01996L0053 — SL — 10.07.2019 — 003.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 96/53/ES

z dne 25. julija 1996

o določitvi največjih dovoljenih mer določenih cestnih vozil v Skupnosti v notranjem in mednarodnem prometu in največjih dovoljenih tež v mednarodnem prometu







Člen 1

1. Ta direktiva se uporablja za:

▼M2

(a) mere motornih vozil kategorij M2 in M3 in njihovih priklopnih vozil kategorije 0 ter motornih vozil kategorij N2 in N3 in njihovih priklopnih vozil kategorij 03 in 04, kakor so opredeljene v Prilogi II k Direktivi 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 );

▼B

(b) težo in nekatere druge značilnosti vozil, določenih pod (a) in podrobneje opisanih v Prilogi I(2) k tej direktivi.

2. Vse vrednosti za težo, navedene v Prilogi I, veljajo kot pravilo za promet in so povezane s pogoji natovarjanja, niso pa to proizvodna pravila, ki bodo določena v eni izmed naslednjih direktiv.

▼M1

3. Ta direktiva ne velja za zgibne avtobuse z več kakor enim zgibnim delom.

▼B

Člen 2

V tej direktivi:

— „motorno vozilo“ pomeni vsako vozilo na motorni pogon, ki se premika po cesti z lastno močjo,

— „priklopno vozilo“ pomeni vsako vozilo, namenjeno priključitvi na motorno vozilo (razen polpriklopnikov) ter konstruirano in opremljeno za prevoz blaga,

— „polpriklopnik“ pomeni vsako vozilo, namenjeno priključitvi na motorno vozilo tako, da se del polpriklopnika opira na motorno vozilo, pri tem pa precejšen del njegove teže in teže njegovega tovora nosi motorno vozilo, ter konstruirano in opremljeno za prevoz blaga,

— „skupina vozil“ pomeni bodisi: — — skupino vozil, sestavljeno iz motornega tovornega vozila in priklopnega vozila; bodisi — skupino vozil, sestavljeno iz sedlastega vlačilca in polpriklopnika,

— „klimatizirano vozilo“ pomeni vsako vozilo, katerega zamenljive ali stalne nadgradnje so opremljene posebej za prevoz blaga pri nadzorovanih temperaturah in katerega stranske stene so, vključno z izolacijo, debele vsaj 45 mm,

— „avtobus“ pomeni vozilo z več kot devetimi sedeži vključno z vozniškim, konstruirano in opremljeno za prevoz potnikov in njihove prtljage. Lahko je eno- ali dvonivojsko in lahko vleče priklopno vozilo za prtljago,

— „zgibni avtobus“ pomeni avtobus, sestavljen iz dveh togih delov, povezanih z zgibnim delom. Med obema deloma takšnega tipa vozila se lahko potniki prosto prehajajo. Tudi v zgibnem delu se potniki lahko prosto gibajo iz enega v drugi togi del avtobusa. Spajanje in ločevanje obeh togih delov sta mogoči samo v delavnici,

— „največje dovoljene mere“ pomenijo največje mere vozila, kakor so določene v Prilogi I k tej direktivi,

— „največja dovoljena teža“ pomeni največjo težo obremenjenega vozila v mednarodnem prometu,

— „največja dovoljena osna obremenitev“ pomeni največjo težo obremenjene osi ali skupine osi v mednarodnem prometu,

— „nedeljiv tovor“ pomeni tovor, ki za namene cestnega prevoza ne more biti razdeljen na dva ali več tovorov brez pretiranih stroškov ali možnosti poškodb in ga zaradi mer ali mase ni mogoče prevažati z motornim vozilom, priklopnim vozilom ali skupino vozil, ki v vseh pogledih ustrezajo tej direktivi,

— „tona“ pomeni težo mase ene tone in ustreza 9,8 kilonewtona (kN),

▼M2

— „alternativna goriva“ pomeni goriva ali vire energije, ki se vsaj deloma uporabljajo kot nadomestek za fosilne naftne vire pri oskrbi prevoza z energijo ter ki lahko potencialno prispevajo k dekarbonizaciji prevoznega sektorja in izboljšujejo njegove okoljske parametre; vključujejo: — (a) električno energijo, ki se uporablja v vseh vrstah električnih vozil; (b) vodik; (c) zemeljski plin, vključno z biometanom, v plinasti (stisnjeni zemeljski plin – SZP) in tekoči obliki (utekočinjeni zemeljski plin – UZP); (d) utekočinjeni naftni plin (UNP); (e) mehansko energijo iz shranjevanja v vozilu/vira v vozilu, vključno z odpadno toploto;

— „vozilo na alternativna goriva“ pomeni motorno vozilo s celotnim ali delnim pogonom na alternativno gorivo, ki je odobreno v skladu z okvirom iz Direktive 2007/46/ES,

— „intermodalni prevoz“ pomeni: — (a) kombinirani prevoz, opredeljen v členu 1 Direktive Sveta 92/106/EGS ( 2 ), v okviru katerega se prevažajo eden ali več zabojnikov ali zamenljivo tovorišče do največje skupne dolžine 13,7 m (45 čevljev), ali (b) prevoz enega ali več zabojnikov ali zamenljivega tovorišča do največje skupne dolžine 13,7 m (45 čevljev) po vodnih poteh, pod pogojem, da dolžina začetne ali končne cestne etape ne presega 150 km na ozemlju Unije. Navedena razdalja 150 km se lahko preseže, da bi se dosegel najbližji ustrezni prometni terminal za predvideno storitev v primeru: (i) vozil, ki so skladna s točko 2.2.2(a) ali (b) Priloge I, ali (ii) vozil, ki so skladna s točko 2.2.2(c) ali (d) Priloge I, v primerih, kadar so take razdalje dovoljene v zadevni državi članici. — Pri intermodalnem prevozu se lahko najbližji ustrezni prometni terminal za zagotavljanje storitve nahaja v državi članici, ki ni država članica, v kateri je bila pošiljka natovorjena ali raztovorjena,

— „špediter“ pomeni pravni subjekt ali fizično ali pravno osebo, ki je na tovornem listu ali enakovredni prevozni listini, kot je „direktni“ tovorni list, navedena kot špediter in/ali v imenu katere(-ga) in za račun katere(-ga) se s prevoznim podjetjem sklene pogodba o prevozu.

▼B

Vse največje dovoljene mere, določene v Prilogi I, se merijo skladno s Prilogo I k ►M2 Direktivi 2007/46/ES ◄ brez pozitivnih odstopanj.

Člen 3

1. Država članica ne sme zavrniti ali prepovedati uporabe na svojem ozemlju:

— v mednarodnem prometu, vozil, registriranih ali danih v uporabo v katerikoli drugi državi članici, zaradi razlogov v zvezi z njihovo težo in merami,

▼M1

— v nacionalnem prometu vozil, registriranih ali danih v promet v katerikoli drugi državi članici, zaradi razlogov v zvezi z njihovimi merami,

▼B

če ta vozila ustrezajo mejnim vrednostim, določenim v Prilogi I.

To se uporablja tudi v primeru, da:

(a) navedena vozila ne ustrezajo zahtevam te države članice glede nekaterih značilnosti teže in mer, ki jih Priloga I ne obravnava;

(b) so pristojni organi države članice, v kateri so bila vozila registrirana ali dana v uporabo, dovolili mejne vrednosti, ki niso navedene v členu 4(1), vendar presegajo mejne vrednosti, določene v Prilogi I.

2. Vendar odstavek 1(a) ne vpliva na pravice držav članic, da ob upoštevanju zakonodaje Skupnosti zahtevajo ustrezanje vozil, registriranih ali danih v uporabo na njihovem ozemlju, njihovim predpisom o teži in merah, ki jih Priloga I ne obravnava.

3. Država članica lahko zahteva, da morajo imeti klimatizirana vozila potrdilo ATP ali tablico ATP, ki jo zahteva Sporazum z dne 1. septembra 1970 o mednarodnem prevozu pokvarljivega blaga in o posebni opremi za tak prevoz.

Člen 4

▼M1

1. Države članice na svojem ozemlju ne dovolijo normalnega prometa:

(a) vozilom ali skupinam vozil za nacionalni prevoz blaga, ki niso v skladu z značilnostmi iz točk 1.1, 1.2, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8, 4.2 in 4.4 Priloge I;

(b) vozilom za nacionalni prevoz potnikov, ki niso v skladu z značilnostmi iz točk 1.1, 1.2, 1.4a, 1.5 in 1.5a Priloge I.

2. Države članice lahko kljub temu na svojem ozemlju dovolijo promet:

(a) vozilom ali skupinam vozil za nacionalni prevoz blaga, ki niso v skladu z značilnostmi iz točk 1.3, 2, 3, 4.1 in 4.3 Priloge I;

(b) vozilom za nacionalni prevoz potnikov, ki niso v skladu z značilnostmi iz točk 1.3, 2, 3, 4.1 in 4.3 Priloge I.

▼B

3. Vozila ali skupine vozil, ki presegajo največje dovoljene mere, lahko sodelujejo v prometu samo s posebnimi dovoljenji, ki jih brez diskriminacije izdajo pristojni organi, ali na podlagi podobnih nediskriminatornih dogovorov s temi organi za posamične primere, kadar vozila ali skupine vozil prevažajo ali nameravajo prevažati nedeljive tovore.

4. Države članice lahko ►M1 vozilom in skupinam vozil za prevoz dovolijo ◄ za opravljanje določenih nacionalnih prevozov, ki ne vplivajo v večji meri na mednarodno konkurenco v prometnem sektorju, sodelovanje v prometu na svojem ozemlju, čeprav njihove mere odstopajo od mer, določenih v točkah 1.1, 1.2, 1.4 do 1.8, 4.2 in 4.4 Priloge I.

Šteje se, da na mednarodno konkurenco ne vpliva pomembno tisti prevoz, ki izpolnjuje enega od pogojev v točkah (a) in (b):

(a) prevoz se izvaja na ozemlju države članice s posebnimi vozili ali posebnimi skupinami vozil v okoliščinah, v katerih se ponavadi ne izvaja z vozili iz drugih držav članic, npr. prevozi v zvezi z gozdarsko dejavnostjo;

(b) država članica, ki na svojem ozemlju dovoljuje prevoze vozilom ali skupinam vozil, katerih mere odstopajo od mer, določenih v Prilogi I, dovoljuje tudi uporabo motornih in priklopnih vozil ter polpriklopnikov, ki ustrezajo meram iz Priloge I, v takih skupinah, da bi dosegli vsaj v tej državi članici dovoljene dolžine natovarjanja, in s tem zagotavlja enake pogoje konkurence (modularni koncept).

▼M2 —————

▼B

5. Države članice lahko za čas poskusne dobe dovolijo, da vozila ali skupine vozil, izdelana po novih tehnologijah ali po novih postopkih, ki ne ustrezajo eni ali več zahtevam te direktive, opravljajo nekatere lokalne prevoze. O tem obvestijo Komisijo.

▼M2 —————

▼M1

7. Do 31. decembra 2020 lahko države članice na svojem ozemlju dovolijo prevoze z avtobusi, ki so bili registrirani ali dani v promet pred izvedbo te uredbe in katerih mere presegajo tiste iz točk 1.1, 1.2, 1.5 in 1.5a v Prilogi I.

▼M2

Člen 5

Šteje se, da sedlasti vlačilci s polpriklopniki, dani v uporabo pred 1. januarjem 1991, ki ne izpolnjujejo specifikacij iz točk 1.6 in 4.4 Priloge I, izpolnjujejo taka določila za namene člena 3, če ne presegajo skupne dolžine 15,50 m.

▼B

Člen 6

1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da so vozila iz člena 1, ki ustrezajo predpisom te direktive, opremljena z enim od dokazil iz točk (a), (b) in (c):

(a) obema naslednjima tablicama:

— „tablico proizvajalca“, izdelano in pritrjeno v skladu z Direktivo 76/114/EGS ( 3 ),

— tablico o merah, skladno s Prilogo III, izdelano in pritrjeno skladno z Direktivo 76/114/EGS;

(b) eno tablico, izdelano in pritrjeno skladno z Direktivo 76/114/EGS, ki vsebuje podatke s tablice iz (a);

(c) enoten dokument, ki ga je izdal pristojni organ države članice, v kateri je bilo vozilo registrirano ali dano v uporabo. Ta dokument mora vsebovati enake postavke in podatke kot tablici pod točko (a). Biti mora v vozilu na lahko dostopnem mestu za inšpekcijo in ustrezno zaščiten.

2. Če značilnosti vozila ne ustrezajo več navedbam na tem dokazilu o skladnosti, država članica, v kateri je bilo vozilo registrirano, sprejme ustrezne ukrepe za spremembo potrdila.

3. Tablice in dokumente iz odstavka 1 države članice štejejo za dokazilo o skladnosti vozila, predpisano v tej direktivi.

4. Na vozilih, ki imajo dokazila o skladnosti, se lahko opravi:

— naključni pregled splošnih pravil o teži,

— pregled splošnih pravil o merah pa samo, kadar obstaja sum, da ne ustrezajo tej direktivi.

5. Srednji stolpec dokazila o skladnosti glede teže naj vsebuje, če je primerno, pravila Skupnosti o teži zadevnega vozila. Pri vozilih iz točke 2.2.2(c) Priloge I je vpis „44 ton“ naveden v oklepaju pod največjo dovoljeno težo skupine vozil.

6. Vsaka država članica se lahko pri posameznih vozilih, registriranih ali danih v uporabo na njenem ozemlju, odloči, da morajo biti največje teže, dovoljene po nacionalni zakonodaji, navedene v dokazilu o skladnosti v levem stolpcu in tehnično dovoljene teže v desnem stolpcu.

▼M1

Člen 7

Ta direktiva ne preprečuje uporabe v posamezni državi članici veljavnih cestno-prometnih določb, ki dovoljujejo omejitev teže in/ali mer vozil na nekaterih cestah ali gradbiščih, ne glede na državo registracije takšnih vozil ali državo, v kateri so bila takšna vozila dana v promet.

To vključuje tudi možnost za uvedbo lokalnih omejitev glede največjih dovoljenih mer in/ali tež vozil, ki se lahko uporabljajo v določenih območjih ali na določenih cestah, kjer infrastruktura ni primerna za dolga in težka vozila, kot so mestna središča, majhne vasi ali kraji posebnega naravnega pomena.

▼M2 —————

▼M2

Člen 8b

1. Zaradi izboljšanja energetske učinkovitosti vozil ali skupin vozil, ki so opremljena z aerodinamičnimi napravami, ki ustrezajo zahtevam iz odstavkov 2 in 3, ter ki so skladni z Direktivo 2007/46/ES, se lahko največje dolžine iz točke 1.1 Priloge I k tej direktivi prekoračijo, tako da se na zadnjem delu vozil ali skupin vozil omogoči namestitev takšnih naprav. Vozila ali skupine vozil, opremljene s takšnimi napravami, morajo biti skladne s točko 1.5 Priloge I k tej direktivi, kakršne koli prekoračitve največjih dolžin pa ne smejo imeti za posledico povečanja dolžine natovarjanja teh vozil ali skupin vozil.

2. Preden se dajo na trg, se aerodinamične naprave iz odstavka 1, ki po dolžini presegajo 500 mm, homologirajo v skladu s pravili o homologaciji iz okvira iz Direktive 2007/46/ES.

Komisija do 27. maja 2017 oceni potrebo po sprejetju ali spremembi kakršnih koli tehničnih zahtev za homologacijo aerodinamičnih naprav, določenih v tem okviru, pri čemer upošteva potrebo po zagotavljanju varnosti v cestnem prometu in varnosti intermodalnega prevoza ter zlasti:

(a) varno namestitev naprav, tako da se zmanjša tveganje njihovega odklopa ob poteku časa, vključno med intermodalnim prevozom;

(b) varnost drugih udeležencev v prometu, zlasti ranljivih udeležencev, tako da se med drugim zagotovi vidljivost zunanjih robov pri vgradnji aerodinamičnih naprav, da se prilagodijo zahteve glede posrednega pogleda ter da – v primeru trčenja z zadnjim delom vozila ali skupine vozil – ni ogrožena zaščita pred podletom od zadaj.

Komisija v ta namen po potrebi predloži zakonodajni predlog za spremembo zadevnih pravil o homologaciji iz okvira iz Direktive 2007/46/ES.

3. Aerodinamične naprave iz odstavka 1 izpolnjujejo naslednje operativne pogoje:

(a) v primerih, ko je ogrožena varnost drugih udeležencev v cestnem prometu ali voznika, jih voznik prepogne, zloži ali odstrani;

(b) pri njihovi uporabi v mestni in medmestni cestni infrastrukturi se upoštevajo posebne značilnosti območij, na katerih je največja dovoljena hitrost manjša ali enaka 50 km/h in na katerih je prisotnost ranljivih udeležencev verjetnejša, in

(c) njihova uporaba je skladna z intermodalnim prevozom ter zlasti, kadar so zložene/prepognjene, se največja dovoljena dolžina ne preseže za več kot 20 cm.

4. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi podrobne določbe za zagotovitev enotnih pogojev za izvajanje odstavka 3. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 10i(2).

5. Odstavek 1 se uporablja od datuma prenosa ali začetka uporabe potrebnih sprememb instrumentov iz odstavka 2 in po sprejetju izvedbenih aktov iz odstavka 4, kakor je ustrezno.

▼M2 —————

▼M2

Člen 9a

1. Zaradi izboljšanja energetske učinkovitosti, zlasti glede aerodinamičnosti kabin, in varnosti v cestnem prometu, so lahko pri vozilih ali skupinah vozil, ki izpolnjujejo zahteve iz odstavka 2 in so skladne z Direktivo 2007/46/ES, največje dolžine iz točke 1.1 Priloge I k tej direktivi presežene, pod pogojem, da njihove kabine zagotavljajo boljšo aerodinamičnost, energetsko učinkovitost ter večjo varnost. Vozila ali skupine vozil, opremljeni s takšnimi kabinami, morajo biti skladne s točko 1.5 Priloge I k tej direktivi, kakršno koli preseganje največjih dolžin pa ne sme imeti za posledico povečanja nosilnosti teh vozil.

2. Preden se dajo na trg, se vozila iz odstavka 1 odobrijo v skladu s pravili o homologaciji iz okvira iz Direktive 2007/46/ES. Komisija do 27. maja 2017 oceni potrebo po oblikovanju tehničnih zahtev za homologacijo vozil, opremljenih s takšnimi kabinami, določenimi v navedenem okviru, pri čemer upošteva naslednje:

(a) izboljšanje aerodinamičnosti vozil ali skupin vozil;

(b) ranljive udeležence v cestnem prometu in povečanje njihove vidljivosti za voznike, zlasti z zmanjšanjem mrtvih kotov voznikovega pogleda;

(c) zmanjšanje škode ali poškodb, povzročenih drugim udeležencem v prometu v primeru trčenja;

(d) varnost in udobje voznikov.

▼M3

Komisija v ta namen do 1. novembra 2019 v okviru Direktive 2007/46/ES sprejme potrebne ukrepe za homologacijo vozil ali skupin vozil iz odstavka 1 tega člena.

3. Odstavek 1 se uporablja od 1. septembra 2020.

▼B

Člen 10

Direktiva, navedena v delu A Priloge IV, se razveljavi z dnem, določenim v členu 11, brez poseganja v dolžnosti držav članic glede rokov za prenos, določenih v delu B Priloge IV.

Sklicevanje na razveljavljene direktive se šteje za sklicevanje na to direktivo in ga je treba razumeti ob upoštevanju primerjalne tabele iz Priloge V.

▼M2 —————

▼M2

Člen 10b

Največje dovoljene teže vozil na alternativna goriva so določene v točkah 2.3.1, 2.3.2 in 2.4 Priloge I.

Vozila na alternativna goriva morajo biti skladna tudi z omejitvami glede največje dovoljene osne obremenitve, določene v točki 3 Priloge I.

Dodatna teža, ki se zahteva za vozila na alternativna goriva, se opredeli na podlagi dokumentacije, ki jo ob odobritvi zadevnega vozila priskrbi proizvajalec. Ta dodatna teža se navede v uradnem dokazilu, zahtevanem v skladu s členom 6.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 10h, da za namene te direktive posodobi seznam alternativnih goriv iz člena 2, za katere se zahteva dodatna teža. Zlasti je pomembno, da Komisija pred sprejetjem teh delegiranih aktov deluje po običajnem postopku in se posvetuje s strokovnjaki, vključno s strokovnjaki držav članic.

Člen 10c

Največje dolžine, določene v točki 1.1 Priloge I, kadar je to ustrezno ob upoštevanju člena 9a(1), ter največje razdalje, določene v točki 1.6 Priloge I, se lahko prekoračijo za 15 cm pri vozilih ali skupinah vozil, ki prevažajo zabojnike dolžine 13,7 metra (45 čevljev) ali zamenljivo tovorišče dolžine 13,7 metra (45 čevljev), s tovorom ali brez njega, pod pogojem, da je cestni prevoz zadevnega zabojnika ali zamenljivega tovorišča del intermodalnega prevoza.

Člen 10d

1. Države članice do 27. maja 2021 sprejmejo posebne ukrepe za prepoznavo vozil ali skupin vozil v prometu, za katere je verjetno, da presegajo največjo dovoljeno težo in bi jih pristojni organi držav članic zato morali preveriti, da se zagotovi skladnost z zahtevami te direktive. Ti ukrepi se lahko sprejmejo s pomočjo avtomatskih sistemov, nameščenih na cestno infrastrukturo, ali z uporabo opreme za tehtanje, nameščene na vozila v skladu z odstavkom 4.

Država članica ne sme zahtevati, da se oprema za tehtanje namesti na vozila ali skupine vozil, ki so registrirane v drugi državi članici.

Brez poseganja v pravo Unije in nacionalno pravo se avtomatski sistemi certificirajo, kadar se uporabljajo za ugotavljanje kršitev te direktive in za nalaganje kazni. Kadar se avtomatski sistemi uporabljajo le za namene prepoznavanja, ni treba, da so certificirani.

2. Vsaka država članica vsako koledarsko leto izvede ustrezno število preverjanj teže vozil ali skupin vozil v prometu, sorazmerno s skupnim številom vozil, ki so vsako leto pregledana na njenem ozemlju.

3. Države članice v skladu s členom 18 Uredbe (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta ( 4 ) zagotovijo, da si njihovi pristojni organi izmenjujejo informacije o kršitvah in kaznih, povezanih s tem členom.

4. Oprema za tehtanje, nameščena na vozila, iz odstavka 1, mora biti natančna in zanesljiva ter v celoti interoperabilna in združljiva z vsemi vrstami vozil.

5. Komisija do 27. maja 2016 sprejme izvedbene akte, s katerimi določi podrobne določbe za zagotovitev enotnih pogojev za izvajanje pravil o interoperabilnosti in združljivosti iz odstavka 4.

Za zagotovitev interoperabilnosti te podrobne določbe omogočajo, da se v vsakem trenutku iz premikajočega se vozila pristojnim organom kot tudi njegovemu vozniku sporočijo podatki o teži. To pošiljanje podatkov poteka prek vmesnika, opredeljenega s standardi CEN za DSRC EN 12253, EN 12795, EN 12834, EN 13372 in ISO 14906. Poleg tega se s takim pošiljanjem podatkov zagotovi, da lahko pristojni organi držav članic na enak način komunicirajo in si izmenjujejo informacije z vozili in skupinami vozil, ki so registrirane v kateri koli državi članici in ki uporabljajo opremo za tehtanje, nameščeno na vozila.

Za zagotovitev združljivosti z vsemi vrstami vozil morajo sistemi, nameščeni na motornih vozilih, omogočati sprejemanje in obdelavo vseh podatkov iz katere koli vrste priklopnega vozila ali polpriklopnika, pritrjenega na motorno vozilo.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 10i(2).

Člen 10e

Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev njihovega izvajanja. Te kazni morajo biti učinkovite, nediskriminatorne, sorazmerne in odvračilne. Države članice o teh pravilih uradno obvestijo Komisijo.

Člen 10f

1. Za prevoz zabojnikov in zamenljivega tovorišča države članice določijo pravila, v skladu s katerimi mora:

(a) špediter prevozniku, ki mu poveri prevoz zabojnika ali zamenljivega tovorišča, izročiti izjavo o teži prepeljanega zabojnika ali zamenljivega tovorišča in

(b) prevoznik zagotoviti dostop do vse ustrezne dokumentacije, ki jo zagotovi špediter.

2. Države članice določijo pravila o odgovornosti špediterja in prevoznika, kot je ustrezno v primerih, ko informacije iz odstavka 1 manjkajo ali so napačne in je vozilo ali skupina vozil preobremenjena.

Člen 10g

Države članice vsaki dve leti in najpozneje do 30. septembra leta, ki sledi koncu zadevnega dveletnega obdobja, Komisiji posredujejo potrebne informacije o:

(a) številu izvedenih preverjanj v predhodnih dveh koledarskih letih in

(b) številu odkritih preobremenjenih vozil ali skupin vozil.

Te informacije so lahko del informacij, ki se predložijo na podlagi člena 17 Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ( 5 ).

Komisija analizira informacije, ki jih prejme v skladu s tem členom, in tako analizo vključi v poročilo, ki se posreduje Evropskemu parlamentu in Svetu na podlagi Uredbe (ES) št. 561/2006.

Člen 10h

1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.

2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 10b se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 26. maja 2015. Komisija pripravi poročilo o prenosu pooblastila najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljšuje za enako dolga obdobja, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.

3. Prenos pooblastila iz člena 10b lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne učinkovati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.

4. Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o njem sočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

5. Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 10b, začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.

Člen 10i

1. Komisiji pomaga Odbor za cestni promet iz člena 42 Uredbe (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta ( 6 ). Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta ( 7 ).

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.

3. Kadar odbor ne poda mnenja, Komisija ne sprejme osnutka izvedbenega akta in se uporabi tretji pododstavek člena 5(4) Uredbe (EU) št. 182/2011.

Člen 10j

Komisija do 8. maja 2020 Evropskemu parlamentu in Svetu, kakor je primerno, predloži poročilo o izvajanju spremembe te direktive, uvedene z Direktivo 2015/719 Evropskega parlamenta in Sveta ( 8 ), pri čemer tudi upošteva posebne značilnosti določenih tržnih segmentov. Na podlagi tega poročila Komisija po potrebi poda zakonodajni predlog, ki mu ustrezno priloži oceno učinka. Poročilo mora biti na voljo najmanj šest mesecev pred predložitvijo kakršnega koli zakonodajnega predloga.

▼B

Člen 11

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 17. septembra 1997. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 12

Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 13

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA I

NAJVEČJE TEŽE IN MERE TER SORODNE ZNAČILNOSTI VOZIL







1. Največje dovoljene mere za vozila, določena v členu 1(1)(a) ▼M1 1.1 Največja dolžina: — motorno vozilo razen avtobusa 12,00 m — priklopno vozilo 12,00 m — zgibno vozilo 16,50 m — cestni vlak 18,75 m — zgibni avtobus 18,75 m — avtobus z dvema osema 13,50 m — avtobus z več kakor dvema osema 15,00 m — avtobus + priklopno vozilo 18,75 m ▼B 1.2 Največja širina: ▼M2 (a) vsa vozila, razen vozil iz točke (b) 2,55 m (b) nadgradnje klimatiziranih vozil ali klimatiziranih zabojnikov ali zamenljivega tovorišča, ki jih prevažajo vozila 2,60 m ▼B 1.3 Največja višina (vsa vozila) 4,00 m 1.4 Snemljive nadgradnje in standardne tovorne enote, npr. zabojniki, so vključene v merah v točkah 1.1, 1.2, 1.3, 1.6, 1.7, 1.8 in 4.4 ▼M1 1.4a Če je avtobus opremljen s kakršno koli dodatno opremo, ki jo je mogoče odstraniti, kot so zabojniki za smuči, njegova dolžina, vključno z dodatno opremo, ne sme presegati največje dolžine iz točke 1.1 ▼B 1.5 Vsako motorno vozilo ali skupina vozil mora biti sposobno voziti v krožnem pasu z zunanjim polmerom 12,50 m in notranjim polmerom 5,30 m ▼M1 1.5a Dodatne zahteve za avtobuse Pri avtobusu, ki miruje, se navpična ravnina, ki se dotika strani vozila, obrnjene proti zunanjemu robu kroga, določi s črto, označeno na tleh. Pri zgibnih avtobusih morata biti oba toga dela poravnana z ravnino Ko avtobus iz ravne linije preide v območje kroga, opisanega v točki 1.5, ne sme noben njegov del preseči navpične ravnine za več kakor 0,60 m ▼B 1.6 Največja razdalja med osjo kraljevega čepa in zadnjim delom polpriklopnika 12,00 m 1.7 Največja razdalja, merjena vzporedno z vzdolžno osjo skupine vozil, sestavljene iz motornega tovornega vozila in priklopnega vozila, od skrajne sprednje zunanje točke tovornega prostora za kabino motornega vozila do skrajne zadnje zunanje točke priklopnega vozila, zmanjšana za razdaljo med zadnjo stranjo motornega vozila in prednjim delom priklopnega vozila 15,65 m 1.8 Največja razdalja, merjena vzporedno z vzdolžno osjo skupine vozil, sestavljene iz motornega tovornega vozila in priklopnega vozila, od skrajne sprednje zunanje točke tovornega prostora za kabino do skrajne zadnje zunanje točke priklopnega vozila 16,40 m 2. Največja dovoljena teža vozila (v tonah) 2.1 Vozila, ki so del skupine vozil 2.1.1 Dvoosno priklopno vozilo 18 ton 2.1.2 Triosno priklopno vozilo 24 ton 2.2 Skupine vozil 2.2.1 Skupina vozil (motorno tovorno vozilo in priklopno vozilo) s petimi ali šestimi osmi (a) dvoosno motorno vozilo s triosnim priklopnim vozilom 40 ton (b) triosno motorno vozilo z dvo- ali triosnim priklopnim vozilom 40 ton 2.2.2 Skupina vozil (sedlasti vlačilec s polpriklopnikom) s petimi ali šestimi osmi (a) dvoosni vlačilec s triosnim polpriklopnikom 40 ton (b) triosni sedlasti vlačilec z dvo- ali triosnim polpriklopnikom 40 ton ▼M2 (c) dvoosno motorno vozilo s triosnim polpriklopnikom, ki v okviru intermodalnega prevoza prevaža enega ali več zabojnikov ali zamenljivo tovorišče skupne največje dolžine do 13,7 metra (45 čevljev) 42 ton ▼M2 (d) triosno motorno vozilo z dvo- ali triosnim polpriklopnikom, ki v okviru intermodalnega prevoza prevaža enega ali več zabojnikov ali zamenljivo tovorišče skupne največje dolžine do 13,7 metra (45 čevljev) 44 ton ▼B 2.2.3 Skupina vozil (motorno tovorno vozilo in priklopno vozilo) s štirimi osmi, sestavljena iz dvoosnega motornega vozila in dvoosnega priklopnega vozila 36 ton 2.2.4 Skupina vozil (sedlasti vlačilec s polpriklopnikom) s štirimi osmi, sestavljena iz dvoosnega vlačilca in dvoosnega polpriklopnika, če je razdalja med osmi polpriklopnika: 2.2.4.1 med 1,3 in 1,8 m 36 ton 2.2.4.2 večja od 1,8 m 36 ton + 2 toni, če sta upoštevani največja dovoljena teža motornega vozila (18 ton) in največja dovoljena obremenitev tandemske osi polpriklopnika (20 ton) in če je pogonska os opremljena z dvojnimi pnevmatikami in zračnim ali temu podobnim vzmetenjem, ki ga priznava Skupnost, kakor je določeno v Prilogi II 2.3 Motorna vozila ▼M2 2.3.1 Dvoosna motorna vozila, razen avtobusov: 18 ton Dvoosna motorna vozila na alternativna goriva, razen avtobusov: največja dovoljena teža 18 ton se poveča za dodatno težo, potrebno za tehnologijo alternativnih goriv, do največ 1 tone Dvoosni avtobusi: 19,5 tone 2.3.2 Triosna motorna vozila 25 ton ali 26 ton, če je pogonska os opremljena z dvojnimi kolesi in zračnim vzmetenjem ali vzmetenjem, ki je priznano kot enakovredno v Uniji, kakor je opredeljeno v Prilogi II, ali če je vsaka pogonska os opremljena z dvojnimi kolesi in največja teža vsake osi ne presega 9,5 tone. Triosna motorna vozila na alternativna goriva: največja dovoljena teža 25 ton ali 26 ton, če je pogonska os opremljena z dvojnimi kolesi in zračnim vzmetenjem ali vzmetenjem, ki je priznano kot enakovredno v Uniji, kakor je opredeljeno v Prilogi II, ali če je vsaka pogonska os opremljena z dvojnimi kolesi in največja teža vsake osi ne presega 9,5 tone, se poveča za dodatno težo, potrebno za tehnologijo alternativnih goriv, do največ 1 tone ▼B 2.3.3 Štiriosna motorna vozila z dvema upravljanima osema — 32 ton če je pogonska os opremljena z dvojnimi pnevmatikami in zračnim ali temu podobnim vzmetenjem, ki ga priznava Skupnost, kakor je določeno v Prilogi II, ali če je vsaka pogonska os opremljena z dvojnimi pnevmatikami, največja obremenitev na vsako os pa ne presega 9,5 tone ▼M2 2.4 Triosni zgibni avtobusi 28 ton Triosni zgibni avtobusi na alternativna goriva: največja dovoljena teža 28 ton se poveča za dodatno težo, potrebno za tehnologijo alternativnih goriv, do največ 1 tone ▼B 3. Največja dovoljena osna obremenitev vozil iz člena 1(1)(b) (v tonah) 3.1 Enojne osi Enojna nepogonska os 10 ton 3.2 Tandemske osi priklopnih vozil in polpriklopnikov Vsota obremenitev na vsako tandemsko os ne sme presegati, če je razdalja (d) med osmi: 3.2.1 do 1 m (d < 1,0) 11 ton 3.2.2 od 1,0 do 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3) 16 ton 3.2.3 od 1,3 do 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8) 18 ton 3.2.4 večja od 1,8 m (1,8 ≤ d) 20 ton 3.3 Triosna priklopna vozila in polpriklopniki Vsota obremenitev na vsako os triosnega vozila ne sme presegati, če je razdalja (d) med osmi: 3.3.1 do 1,3 m (d ≤ 1,3) 21 ton 3.3.2 od 1,3 do 1,4 m (1,3 < d ≤ 1,4) 24 ton 3.4 Pogonska os 3.4.1 Pogonska os vozil iz 2.2.1 in 2.2.2 11,5 ton 3.4.2 Pogonska os vozil iz 2.2.3, 2.2.4, 2.3 in 2.4 11,5 tone 3.5 Tandemska os motornih vozil Vsota obremenitev na vsako tandemsko os ne sme presegati, če je razdalja (d) med osmi: 3.5.1 do 1 m (d < 1,0) 11,5 tone 3.5.2 od 1,0 m do 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3) 16 ton 3.5.3 od 1,3 do 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8) — 18 ton — 19 ton če je pogonska os opremljena z dvojnimi pnevmatikami in zračnim ali temu podobnim vzmetenjem, ki ga priznava Skupnost, kakor je določeno v Prilogi II, ali če je vsaka pogonska os opremljena z dvojnimi pnevmatikami, največja obremenitev vsake osi pa ne presega 9,5 tone 4. Druge značilnosti vozil iz člena 1(1)(b) 4.1 Vsa vozila Teža ki jo prenaša ena ali več pogonskih osi vozila ali skupine vozil, ne sme biti manjša od 25 % celotne teže vozila ali skupine vozil, kadar se uporablja v mednarodnem prometu 4.2 Skupine vozil (motorno tovorno vozilo in priklopno vozilo) Razdalja med zadnjo osjo motornega vozila in prvo osjo priklopnega vozila ne sme biti manjša od 3,00 m 4.3 Največja dovoljena teža, ki je odvisna od medosne razdalje vozila Največja dovoljena teža v tonah štiriosnega motornega vozila ne sme presegati petkratne razdalje v metrih med skrajno prvo in skrajno zadnjo osjo vozila 4.4 Polpriklopniki Razdalja med osjo kraljevega čepa in katero koli točko na sprednji strani polpriklopnika, merjena vodoravno, ne sme presegati 2,04 m









PRILOGA II

POGOJI ZA ENAKOVREDNOST DRUGIH SISTEMOV VZMETENJA Z ZRAČNIM VZMETENJEM NA POGONSKIH OSEH VOZILA

1. OPREDELITEV ZRAČNEGA VZMETENJA

Vzmetni sistem šteje za zračno vzmetenje, če se vsaj 75 % vzmetnega učinka doseže z zračnimi vzmetmi.

2. ENAKOVREDNOST Z ZRAČNIM VZMETENJEM

Da vzmetni sistem lahko šteje za enakovreden zračnemu vzmetenju, mora izpolnjevati naslednje pogoje:

2.1. med prostim prehodnim nizkofrekvenčnim navpičnim nihanjem vzmetene mase nad pogonsko osjo ali skupino osi morata biti izmerjena frekvenca in dušenje pri polno obremenjeni vzmeti v mejah, določenih v točkah 2.2 do 2.5;

2.2. vsaka os mora biti opremljena s hidravličnimi amortizerji. Na dvojnih oseh morajo biti amortizerji postavljeni tako, da zmanjšajo nihanje teh osi na najmanjšo možno vrednost;

2.3. povprečna stopnja dušenja (D) mora presegati 20 % kritičnega dušenja vzmetenja v običajnih pogojih s pravilno nameščenimi in delujočimi hidravličnimi amortizerji;

2.4. če so vsi hidravlični amortizerji odstranjeni ali izključeni, stopnja dušenja vzmetenja ne sme presegati 50 % povprečne stopnje dušenja (D);

2.5. frekvenca vzmetene mase nad pogonsko osjo ali skupino osi pri prostem prehodnem navpičnem nihanju ne sme biti večja od 2,0 Hz;

2.6. frekvenca in dušenje vzmeti sta podana v točki 3. Postopki preskušanja za merjenje frekvence in dušenja so podani v točki 4.

3. OPREDELITEV FREKVENCE IN DUŠENJA

V tej opredelitvi se upošteva vzmetena masa M (kg) nad pogonsko osjo ali skupino osi. Os ali skupina osi ima navpično togost med cestiščem in vzmeteno maso K v newtonih na meter (N/m) in koeficientom dušenja C v newtonih na meter na sekundo (Ns/m). Pot vzmetene mase v navpični smeri je označena z Z. Enačba gibanja za prosto nihanje vzmetene mase je:

Frekvenca nihanja vzmetene mase F (rad/s) je:

Dušenje je kritično pri C = Co,

kjer je

Razmerje med dušenjem in kritičnim dušenjem je

.

Med prostim prehodnim nihanjem vzmetene mase navpično gibanje mase sledi dušeni sinusni krivulji (slika 2). Frekvenca se lahko določi z merjenjem časa nihajnih ciklov, dokler jih je mogoče opazovati. Dušenje se določi z merjenjem višine zaporednih najvišjih točk nihajev v isti smeri. Če sta amplitudi prvega in drugega vrha v ciklu nihanja A1 in A2, je stopnja dušenja D;

„ln“ pomeni naravni logaritem razmerja amplitud.

4. POSTOPEK PRESKUŠANJA

Da se s preskusom lahko določijo stopnja dušenja D, stopnja dušenja brez hidravličnih amortizerjev in frekvenca vzmetenja F, je treba vozilo:

(a) zapeljati z nizko hitrostjo (5 km/h ±1 km/h) čez 80 mm visoko stopnico, prikazano na sliki 1. Prehodno nihanje, ki ga je treba analizirati na frekvenco in dušenje, se pojavi, ko so kolesa pogonske osi že prek stopnice;

ali

(b) povleči navzdol za šasijo tako, da je obremenitev na pogonsko os 1,5-kratna vrednost največje statične vrednosti. Nato se obremenitev hipoma popusti in nihanje, ki pri tem nastane, se analizira;

ali

(c) povleči navzgor za šasijo tako, da je vzmetena masa dvignjena za 80 mm nad pogonsko os. Dvignjeno vozilo se hipoma popusti in nihanje, ki pri tem nastane, se analizira;

ali

(d) izpostaviti drugim ustreznim postopkom, za katere je proizvajalec dokazal tehnični službi, da so enakovredni.

Vozilo mora biti opremljeno z napravo za beleženje navpične komponente nihanja med pogonsko osjo in šasijo, točno nad pogonsko osjo. Iz poteka krivulje se lahko izmeri časovni interval med prvim in drugim vrhom stiskanja vzmetenja in s tem določita frekvenca F ter razmerje amplitud za določanje dušenja. Pri dvojnih pogonskih oseh morata biti napravi za beleženje navpične komponente nihanja pritrjeni med obe pogonski osi in šasijo, vsaka točno nad vsako osjo.

Slika 1

Stopnica za preskušanje vzmetenja

Slika 2

A Prehodno dušeno nihanje









PRILOGA III

TABLICA O MERAH IZ ČLENA 6(1)(a)

I. Tablica o merah, po možnosti nameščena ob tablici proizvajalca iz Direktive 76/114/EGS, mora vsebovati naslednje podatke: 1. ime proizvajalca ( 9 ); 2. identifikacijsko številko vozila (9) ; 3. dolžino motornega vozila, priklopnega vozila ali polpriklopnika (L); 4. širino motornega vozila, priklopnega vozila ali polpriklopnika (W); 5. podatke o merjenju dolžine skupine vozil: — razdalja (a) med sprednjo stranjo motornega vozila in središčem naprave za spenjanje na vlečnem vozilu (vlečna sklopka ali sedlo); pri sedlu z več vlečnimi legami morajo biti navedene najmanjše in največje vrednosti (amin in amax), — razdalja (b) med središčem naprave za spenjanje priklopnega vozila (vlečnim ušesom) ali polpriklopnika (kraljevim čepom) in zadnjim delom priklopnega vozila ali polpriklopnika; pri napravi z več vlečnimi točkami, morajo biti navedene najmanjše in največje vrednosti (bmin in bmax). Dolžina skupine vozil pomeni dolžino motornega vozila in dolžino priklopnega vozila ali polpriklopnika, nameščenih v ravni črti drug za drugim.

II. Vrednosti, navedene v dokazilu o skladnosti, morajo točno ustrezati vrednostim, izmerjenim na vozilu.









PRILOGA IV

DEL A

RAZVELJAVLJENE DIREKTIVE

(navedene v členu 10)

— Direktiva 83/3/EGS o težah, merah in drugih tehničnih značilnostih določenih cestnih vozil in njene spremembe: — — Direktiva 86/360/EGS — Direktiva 88/218/EGS — Direktiva 89/338/EGS — Direktiva 89/460/EGS — Direktiva 89/461/EGS — Direktiva 91/60/EGS — Direktiva 92/7/EGS

— Direktiva 86/364/EGS o potrdilu o skladnosti vozil z Direktivo 85/3/EGS o težah, merah in nekaterih drugih tehničnih značilnostih določenih cestnih vozil.

DEL B







Direktiva Rok za prenos 85/3/EGS (UL L 2, 3.1.1985, str. 14) 1. julij 1986 1. januar 1990 86/360/EGS (UL L 217, 5.8.1986, str. 19) 1. januar 1992 86/364/EGS (UL L 221, 7.8.1986, str. 48) 29. julij 1987 88/218/EGS (UL L 98, 15.4.1988, str. 48) 1. januar 1989 89/338/EGS (UL L 142, 25.5.1989, str. 3) 1. julij 1991 89/460/EGS (UL L 226, 3.8.1989, str. 5) 1. januar 1993 89/461/EGS (UL L 226, 3.8.1989, str. 7) 1. januar 1991 91/60/EGS (UL L 37, 9.2.1991, str. 37) 30. september 1991 92/7/EGS (UL L 57, 2.3.1992, str. 29) 31. december 1992









PRILOGA V







PRIMERJALNA TABELA Ta direktiva 85/3/EGS 86/360/EGS 86/364/EGS 88/218/EGS 89/338/EGS 89/460/EGS 89/461/EGS 91/60/EGS 92/7/EGS Člen 1(1) Člen 1(1) Člen 1(1)(a) — Člen 1(1)(b) Člen 1(1)(b) Člen 1(2) Člen 1(2) Člen 2 1. do 4. in 6. do 10. alinea Člen 1(2) Člen 2 5., 11. in 12. alinea — Člen 2 zadnji odstavek — Člen 3(1) — Člen 3(1)(a)(b) Člen 3(1)(a)(b) Člen 3(2) Člen 3(2) Člen 3(3) — Člen 4 — Člen 5(a) Člen 1(1) Člen 5(b) Člen 1(1) Člen 6(1 do 4) Člen 1(1 do 4) Člen 6(5 do 6) Člen 2(1 do 2) Člen 7 Člen 6 Člen 8 Člen 1 Člen 9 do 12 — Člen 13 Člen 9 Priloga I Priloga I Točka 1 Točka 1 Točka 1.1 - 1. do 3. in 5. alinea Člen 1(2) Točka 1.1 - 4. alinea — Točka 1.2(a) — Točka 1.2(b) — Točke 1.3 do 1.5 Točke 1.3 do 1.5 Točka 1.6 Člen 1(3) Točka 1.7 Člen 1(3) Točka 1.8 — Točka 2 do 2.2.1(b) Točka 2 do 2.2.1(b) Točka 2.2.2(a do c) Točka 2.2.2(a do c) Točka 2.2.3 Točka 2.2.4.1 Člen 1(5)(b) Točka 2.2.4.2 Člen 1(1)(a) Točka 2.3 do 2.3.1 Člen 1(5)(c) Točka 2.3.2 do 2.3.3 Člen 1(1)(b do c) Točka 2.4 Člen 1(5)(c) Točka 3 do 3.3.2 Točka 3 do 3.3.2 Točka 3.4 do 3.4.1 Člen 1(3) Točka 3.4.2 do 3.5.2 Člen 1(5)(d) Točka 3.5.3 Člen 1(1)(d) Točka 4 do 4.2 Točka 4 do 4.2 Točka 4.3 Člen 1(5)(e) Točka 4.4 Člen 1(4) Priloga II Priloga III Priloga III Priloga





(1)* Uredba (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES (UL L 300, 14.11.2009, str. 51).

(2)* Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL L 102, 11.4.2006, str. 1).

(3)* Uredba (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom (UL L 60, 28.2.2014, str. 1).

(4)* Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).