposlene zdravnike; ker ta direktiva ne sme vplivati na obveznosti držav članic glede rokov za prevzem direktiv, določenih v delu B Priloge III, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







NASLOV I

PODROČJE UPORABE

Člen 1

Ta direktiva se uporablja za dejavnosti zdravnikov, ki delajo kot zaposleni ali samozaposleni in so državljani držav članic.







NASLOV II

MEDSEBOJNO PRIZNAVANJE DIPLOM, SPRIČEVAL IN DRUGIH DOKAZIL O FORMALNI MEDICINSKI IZOBRAZBI







POGLAVJE I

DIPLOME, SPRIČEVALA IN DRUGA DOKAZILA O FORMALNI MEDICINSKI IZOBRAZBI

Člen 2

Vsaka država članica priznava diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi, ki jih državljanom držav članic v skladu členom 23 podelijo druge države članice, in ki so navedene ►M5 iz Priloge A ◄ ; glede pravice do začetka opravljanja dejavnosti in opravljanja dejavnosti zdravnika imajo navedene diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi na ozemlju te države enak učinek kakor tista, ki jih država članica podeljuje sama.

▼M5 —————

▼B







POGLAVJE II

▼M5

DIPLOME, SPRIČEVALA IN DRUGA DOKAZILA O FORMALNI IZOBRAZBI NA PODROČJU SPECIALISTIČNE MEDICINE

Člen 4

Vsaka država članica, ki ima določbe zakonov in drugih predpisov na tem področju, prizna diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi na področju specialistične medicine, ki jih podeljujejo državljanom držav članic druge države članice v skladu s členi 24, 25, 26 in 29 in ki so navedene v Prilogah B in C, tako da taki izobrazbi prizna na svojem ozemlju enak učinek kakor tistim, ki jih podeljuje sama.

Člen 5

Diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi iz člena 4 so tista, ki so jih podelili pristojni organi, navedeni v Prilogi B, in za namene zadevnega specialističnega usposabljanja ustrezajo kvalifikacijam, navedenim v Prilogi C za države članice, ki imajo tako usposabljanje.

▼B







POGLAVJE III

▼M5 —————

▼B

Člen 8

1. Od državljanov držav članic, ki želijo pridobiti eno od diplom, spričeval ali drugih dokazil o formalni izobrazbi specialistov, ki niso navedena v člen4 in ►M5 4 ◄ ali ki se kljub temu, da so navedena v členu ►M5 4 ◄ , ne podeljujejo v matični državi članici ali v državi članici, iz katere prihaja tuji državljan, lahko država članica gostiteljica zahteva, da izpolnijo pogoje glede izobraževanja, ki so za specializacijo predpisani z njenimi zakoni ali drugimi predpisi.

2. Vendar pa mora država članica gostiteljica v celoti ali deloma upoštevati čas izobraževanja, ki so ga državljani iz odstavka 1 opravili in dokazali z diplomo, spričevalom ali drugim dokazilom o formalni izobrazbi, ki ga je izdal pristojni organ matične države članice ali države članice, iz katere prihaja tuji državljan, pod pogojem, da ta čas izobraževanja ustreza tistemu, ki ga zahteva država članica gostiteljica za zadevno specializacijo.

▼M5

Upoštevati mora tudi njihove poklicne izkušnje, dodatno usposabljanje in nenehno izobraževanje na področju medicine.

▼M5

3. Pristojni organi države članice gostiteljice po ocenitvi vsebine in trajanja usposabljanja zadevne osebe na podlagi predloženih diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi in ob upoštevanju poklicnih izkušenj, dodatnega usposabljanja in nenehnega izobraževanja na področju medicine, to osebo obvestijo o zahtevani dobi dodatnega usposabljanja in področjih, ki morajo biti zajeta.

▼M5

4. Država članica sprejme odločitev v štirih mesecih od dne, ko je kandidat vložil prošnjo skupaj s popolno dodatno dokumentacijo.

▼B







POGLAVJE IV

OBSTOJEČE STANJE

Člen 9

1. Brez vpliva na odstavek 3 vsaka država članica državljanom drugih držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi ne izpolnjujejo vseh minimalnih izobraževalnih zahtev iz člena 23, prizna kot zadosten dokaz diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi s področja medicine, ki so jih podelile te države članice, če te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi dokazujejo izobraževanje, ki se je začelo pred:

— 1. januarjem 1986 za Španijo in Portugalsko,

— 1. januarjem 1981 za Grčijo,

— 20. decembrom 1976 za druge države članice,

▼A1

— datum pristopa Avstrije, Finske in Švedske,

▼A2

— dan pristopa za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško

▼B

in če jim je priloženo potrdilo, da so ti državljani v zadnjih petih letih pred izdajo tega potrdila najmanj tri leta neprekinjeno veljavno in zakonito opravljali te dejavnosti.

2. Brez vpliva na odstavek 4 vsaka država članica državljanom drugih držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi specialistične medicine ne izpolnjujejo minimalnih izobraževalnih zahtev iz členov 24 do ►M5 26 ◄ , prizna kot zadosten dokaz diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi specialistične medicine, ki so jih podelile te države članice, če te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi dokazujejo izobraževanje, ki se je začelo pred:

— 1. januarjem 1986 za Španijo in Portugalsko,

— 1. januarjem 1981 za Grčijo,

— 20. decembrom 1976 za druge države članice,

▼A1

— datum pristopa Avstrije, Finske in Švedske,

▼A2

— dan pristopa za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško.

▼B

Država članica gostiteljica lahko zahteva, da mora biti diplomam, spričevalom in drugim dokazilom o formalni izobrazbi specialistične medicine priloženo potrdilo pristojnih organov ali institucij matične države članice ali države članice iz katere imetniki prihajajo, ki potrjuje, da so delali na ustreznem specialističnem področju najmanj v obdobju, ki je enako dvakratni razliki med trajanjem specialističnega izobraževanja v matični državi članici ali državi članici iz katere prihajajo, in med minimalnimi zahtevami glede trajanja izobraževanja, predpisanega v naslovu III, če ta obdobja izobraževanja niso enaka minimalnim obdobjem izobraževanja iz člen26 in ►M5 26 ◄ .

Če pa je država članica gostiteljica pred datumi iz prvega pododstavka zahtevala krajši minimalni čas izobraževanja, kakor je predviden v člen26 in ►M5 26 ◄ , se razlika iz drugega pododstavka lahko določi le v skladu z minimalnim trajanjem izobraževanja, ki je bilo predpisano v tej državi.

▼M5

2a. Države članice morajo priznati dokazila o formalni izobrazbi na področju specialistične medicine, podeljena v Španiji zdravnikom, ki so pred 1. januarjem 1995 končali specializacijo, ki ni skladna z zahtevami o formalnem usposabljanju iz členov 24 do 27, če je dokazilom priloženo potrdilo, ki ga izdajo pristojni španski organi in ki potrjuje, da je zadevna oseba opravila preizkus posebne strokovne usposobljenosti, organiziran v okviru posebnih zakonsko urejenih ukrepov iz Kraljevega odloka 1497/99 z namenom, da se preveri, ali ima zadevna oseba raven znanja in usposobljenosti, ki je primerljiva z ravnjo znanja in usposobljenosti zdravnikov specialistično kvalifikacijo, navedenim za Španijo v členih 5(3) in 7(2).

▼B

3. Državljanom držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi so bili podeljeni na ozemlju nekdanje Nemške demokratične republike, ki pa ne izpolnjujejo vseh minimalnih izobraževalnih zahtev iz člena 23, države članice razen Nemčije priznajo te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi kot zadosten dokaz:

— če dokazujejo izobraževanje, ki se je začelo pred nemško združitvijo,

— če imetniku dajejo pravico do opravljanja zdravniške dejavnosti na celotnem ozemlju Nemčije pod enakimi pogoji, kakor če bi imel dokazila o izobrazbi, ki jih podeljujejo pristojni nemški organi in so omenjena v ►M5 Prilogo A ◄ ,

— če jim je priloženo potrdilo, ki so ga izdali pristojni nemški organi, da so ti državljani v Nemčiji v zadnjih petih letih pred izdajo tega potrdila najmanj tri leta neprekinjeno veljavno in zakonito opravljali te dejavnosti.

4. Državljanom držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi specialistične medicine so bili podeljeni na ozemlju nekdanje Nemške demokratične republike, ki pa ne izpolnjujejo minimalnih izobraževalnih zahtev iz členov 24 do ►M5 26 ◄ , države članice razen Nemčije priznajo te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi kot zadosten dokaz:

— če dokazujejo izobraževanje, ki se je začelo pred 3. aprilom 1992, in

— če omogočajo imetniku, da kot specialist opravlja zadevno dejavnost na celotnem ozemlju Nemčije pod enakimi pogoji, kakor če bi imel dokazila o izobrazbi, ki jih podeljujejo pristojni nemški organi in so opredeljena v člen5 in ►M5 5 ◄ .

Vendar pa lahko, kadar te diplome, spričevala ali druga dokazila o formalni izobrazbi ne izpolnjujejo minimalnih zahtev glede trajanja izobraževanja iz člen26 in ►M5 26 ◄ , zahtevajo, da jim mora biti priloženo potrdilo pristojnih nemških organov ali institucij o tem, da so imetniki kot specialisti delali na ustreznem specialističnem področju najmanj v obdobju, ki je enako dvakratni razliki med trajanjem specialističnega izobraževanja na ozemlju Nemčije in med minimalnim trajanjem izobraževanja iz naslova III.

5. Državljanom držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi medicine ali specialistične medicine niso v skladu z dokazili o izobrazbi ali nazivi iz ►M5 Prilogo A ◄ , 5 aličlen ►M5 5 ◄ , vse države članice priznajo kot zadosten dokaz diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi, ki so jih podelile prve države članice, če jim je priloženo potrdilo, ki ga izda pristojni organ ali institucija. V tem potrdilu mora biti navedeno, da so bile te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi medicine ali specialistične medicine iz členov 2, 4 ali ►M5 4 ◄ podeljeni po izobraževanju v skladu z določbami iz naslova III in da jih država članica, ki jih je podelila, obravnava kot dokazila o izobrazbi ali kot nazive iz ►M5 Prilogo A ◄ , 5 aličlen ►M5 5 ◄ .

6. Države članice, ki so razveljavile zakone in druge predpise glede podeljevanja diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi nevropsihiatrije, radiologije, torakalne kirurgije, vaskularne kirurgije, gastroenterološke kirurgije, biološke hematologije, fiziatrije ali tropske medicine in so sprejele predpise v zvezi s pridobljenimi pravicami v korist svojih državljanov, priznavajo državljanom drugih držav članic pravico, da izkoristijo iste predpise pod pogojem, da njihove diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi nevropsihiatrije, radiologije, torakalne kirurgije, vaskularne kirurgije, gastroenterološke kirurgije, biološke hematologije, fiziatrije ali tropske medicine izpolnjujejo pogoje, navedene v odstavku 2 tega člena ali v členih 24, 25 in 26, in če so bile navedene diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi podeljeni pred datumom, ko je država članica gostiteljica prenehala podeljevati te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi za zadevno specializacijo.

7. Datumi, ko so države članice z zakonom ali drugim predpisom razveljavile določbe v zvezi z diplomami, spričevali in drugimi dokazili o formalni izobrazbi iz odstavka 6, so navedeni v Prilogi II.

▼A2

Člen 9a

1. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in o specialistični medicinski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo na nekdanjem Češkoslovaškem pred 1. januarjem 1993, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in specialistični medicinski izobrazbi, če češki organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot češke kvalifikacije v medicini in specialistični medicini glede dostopa do medicinskih poklicev in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Češke.

2. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in o specialistični medicinski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v nekdanji Sovjetski zvezi pred 20. avgustom 1991, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in specialistični medicinski izobrazbi, če estonski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot estonske kvalifikacije v medicini in specialistični medicini glede dostopa do medicinskih poklicev in opravljanja le-teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Estonije.

3. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in o specialistični medicinski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v nekdanji Sovjetski zvezi pred 21. avgustom 1991, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in specialistični medicinski izobrazbi, če latvijski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot latvijske kvalifikacije v medicini in specialistični medicini glede dostopa do medicinskih poklicev in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Latvije.

4. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in o specialistični medicinski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v nekdanji Sovjetski zvezi pred 11. marcem 1990, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in specialistični medicinski izobrazbi, če litovski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njenem ozemlju isto pravno veljavo kot litovske kvalifikacije v medicini in specialistični medicini glede dostopa do medicinskih poklicev in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Litve.

5. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in o specialistični medicinski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo na nekdanjem Češkoslovaškem pred 1. januarjem 1993, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in specialistični medicinski izobrazbi, če slovaški organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njenem ozemlju isto pravno veljavo kot slovaške kvalifikacije v medicini in specialistični medicini glede dostopa do medicinskih poklicev in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Slovaške.

6. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in o specialistični medicinski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v Jugoslaviji pred 25. junijem 1991, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni medicinski izobrazbi in specialistični medicinski izobrazbi, če slovenski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njenem ozemlju isto pravno veljavo kot slovenske kvalifikacije v medicini in specialistični medicini glede dostopa do medicinskih poklicev in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Slovenije.

▼B







POGLAVJE V

UPORABA AKADEMSKIH NAZIVOV

Člen 10

1. Države članice gostiteljice brez vpliva na člen 19 zagotovijo, da imajo državljani držav članic, ki izpolnjujejo pogoje iz členov 2, 4, ►M5 4 ◄ in 9, pravico uporabljati akademski naziv oziroma njegovo okrajšavo v skladu z zakoni matične države članice ali države članice, iz katere prihajajo, v jeziku te države. Države članice gostiteljice lahko predpišejo, da temu nazivu sledi ime in kraj institucije ali izpitne komisije, ki je ta naziv podelila.

2. Če se akademski naziv matične države članice ali države članice, iz katere tuji državljan prihaja, v državi članici gostiteljici ne razlikuje od naziva, ki v tej državi zahteva dodatno usposabljanje, ki ga oseba ni opravila, lahko država članica gostiteljica odredi, da mora oseba svoj akademski naziv iz matične države članice ali države članice, iz katere prihaja, uporabljati v ustrezni obliki, ki jo določi država članica gostiteljica.







POGLAVJE VI

DOLOČBE ZA OLAJŠANJE UČINKOVITEGA URESNIČEVANJA PRAVICE USTANAVLJANJA IN SVOBODE OPRAVLJANJA STORITEV ZA ZDRAVNIŠKO DEJAVNOST







A.

Posebne določbe v zvezi s pravico do ustanavljanja

Člen 11

1. Država članica gostiteljica, ki zahteva od svojih državljanov dokazilo o dobrem imenu ali o ugledu, ko prvič začnejo opravljati zdravniško dejavnost, za državljane drugih držav članic sprejme kot zadosten dokaz potrdilo, ki ga izda pristojni organ matične države članice ali države članice, iz katere prihaja tuji državljan, in potrjuje, da so izpolnjene zahteve države članice glede dobrega imena ali ugleda za začetek opravljanja zdravniške dejavnosti.

2. Če matična država članica ali država članica, iz katere prihaja tuji državljan, ne zahteva dokazila o dobrem imenu ali o ugledu za osebe, ki želijo prvič začeti opravljati zdravniško dejavnost, lahko država članica gostiteljica zahteva od državljanov matične države članice ali od države članice, iz katere prihaja tuji državljan, izpis iz kazenske evidence ali, če tega ni, enakovreden dokument, ki ga izda pristojni organ v matični državi članici ali v državi članici, iz katere prihaja tuji državljan.

3. Če je država članica gostiteljica natančno seznanjena z resno zadevo, ki se je še pred začetkom opravljanja dejavnosti zadevne osebe v tej državi zgodila zunaj njenega ozemlja in ki bo po vsej verjetnosti vplivala na začetek opravljanja zdravniške dejavnosti na njenem ozemlju, lahko o tem obvesti matično državo članico ali državo članico, iz katere prihaja tuji državljan.

Matična država članica ali država članica, iz katere prihaja tuji državljan, preveri točnost navedb. Njeni organi odločajo o naravi in obsegu potrebne preiskave in obvestijo državo članico gostiteljico o vseh posledičnih ukrepih, ki jih sprejmejo v zvezi z izdanimi potrdili ali dokumenti.

4. Države članice zagotovijo zaupnost poslanih obvestil.

Člen 12

1. Če v državi članici gostiteljici v zvezi z opravljanjem zdravniške dejavnosti veljajo zakoni in drugi predpisi, ki določajo zahteve glede dobrega imena in ugleda, vključno z določbami o disciplinskih ukrepih zaradi resne kršitve poklicne etike ali o obsodbi zaradi kaznivih dejanj, predloži matična država članica ali država članica, iz katere prihaja tuji državljan, državi članici gostiteljici vse potrebne informacije v zvezi z upravnimi postopki ali disciplinskimi ukrepi, sprejetimi glede zadevne osebe, ali v zvezi s kazenskimi ukrepi, ki so ji bili izrečeni med opravljanjem poklica v matični državi članici ali v državi članici, iz katere prihaja.

2. Če je država članica gostiteljica natančno seznanjena z neko resno zadevo, ki se je še pred začetkom opravljanja dejavnosti te osebe v tej državi zgodila zunaj njenega ozemlja in ki bo po vsej verjetnosti vplivala na opravljanje zdravniške dejavnosti na njenem ozemlju, lahko o tem obvesti matično državo članico ali državo članico, iz katere prihaja tuji državljan.

Matična država članica ali država članica, iz katere prihaja tuji državljan, preveri točnost teh navedb. Njeni organi določijo naravo in obseg potrebne preiskave in obvestijo državo članico gostiteljico o vseh posledičnih ukrepih, ki so sprejeti v zvezi z informacijami, poslanimi v skladu z odstavkom 1.

3. Države članice zagotovijo zaupnost poslanih obvestil.

Člen 13

Če država članica gostiteljica od svojih lastnih državljanov, ki želijo začeti ali nadaljevati opravljanje zdravniške dejavnosti, zahteva potrdilo o telesnem ali duševnem zdravju, ta država sprejme kot zadosten dokaz predložitev dokumenta, ki se zahteva v matični državi članici ali v državi članici, iz katere prihaja tuji državljan.

Če matična država članica ali država članica, iz katere prihaja tuji državljan, tistim, ki želijo začeti ali nadaljevati opravljanje zdravniške dejavnosti, ne postavlja tovrstnih zahtev, država članica gostiteljica prizna temu državljanu potrdilo, ki ga je izdal pristojni organ njegove države in ki ustreza potrdilom, izdanim v državi članici gostiteljici.

Člen 14

Dokumenti, izdani v skladu s členi 11, 12 in 13 ob predložitvi ne smejo biti starejši od treh mesecev.

Člen 15

1. Postopek za odobritev začetka opravljanja katere koli zdravniške dejavnosti v skladu s členi 11, 12 in 13 mora biti čimprej zaključen, nikakor pa ne pozneje kakor tri mesece po predložitvi vseh dokumentov v zvezi s to osebo, in sicer ne glede na zamudo, ki bi izhajala iz vložitve pravnega sredstva po zaključku tega postopka.

2. V primerih iz členov 11(3) in 12(2) zahteva po ponovnem preverjanju zadrži rok iz odstavka 1.

Država članica, ki je zaprošena za mnenje, mora dati odgovor v treh mesecih.

Po prejemu odgovora ali ob izteku roka država članica gostiteljica nadaljuje postopek iz odstavka 1.

Člen 16

Če država članica gostiteljica od svojih lastnih državljanov, ki želijo začeti z opravljanjem ali opravljati zdravniško dejavnost, zahteva prisego ali slavnostno izjavo in če državljani drugih držav članic ne morejo uporabiti oblike te prisege ali izjave, ta država članica zagotovi, da se zadevni osebi ponudi ustrezna in enakovredna oblika prisege ali izjave.







B.

Posebne določbe v zvezi z opravljanjem storitev

Člen 17

1. Če država članica gostiteljica od svojih lastnih državljanov, ki želijo začeti ali nadaljevati opravljanje zdravniške dejavnosti, zahteva odobritev, članstvo ali registracijo v poklicnem združenju ali organizaciji, ta država članica oprosti državljane drugih držav članic te zahteve v primeru opravljanja storitev.

Zadevna oseba opravlja storitve z enakimi pravicami in obveznostmi kakor državljani države članice gostiteljice. Zlasti mora spoštovati upravna ali poklicna pravila ravnanja, ki se uporabljajo v tej državi članici.

Za izvajanje veljavnih pravil poklicnega ravnanja na svojem ozemlju, lahko države članice v ta namen in kot dodatek k prijavi iz odstavka 2 v zvezi z opravljanjem storitev zahtevajo samodejno začasno registracijo ali pro forma članstvo v poklicnem združenju ali organizaciji ali, kot alternativo, registracijo, pod pogojem, da taka registracija ali članstvo ne odloži ali kako drugače ne zaplete opravljanja storitev in ne povzroči dodatnih stroškov osebi, ki opravlja storitve.

Če država članica gostiteljica sprejme ukrep iz drugega pododstavka ali ugotovi dejstva, ki so v nasprotju s temi predpisi, mora o tem nemudoma obvestiti državo članico, kjer je zadevna oseba začela opravljati dejavnost.

2. Država članica gostiteljica lahko zahteva od zadevne osebe, da pristojnim organom predhodno prijavi opravljanje svojih storitev, če to vključuje začasno bivanje na ozemlju te države članice.

V nujnih primerih lahko sledi prijava nemudoma potem, ko so bile storitve opravljene.

3. Država članica gostiteljica lahko v skladu z odstavkoma 1 in 2 zahteva od zadevne osebe, da predloži enega ali več dokumentov z naslednjimi podatki:

— prijavo iz odstavka 2,

— potrdilo, ki izkazuje, da zadevna oseba zakonito opravlja tovrstne dejavnosti v državi članici, kjer prebiva,

— potrdilo, da ima zadevna oseba eno od diplom, spričeval ali drugih dokazil o formalni izobrazbi, primerni za opravljanje tovrstnih storitev iz te direktive.

4. Dokument ali dokumenti iz odstavka 3 ob predložitvi ne smejo biti starejši od 12 mesecev.

5. Če država članica začasno ali za stalno v celoti ali delno enemu od svojih državljanov ali državljanu druge države članice, ki prebiva na njenem ozemlju, po potrebi odvzame pravico do opravljanja ene od zdravniških dejavnosti, mora zagotoviti začasen ali stalen odvzem potrdila iz druge alinee odstavka 3.

Člen 18

Če je v državi članici gostiteljici za plačilo zavarovalniških računov, ki se nanašajo na zagotavljanje storitev osebam, zavarovanim po sistemih socialne varnosti, potrebna registracija pri organu javnega socialnega zavarovanja, ta država članica oprosti te zahteve državljane držav članic s sedežem v drugi državi članici, kadar opravljajo storitve, zaradi katerih morajo zadevne osebe potovati.

Vendar pa morajo zadevne osebe temu organu vnaprej, v nujnih primerih pa naknadno, predložiti podatke v zvezi z opravljenimi storitvami.







C.

Skupne določbe glede pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev

Člen 19

Če v državi članici gostiteljici obstajajo predpisi o uporabi poklicnega naziva v zvezi z zdravniško dejavnostjo, državljani drugih držav članic, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 2 in člena 9(1), (3) in (5), uporabljajo poklicni naziv države članice gostiteljice, ki v tej državi ustreza navedenim pogojem izobrazbe, uporabljajo pa tudi kratico naziva.

Prvi odstavek se prav tako uporablja za uporabo poklicnih nazivov zdravnikov specialistov, ki izpolnjujejo pogoje iz člen 4, ►M5 4 ◄ in 9(2), (4), (5) in (6).

Člen 20

1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi omogočijo tem osebam, da pridobijo informacije o zakonodaji s področja zdravstva in socialne varnosti ter, če je potrebno o poklicni etiki države članice gostiteljice.

V ta namen države članice lahko ustanovijo informacijska središča, pri katerih te osebe lahko dobijo potrebne informacije. Ob ustanovitvi lahko države članice gostiteljice zahtevajo od teh upravičencev, da stopijo v stik s temi središči.

2. Države članice lahko ustanovijo središča iz odstavka 1 v okviru pristojnih organov in institucij, ki jih določijo v ta namen.

3. Države članice zagotovijo, da te osebe, če je potrebno, v svojem interesu in v interesu svojih pacientov pridobijo jezikovno znanje, potrebno za opravljanje njihovega poklica v državi gostiteljici.

Člen 21

Države članice, ki od lastnih državljanov zahtevajo, da opravijo pripravništvo, s čimer šele pridobijo pravico do delovnega mesta zdravnika v okviru sistema socialne varnosti, lahko postavijo enako zahtevo državljanom drugih držav članic v petih letih, ki začne teči 20. junija 1975. Vendar pa pripravništvo ne sme trajati več kakor šest mesecev.

Člen 22

V primeru upravičenih dvomov lahko država članica gostiteljica zahteva od pristojnih organov druge države članice potrdilo o verodostojnosti diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi, ki so bili izdani v tej drugi državi članici in so navedeni v poglavjih I do IV naslova II, pa tudi potrdilo, da je ta oseba izpolnila vse izobraževalne zahteve iz naslova III.







NASLOV III

USKLADITEV DOLOČB ZAKONOV IN DRUGIH PREDPISOV V ZVEZI Z ZDRAVNIŠKO DEJAVNOSTJO

Člen 23

1. Države članice zahtevajo od oseb, ki želijo začeti z opravljanjem ali nadaljevati z opravljanjem zdravniške dejavnosti, da imajo diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo o formalni izobrazbi iz medicine v skladu s Prilogo A, ki zagotavlja, da je ta oseba med celotnim izobraževanjem pridobila:

(a) ustrezno znanje iz znanosti, na katerih temelji medicina, in dobro razumevanje znanstvenih metod, vključno z načeli merjenja bioloških funkcij, vrednotenjem znanstveno potrjenih dejstev in analizo podatkov;

(b) zadostno razumevanje strukture, funkcij in obnašanja zdravih in bolnih ljudi ter odnosov med zdravstvenim stanjem človeka ter njegovim fizičnim in družbenim okoljem;

(c) ustrezno poznavanje klinične stroke, ki ji daje jasno sliko o duševnih in telesnih boleznih, o medicini z vidika preventive, diagnostike, terapije in človeške reprodukcije;

(d) ustrezne klinične izkušnje v bolnišnicah pod ustreznim nadzorom.

2. Celotno obdobje tovrstnega medicinskega izobraževanja obsega najmanj šestletni študij ali 5 500 ur teoretičnega in praktičnega šolanja na univerzi ali pod nadzorom univerze.

3. Dostop do tega izobraževanja imajo kandidati z diplomo ali spričevalom, ki jim omogoča sprejem na univerze držav članic za ta študij.

4. Pri osebah, ki so začele svoje izobraževanje pred 1. januarjem 1972, lahko izobraževanje iz odstavka 2 vključuje šestmesečno prakso s polnim delovnim časom na univerzitetni ravni pod nadzorom pristojnih organov.

5. Ta direktiva ne preprečuje državam članicam, da imetnikom diplom, spričeval ali drugih dokazil o formalni izobrazbi, ki niso bila pridobljena v državi članici, odobrijo začetek opravljanja in nadaljevanje opravljanja zdravniške dejavnosti na svojem ozemlju v skladu z nacionalnimi predpisi.

▼M5

6. V skladu z ureditvijo v vsaki državi članici nenehno usposabljanje zagotavlja, da lahko osebe, ki so končale študij, sledijo napredku na področju medicine.

▼B

Člen 24

1. Države članice zagotovijo, da izobraževanje, ki se zaključi s podelitvijo diplome, spričevala ali drugega dokazila o formalni izobrazbi specialistične medicine, izpolnjuje najmanj naslednje zahteve:

▼M5

(a) zahteva uspešno končan šestletni študij v okviru izobraževalnega programa usposabljanja iz člena 23, med katerim se pridobi ustrezno znanje s področja splošne medicine;

▼B

(b) vključevati mora teoretično in praktično šolanje;

(c) študij mora biti reden in pod nadzorom pristojnih oblasti ali organov v skladu s točko 1 Priloge I;

(d) potekati mora na univerzitetnem centru, v študijski bolnišnici ali po potrebi v zdravstveni ustanovi, ki jo v ta namen odobrijo pristojne oblasti ali organi;

(e) vključevati mora osebno sodelovanje zdravnika, ki se izobražuje za specialista, v dejavnosti in odgovornostih zadevnih ustanov.

2. Države članice pogojujejo podelitev diplome, spričevala ali drugega dokazila o formalni izobrazbi s področja specialistične medicine z imetjem ene od diplom, spričeval ali drugih dokazil o formalni medicinski izobrazbi iz člena 23. Izdaja diplome, spričevala ali drugega dokazila o specializaciji iz stomatološke, oralne in maksilofacialne kirurgije (osnovno medicinsko in stomatološko izobraževanje) je prav tako pogojena z imetjem ene od diplom, spričeval ali drugih dokazil o izobrazbi za splošnega stomatologa iz člena 1 Direktive 78/687/EGS.

Člen 25

1. Ne glede na načelo rednega študija iz člena 24(1)(c) in vse dokler Svet ne sprejme odločitev v skladu z odstavkom 3, lahko države članice dovolijo izreden specialistični študij po pogojih, ki jih odobrijo pristojne nacionalne oblasti, če redni študij ne bi bil izvedljiv iz utemeljenih individualnih razlogov.

2. Izredni študij poteka v skladu s točko 2 Priloge I in po standardih, ki so kakovostno enakovredni rednemu študiju. Standard tega študija ne sme biti ogrožen niti zaradi njegove izredne narave niti zaradi opravljanja zasebne pridobitne poklicne dejavnosti.

Celotno trajanje specialističnega izobraževanja ne sme biti skrajšano, kadar je organizirano kot izredni študij.

3. Svet bo po ponovnem pregledu stanja in na predlog Komisije najpozneje do 25. januarja 1989 odločil, ali naj se določbe odstavkov 1 in 2 ohranijo ali spremenijo, in sicer ob upoštevanju dejstva, da naj bi možnost izrednega študija še naprej obstajala v nekaterih okoliščinah, ki jih je treba pregledati za vsako specialistično področje posebej.

Izredni specialistični študij, ki se je začel pred 1. januarjem 1983, se lahko zaključi v skladu z določbami, ki so veljale pred tem dnem.

▼M5

Člen 26

Države članica, ki imajo določbe zakonov in drugih predpisov na tem področju, zagotovijo, da trajanje izobraževalnih programov specializiranega usposabljanja ni krajše od trajanja izobraževalnih programov, določenih v Prilogi C za vsak izobraževalni program usposabljanja. To najkrajše trajanje izobraževalnih programov se spreminja v skladu s postopkom, določenim v členu 44a(3).

▼B

Člen 28

Kot prehodni ukrep in brez vpliva na člena 24(1)(c) in 25 lahko države članice, katerih zakoni in drugi predpisi so na dan 20. junija 1975 predvidevali specialistični študij z delno časovno obveznostjo, še naprej uporabljajo te predpise za kandidate, ki so začeli svoje specialistično izobraževanje pred 31. decembrom 1983.

Vsaka država gostiteljica ima pravico zahtevati od kandidatov iz prvega odstavka, da svojim diplomam, spričevalom in drugim dokazilom priložijo potrdilo o tem, da so dejansko in z dovoljenjem izvajali ustrezno dejavnost kot zdravniki specialisti najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo potrdila.

Člen 29

Začasno in kot izjema od člena 24(2):

(a) za Luksemburg in izključno za luksemburške diplome, predvidene z zakonom iz leta 1939 o podeljevanju akademskih in univerzitetnih stopenj velja, da je spričevalo zdravnika specialista mogoče izdati samo osebi, ki ima diplomo doktorja medicine, kirurgije ali porodništva, ki jo je izdala luksemburška državna izpitna komisija;

(b) za Dansko in izključno za danske diplome, določene z zakonom, ki so jih izdale medicinske fakultete ene od danskih univerz skladno z odlokom ministra za notranje zadeve z dne 14. maja 1970, velja, da so te diplome pogoj za pridobitev naziva zdravnik specialist.

Diplome iz točk (a) in (b) se lahko izdajo kandidatom, ki so svoj študij začeli pred 20. decembrom 1976.







NASLOV IV

POSEBNO IZOBRAŽEVANJE ZA SPLOŠNO MEDICINO

▼M5

Člen 30

Vsaka država članica, ki na svojem ozemlju opusti celovito usposabljanje iz člena 23, uvede posebno usposabljanje na področju splošne medicine, ki izpolnjuje zahteve, ki so vsaj tako stroge kot zahteve, določene v členih 31 in 32, tako da se prve diplome, spričevala ali druga dokazila o formalni izobrazbi, podeljena po končanem izobraževalnem programu, izdajo najkasneje 1. januarja 2006.

▼B

Člen 31

1. Posebno izobraževanje za splošno medicino iz člena 30 mora ustrezati vsaj naslednjim zahtevam:

(a) vpis je mogoč šele po uspešno zaključenem najmanj šestletnem študiju v okviru izobraževanja, opredeljenega v členu 23;

▼M5

(b) to je redni izobraževalni program, ki traja vsaj tri leta in ga nadzorujejo pristojni organi;

▼B

(c) je bolj praktične kakor teoretične narave; praktično izobraževanje se izvaja po eni strani najmanj šest mesecev v pooblaščeni bolnišnici z ustrezno opremo in službami in po drugi strani najmanj šest mesecev v okviru pooblaščene ordinacije splošne zdravniške prakse ali pooblaščenega centra, kjer zdravniki izvajajo osnovno zdravstveno dejavnost; poteka v povezavi z drugimi zdravstvenimi zavodi ali organizacijami, ki se ukvarjajo s splošno medicino; vendar pa se lahko, ne da bi to posegalo v zgoraj navedeni najkrajši čas trajanja, praktično izobraževanje izvaja v obdobju največ šestih mesecev v drugih pooblaščenih zdravstvenih zavodih ali organizacijah, ki izvajajo splošno medicino;

(d) zahteva kandidatovo osebno udeležbo pri strokovnih dejavnostih in odgovornosti oseb, s katerimi dela.

▼M5

2. Kadar izobraževalni program iz člena 23, vključuje praktično usposabljanje v za to potrjeni bolnišnici ali kliniki z ustrezno opremo in storitvami na področju splošne medicine ali v potrjeni ordinaciji splošnega zdravnika ali v potrjenem centru, kjer zdravniki zagotavljajo osnovno zdravstveno varstvo, se lahko trajanje takega usposabljanja vključi v dobo, določeno v odstavku 1(b), do največ enega leta. To možnost imajo le države članice, kjer na dan 1. januarja 2001 posebno usposabljanje na področju splošne medicine traja dve leti.

Če Komisija opazi, da ima država članica pri izvajanju tega odstavka večje težave v zvezi z ravnjo usposabljanja, navedeno v odstavku 1(b), sprejme mnenje Odbora visokih uradnikov za javno zdravje, ustanovljenega s Sklepom Sveta 75/365/EGS ( 6 ) in o tem obvesti Evropski parlament in Svet. Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu, kadar je to primerno, predloge za boljšo uskladitev trajanja posebnega usposabljanja na področju splošne medicine.

▼B

3. Države članice zahtevajo kot pogoj za izdajo diplom, spričeval ali drugih dokazil o formalni izobrazbi, ki potrjujejo opravljeno posebno izobraževanje za splošno medicino, da ima kandidat eno od diplom, spričeval ali drugih dokazil o formalni izobrazbi, določenih v ►M5 Prilogo A ◄ .

Člen 32

Če je na dan 22. septembra 1986 katera od držav članic izvajala izobraževanje za splošno medicino z uporabo izkušenj, ki si jih je zdravnik pridobil v lastni ordinaciji pod nadzorstvom za to pooblaščenega mentorja, lahko ta država članica poskusno ohrani tako izobraževanje pod pogojem, da je le-to:

— skladno s členom 31(1)(a) in (b) ter (3),

— po trajanju enako dvakratni razliki med trajanjem obdobja iz člena 31(1)(b) in seštevkom obdobij iz tretje alinee tega člena,

— zajema vsaj eno obdobje v pooblaščeni bolnišnici z ustrezno opremo in službami ter obdobje v okviru pooblaščene ordinacije splošne zdravniške prakse ali pooblaščenega centra, kjer zdravniki izvajajo osnovno zdravstveno dejavnost; od 1. januarja 1995 bo vsako od teh dveh obdobij trajalo najmanj šest mesecev.

Člen 33

Na podlagi pridobljenih izkušenj in ob upoštevanju razvoja izobraževanja splošne medicine Komisija najpozneje do 1. januarja 1996 predloži Svetu poročilo o izvajanju členov 31 in 32 in ustrezne predloge za nadaljnje usklajevanje izobraževanja za splošne zdravnike.

Svet mora do 1. januarja 1997 odločati o teh predlogih v skladu s postopki, določenimi v Pogodbi.

Člen 34

1. Brez vpliva na načelo o izobraževanju s polno časovno obveznostjo iz člena 31(1)(b), lahko države članice poleg izobraževanja s polno časovno obveznostjo dovolijo posebno izobraževanje za splošno medicino z delno časovno obveznostjo, če so izpolnjeni naslednji posebni pogoji:

— skupnega časa trajanja izobraževanja ni mogoče skrajšati zaradi izvajanja z delno časovno obveznostjo,

— tedenska obveznost pri izobraževanju z delno časovno obveznostjo ne sme biti manjša od ►M5 50 % ◄ obveznosti pri polni časovni obveznosti,

— izobraževanje z delno časovno obveznostjo mora zajemati določeno število izobraževalnih dob s polno časovno obveznostjo, kar velja za del, ki poteka v bolnišnici, pa tudi za del, ki poteka v okviru pooblaščene ordinacije splošne zdravniške prakse ali pooblaščenega centra, kjer zdravniki opravljajo osnovno zdravstveno dejavnost. Število in trajanje teh izobraževalnih dob s polno časovno obveznostjo mora biti takšno, da zagotavlja ustrezno pripravo za učinkovito izvajanje splošne medicine.

2. Izobraževanje z delno časovno obveznostjo mora biti po kakovosti na enaki ravni kakor izobraževanje s polno časovno obveznostjo. Zanj se izda diploma, spričevalo ali drugo dokazilo o formalni izobrazbi iz člena 30.

Člen 35

1. Brez vpliva na sprejete določbe o pridobljenih pravicah lahko države članice izdajo diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo o formalni izobrazbi iz člena 30 zdravniku, ki nima dokončanega izobraževanja, opredeljenega v členih 31 in 32, ima pa končano katero drugo dodatno izobraževanje, potrjeno z diplomo, spričevalom ali drugim dokazilom, ki so ga izdali pristojni organi ene od držav članic; vendar pa lahko države članice izdajo diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo le, kadar ta potrjuje raven znanja, enakovredno znanju, ki je rezultat izobraževanja, opredeljenega v členih 31 in 32.

2. Države članice v določbah, ki ji sprejmejo skladno z odstavkom 1, določijo, koliko se lahko prosilcu upošteva že opravljeno dodatno izobraževanje in poklicne izkušnje namesto izobraževanja, opredeljenega v členih 31 in 32.

Države članice lahko izdajo diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo iz člena 30 le, če je prosilec pridobil najmanj šest mesecev izkušenj iz splošne medicine v ordinaciji splošne medicine ali centra, kjer zdravniki opravljajo osnovno zdravstveno dejavnost, kakor to predvideva člen 31(1)(c).

Člen 36

1. Od 1. januarja 1995 vsaka država članica ob upoštevanju predpisov o pridobljenih pravicah postavlja diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo o formalni izobrazbi iz člena 30 kot pogoj za opravljanje poklica splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti.

Vendar pa lahko države članice osebe, pri katerih izobraževanje za splošno medicino še traja, oprostijo tega pogoja.

2. Vsaka država članica opredeli pridobljene pravice, ki jih priznava. Vendar pa mora priznavati kot pridobljeno pravico do opravljanja poklica splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti brez diplome, spričevala ali drugega dokazila o formalni izobrazbi iz člena 30, vsem zdravnikom, ki imajo to pravico na dan 31. decembra 1994 skladno s členi 1 do 20 in opravljajo dejavnost na njenem ozemlju v skladu s členom 2 ali členom 9(1).

3. Vsaka država članica lahko pred 1. januarjem 1995 uporablja določbe odstavka 1 pod pogojem, da lahko vsak zdravnik, ki je v drugi državi članici pridobil izobrazbo, predvideno v členu 23, do 31. decembra 1994 na njenem ozemlju začne opravljati in tam opravlja dejavnost v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti skladno s členom 2 ali členom 9(1).

4. Pristojni organi vsake države članice na zahtevo izdajo potrdilo o pravici opravljanja dejavnosti splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti brez diplome, spričevala ali drugih dokazil iz člena 30 tistim zdravnikom, ki imajo pridobljene pravice skladno z odstavkom 2.

5. Določbe odstavka 1 ne posegajo v pravico držav članic, da na svojem ozemlju v skladu s svojo zakonodajo dovolijo opravljanje dejavnosti splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti osebam, ki nimajo diplom, spričeval ali drugih potrdil o izobrazbi zdravnik ali posebni izobrazbi iz splošne medicine, pridobljeni v eni od držav članic, ki pa imajo diplome, spričevala in druga dokazila o omenjeni formalni izobrazbi, ali eno od slednjih, ki je bila pridobljena v državi nečlanici.

Člen 37

1. Vsaka država članica priznava za opravljanje dejavnosti splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti diplome, spričevala in druga dokazila iz člena 30, ki so jih skladno s členi 31, 32, 34 in 35 državljanom držav članic izdale druge države članice.

2. Vsaka država članica priznava potrdila, opredeljena v členu 36(4), ki so jih državljanom držav članic izdale druge države članice, in jim priznava na svojem ozemlju enako veljavo kakor diplomam, spričevalom in drugim dokazilom, ki jih izdaja sama in dovoljujejo opravljanje dejavnosti splošnega zdravnika v okviru njenega nacionalnega sistema socialne varnosti.

Člen 38

Državljani države članice, ki jim je diplome, spričevala in druga dokazila, predvidene v členu 30 ali 36(4), izdala ena od držav članic, imajo pravico v državi članici gostiteljici nositi strokovni naziv, ki je v veljavi v tej državi članici, in uporabljati njegovo okrajšavo.

Člen 39

1. Brez vpliva na člen 38 države članice gostiteljice skrbijo za to, da se upravičencem po členu 37 prizna pravica do uporabe njihovega veljavnega strokovnega naziva ter morebiti njegove okrajšave iz matične države članice ali države članice, iz katere oseba prihaja, v jeziku te države članice. Države članice gostiteljice lahko odredijo, da mora temu nazivu slediti ime in kraj ustanove ali komisije, ki ga je podelila.

2. Če se akademski naziv iz matične države članice ali države članice, iz katere oseba prihaja, v državi članici gostiteljici ne razlikuje od naziva, ki v tej državi zahteva dodatno izobraževanje, ki ga oseba ni opravila, lahko država članica gostiteljica odredi, da mora oseba svoj akademski naziv iz matične države članice ali države članice, iz katere prihaja, uporabljati v ustrezni obliki, ki jo določi država članica gostiteljica.

Člen 40

Komisija na podlagi pridobljenih izkušenj in ob upoštevanju razvoja izobraževanja splošne medicine najpozneje 1. januarja 1997 predloži Svetu poročilo o uporabi tega naslova in po potrebi ustrezne predloge, zato da se oblikuje ustrezno izobraževanje za vse splošne zdravnike, ki bo ustrezalo posebnim zahtevam splošnomedicinske prakse. Svet o teh predlogih odloča skladno s postopki, določenimi v Pogodbi.

Člen 41

Takoj ko država članica sporoči Komisiji datum začetka veljavnosti ukrepov, ki jih je sprejela skladno s členom 30, Komisija to ustrezno objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti in navede poimenovanja, ki jih je ta država sprejela za diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo o formalni izobrazbi in po potrebi strokovni naziv.







NASLOV V

KONČNE DOLOČBE

Člen 42

Države članice določijo organe in institucije, pristojne za izdajanje ali sprejemanje diplom, spričeval in drugih dokazil, pa tudi dokumentov ali informacij, predvidenih v tej direktivi, ter o tem takoj obvestijo druge države članice in Komisijo.

▼M5

Člen 42a

Države članice obvestijo Komisijo o zakonih in drugih predpisih, ki jih sprejmejo v zvezi s podelitvijo diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva. Komisija objavi ustrezno obvestilo v Uradnem listu Evropskih skupnosti, v katerem navede imena, ki jih države članice sprejmejo za zadevno usposabljanje in, kadar je to primerno, za ustrezne poklicne nazive.

Člen 42b

Vsaka država članica mora priznati v zvezi z državljani držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva, ne ustrezajo imenom, navedenim za to državo članico v tej direktivi, kot zadostno dokazilo diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi, ki jih podelijo te države članice in katerim je priloženo potrdilo, ki ga izdajo pristojni organi. V tem potrdilu mora biti navedeno, da so zadevne diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi podeljena ob zaključku izobraževanja in usposabljanja, ki je skladno z določbami te direktive in ki jih država članica, ki jih je podelila, obravnava kot enakovredne imenom, naštetim v tej direktivi.

Člen 42c

Države članice morajo pregledati diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva, ki jih je imetnik pridobil izven Evropske unije, kadar so te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi priznana v državi članici, kakor tudi potrdila o opravljenem usposabljanju in/ali poklicnih izkušnjah, dobljenih v državi članici. Država članica sprejme odločitev v treh mesecih od dne, ko je kandidat vložil prošnjo skupaj s popolno dodatno dokumentacijo.

Člen 42d

Če je prošnja zavrnjena, mora država članica navesti razloge za odločitve v zvezi s prošnjami za priznanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva.

Kandidati se lahko pritožijo na sodišča v skladu z nacionalno zakonodajo. Pravico do pritožbe imajo tudi, če odločitev ni bila sprejeta v za to določenem roku.

▼B

Člen 43

Če ima katera od držav članic pri uporabi te direktive resne težave na nekaterih področjih, Komisija skupaj s to državo preuči težave in zaprosi za mnenje Odbor visokih uradnikov za javno zdravje, ustanovljen s Sklepom 75/365/EGS ( 7 ).

Po potrebi predloži Komisija Svetu ustrezne predloge.

Člen 44

Direktive iz dela A Priloge III se razveljavijo brez vpliva na obveznosti držav članic glede roka za prevzem iz dela B Priloge III.

Sklicevanje na razveljavljene direktive velja kot sklic na to direktivo in se razlaga z uporabo primerjalne tabele iz Priloge IV.

▼M1

Člen 44a

1. Kadar je treba ravnati po postopku iz tega člena, Komisiji pomaga Odbor visokih uradnikov za javno zdravje, ustanovljen s Sklepom 75/365/EGS ( 8 ).

▼M5 —————

▼M6

3. Uporabljata se člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 9 ), ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje, določeno v členu 4(3) Sklepa 1999/468/ES, znaša dva meseca.

4. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 45

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA I

Značilnosti specialističnega izobraževanja s polno in delno časovno obveznostjo iz členov 24(1)(c) in 25

1. Specialistično izobraževanje s polno časovno obveznostjo

To izobraževanje se izvaja na posebnih delovnim mestih, ki jih odobrijo pristojni organi.

Zajema udeležbo pri vseh zdravniških dejavnostih na oddelku, kjer se izvaja, vključno z dežurstvi, tako da specializant v skladu s pogoji, ki jih določijo pristojne oblasti, ves delovni teden in vse leto svoje strokovno delo posveča temu praktičnemu in teoretičnemu izobraževanju. Ta delovna mesta so zato ustrezno nagrajevana.

Izobraževanje se lahko prekine zaradi služenja vojaškega roka, strokovnih službenih potovanj, nosečnosti ali bolezni. Prekinitev ne more biti razlog za skrajšanje celotnega trajanja izobraževanja.

2. Specialistično izobraževanje zdravnikov z delno časovno obveznostjo

Za to izobraževanje veljajo enake zahteve kakor za izobraževanje s polno časovno obveznostjo, razlika je v tem, da tu obstaja možnost omejitve udeležbe pri zdravniških dejavnostih na trajanje, ki je najmanj polovica tistega, predvidenega v drugi alinei točke 1.

Pristojni organi skrbijo za to, da skupno trajanje in kakovost specialističnega izobraževanja z delno časovno obveznostjo nista manjša kakor pri izobraževanju s polno časovno obveznostjo.

Izobraževanje z delno časovno obveznostjo je posledično povezano z ustreznim osebnim prejemkom.









PRILOGA II

Datumi, s katerimi so nekatere države članice razveljavile zakone in druge predpise glede izdajanja diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi iz člena 9(7)







BELGIJA Torakalna kirurgija: 1. januar 1993 Vaskularna kirurgija: 1. januar 1983 Nevropsihiatrija: 1. avgust 1987, razen za osebe, ki so začele izobraževanje pred tem datumom Gastroenterološka kirurgija: 1. januar 1983 DANSKA Biološka hematologija: 1. januar 1983, razen za osebe, ki so začele izobraževanje pred tem datumom in ga zaključile pred koncem leta 1988 Fiziatrija: 1. januar 1983, razen za osebe, ki so začele izobraževanje pred tem datumom in ga zaključile pred koncem leta 1988 Tropska medicina: 1. avgust 1987, razen za osebe, ki so začele izobraževanje pred tem datumom FRANCIJA Radiologija: 3. december 1971 Nevropsihiatrija: 31. december 1971 LUKSEMBURG Radiologija: diplome, spričevala in druga dokazila o izobrazbi se ne podeljujejo več za izobraževanje, ki se je pričelo po 5. marcu 1982 Nevropsihiatrija: diplome, spričevala in druga dokazila o izobrazbi se ne podeljujejo več za izobraževanje, ki se je pričelo po 5. marcu 1982 NIZOZEMSKA Radiologija: 8. julij 1984 Nevropsihiatrija: 9. julij 1984









PRILOGA III

Del A

Razveljavljene direktive

(iz člena 44)

1. Direktiva 75/362/EGS

2. Direktiva 75/363/EGS in njune zaporedne spremembe:



— Direktiva 81/1057/EGS: samo kar zadeva sklicevanje iz člena 1 na določbe razveljavljenih direktiv 75/362/EGS in 75/363/EGS — Direktiva 82/76/EGS — Direktiva 89/594/EGS: samo členi 1 do 9 — Direktiva 90/658/EGS: samo člen 1(1) in (2) in člen 2

3. Direktiva 86/457/EGS

Del B

Roki za prenos v nacionalno zakonodajo

(iz člena 44)







Direktiva Rok za prenos 75/362/EGS (UL L 167, 30.6.1975, str. 1) 20. december 1976 (1) 81/1057/EGS (UL L 385, 31.12.1981, str. 25) 30. junij 1982 75/363/EGS (UL L 167, 30.6.1975, str. 14) 20. december 1976 (2) 82/76/EGS (UL L 43, 15.2.1982, str. 21) 31. december 1982 89/594/EGS (UL L 341, 23.11.1989, str. 19) 8. maj 1991 90/658/EGS (UL L 353, 17.12.1990, str. 73) 1. julij 1991 86/457/EGS (UL L 267, 19.9.1986, str. 26) 1. januar 1985 (1) 1. januar 1981 za Grčijo, 1. januar 1986 za Španijo in Portugalsko. (2) 1. januar 1981 za Grčijo, 1. januar 1986 za Španijo in Portugalsko. Za ozemlje nekdanje Nemške demokratične republike, Nemčija sprejme potrebne ukrepe za uporabo členov 2 do 5 Direktive 75/363/EGS (členi 24 do ►M5 26 ◄ te direktive) do 3. aprila 1992 (člen 2 Direktive 90/658/EGS).









PRILOGA IV







Ta direktiva Direktiva 75/362/EGS Direktiva 75/363/EGS Direktiva 86/457/EGS Direktiva 81/1057/EGS Direktiva 89/594/EGS Direktiva 82/76/EGS člen 1 člena 1 in 24 člen 2 člen 2 ►M5 prilogo A ◄ člen 3 člen 4 člen 4 člen 5 člen 5 ►M5 člen 4 ◄ člen 6 ►M5 člen 5 ◄ člen 7 člen 8 člen 8 člen 9(1) člen 9(1) člen 1 člen 9(2) člen 9(2) člen 1 člen 9(3) člen 9a(1) člen 9(4) člen 9a(2) člen 9(5) člen 9(3) člen 9(6) člen 9(1) člen 9(7) člen 9(2) člen 10 člen 10 člen 11 člen 11 člen 12 člen 12 člen 13 člen 13 člen 14 člen 14 člen 15 člen 15 člen 16 člen 15a člen 17 člen 16 člen 18 člen 17 člen 19 člen 18 člen 20 člen 20 člen 21 člen 21 člen 22 člen 22 člen 23 člen 1 člen 24 člen 2 člen 25(1) člen 3(1) člen 25(2) člen 3(2) člen 25(3) prvi pododstavek člen 3(3) prvi pododstavek člen 25(3) drugi pododstavek člen 14 člen 26 člen 4 ►M5 člen 26 ◄ člen 5 člen 28 člen 7 člen 29 člen 8 člen 30 člen 1 člen 31 člen 2(1), (2) in (3) člen 32 člen 3 člen 33 člen 4 člen 34 člen 5 člen 35 člen 6 člen 36 člen 7 člen 37 člen 8 člen 38 člen 9 člen 39 člen 10 člen 40 člen 11 člen 41 člen 12(2) člen 42 člen 23 člen 2(4) člen 43 člen 26 člen 10 člen 44 člen 45 člen 27 Priloga I Priloga Priloga II Priloga

▼M5









PRILOGA A

Nazivi diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi na področju medicine







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev Priloženo potrdilo Belgique/België/Belgien — Diploma van arts — Diplôme de docteur en médecine 1. De universiteiten/les universités 2. De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française ▼A2 Česká republika Diplom o ukončení studia ve studijním programu všeobecné lékařství (doktor medicíny, MUDr.) Lékářská fakulta univerzity v České republice Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce ▼M5 Danmark Bevis for bestået lægevidenskabelig embedseksamen Medicinsk universitetsfakultet 1. Autorisation som læge, udstedt af Sundhedsstyrelsen og 2. Tilladelse til selvstændigt virke som læge (dokumentation for gennemført praktisk uddannelse), udstedt af Sundhedsstyrelsen Deutschland 1. Zeugnis über die Ärztliche Prüfung 2. Zeugnis über die Ärztliche Staatsprüfung und Zeugnis über die Vorbereitungszeit als Medizinalassistent, soweit diese nach den deutschen Rechtsvorschriften noch für den Abschluss der ärztlichen Ausbildung vorgesehen war Zuständige Behörden 1. Bescheinigung über die Ableistung der Tätigkeit als Arzt im Praktikum 2. — ▼A2 Eesti Diplom arstite aduse õppekava läbimise kohta Tartu Ülikool ▼M5 Ελλάς Πτυχίο Iατρικής 1) Iατρική Σχολή Πανεπιστημίου 2) Σχολή Επιστημών Υγείας, Τμήμα Iατρικής Πανεπιστημίου España Título de Licenciado en Medicina y Cirugía Ministerio de Educación y Cultura/El rector de una Universidad France Diplôme d'Etat de docteur en médecine Universités Ireland Primary qualification Competent examining body Certificate of experience Italia Diploma di laurea in medicina e chirurgia Università Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina e chirurgia ▼A2 Κύπρος Πιστοποιητικό Εγγραφής Ιατρού, Ιατρικό Συμβούλιο Latvija ārsta diploms Universitātes tipa augstskola Lietuva Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo kvalifikaciją Universitetas Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą medicinos gydytojo profesinę kvalifikaciją ▼M5 Luxembourg Diplôme d'Etat de docteur en médecine, chirurgie et accouchements Jury d'examen d'Etat Certificat de stage ▼A2 Magyarország Általános orvos oklevél (doctor medicinae universae, abrév.: dr. med. univ.) Egyetem Malta Lawrja ta' Tabib tal-Mediċina u l-Kirurġija. Universita' ta' Malta Ċertifikat ta' reġistrazzjoni maħruġ mill-Kunsill Mediku ▼M5 Nederland Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd artsexamen Faculteit Geneeskunde Österreich 1. Urkunde über die Verleihung des akademischen Grades Doktor der gesamten Heilkunde (bzw. Doctor medicinae universae, Dr.med.univ.) 2. Diplom über die spezifische Ausbildung zum Arzt für Allgemeinmedizin bzw. Facharztdiplom 1. Medizinische Fakultät einer Universität 2. Österreichische Ärztekammer ▼A2 Polska Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku lekarskim z tytułem „lekarza“ 1. Akademia Medyczna 2. Uniwersytet Medyczny 3. Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego Lekarski Egzamin Państwowy ▼M5 Portugal Carta de Curso de licenciatura em medicina Universidades Diploma comprovativo da conclusão do internato geral emitido pelo Ministério da Saúde ▼A2 Slovenija Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor medicine / doktorica medicine“ Univerza Slovensko Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor medicíny“ („MUDr.“) Vysoká škola ▼M5 Suomi/Finland Lääketieteen lisensiaatin tutkinto / medicine licentiatexamen 1. Helsingin yliopisto / Helsingfors universitet 2. Kuopion yliopisto 3. Oulun yliopisto 4. Tampereen yliopisto 5. Turun yliopisto Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta / examensbevis om tilläggsutbildning för läkare inom primärvården Sverige Läkarexamen Universitet Bevis om praktisk utbildning som utfärdas av Socialstyrelsen United Kingdom Primary qualification Competent examining body Certificate of experience









PRILOGA B

Nazivi diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi na področju specialistične medicine







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev Priloženo potrdilo Belgique/België/Belgien Bijzondere beroepstitel van geneesheer-specialist/Titre professionnel particulier de médecin spécialiste Minister bevoegd voor Volksgezondheid/Ministre de la Santé publique ▼A2 Česká republika Diplom o specializaci Ministerstvo zdravotnictví ▼M5 Danmark Bevis for tilladelse til at betegne sig som speciallæge Sundhedsstyrelsen Deutschland Fachärztliche Anerkennung Countryesärztekammer ▼A2 Eesti Residentuuri lõputnnistus eriarstiabi erialal Tartu Ülikool ▼M5 Ελλάς Τίτλος Iατρικής Ειδικότητας 1. Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση 2. Νομαρχία España Título de Especialista Ministerio de Educación y Cultura France 1. Certificat d'études spéciales de médecine 2. Attestation de médecin spécialiste qualifié 3. Certificat d'études spéciales de médecine 4. Diplôme d'études spécialisées ou spécialisation complémentaire qualifiante de médecine 1. 3. 4. Universités 2. Conseil de l'Ordre des médecins Ireland Certificate of Specialist doctor Competent authority Italia Diploma di medico specialista Università ▼A2 Κύπρος Πιστοποιητικό Αναγνώρισης Ειδικότητας Ιατρικό Συμβούλιο Latvija „Sertifikāts“ — kompetentu iestāžu izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu specialitātē Latvijas Ārstu biedrība Latvijas Ārstniecības personu profesionālo organizāciju savienība Lietuva Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo specialisto profesinę kvalifikaciją Universitetas ▼M5 Luxembourg Certificat de médecin spécialiste Ministre de la Santé publique ▼A2 Magyarország Szakorvosi bizonyítvány Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete Malta Ċertifikat ta' Speċjalista Mediku Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti ▼M5 Nederland Bewijs van inschrijving in een Specialistenregister 1. Medisch Specialisten Registratie Commissie (MSRC) van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst 2. Sociaal-Geneeskundigen Registratie Commissie van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst 3. Huisarts en Verpleeghuisarts Registratie Commissie (HVRC) van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst Österreich Facharztdiplom Österreichische Ärztekammer ►A2 Polska Dyplom uzyskania tytułu specjalisty Centrum Egzaminów Medycznych ◄ Portugal 1. Grau de assistente e/ou 2. Titulo de especialista 1. Ministério da Saúde 2. Ordem dos Médicos ▼A2 Slovenija Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu 1. Ministrstvo za zdravje 2. Zdravniška zbornica Slovenije Slovensko Diplom o špecializácii Slovenská zdravotnícka univerzita. ▼M5 Suomi/Finland Erikoislääkärin tutkinto / specialläkarexamen 1. Helsingin yliopisto / Helsingfors universitet 2. Kuopion yliopisto 3. Oulun yliopisto 4. Tampereen yliopisto 5. Turun yliopisto Sverige Bevis om specialkompetens som läkare, utfärdat av Socialstyrelsen Socialstyrelsen United Kingdom Certificate of Completion of specialist training Competent authority

▼A2









PRILOGA C

Nazivi izobraževalnih programov v specializirani medicini







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev ANESTEZIOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3 leta Belgique/België/Belgien Anesthésie-réanimation /Anesthesie reanimatie Česká republika Anesteziologie a resuscitace Danmark Anæstesiologi Deutschland Anästhesiologie Eesti Anestesioloogia Ελλάς Αναισθησιολογία España Anestesiología y Reanimación France Anesthésiologie-Réanimation chirurgicale Ireland Anaesthesia Italia Anestesia e rianimazione Κύπρος Αναισθησιολογία Latvija Anestezioloģija un reanimatoloģija Lietuva Anesteziologija reanimatologija Luxembourg Anesthésie-réanimation Magyarország Aneszteziológia és intenzív terápia Malta Anesteżija u Kura Intensiva Nederland Anesthesiologie Österreich Anästhesiologie und Intensivmedizin Polska Anestezjologia i intensywna terapia Portugal Anestesiologia Slovenija Anesteziologija, reanimatologija in perioperativna intenzivna medicina Slovensko Anestéziológia a intenzívna medicína Suomi/Finland Anestesiologia ja tehohoito /Anestesiologi och intensivvård Sverige Anestesi och intensivvård United Kingdom Anaesthetics







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev SPLOŠNA KIRURGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Chirurgie /Heelkunde Česká republika Chirurgie Danmark Kirurgi eller kirurgiske sygdomme Deutschland Chirurgie Eesti Üldkirurgia Ελλάς Χειρουργική España Cirugía general y del aparato digestivo France Chirurgie générale Ireland General surgery Italia Chirurgia generale Κύπρος Γενική Χειρουργική Latvija Ķirurģija Lietuva Chirurgija Luxembourg Chirurgie générale Magyarország Sebészet Malta Kirurġija Ġenerali Nederland Heelkunde Österreich Chirurgie Polska Chirurgia ogólna Portugal Cirurgia geral Slovenija Splošna kirurgija Slovensko Chirurgia Suomi/Finland Yleiskirurgia /Allmän kirurgi Sverige Kirurgi United Kingdom General surgery







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev NEVROKIRURGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Neurochirurgie Česká republika Neurochirurgie Danmark Neurokirurgi eller kirurgiske nervesygdomme Deutschland Neurochirurgie Eesti Neurokirurgia Ελλάς Νευροχειρουργική España Neurocirugía France Neurochirurgie Ireland Neurological surgery Italia Neurochirurgia Κύπρος Νευροχειρουργική Latvija Neiroķirurģija Lietuva Neurochirurgija Luxembourg Neurochirurgie Magyarország Idegsebészet Malta Newrokirurġija Nederland Neurochirurgie Österreich Neurochirurgie Polska Neurochirurgia Portugal Neurocirurgia Slovenija Nevrokirurgija Slovensko Neurochirurgia Suomi/Finland Neurokirurgia /Neurokirurgi Sverige Neurokirurgi United Kingdom Neurosurgery







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev GINEKOLOGIJA IN PORODNIŠTVO Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Gynécologie - obstétrique /Gynaecologie en verloskunde Česká republika Gynekologie a porodnictví Danmark Gynækologi og obstetrik eller kvindesygdomme og fødselshjælp Deutschland Frauenheilkunde und Geburtshilfe Eesti Sünnitusabi ja günekoloogia Ελλάς Μαιευτική-Γυναικολογία España Obstetricia y ginecología France Gynécologie - obstétrique Ireland Obstetrics and gynaecology Italia Ginecologia e ostetricia Κύπρος Μαιευτική - Γυναικολογία Latvija Ginekoloģija un dzemdniecība Lietuva Akušerija ginekologija Luxembourg Gynécologie - obstétrique Magyarország Szülészet-nőgyógyászat Malta Ostetriċja u Ġinekoloġija Nederland Verloskunde en gynaecologie Österreich Frauenheilkunde und Geburtshilfe Polska Położnictwo i ginekologia Portugal Ginecologia e obstetricia Slovenija Ginekologija in porodništvo Slovensko Gynekológia a pôrodníctvo Suomi/Finland Naistentaudit ja synnytykset /Kvinnosjukdomar och förlossningar Sverige Obstetrik och gynekologi United Kingdom Obstetrics and gynaecology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev INTERNA MEDICINA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Médecine interne /Inwendige geneeskunde Česká republika Vnitřní lékařství Danmark Intern medicin Deutschland Innere Medizin Eesti Sisehaigused Ελλάς Παθολογία España Medicina interna France Médecine interne Ireland General medicine Italia Medicina interna Κύπρος Παθολογία Latvija Internā medicīna Lietuva Vidaus ligos Luxembourg Médecine interne Magyarország Belgyógyászat Malta Mediċina Interna Nederland Inwendige geneeskunde Österreich Innere Medizin Polska Choroby wewnętrzne Portugal Medicina interna Slovenija Interna medicina Slovensko Vnútorné lekárstvo Suomi/Finland Sisätaudit /Inre medicin Sverige Internmedicine United Kingdom General (internal) medicine







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev OFTALMOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3 leta Belgique/België/Belgien Ophtalmologie /Oftalmologie Česká republika Oftalmologie Danmark Oftalmologi eller øjensygdomme Deutschland Augenheilkunde Eesti Oftalmoloogia Ελλάς Οφθαλμολογία España Oftalmología France Ophtalmologie Ireland Ophthalmology Italia Oftalmologia Κύπρος Οφθαλμολογία Latvija Oftalmoloģija Lietuva Oftalmologija Luxembourg Ophtalmologie Magyarország Szemészet Malta Oftalmoloġija Nederland Oogheelkunde Österreich Augenheilkunde und Optometrie Polska Okulistyka Portugal Oftalmologia Slovenija Oftalmologija Slovensko Oftalmológia Suomi/Finland Silmätaudit /Ögonsjukdomar Sverige Ögonsjukdomar (oftalmologi) United Kingdom Ophthalmology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev OTORINOLARINGOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3leta Belgique/België/Belgien Oto-rhino-laryngologie /Otorhinolaryngologie Česká republika Otorinolaryngologie Danmark Oto-rhino-laryngologi eller øre-næse-halssygdomme Deutschland Hals-Nasen-Ohrenheilkunde Eesti Otorinolarüngoloogia Ελλάς Ωτορινολαρυγγολογία España Otorrinolaringología France Oto-rhino-laryngologie Ireland Otolaryngology Italia Otorinolaringoiatria Κύπρος Ωτορινολαρυγγολογία Latvija Otolaringoloģija Lietuva Otorinolaringologija Luxembourg Oto-rhino-laryngologie Magyarország Fül-orr-gégegyógyászat Malta Otorinolaringoloġija Nederland Keel-, neus- en oorheelkunde Österreich Hals-, Nasen- und Ohrenkrankheiten Polska Otorynolaryngologia Portugal Otorrinolaringologia Slovenija Otorinolaringológia Slovensko Otorinolaryngológia Suomi/Finland Korva-, nenä- ja kurkkutaudit /Öron-, näs- och halssjukdomar Sverige Öron-, näs- och halssjukdomar (oto-rhino-laryngologi) United Kingdom Otolaryngology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev PEDIATRIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Pédiatrie /Pediatrie Česká republika Dětské lékařství Danmark Pædiatri eller sygdomme hos børn Deutschland Kinderheilkunde Eesti Pediaatria Ελλάς Παιδιατρική España Pediatria y sus áreas especificas France Pédiatrie Ireland Paediatrics Italia Pédiatria Κύπρος Παιδιατρική Latvija Pediatrija Lietuva Vaikų ligos Luxembourg Pédiatrie Magyarország Csecsemő- és gyermekgyógyászat Malta Pedjatrija Nederland Kindergeneeskunde Österreich Kinder - und Jugendheilkunde Polska Pediatria Portugal Pediatria Slovenija Pediatrija Slovensko Pediatria Suomi/Finland Lastentaudit /Barnsjukdomar Sverige Barn- och ungdomsmedicin United Kingdom Paediatrics







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev PNEVMOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Pneumologie Česká republika Tuberkulóza a respirační nemoci Danmark Medicinske lungesygdomme Deutschland Pneumologie Eesti Pulmonoloogia Ελλάς Φυματιολογία- Πνευμονολογία España Neumologia France Pneumologie Ireland Respiratory medicine Italia Malattie dell'apparato respiratorio Κύπρος Πνευμονολογία - Φυματιολογία Latvija Ftiziopneimonoloģija Lietuva Pulmonologija Luxembourg Pneumologie Magyarország Tüdőgyógyászat Malta Mediċina Respiratorja Nederland Longziekten en tuberculose Österreich Lungenkrankheiten Polska Choroby płuc Portugal Pneumologia Slovenija Pnevmologija Slovensko Pneumológia a ftizeológia Suomi/Finland Keuhkosairaudet ja allergologia /Lungsjukdomar och allergologi Sverige Lungsjukdomar (pneumologi) United Kingdom Respiratory medicine







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev UROLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Urologie Česká republika Urologie Danmark Urologi eller urinvejenes kirurgiske sygdomme Deutschland Urologie Eesti Uroloogia Ελλάς Ουρολογία España Urología France Urologie Ireland Urology Italia Urologia Κύπρος Ουρολογία Latvija Uroloģija Lietuva Urologija Luxembourg Urologie Magyarország Urológia Malta Uroloġija Nederland Urologie Österreich Urologie Polska Urologia Portugal Urologia Slovenija Urologija Slovensko Urológia Suomi/Finland Urologia /Urologi Sverige Urologi United Kingdom Urology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev ORTOPEDIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Chirurgie orthopédique /Orthopedische heelkunde Česká republika Ortopedie Danmark Ortopædisk kirurgi Deutschland Orthopädie Eesti Ortopeedia Ελλάς Ορθοπεδική España Traumatología y cirugía ortopédica France Chirurgie orthopédique et traumatologie Ireland Orthopaedic surgery Italia Ortopedia e traumatologia Κύπρος Ορθοπεδική Latvija Traumatoloģija un ortopēdija Lietuva Ortopedija traumatologija Luxembourg Orthopédie Magyarország Ortopédia Malta Kirurġija Ortopedika Nederland Orthopedie Österreich Orthopädie und Orthopädische Chirurgie Polska Ortopedia i traumatologia narządu ruchu Portugal Ortopedia Slovenija Ortopedska kirurgija Slovensko Ortopédia Suomi/Finland Ortopedia ja traumatologia /Ortopedi och traumatologi Sverige Ortopedi United Kingdom Trauma and orthopaedic surgery







Država Naziv kvalifikacije Organisme ANATOMSKA PATALOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Anatomie pathologique /Pathologische anatomie Česká republika Patologická anatomie Danmark Patologisk anatomi eller vævs- og celleundersøgelser Deutschland Pathologie Eesti Patoloogia Ελλάς Παθολογική Ανατομική España Anatomía patológica France Anatomie et cytologie pathologiques Ireland Morbid anatomy and histopathology Italia Anatomia patologica Κύπρος Παθολογοανατομία - Ιστολογία Latvija Patoloģija Lietuva Patologija Luxembourg Anatomie pathologique Magyarország Patológia Malta Istopatoloġija Nederland Pathologie Österreich Pathologie Polska Patomorfologia Portugal Anatomia patologica Slovenija Anatomska patologija in citopatologija Slovensko Patologická anatómia Suomi/Finland Patologia /Patologi Sverige Klinisk patologi United Kingdom Histopathology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev NEUROLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Neurologie Česká republika Neurologie Danmark Neurologi eller medicinske nervesygdomme Deutschland Neurologie Eesti Neuroloogia Ελλάς Νευρολογία España Neurología France Neurologie Ireland Neurology Italia Neurologia Κύπρος Νευρολογία Latvija Neiroloģija Lietuva Neurologija Luxembourg Neurologie Magyarország Neurológia Malta Newroloġija Nederland Neurologie Österreich Neurologie Polska Neurologia Portugal Neurologia Slovenija Nevrologija Slovensko Neurológia Suomi/Finland Neurologia /Neurologi Sverige Neurologi United Kingdom Neurology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev PSIHIATRIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Psychiatrie Česká republika Psychiatrie Danmark Psykiatri Deutschland Psychiatrie und Psychotherapie Eesti Psühhiaatria Ελλάς Ψυχιατρική España Psiquiatría France Psychiatrie Ireland Psychiatry Italia Psichiatria Κύπρος Ψυχιατρική Latvija Psihiatrija Lietuva Psichiatrija Luxembourg Psychiatrie Magyarország Pszichiátria Malta Psikjatrija Nederland Psychiatrie Österreich Psychiatrie Polska Psychiatria Portugal Psiquiatria Slovenija Psihiatrija Slovensko Psychiatria Suomi/Finland Psykiatria /Psykiatri Sverige Psykiatri United Kingdom General psychiatry







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev DIAGNOSTIČNA RADIOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien >Radiodiagnostic /Röntgendiagnose Česká republika Radiologie a zobrazovací metody Danmark Diagnostik radiologi eller røntgenundersøgelse Deutschland Diagnostische Radiologie Eesti Radioloogia Ελλάς Ακτινοδιαγνωστική España Radiodiagnóstico France Radiodiagnostic et imagerie médicale Ireland Diagnostic radiology Italia Radiodiagnostica Κύπρος Ακτινολογία Latvija Diagnostiskā radioloģija Lietuva Radiologija Luxembourg Radiodiagnostic Magyarország Radiológia Malta Radjoloġija Nederland Radiologie Österreich Medizinische Radiologie-Diagnostik Polska Radiologia i diagnostyka obrazowa Portugal Radiodiagnóstico Slovenija Radiologija Slovensko Rádiológia Suomi/Finland Radiologia /Radiologi Sverige Medicinsk radiologi United Kingdom Clinical radiology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev RADIOTERAPIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Radiothérapie-oncologie /Radiotherapie-oncologie Česká republika Radiační onkologie Danmark Onkologi Deutschland Strahlentherapie Eesti Onkoloogia Ελλάς Ακτινοθεραπευτική - Ογκολογία España Oncología radioterápica France Oncologie radiothérapique Ireland Radiotherapy Italia Radioterapia Κύπρος Ακτινοθεραπευτική Latvija Terapeitiskā radioloģija Lietuva Onkologija radioterapija Luxembourg Radiothérapie Magyarország Sugárterápia Malta Onkoloġija u Radjoterapija Nederland Radiotherapie Österreich Strahlentherapie - Radioonkologie Polska Radioterapia onkologiczna Portugal Radioterapia Slovenija Radioterapija in onkologija Slovensko Radiačná onkológia Suomi/Finland Syöpätaudit /Cancersjukdomar Sverige Tumörsjukdomar (allmän onkologi) United Kingdom Clinical oncology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev KLINIČNA BIOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Biologie clinique /Klinische biologie Česká republika Danmark Deutschland Eesti Laborimeditsiin Ελλάς España Análisis clínicos France Biologie médicale Ireland Italia Patologia clinica Κύπρος Latvija Lietuva Laboratorinė medicina Luxembourg Biologie clinique Magyarország Orvosi laboratóriumi diagnosztika Malta Nederland Österreich Medizinische Biologie Polska Diagnostyka laboratoryjna Portugal Patologia clínica Slovenija Slovensko Suomi/Finland Sverige United Kingdom







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev BIOLOŠKA HEMATOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Česká republika Danmark Klinisk blodtypeserologi Deutschland Eesti Ελλάς España France Hématologie Ireland Italia Κύπρος Latvija Lietuva Luxembourg Hématologie biologique Magyarország Malta Nederland Österreich Polska Portugal Hematologia clínica Slovenija Slovensko Suomi/Finland Sverige United Kingdom







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev MIKROBIOLOGIJA — BAKTERIOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Česká republika Lékařská mikrobiologie Danmark Klinisk mikrobiologi Deutschland Mikrobiologie und Infektionsepidemiologie Eesti Ελλάς 1. Ιατρική Βιοπαθολογία 2. Μικροβιολογία España Microbiología y parasitología France Ireland Microbiology Italia Microbiologia e virologia Κύπρος Μικροβιολογία Latvija Mikrobioloģija Lietuva Luxembourg Microbiologie Magyarország Orvosi mikrobiológia Malta Mikrobijoloġija Nederland Medische microbiologie Österreich Hygiene und Mikrobiologie Polska Mikrobiologia lekarska Portugal Slovenija Klinična mikrobiologija Slovensko Klinická mikrobiológia Suomi/Finland Kliininen mikrobiologia /Klinisk mikrobiologi Sverige Klinisk bakteriologi United Kingdom Medical microbiology and virology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev BIOKEMIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Česká republika Klinická biochemie Danmark Klinisk biokemi Deutschland Eesti Ελλάς España Bioquímica clínica France Ireland Chemical pathology Italia Biochimica clinica Κύπρος Latvija Lietuva Luxembourg Chimie biologique Magyarország Malta Patoloġija Kimika Nederland Klinische chemie Österreich Medizinische und Chemische Labordiagnostik Polska Portugal Slovenija Medicinska biokemija Slovensko Klinická biochémia Suomi/Finland Kliininen kemia /Klinisk kemi Sverige Klinisk kemi United Kingdom Chemical pathology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev IMUNOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Česká republika Alergologie a klinická imunologie Danmark Klinisk immunologi Deutschland Eesti Ελλάς España Immunología France Ireland Clinical immunology Italia Κύπρος Ανοσολογία Latvija Imunoloģija Lietuva Luxembourg Magyarország Allergológia és klinikai immunológia Malta Immunoloġija Nederland Österreich Immunologie Polska Immunologia kliniczna Portugal Slovenija Slovensko Klinická imunológia a alergológia Suomi/Finland Sverige Klinisk immunologi United Kingdom Immunology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev PLASTIČNA KIRURGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique /Plastische, reconstructieve en esthetische heelkunde Česká republika Plastická chirurgie Danmark Plastikkirurgi Deutschland Plastische Chirurgie Eesti Plastika- ja rekonstruktiivkirurgia Ελλάς Πλαστική Χειρουργική España Cirugía plástica y reparadora France Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique Ireland Plastic surgery Italia Chirurgia plastica e ricostruttiva Κύπρος Πλαστική Χειρουργική Latvija Plastiskā ķirurģija Lietuva Plastinė ir rekonstrukcinė rekonstrukcinė chirurgija Luxembourg Chirurgie plastique Magyarország Plasztikai (égési) sebészet Malta Kirurġija Plastika Nederland Plastische chirurgie Österreich Plastische Chirurgie Polska Chirurgia plastyczna Portugal Cirurgia plástica e reconstrutiva Slovenija Plastična, rekonstrukcijska in estetska kirurgija Slovensko Plastická chirurgia Suomi/Finland Plastiikkakirurgia /Plastikkirurgi Sverige Plastikkirurgi United Kingdom Plastic surgery







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev TORAKALNA KIRURGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Chirurgie thoracique /Heelkunde op de thorax Česká republika Kardiochirurgie Danmark Thoraxkirurgi eller brysthulenskirurgiske sygdomme Deutschland Herzchirurgie Eesti Torakaalkirurgia Ελλάς Χειρουργική Θώρακος España Cirugía torácica France Chirurgie thoracique et cardiovasculaire Ireland Thoracic surgery Italia Chirurgia toracica; Cardiochirurgia Κύπρος Χειρουργική Θώρακος Latvija Torakālā ķirurģija Lietuva Krūtinės chirurgija Luxembourg Chirurgie thoracique Magyarország Mellkassebészet Malta Kirurġija Kardjo-Toraċika Nederland Cardio-thoracale chirurgie Österreich Polska Chirurgia klatki piersiowej Portugal Cirurgia cardiotorácica Slovenija Torakalna kirurgija Slovensko Hrudníková chirurgia Suomi/Finland Sydän-ja rintaelinkirurgia /Hjärt- och thoraxkirurgi Sverige Thoraxkirurgi United Kingdom Cardo-thoracic surgery







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev PEDIATRIČNA KIRURGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Česká republika Dětská chirurgie Danmark Deutschland Kinderchirurgie Eesti Lastekirurgia Ελλάς Χειρουργική Παίδων España Cirugía pediátrica France Chirurgie infantile Ireland Paediatric surgery Italia Chirurgia pediatrica Κύπρος Χειρουργική Παίδων Latvija Bērnu ķirurģija Lietuva Vaikų chirurgija Luxembourg Chirurgie pédiatrique Magyarország Gyermeksebészet Malta Kirurgija Pedjatrika Nederland Österreich Kinderchirurgie Polska Chirurgia dziecięca Portugal Cirurgia pediátrica Slovenija Slovensko Detská chirurgia Suomi/Finland Lastenkirurgia /Barnkirurgi Sverige Barn- och ungdomskirurgi United Kingdom Paediatric surgery







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev VASKULARNA KIRURGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Chirurgie des vaisseaux /Bloedvatenheelkunde Česká republika Cévní chirurgie Danmark Karkirurgi eller kirurgiske blodkarsygdomme Deutschland Eesti Kardiovaskulaarkirurgia Ελλάς Αγγειοχειρουργική España Angiología y cirugía vascular France Chirurgie vasculaire Ireland Italia Chirurgia vascolare Κύπρος Χειρουργική Αγγείων Latvija Asinsvadu ķirurģija Lietuva Kraujagyslių chirurgija Luxembourg Chirurgie vasculaire Magyarország Érsebészet Malta Kirurġija Vaskolari Nederland Österreich Polska Chirurgia naczyniowa Portugal Cirurgia vascular Slovenija Kardiovaskularna kirurgija Slovensko Cievna chirurgia Suomi/Finland Verisuonikirurgia /Kärlkirurgi Sverige United Kingdom







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev KARDIOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Cardiologie Česká republika Kardiologie Danmark Kardiologi Deutschland Kardiologie Eesti Kardioloogia Ελλάς Καρδιολογία España Cardiología France Pathologie cardio-vasculaire Ireland Cardiology Italia Cardiologia Κύπρος Καρδιολογία Latvija Kardioloģija Lietuva Kardiologija Luxembourg Cardiologie et angiologie Magyarország Kardiológia Malta Kardjoloġija Nederland Cardiologie Österreich Polska Kardiologia Portugal Cardiologia Slovenija Slovensko Kardiológia Suomi/Finland Kardiologia /Kardiologi Sverige Kardiologi United Kingdom Cardiology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev GASTROENTEROLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Gastro-entérologie /gastroenterologie Česká republika Gastroenterologie Danmark Medicinsk gastroenterologi eller medicinske mave-tarm-sygdomme Deutschland Eesti Gastroenteroloogia Ελλάς Γαστρεντερολογία España Aparato digestivo France Gastro-entérologie et hépatologie Ireland Gastro-enterology Italia Gastroenterologia Κύπρος Γαστρεντερολογία Latvija Gastroenteroloģija Lietuva Gastroenterologija Luxembourg Gastro-entérologie Magyarország Gasztroenterológia Malta Gastroenteroloġija Nederland Gastro-enterologie Österreich Polska Gastroenterologia Portugal Gastrenterologia Slovenija Gastroenterologija Slovensko Gastroenterológia Suomi/Finland Gastroenterologia /Gastroenterologi Sverige Medicinsk gastroenterologi och hepatologi United Kingdom Gastro-enterology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev REVMATOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 4 leta Belgique/België/Belgien Rhumathologie /reumatologie Česká republika Revmatologie Danmark Reumatologi Deutschland Eesti Reumatoloogia Ελλάς Ρευματολογία España Reumatología France Rhumathologie Ireland Rheumatology Italia Reumatologia Κύπρος Ρευματολογία Latvija Reimatoloģija Lietuva Reumatologija Luxembourg Rhumathologie Magyarország Reumatológia Malta Rewmatoloġija Nederland Reumatologie Österreich Polska Reumatologia Portugal Reumatologia Slovenija Slovensko Reumatológia Suomi/Finland Reumatologia /Reumatologi Sverige Reumatologi United Kingdom Rheumatology







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev SPLOŠNA HEMATOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3 leta Belgique/België/Belgien Česká republika Hematologie a transfúzní lékařství Danmark Hæmatologi eller blodsygdomme Deutschland Eesti Hematoloogia Ελλάς Αιματολογία España Hematología y hemoterapia France Ireland Haematology Italia Ematologia Κύπρος Αιματολογία Latvija Hematoloģija Lietuva Hematologija Luxembourg Hématologie Magyarország Haematológia Malta Ematoloġija Nederland Österreich Polska Hematologia Portugal Imuno-hemoterapia Slovenija Slovensko Hematológia a transfúziológia Suomi/Finland Kliininen hematologia /Klinisk hematologi Sverige Hematologi United Kingdom







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev ENDOKRINOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3 leta Belgique/België/Belgien Česká republika Endokrinologie Danmark Medicinsk endokrinologi eller medicinske hormonsygdomme Deutschland Eesti Endokrinoloogia Ελλάς Ενδοκρινολογία España Endocrinología y nutrición France Endocrinologie, maladies métaboliques Ireland Endocrinology and diabetes mellitus Italia Endocrinologia e malattie del ricambio Κύπρος Ενδοκρινολογία Latvija Endokrinoloģija Lietuva Endokrinologija Luxembourg Endocrinologie, maladies du métabolisme et de la nutrition Magyarország Endokrinológia Malta Endokrinoloġija u Dijabete Nederland Österreich Polska Endokrynologia Portugal Endocrinologia Slovenija Slovensko Endokrinológia Suomi/Finland Endokrinologia /endokrinologi Sverige Endokrina sjukdomar United Kingdom Endocrinology and diabetes mellitus







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev FIZIATRIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3 leta Belgique/België/Belgien Médecine physique et réadaptation /Fysische geneeskunde en revalidatie Česká republika Rehabilitační a fyzikální medicína Danmark Deutschland Physikalische und Rehabilitative Medizin Eesti Taastusravi ja füsiaatria Ελλάς Φυσική Ιατρική και Αποκατάσταση España Rehabilitación France Rééducation et réadaptation fonctionnelles Ireland Italia Medicina fisica e riabilitazione Κύπρος Φυσική Ιατρική και Αποκατάσταση Latvija Rehabilitoloģija Fiziskā rehabilitācija Fizikālā medicīna Lietuva Fizinė medicina ir reabilitacija Luxembourg Rééducation et réadaptation fonctionnelles Magyarország Fizioterápia Malta Nederland Revalidatiegeneeskunde Österreich Physikalische Medizin Polska Rehabilitacja medyczna Portugal Fisiatria ou Medicina física e de reabilitação Slovenija Fizikalna in rehabilitacijska medicina Slovensko Fyziatria, balneológia a liečebná rehabilitácia Suomi/Finland Fysiatria /fysiatri Sverige Rehabiliteringsmedicin United Kingdom







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev STOMATOLOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3 leta Belgique/België/Belgien Česká republika Danmark Deutschland Eesti Ελλάς España Estomatología France Stomatologie Ireland Italia Odontostomatologia Κύπρος Latvija Lietuva Luxembourg Stomatologie Magyarország Malta Nederland Österreich Polska Portugal Estomatologia Slovenija Slovensko Suomi/Finland Sverige United Kingdom







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev NEVROPSIHIATRIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 5 let Belgique/België/Belgien Neuropsychiatrie Česká republika Danmark Deutschland Nervenheilkunde (Neurologie und Psychiatrie) Eesti Ελλάς Νευρολογία - Ψυχιατρική España France Neuropsychiatrie Ireland Italia Neuropsichiatria Κύπρος Νευρολογία - Ψυχιατρική Latvija Lietuva Luxembourg Neuropsychiatrie Magyarország Malta Nederland Zenuw- en zielsziekten Österreich Neurologie und Psychiatrie Polska Portugal Slovenija Slovensko Neuropsychiatria Suomi/Finland Sverige United Kingdom







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev DERMATOVENERELOGIJA Minimalno trajanje izobraževalnega programa: 3 leta Belgique/België/Belgien Dermato-vénéréologie /dermato-venerologie Česká republika Dermatovenerologie Danmark Dermato-venerologi eller hud- og kønssygdomme Deutschland Haut- und Geschlechtskrankheiten Eesti Dermatoveneroloogia Ελλάς Δερματολογία - Αφροδισιολογία España Dermatología médico-quirúrgica y venereología France Dermatologie et vénéréologie Ireland Italia Dermatologia e venerologia Κύπρος Δερματολογία - Αφροδισιολογία Latvija Dermatoloģija un veneroloģija Lietuva Dermatovenerologija Luxembourg Dermato-vénéréologie Magyarország Bőrgyógyászat Malta Dermato-venerejoloġija Nederland Dermatologie en venerologie Österreich Haut- und Geschlechtskrankheiten Polska Dermatologia i wenerologia Portugal Dermatovenereologia Slovenija Dermatovenerologija Slovensko Dermatovenerológia Suomi/Finland Ihotaudit ja allergologia /hudsjukdomar och allergologi Sverige Hud- och könssjukdomar United Kingdo