01996A0312(01) — SL — 25.09.2013 — 001.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjen z:









▼B

KONVENCIJA

o varstvu Alp (Alpska konvencija)







ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA, FRANCOSKA REPUBLIKA, ITALIJANSKA REPUBLIKA, REPUBLIKA SLOVENIJA, KNEŽEVINA LIECHTENSTEIN, REPUBLIKA AVSTRIJA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA in EVROPSKA GOSPODARSKA SKUPNOST SO SE ZAVEDAJOČ SE, da Alpe predstavljajo enega največjih sklenjenih, nedotaknjenih naravnih območij Evrope, ki s svojim izrazito svojevrstnim in raznolikim naravnim habitatom, kulturo in zgodovino tvori gospodarski, kulturni, rekreacijski in življenjski prostor v osrčju Evrope, ki si ga delijo mnogi narodi in države, OB SPOZNANJU, da so Alpe življenjski in gospodarski prostor avtohtonega prebivalstva in so prav tako življenjskega pomena za zunajalpska območja, med drugim tudi kot nosilec pomembnih prometnih poti, PRIZNAVAJOČ dejstvo, da so Alpe nepogrešljiv življenjski prostor in zatočišče mnogih ogroženih rastlinskih in živalskih vrst, ZAVEDAJOČ SE velikih razlik v posameznih pravnih ureditvah, naravnoprostorskih danostih, poseljenosti, kmetijstvu in gozdarstvu, položaju in razvoju gospodarstva, prometni obremenitvi in vrsti ter intenzivnosti turizma, ZAVEDAJOČ SE, da stalno naraščajoče zahteve človeka vedno bolj ogrožajo alpski prostor in njegove ekološke funkcije ter da je škoda nepopravljiva oziroma se jo da popraviti le z izjemnim trudom, znatnimi stroški in praviloma šele v dolgih časovnih obdobjih, V PREPRIČANJU, da je treba gospodarske interese uskladiti z ekološkimi zahtevami, GLEDE NA rezultate prve Alpske konvencije ministrov za okolje, ki je potekala od 9. do 11. oktobra 1989 v Berchtesgadnu, DOGOVORILE O NASLEDNJEM:







Člen 1

Področje uporabe

1. Konvencija zajema območje Alp, kakor je opisano in predstavljeno v Prilogi.

2. V kolikor se to zdi potrebno za izvajanje določb Konvencije, lahko vsaka pogodbenica ob deponiranju svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi oziroma kadarkoli pozneje razširi veljavo te konvencije na nadaljnje dele svojega državnega ozemlja z izjavo, ki jo naslovi Republiki Avstriji kot depozitarju.

3. Vsaka izjava, podana v skladu z odstavkom 2, se lahko v zvezi z vsakim v njej imenovanim državnim ozemljem prekliče z uradnim obvestilom, naslovljenim na depozitarja. Preklic začne veljati prvi dan v mesecu po šestih mesecih, ko depozitar prejme takšno obvestilo.

Člen 2

Splošne obveznosti

1. Pogodbenice izvajajo enotno politiko za ohranitev in varstvo Alp z uporabo načel preventive, povzročiteljeve odgovornosti (načelo „onesnaževalec plača“) in sodelovanja ob upoštevanju interesov vseh alpskih držav, njihovih alpskih regij in Evropske gospodarske skupnosti ter s preudarno in trajno rabo virov. Čezmejno sodelovanje v alpskem prostoru se okrepi ter prostorsko in strokovno razširi.

2. Pogodbenice za dosego ciljev iz odstavka 1 sprejmejo ustrezne ukrepe, zlasti na naslednjih področjih:

(a) prebivalstvo in kultura – s ciljem spoštovanja, ohranjanja in spodbujanja kulturne in družbene samobitnosti avtohtonega prebivalstva ter zagotavljanja njegovih pogojev za življenje, zlasti okolju prijazne poselitve in gospodarskega razvoja, ter spodbujanja medsebojnega razumevanja in sodelovanja med alpskim in zunajalpskim prebivalstvom;

(b) prostorsko načrtovanje – s ciljem zagotavljanja varčne in preudarne rabe zemljišč ter zdravega usklajenega razvoja celotnega prostora, pri čemer se pozornost posveča zlasti nevarnosti naravnih nesreč, preprečevanju prevelike ali premajhne raba ter ohranjanju ali obnavljanju naravnih habitatov s celovito razjasnitvijo in oceno zahtev rabe zemljišč, daljnovidnim integralnim načrtovanjem in uskladitvijo sprejetih ukrepov;

(c) preprečevanje onesnaževanja zraka – s ciljem občutnega zmanjšanja emisij onesnaževal in problemov onesnaževanja v alpskem prostoru ter vnašanja škodljivih snovi od zunaj do stopnje, ki ni škodljiva za ljudi, živali in rastline;

(d) ohranjanje tal – s ciljem zmanjšanja količinske in kakovostne škode na tleh, zlasti z uporabo kmetijskih in gozdarskih metod, ki ne škodujejo tlom, najmanjšim poseganjem v tla in zemljišča, zajezitvijo erozije in omejitvijo zatesnjevanja tal;

(e) gospodarjenje z vodami – s ciljem ohranjanja in obnove zdravih vodnih sistemov, zlasti z ohranjanjem čistoče jezer in rek, sonaravno gradnjo hidroelektrarn in s takim izkoriščanjem vodne sile, ki v enaki meri upošteva interese avtohtonega prebivalstva in okolja;

(f) ohranjanje narave in podeželja – s ciljem varovanja, ohranjanja in po potrebi obnavljanja naravnega okolja in podeželja, ki naj trajno zagotavlja sposobnost delovanja ekosistemov, ohranja živalstvo in rastlinstvo, vključno z njunim življenjskim okoljem, vzdržuje sposobnost obnavljanja in trajnostne produktivnosti narave ter ohranja različnost, svojevrstnost in lepoto narave in podeželja kot celote;

(g) gorsko kmetijstvo – s ciljem ohranjanja gospodarjenja z zemljišči, ki jih tradicionalno obdeluje človek, in ohranjanja ter spodbujanja kmetijstva, ki ustreza lokalnim pogojem in je združljivo z okoljem, v splošnem interesu ob upoštevanju manj ugodnih gospodarskih razmer;

(h) gorski gozd – s ciljem ohranjanja, krepitve in obnavljanja gozdnih funkcij, zlasti njihovih varovalnih vlog, z izboljšanjem odpornosti gozdnih ekosistemov, predvsem s sonaravnim gozdnim gospodarjenjem in preprečevanjem gozdu škodljive rabe ob upoštevanju manj ugodnih gospodarskih razmer v alpskem prostoru;

(i) turizem in rekreacija – s ciljem usklajevanja turističnih in rekreacijskih dejavnosti z ekološkimi in družbenimi zahtevami z omejevanjem dejavnosti, ki škodijo okolju, ter zlasti z določanjem območij miru;

(j) promet – s ciljem zmanjševanja obremenitve in nevarnosti v prometu čez Alpe in znotraj njih do stopnje, ki ni škodljiva za človeka, živali, rastline in njihove življenjske prostore, s prenosom več prometa, zlasti tovornega prometa, na železnico ter z zagotavljanjem ustreznih infrastruktur in spodbud, usklajenih s tržnimi načeli, brez razlikovanja na podlagi državljanstva;

(k) energija – s ciljem uvedbe metod za proizvodnjo, distribucijo in izkoriščanje energije, ki ohranjajo podeželje in so združljive z okoljem, ter pospeševanja ukrepov za varčevanje z energijo;

(l) ravnanje z odpadki – s ciljem razvoja sistema zbiranja, uporabe in odstranjevanja odpadkov, ki je prilagojen posebnim topografskim, geološkim in podnebnim zahtevam alpskega prostora in s posebnim upoštevanjem omejevanja odpadkov.

3. Pogodbenice se dogovorijo o protokolih, ki določajo podrobnosti za izvajanje te konvencije.

Člen 3

Raziskave in sistematično spremljanje

Pogodbenice se na področjih, določenih v členu 2, dogovorijo, da bodo:

(a) sodelovale pri izvedbi raziskovalnih dejavnosti in znanstvenih ocenah;

(b) razvile skupne ali dopolnilne programe za sistematično spremljanje;

(c) uskladile raziskave, spremljanja in povezano zbiranje podatkov.

Člen 4

Sodelovanje na pravnem, znanstvenem, gospodarskem in tehničnem področju

1. Pogodbenice omogočijo in spodbujajo izmenjavo pravnih, znanstvenih, gospodarskih in tehničnih informacij, ki so pomembne za to konvencijo.

2. Pogodbenice se medsebojno obveščajo o načrtovanih pravnih ali gospodarskih ukrepih, ki lahko posebno vplivajo na alpski prostor ali njegove dele, da bi v največji možni meri upoštevale čezmejne in regionalne zahteve.

3. Pogodbenice po potrebi sodelujejo z mednarodnimi vladnimi in nevladnimi organizacijami, da zagotovijo učinkovito izvajanje Konvencije in protokolov, katerih pogodbenice so.

4. Pogodbenice zagotovijo, da je javnost na ustrezen način redno obveščena o rezultatih raziskav in spremljanja ter sprejetih ukrepih.

5. Za obveznosti pogodbenic po tej konvenciji v zvezi z zagotavljanjem informacij veljajo državni zakoni o zaupnosti. Z informacijami, ki so označene kot zaupne, je treba temu primerno tudi ravnati.

Člen 5

Konferenca pogodbenic

1. Konferenca pogodbenic se sestaja na rednih zasedanjih, na katerih obravnava skupne interese pogodbenic in sodelovanje med njimi.

Zasedanje Alpske konference prvič skliče sporazumno določena pogodbenica najkasneje eno leto po začetku veljavnosti te konvencije.

2. Kasneje redna zasedanja Konference običajno skliče predsedujoča pogodbenica vsaki dve leti. Predsedstvo in sedež se spremenita po vsakem rednem zasedanju Konference. Oba določi Alpska konferenca.

3. Predsedujoča pogodbenica predlaga dnevni red zasedanja Konference. Vsaka pogodbenica ima pravico zahtevati, da se v dnevni red vključijo dodatne točke.

4. Pogodbenice pošljejo Konferenci informacije o ukrepih, ki so jih sprejele za izvedbo Konvencije in protokolov, katerih pogodbenice so, ob upoštevanju državnih zakonov o zaupnosti.

5. Združeni narodi, njihove posebne organizacije, Svet Evrope in vse evropske države se lahko zasedanj Konference udeležijo kot opazovalci. Enako velja za čezmejna združenja alpskih teritorialnih skupnosti. Konferenca lahko poleg tega povabi kot opazovalce ustrezne mednarodne nevladne organizacije.

6. Izredna zasedanja Konference se skličejo soglasno ali če to med dvema rednima zasedanjema pisno zahteva ena tretjina pogodbenic pri predsedujoči pogodbenici.

Člen 6

Naloge Alpske konference

Konferenca na svojih zasedanjih preuči izvajanje Konvencije in protokolov s prilogami ter zlasti izpolnjuje naslednje naloge:

(a) sprejme spremembe Konvencije v skladu s postopkom, določenim v členu 10;

(b) sprejme protokole in njihove priloge ter njihove spremembe v skladu s postopkom, določenim v členu 11;

(c) sprejme svoj poslovnik;

(d) sprejme potrebne finančne odločitve;

(e) odobri ustanovitev delovnih skupin, ki se ji zdijo potrebne za izvajanje Konvencije;

(f) sprejme na znanje ocene znanstvenih informacij;

(g) določi ali priporoči ukrepe za uresničevanje ciljev, določenih v členu 3 in 4, določi obliko, predmet in datum za predložitev informacij, ki jih je treba predložiti v skladu s členom 5(4), in sprejme na znanje te informacije in poročila, ki so jih predložile delovne skupine;

(h) je odgovorna za izvajanje potrebnih nalog sekretariata.

Člen 7

Sprejemanje odločitev v okviru Konference

1. Razen če ni spodaj drugače določeno, Konferenca sprejema svoje odločitve soglasno. Če je ves trud za dosego soglasja v zvezi z nalogami iz člena 6(c), (f) in (g) zaman in to dejstvo predsednik izrecno ugotovi, se sklep sprejme s tričetrtinsko večino vseh prisotnih in glasujočih pogodbenic.

2. Vsaka pogodbenica ima na Konferenci le en glas. Evropska skupnost uresničuje svojo pravico do glasovanja na področju svoje pristojnosti s številom glasov, ki ustreza številu njenih držav članic, ki so pogodbenice te konvencije; Evropska gospodarska skupnost ne glasuje v primerih, kadar države članice uresničujejo svoje pravice.

Člen 8

Stalni odbor

1. Kot izvršilni organ se ustanovi Stalni odbor Konference, ki ga sestavljajo predstavniki pogodbenic.

2. Države podpisnice, ki Konvencije še niso ratificirale, imajo na zasedanjih Stalnega odbora status opazovalca. Poleg tega se lahko ta status na prošnjo dodeli vsaki alpski državi, ki še ni podpisala te konvencije.

3. Stalni odbor sprejme svoj poslovnik.

4. Poleg tega Stalni odbor odloča o postopkih za kakršno koli udeležbo predstavnikov vladnih in/ali nevladnih organizacij na svojih zasedanjih.

5. Pogodbenica, ki predseduje Konferenci, imenuje predsednika Stalnega odbora.

6. Stalni odbor opravlja zlasti naslednje naloge:

(a) preučuje informacije, ki so jih poslale pogodbenice v skladu s členom 5(4), in poroča Alpski konferenci;

(b) zbira in ocenjuje dokumente v zvezi z izvajanjem Konvencije in protokolov z njihovimi prilogami ter jih predloži Konferenci v preučitev v skladu s členom 6;

(c) obvešča Alpsko konferenco o izvajanju njenih sklepov;

(d) pripravlja programe zasedanj Konference in lahko predlaga točke dnevnega reda kakor tudi druge ukrepe v zvezi z izvajanjem Konvencije in njenih protokolov;

(e) imenuje delovne skupine za oblikovanje protokolov in priporočil v skladu s členom 6(e) ter usklajuje njihove dejavnosti;

(f) preverja in usklajuje vsebine osnutkov protokolov z vidika celote in jih predlaga Konferenci;

(g) Konferenci predlaga ukrepe in priporočila za uresničevanje ciljev Konvencije in njenih protokolov.

7. Stalni odbor sprejema sklepe v skladu z določbami, opredeljenimi v členu 7.

Člen 9

Sekretariat

Konferenca lahko soglasno odloči, da ustanovi stalni sekretariat.

Člen 10

Spremembe Konvencije

Vsaka pogodbenica lahko pogodbenici, ki predseduje Konferenci, predloži predloge za spremembo te konvencije. Takšne predloge sporoči pogodbenica, ki predseduje Konferenci, pogodbenicam in državam podpisnicam vsaj šest mesecev pred zasedanjem Konference, na katerem bodo obravnavani. Spremembe Konvencije začnejo veljati v skladu s členom 12(2), (3) in (4).

Člen 11

Protokoli in njihove spremembe

1. Osnutke protokolov v smislu člena 2(3) sporoči pogodbenica, ki predseduje Konferenci, pogodbenicam in državam podpisnicam vsaj šest mesecev pred zasedanjem Konference, na katerem bodo obravnavani.

2. Protokoli, ki jih sprejme Konferenca, se podpišejo na zasedanjih Konference ali kasneje pri depozitarju. Veljajo za tiste pogodbene države, ki so jih ratificirale, sprejele ali odobrile. Za začetek veljavnosti protokola so potrebne vsaj tri ratifikacije, sprejetja ali odobritve. Ustrezni dokumenti se deponirajo pri Republiki Avstriji kot depozitarju.

3. Razen če ni v protokolu drugače predvideno, veljajo za začetek veljave in odpoved protokola členi 10, 13 in 14.

4. Za spremembe protokolov se s potrebnimi spremembami uporabljajo odstavki 1 do 3.

Člen 12

Podpisovanje in ratifikacija

1. Ta konvencija je na voljo za podpis od 7. novembra 1991 v Republiki Avstriji kot depozitarju.

2. Konvencijo je treba ratificirati, sprejeti ali odobriti. Listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi se deponirajo pri depozitarju.

3. Konvencija začne veljati tri mesece po datumu, ko so tri države izrazile svoje soglasje v skladu z določbami odstavka 2, da jih Konvencija zavezuje.

4. Za vsako državo podpisnico, ki kasneje izrazi svoje soglasje, da jo Konvencija zavezuje, v skladu z določbami odstavka 2, Konvencija začne veljati tri mesece po datumu deponiranja listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

Člen 13

Odpoved

1. Vsaka pogodbenica lahko kadar koli odpove to konvencijo z uradnim obvestilom, naslovljenim na depozitarja.

2. Takšna odpoved začne veljati prvi dan v mesecu po šestih mesecih, ko depozitar prejme obvestilo.

Člen 14

Uradna obvestila

Depozitar obvesti vsako od pogodbenic in držav podpisnic o:

(a) vsakem podpisu;

(b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi;

(c) vsakem datumu začetka veljavnosti Konvencije v skladu s členom 12;

(d) vsaki izjavi, podani v skladu s členom 1(2) in (3);

(e) vsakem poslanem obvestilu v skladu s členom 13 in datumu, ko odpoved postane veljavna.

V potrditev tega so podpisani, ki so bili za to pravilno pooblaščeni, podpisali to konvencijo.

Sestavljeno v Salzburgu, 7. novembra 1991 v nemškem, francoskem, italijanskem in slovenskem jeziku, pri čemer so vsa besedila enako zavezujoča; izvirno besedilo se deponira v avstrijskem državnem arhivu. Depozitar pošlje vsaki državi podpisnici overjeno kopijo.

▼M1

PROTOKOL O PRISTOPU

Kneževine Monako h Konvenciji o varstvu Alp







REPUBLIKA AVSTRIJA, FRANCOSKA REPUBLIKA, ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA, ITALIJANSKA REPUBLIKA, KNEŽEVINA LIHTENŠTAJN, REPUBLIKA SLOVENIJA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA, EVROPSKA SKUPNOST, podpisnice Konvencije o varstvu Alp (Alpska konvencija), na eni strani in KNEŽEVINA MONAKO na drugi strani SO SE GLEDE NA TO, da je Kneževina Monako zaprosila, da postane pogodbenica Alpske konvencije, V ŽELJI, da zagotovijo varstvo Alp na celotnem alpskem loku, SPORAZUMELE O TEH DOLOČBAH:







Člen 1

Kneževina Monako postane pogodbenica Konvencije o varstvu Alp, kot je spremenjena s tem protokolom o pristopu.

Člen 2

V preambuli se doda „Kneževina Monako“.

Člen 3

Priloga, ki opisuje in predstavlja območje Alp, za katero se uporablja Alpska konvencija, se spremeni, kot sledi:

(a) seznam administrativnih enot alpskega prostora se dopolni, kot sledi:

— Kneževina Monako;

(b) zemljevid v Prilogi k Alpski konvenciji se nadomesti z zemljevidom, ki je dodan temu protokolu o pristopu.

Člen 4

1. Soglasje o zavezanosti k temu protokolu o pristopu se lahko izrazi:

— s podpisom brez ratifikacije, sprejetja ali odobritve. Država, ki uporabi to možnost, ob podpisu obvesti depozitarja, da njen podpis velja kot soglasje o zavezanosti k temu protokolu o pristopu,

— s podpisom s pridržkom ratifikacije, sprejetja ali odobritve. Listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi se shranijo pri depozitarju.

2. Ta protokol o pristopu začne veljati tri mesece po datumu, ko so bili izpolnjeni naslednji trije pogoji:

— Alpska konvencija je začela veljati,

— pogodbenice Alpske konvencije so soglašale, da jih zavezuje ta protokol o pristopu,

— Kneževina Monako je soglašala, da jo zavezuje ta protokol o pristopu.

3. Soglasje, da jih zavezuje ta protokol o pristopu, bo za podpisnice, ki še niso pogodbenice Alpske konvencije, začel veljati šele z datumom, ko bo zanje začela veljati Alpska konvencija.

Člen 5

Od dneva podpisa tega protokola o pristopu nihče ne more dati soglasja, da ga zavezuje Alpska konvencija, ne da bi prej ali sočasno soglašal, da ga zavezuje ta protokol o pristopu.

Člen 6

Ta protokol o pristopu se lahko odpove samo skupaj z Alpsko konvencijo.

Člen 7

Depozitar obvesti vse pogodbenice in vse podpisnice o:

— vsakem podpisu, pri čemer navede, ali je to podpis s pridržkom ratifikacije, sprejetja ali odobritve,

— shranitvi vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi,

— vsakem datumu začetka veljavnosti v skladu s členom 4,

— vsakem obvestilu o odpovedi in datumu, ko začne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisani, pravilno pooblaščeni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno v Chambéryju 20. decembra 1994, v francoskem, nemškem, italijanskem in slovenskem jeziku, pri čemer so vsa štiri besedila enako verodostojna; v enem samem izvodu, shranjenem v arhivu Republike Avstrije. Depozitar pošlje vsem podpisnicam overjeno kopijo.

▼M2

PROTOKOL

o izvajanju Alpske konvencije iz leta 1991 na področju varstva tal

Protokol o varstvu tal







Preambula REPUBLIKA AVSTRIJA, FRANCOSKA REPUBLIKA, ITALIJANSKA REPUBLIKA, KNEŽEVINA LIHTENŠTAJN, KNEŽEVINA MONAKO, ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA, REPUBLIKA SLOVENIJA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA in EVROPSKA SKUPNOST SO SE V SKLADU s svojimi nalogami po Konvenciji o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora, ZARADI izpolnjevanja svojih obveznosti iz člena 2(2) in (3) Alpske konvencije, S CILJEM, da zmanjšajo količinsko in kakovostno razvrednotenje tal, zlasti z uporabo tlom neškodljivih kmetijskih in gozdarskih proizvodnih postopkov, varčnim ravnanjem z zemljišči in tlemi, preprečevanjem erozije ter omejevanjem pozidave tal, ZAVEDAJOČ SE, da so varstvo alpskih tal, trajnostno gospodarjenje z njimi in obnova njihovih naravnih funkcij na prizadetih krajih v splošnem interesu, OB SPOZNANJU, da so za Alpe kot enega največjih strnjenih naravnih prostorov Evrope značilni ekološka raznovrstnost in zelo občutljivi ekosistemi, katerih funkcijsko sposobnost je treba ohraniti, PREPRIČANE, da mora imeti tamkajšnje prebivalstvo možnost opredeliti svoje lastne zamisli o družbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju in sodelovati pri njihovem uresničevanju v okviru veljavne ureditve, ZAVEDAJOČ SE, da so Alpe po eni strani pomemben življenjski in gospodarski prostor za tamkajšnje prebivalstvo in prostor za oddih za ljudi z drugih območij, po drugi strani pa je ohranitev funkcij tal ogrožena zaradi različnih potreb po rabi, ki se srečujejo v tem zelo omejenem alpskem prostoru, in je zato treba gospodarske interese uskladiti z ekološkimi zahtevami, ZAVEDAJOČ SE, da zavzemajo tla v ekosistemih posebno mesto, da potekata novo nastajanje in regeneracija prizadetih tal le zelo počasi, da je zaradi topografskih danosti v alpskem prostoru pričakovati močnejšo erozijo tal, da se tu po eni strani nabirajo škodljive snovi, po drugi strani pa se lahko iz onesnaženih tal prenašajo škodljive snovi v sosednje ekosisteme in lahko ogrožajo ljudi, živali in rastline, ZAVEDAJOČ SE, da lahko raba tal zlasti zaradi poseljevanja, industrije in obrti, infrastrukture, izkoriščanja rudnega bogastva, turizma, kmetijstva in gozdarstva ter prometa povzroči količinsko in kakovostno razvrednotenje tal in da je zaradi tega treba za preventivo in za omejevanje in odpravljanje škode skupaj z drugimi področji predlagati ukrepe, primerne za varstvo tal, UPOŠTEVAJOČ, da varstvo tal raznovrstno vpliva na politiko drugih področij v alpskem prostoru in ga je treba zato usklajevati z drugimi strokami in področji, PREPRIČANE, da se določeni problemi lahko razrešijo le čezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih držav, ki jih bodo v posameznih podpisnicah uresničevali v skladu z razpoložljivimi sredstvi, SPORAZUMELE, KOT SLEDI:







POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Cilji

1. Ta protokol je namenjen uresničevanju obveznosti glede varstva tal, o katerih so se pogodbenice dogovorile v Alpski konvenciji.

2. Tla je treba:

1. v njihovih naravnih funkcijah kot:

(a) podlago za življenje in življenjski prostor za ljudi, živali, rastline in mikroorganizme;

(b) prvino, ki značilno zaznamuje naravo in krajino;

(c) del naravnega ravnovesja, predvsem z njihovimi vodnimi krogotoki in krogotoki hranilnih snovi;

(d) medij preobrazbe in izravnavanja za snovno delovanje, zlasti zaradi njihovih filtrirnih, pufrskih in zadrževalnih sposobnosti, predvsem za varovanje podtalnice;

(e) genetski zbiralnik;

2. v njihovi funkciji arhiva naravne in kulturne zgodovine; kot tudi

3. z vidika zagotavljanja njihovih vrst rabe kot:

(a) prostora za kmetijstvo, vključno s pašništvom in gozdarstvom;

(b) površine za naselitev in turistične dejavnosti;

(c) prostora za druge gospodarske rabe, promet, preskrbo ter gospodarjenje z odpadki;

(d) nahajališča surovin,

ohraniti trajnostno učinkovita.

Zlasti ekološke funkcije tal je treba dolgoročno kakovostno in količinsko zavarovati in ohraniti kot bistveni sestavni del naravnega ravnovesja. Podpirati je treba obnovo razvrednotenih tal.

3. Ukrepi, ki jih je treba sprejeti, so zlasti usmerjeni v kraju primerno rabo tal, varčno ravnanje s površinami, preprečevanje erozije in negativnih sprememb strukture tal ter zmanjševanje vnašanja snovi v tla, ki jih obremenjujejo, na najmanjšo možno mero.

4. Zlasti je treba ohranjati in podpirati za alpski prostor tipično raznolikost tal in značilne kraje.

5. Pri tem je posebej pomembno načelo preventive, ki zagotavlja varovanje funkcijskih sposobnosti in možnosti rabe tal v različne namene ter njihovo razpoložljivost za prihodnje rodove v smislu trajnostnega razvoja.

Člen 2

Temeljne obveznosti

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo sprejele potrebne pravne in upravne ukrepe za zagotavljanje varstva tal v alpskem prostoru. Za nadzorovanje teh ukrepov so odgovorni organi posameznih držav.

2. Če obstaja nevarnost težje in trajne prizadetosti funkcijske sposobnosti tal, imajo vidiki varovanja načeloma prednost pred vidiki rabe.

3. Pogodbenice proučijo možnosti, da bi ukrepe za varstvo tal v alpskem prostoru, zastavljene s tem protokolom, podprle z davčnimi in/ali finančnimi ukrepi. Posebej je treba podpreti ukrepe, ki so v skladu z varstvom tal in cilji varčne in okolju prijazne rabe tal.

Člen 3

Upoštevanje ciljev v politiki na drugih področjih

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo cilje tega protokola upoštevale tudi v svoji politiki na drugih področjih. V alpskem prostoru to velja zlasti za urejanje prostora, poseljevanje in promet, energetiko, kmetijstvo in gozdarstvo, pridobivanje surovin, industrijo, obrt, turizem, varstvo narave in urejanje krajine, vodno gospodarstvo in gospodarjenje z odpadki ter ohranjanje čistega zraka.

Člen 4

Sodelovanje teritorialnih skupnosti

1. V okviru veljavne ureditve vsaka pogodbenica določi najboljšo raven usklajevanja in sodelovanja med institucijami in teritorialnimi skupnostmi, ki jih to neposredno zadeva, z namenom, da pospešuje skupno odgovornost, zlasti da izkoristi in razvija sinergijo pri izvajanju politike varstva tal ter iz tega izhajajočih ukrepov.

2. Teritorialne skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, sodelujejo v različnih fazah priprave in uresničevanja te politike in ukrepov ob upoštevanju svojih pristojnosti v okviru veljavne ureditve.

Člen 5

Mednarodno sodelovanje

1. Pogodbenice podpirajo okrepljeno mednarodno sodelovanje med ustreznimi pristojnimi institucijami, zlasti pri sestavljanju katastrov tal, pri opazovanju tal, pri opredelitvi in nadzorovanju območij varstva tal in obremenjenih tal ter območij ogroženosti, pri pripravi in usklajevanju podatkovnih baz, usklajevanju raziskav o varstvu tal v alpskem prostoru in pri medsebojnem poročanju.

2. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo odpravile ovire za mednarodno sodelovanje med teritorialnimi skupnostmi v alpskem prostoru in da bodo podpirale reševanje skupnih problemov na najprimernejši ravni.

3. Če je določitev ukrepov za varstvo tal v državni ali mednarodni pristojnosti, je treba dati teritorialnim skupnostim možnosti, da učinkovito predstavijo interese prebivalstva.







POGLAVJE II

POSEBNI UKREPI

Člen 6

Določitev zavarovanih območij

Pogodbenice skrbijo za to, da se pri določitvi zavarovanih območij upoštevajo tudi tla, ki jih je vredno varovati. Zlasti je treba ohraniti pedološke in skalnate tvorbe z izredno značilnimi posebnostmi ali posebnim pomenom za dokumentiranje zgodovine zemlje.

Člen 7

Varčno in neškodljivo ravnanje s tlemi

1. Pri izdelavi in uresničevanju načrtov in/ali programov po členu 9(3) Protokola o urejanju prostora in trajnostnem razvoju je treba upoštevati potrebe varstva tal, zlasti varčno ravnanje z zemljišči in tlemi.

2. Zaradi omejevanja pozidave tal in rabe tal bodo pogodbenice skrbele za gradnjo, ki varčuje s površinami in ne škoduje tlom. Razvoj naselij bodo usmerjale predvsem v notranjost naselij in omejevale širitev naselij navzven.

3. Pri presoji vplivov na prostor in okolje pri velikih projektih v industriji, gradbeništvu in infrastrukturi, zlasti prometu, energiji in turizmu, je treba v okviru državnih postopkov upoštevati varstvo tal in omejeno ponudbo površin v alpskem prostoru.

4. Če naravne danosti to dopuščajo, je treba opuščena ali razvrednotena tla, zlasti odlagališča odpadkov, rudniška jalovišča, infrastrukturne objekte, smučarske proge renaturirati ali rekultivirati.

Člen 8

Varčna uporaba in tlom neškodljiv izkop rudnega bogastva

1. Pogodbenice skrbijo za varčno ravnanje z rudnim bogastvom. Prizadevajo si, da se prednostno uporabljajo nadomestki in izčrpajo možnosti predelave odpadnih snovi za ponovno uporabo ali da se podpira razvoj v tej smeri.

2. Pri izkopu, predelavi in uporabi surovin je treba čim manj obremenjevati druge funkcije tal. Na območjih, ki so posebno pomembna za varstvo funkcij tal, in na območjih, ki so opredeljena kot nahajališča pitne vode, se je treba odpovedati izkopu rudnega bogastva.

Člen 9

Ohranjanje tal na mokriščih in barjih

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo ohranile visoka in nizka barja. Zato si je treba srednjeročno prizadevati, da bi uporabo šote povsem nadomestili.

2. Na mokriščih in barjih je treba izsuševalne ukrepe, razen v utemeljenih izjemnih primerih, omejiti na vzdrževanje obstoječih omrežij. Na že izsušenih območjih naj bi spodbudili ukrepe za vzpostavitev prvotnega stanja.

3. Načeloma naj ne bi uporabljali barjanskih tal ali pa naj bi z njimi v primeru kmetijske rabe gospodarili tako, da se ohrani njihova svojevrstnost.

Člen 10

Določitev in obravnavanje ogroženih območij

1. Pogodbenice se dogovorijo, da bodo kartirale alpska območja, ki jih ogrožajo geološke, hidrogeološke in hidrološke nevarnosti, zlasti premiki mas (premikanje pobočij, hudourniški nanosi, zemeljski usadi), plazovi in poplave, jih vnesle v katastre ogroženih območij in po potrebi določile območja ogroženosti. V danem primeru je treba upoštevati tudi potresne nevarnosti.

2. Pogodbenice skrbijo za to, da se na ogroženih območjih uporabljajo čim bolj sonaravne inženirske tehnike ter lokalni in tradicionalni, krajinskim danostim prilagojeni gradbeni material. Te ukrepe je treba podpreti s primernimi gozdnogojitvenimi ukrepi.

Člen 11

Določitev in obravnavanje alpskih območij, ogroženih zaradi erozije

1. Pogodbenice se dogovorijo, da bodo na podlagi primerljivih meril za določitev obsega erozije tal kartirale alpska območja, prizadeta zaradi večje erozije, in jih vnesle v katastre tal, če je to potrebno za zaščito materialnih dobrin.

2. Erozijo tal je treba omejiti na najmanjšo možno mero. površine, prizadete zaradi erozije in plazenja, je treba sanirati, če je to potrebno za zaščito ljudi in dobrin.

3. Za zaščito ljudi in dobrin je treba pri ukrepih za zajezitev erozije zaradi voda in za zmanjševanje površinskega odtekanja prednostno uporabljati sonaravne vodnogospodarske, inženirskogradbene in gozdarske tehnike.

Člen 12

Kmetijstvo, pašništvo in gozdarstvo

1. Za varstvo pred erozijo in škodljivim zbijanjem tal se pogodbenice zavezujejo, da bodo uporabljale dobro, krajevnim razmeram prilagojeno poljedelsko, pašniško in gozdarsko prakso.

2. Glede vnašanja snovi z uporabo gnojil in sredstev za zaščito rastlin si pogodbenice prizadevajo izdelati skupna merila za dobro strokovno prakso in jih uresničevati. Vrsto, količino in čas gnojenja je treba prilagoditi potrebam rastlin ob upoštevanju v tleh razpoložljivih hranilnih in organskih snovi ter krajevnim razmeram in pogojem pridelave. Temu sta namenjena uporaba ekoloških/bioloških in integriranih metod pridelave ter prilagajanje staleža živine naravnim krajevnim in rastnim razmeram.

3. Na alpskih pašnikih je treba zlasti zmanjšati uporabo mineralnih gnojil in sintetičnih sredstev za varstvo rastlin na najmanjšo možno mero. Odpovedati se je treba uporabi gošče iz čistilnih naprav.

Člen 13

Gozdnogojitveni in drugi ukrepi

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo varovalnemu učinku gorskih gozdov, ki v veliki meri varujejo svoje lastno rastišče ali predvsem naselja, prometno infrastrukturo, kmetijske obdelovalne površine ipd., priznale prednostni položaj in da bo ravnanje s temi gozdovi usmerjeno k varovalnemu cilju. Te gorske gozdove je treba ohranjati tam, kjer so.

2. Zlasti je treba gozd izkoriščati in negovati tako, da se preprečujeta erozija in škodljivo zbijanje tal. V ta namen je treba pospeševati kraju primerno gojitev gozdov in njihovo naravno pomlajevanje.

Člen 14

Učinki turistične infrastrukture

1. Pogodbenice si na najprimernejši način prizadevajo, da:

— se preprečijo negativni učinki turističnih dejavnosti na alpska tla,

— se stabilizirajo tla, ki so že prizadeta zaradi intenzivne rabe v turistične namene, zlasti in kolikor je le mogoče z obnovo rastlinske odeje in uporabo sonaravnih inženirskih tehnik; nadaljnjo rabo je treba usmerjati tako, da tovrstna škoda ne bo več nastajala,

— se izdajo dovoljenja za gradnjo in izravnavanje smučarskih prog v gozdovih z varovalno funkcijo samo izjemoma in ob izvajanju kompenzacijskih ukrepov, na labilnih območjih pa sploh ne.

2. Kemični in biološki dodatki za pripravo smučišč so dopustni le, če so dokazano sprejemljivi za okolje.

3. Če se ugotovijo pomembne poškodbe tal in vegetacije, bodo pogodbenice čim prej sprejele potrebne ukrepe za ponovno vzpostavitev prejšnjega stanja.

Člen 15

Omejevanje vnašanja škodljivih snovi

1. Pogodbenice bodo storile vse, da v čim večji meri in preventivno zmanjšajo vnašanje škodljivih snovi v tla po zraku, z vodo, odpadki in snovmi, ki obremenjujejo okolje. Prednost imajo ukrepi, ki omejujejo emisije na njihovem izvoru.

2. Za preprečevanje onesnaževanja tal pri ravnanju z nevarnimi snovmi sprejmejo pogodbenice tehnične predpise, predvidijo kontrole ter izvajajo raziskovalne programe in ukrepe za obveščanje.

Člen 16

Okoljsko sprejemljiva uporaba sredstev za posipanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo zmanjšale uporabo soli za posipanje na najmanjšo možno mero in po možnosti uporabljale ustrezna sredstva proti drsenju, ki manj onesnažujejo, kot sta na primer drobljenec in pesek.

Člen 17

Onesnažena tla, stara ekološka bremena, koncepti za ravnanje z odpadki

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo ugotavljale in dokumentirale svoja stara ekološka bremena in površine, za katere sumijo, da so ekološko obremenjene (kataster starih ekoloških bremen), stanje teh površin preiskale in ocenile po primerljivih metodah njihov potencial ogrožanja.

2. Za preprečevanje onesnaževanja tal ter za okoljsko sprejemljivo predhodno obdelavo, obdelavo in odlaganje odpadkov in ostankov je treba izdelati in uresničevati ustrezne programe za ravnanje z odpadki.

Člen 18

Dopolnilni ukrepi

Pogodbenice lahko za varstvo tal sprejmejo poleg ukrepov, predvidenih v tem protokolu, tudi dopolnilne ukrepe.







POGLAVJE III

RAZISKAVE, IZOBRAŽEVANJE IN OBVEŠČANJE

Člen 19

Raziskave in opazovanje

1. Pogodbenice spodbujajo in s tesnim sodelovanjem usklajujejo raziskave in sistematično opazovanje, da bi uresničile cilje tega protokola.

2. Pogodbenice poskrbijo, da se rezultati nacionalnih raziskav in sistematičnega opazovanja zbirajo v skupni sistem za stalno opazovanje in informiranje in so na voljo javnosti v okviru veljavne ureditve.

3. Pogodbenice se dogovorijo, da bodo usklajevale svoje raziskovalne projekte o varstvu tal v alpskem prostoru ob upoštevanju razvoja drugih državnih in mednarodnih raziskav in načrtovale skupne raziskovalne dejavnosti.

4. Posebna pozornost se posveča vrednotenju ranljivosti tal glede na različne človekove dejavnosti, vrednotenju sposobnosti obnavljanja tal ter preverjanju najustreznejših tehnologij.

Člen 20

Izdelava usklajenih podatkovnih baz

1. Pogodbenice se dogovorijo, da bodo v okviru sistema za opazovanje in informiranje o Alpah izdelale primerljive podatkovne baze (talni parametri, vzorčenje, analitika, ovrednotenje) in zagotovile možnosti za izmenjavo podatkov.

2. Pogodbenice se obveščajo o snoveh, ki ogrožajo tla in jih je treba prednostno preiskati, in si prizadevajo oblikovati primerljiva merila za vrednotenje.

3. Pogodbenice si prizadevajo ob upoštevanju geoloških in hidrogeoloških razmer zbrati podatke o stanju tal v alpskem prostoru na podlagi enakih meril za vrednotenje in usklajenih metod.

Člen 21

Ureditev površin za trajno opazovanje in usklajevanje opazovanja okolja

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo uredile površine za trajno opazovanje (monitoring) alpskega prostora in jih vključile v vsealpsko omrežje za opazovanje tal.

2. Pogodbenice se dogovorijo, da bodo opazovanje tal v svoji državi usklajevale z ustanovami za opazovanje okolja na področju zraka, vode, rastlinstva in živalstva.

3. V okviru teh raziskav bodo pogodbenice na podlagi primerljivih meril uredile banke vzorcev tal.

Člen 22

Izobraževanje in obveščanje

Pogodbenice spodbujajo izobraževanje in izpopolnjevanje ter obveščanje javnosti o ciljih, ukrepih in izvajanju tega protokola.







POGLAVJE IV

IZVAJANJE, NADZOR IN PRESOJANJE

Člen 23

Izvajanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo s primernimi ukrepi v okviru veljavne ureditve zagotovile izvajanje tega protokola.

Člen 24

Nadzor spoštovanja obveznosti

1. Pogodbenice redno poročajo Stalnemu odboru o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega protokola. V poročilih se navede tudi učinkovitost sprejetih ukrepov. Alpska konferenca določi časovno zaporedje poročanja.

2. Stalni odbor pregleda poročila zaradi preverjanja, ali so pogodbenice izpolnile obveznosti iz tega protokola. Od pogodbenic lahko zahteva tudi dodatne informacije ali pa si pridobi informacije iz drugih virov.

3. Stalni odbor sestavi za Alpsko konferenco poročilo o spoštovanju obveznosti pogodbenic po tem protokolu.

4. Alpska konferenca se seznani s tem poročilom. Če ugotovi, da se obveznosti ne spoštujejo, lahko sprejme priporočila.

Člen 25

Presojanje učinkovitosti določb

1. Pogodbenice redno preverjajo in presojajo učinkovitost določb tega protokola. Če je za uresničevanje njegovih ciljev potrebno, predvidijo sprejem ustreznih sprememb tega protokola.

2. V okviru veljavne ureditve tudi teritorialne skupnosti sodelujejo pri tem presojanju. Posvetujejo se lahko tudi z nevladnimi organizacijami, ki so dejavne na tem področju.







POGLAVJE V

KONČNE DOLOČBE

Člen 26

Odnos med Alpsko konvencijo in protokolom

1. Ta protokol je protokol Alpske konvencije v smislu člena 2 in drugih členov konvencije, na katere se nanaša.

2. Pogodbenice tega protokola so lahko samo pogodbenice Alpske konvencije. Vsaka odpoved Alpske konvencije velja tudi kot odpoved tega protokola.

3. Kadar Alpska konferenca odloča o vprašanjih, ki se nanašajo na ta protokol, lahko o njih glasujejo samo pogodbenice tega protokola.

Člen 27

Podpis in ratifikacija

1. Ta protokol je na voljo za podpis vsem državam podpisnicam Alpske konvencije in Evropski skupnosti dne 16. oktobra 1998 in pri Republiki Avstriji kot depozitarju od 16. novembra 1998.

2. Za pogodbenice, ki so izrazile soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po datumu, ko so tri države deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

3. Za pogodbenice, ki kasneje izrazijo soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi. Po začetku veljavnosti spremembe protokola postane vsaka nova pogodbenica tega protokola pogodbenica protokola v spremenjenem besedilu.

Člen 28

Notifikacije

Depozitar obvesti v zvezi s tem protokolom vsako državo, navedeno v preambuli, in Evropsko skupnost o:

(a) vsakem podpisu;

(b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi;

(c) vsakem datumu začetka veljavnosti;

(d) vsaki izjavi katere od pogodbenic ali podpisnic;

(e) vsakem obvestilu pogodbenice o odpovedi vključno z datumom, ko začne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisniki, pravilno pooblaščeni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno na Bledu dne 16. oktobra 1998 v slovenskem, francoskem, italijanskem in nemškem jeziku, pri čemer so vsa štiri besedila enako obvezujoča, v enem samem originalu, ki je deponiran v arhivu Republike Avstrije. Depozitar posreduje vsaki podpisnici overjeno kopijo.

▼M3

PROTOKOL

o izvajanju Alpske konvencije iz leta 1991 na področju energije

Protokol o energiji







Preambula REPUBLIKA AVSTRIJA, FRANCOSKA REPUBLIKA, ITALIJANSKA REPUBLIKA, KNEŽEVINA LIHTENŠTAJN, KNEŽEVINA MONAKO, ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA, REPUBLIKA SLOVENIJA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA in EVROPSKA SKUPNOST SO SE V SKLADU s svojimi nalogami po Konvenciji o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora, ZARADI izpolnjevanja svojih obveznosti iz člena 2(2) in (3) Alpske konvencije, S CILJEM, da udejanjajo načine pridobivanja, distribucije in rabe energije, ki prizanašajo naravi in krajini, so sprejemljivi za okolje in spodbujajo ukrepe za varčevanje z energijo, UPOŠTEVAJOČ potrebo po znižanju emisij plinov energetskega izvora, ki povzročajo učinek tople grede tudi v alpskem prostoru, ter s tem izpolnijo tudi obveznosti iz Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja, PREPRIČANE, da morajo biti gospodarski interesi usklajeni z ekološkimi zahtevami, ZAVEDAJOČ SE, da je alpski prostor pomemben za vso Evropo in je po geomorfologiji, podnebju, vodah, rastlinstvu, živalstvu, krajini in kulturi edinstvena kot tudi raznovrstna dediščina ter da njen visokogorski svet, doline in predalpski svet sestavljajo okoljske enote, katerih ohranitev ne more biti zgolj naloga alpskih držav, ZAVEDAJOČ SE, da so Alpe življenjski in gospodarski prostor za tam živeče prebivalstvo, hkrati pa so izjemnega pomena za zunajalpska območja, med drugim kot tranzitno območje, ne samo za čezevropski potniški in blagovni promet, temveč tudi za mednarodna omrežja za distribucijo energije, UPOŠTEVAJOČ okoljsko ranljivost alpskega prostora tudi zaradi proizvodnje, prenosa in rabe energije, ki jo je treba upoštevati pri varstvu narave, prostorskem planiranju in rabi tal, V SPOZNANJU, da je treba glede na nevarnosti za okolje, med katerimi so lahko tudi spremembe podnebja, ki jih povzroča človek, posvetiti posebno pozornost tesni medsebojni povezanosti med človekovimi družbenimi in gospodarskimi dejavnostmi ter ohranjevanjem ekosistemov, ki se zlasti v alpskem prostoru zahtevajo primerne in različne ukrepe, sprejete v dogovoru s tamkajšnjim prebivalstvom, političnimi institucijami ter gospodarskimi in družbenimi organizacijami, PREPRIČANE, da mora imeti tamkajšnje prebivalstvo možnost opredeliti svoje lastne zamisli o družbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju in sodelovati pri njihovem uresničevanju v okviru veljavne ureditve, PREPRIČANE, da se določeni problemi lahko razrešijo le čezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih držav in teritorialnih skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, PREPRIČANE, da je zadovoljevanje energetskih potreb pomemben dejavnik gospodarskega in družbenega razvoja v alpskem prostoru in zunaj njega, PREPRIČANE, da sta bistvenega pomena uporaba in nadaljnji razvoj ekonomskih instrumentov, s katerimi je možno v izračun stroškov energije bolj vključiti dejanske stroške, PREPRIČANE, da alpski prostor trajno prispeva k zadovoljevanju potreb po energiji in po zadostni oskrbi s pitno vodo na evropski ravni in tudi sam potrebuje zadostno preskrbo z energijo za izboljšanje življenjskih razmer prebivalstva in možnosti gospodarstva, PREPRIČANE, da ima alpski prostor se posebej pomembno vlogo pri povezovanju energetskih sistemov evropskih držav, PREPRIČANE, da lahko v alpskem prostoru ukrepi za racionalno rabo energije kot tudi trajnostna raba vodnih virov ter lesnega bogastva v okviru narodnega gospodarstva bistveno prispevajo k oskrbi z energijo in da postajata raba biomase in sončne energije vedno pomembnejši, SPORAZUMELE, KOT SLEDI:







POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Cilji

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo na območju izvajanja Alpske konvencije ustvarjale okvirne razmere in sprejemale konkretne ukrepe za varčevanje z energijo, za njeno proizvodnjo, prenos, distribucijo in rabo, da bi ustvarile energetske razmere za trajnostni razvoj v skladu z obremenitvami, ki so sprejemljive za alpski prostor; s tem bodo pogodbenice pomembno prispevale k varstvu prebivalstva in okolja ter varovanju virov in podnebja.

Člen 2

Temeljne obveznosti

1. V skladu s tem protokolom si pogodbenice prizadevajo zlasti za:

(a) usklajevanje načrtovanja v energetiki s splošnim prostorskim planiranjem v alpskem prostoru;

(b) usmerjanje sistemov za proizvodnjo, prenos in distribucijo energije v splošno optimiranje celotnega infrastrukturnega sistema v alpskem prostoru ob upoštevanju zahtev varstva okolja;

(c) zmanjševanje obremenitev okolja, ki so energetskega izvora, z optimiranjem energetskih storitev za končnega porabnika med drugim po možnosti z:

— zmanjševanjem potrebe po energiji z uporabo učinkovitejših tehnologij,

— večjim zadovoljevanjem preostale potrebe po energiji iz obnovljivih virov,

— optimiranjem obstoječih objektov za proizvodnjo energije iz neobnovljivih virov;

(d) omejevanje negativnih vplivov energetskih infrastruktur na okolje in krajino, vključno z ravnanjem z njihovimi odpadki, in sicer z uvajanjem preventivnih ukrepov pri novih in po potrebi z uvajanjem sanacijskih ukrepov na obstoječih objektih in napravah.

2. Pogodbenice pri gradnji velikih novih energetskih infrastruktur ter obsežnejših širitvah obstoječih v okviru veljavne ureditve poskrbijo za presojo vplivov na okolje v alpskem prostoru in analizo njihovih prostorskih in družbenogospodarskih učinkov v skladu s členom 12, vključno s pravico, da izrazijo svoje mnenje na mednarodni ravni, kadar lahko pride do čezmejnih učinkov.

3. V svoji energetski politiki upoštevajo, da je alpski prostor primeren za rabo obnovljivih virov energije, in zato spodbujajo medsebojno sodelovanje pri razvojnih programih na tem področju.

4. Ohranjajo zavarovana območja z njihovimi tamponskimi območji, varovana območja in območja miru ter neokrnjena območja narave in krajine ter optimirajo energetske infrastrukture glede na različne stopnje ranljivosti, obremenljivosti in obstoječe poškodovanosti alpskih ekosistemov.

5. Pogodbenice se zavedajo, da lahko ustrezna raziskovalna in razvojna politika s preventivnimi in sanacijskimi ukrepi bistveno prispevata k varovanju Alp pred vplivi energetskih infrastruktur na okolje. Zato spodbujajo raziskovalne in razvojne projekte na ustreznih področjih ter izmenjavo njihovih pomembnih rezultatov.

6. Pogodbenice na področju energetike sodelujejo pri razvijanju metod, ki najbolj upoštevajo dejanske stroške.

Člen 3

Skladnost z mednarodnim pravom in s politiko na drugih področjih

1. Protokol se izvaja v skladu z veljavnimi mednarodnimi pravnimi normami, zlasti z določbami Alpske konvencije in njenih izvedbenih protokolov kot tudi veljavnih mednarodnih sporazumov.

2. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo cilje tega protokola upoštevale tudi v svoji politiki na drugih področjih, se posebej pri urejanju prostora in regionalnem razvoju, v prometu, kmetijstvu, gozdarstvu in turizmu, da bi se izognile morebitnim negativnim ali nasprotujočim si vplivom v alpskem prostoru.

Člen 4

Sodelovanje teritorialnih skupnosti

1. V okviru veljavne ureditve vsaka pogodbenica določi najboljšo raven usklajevanja in sodelovanja med institucijami in teritorialnimi skupnostmi, ki jih to neposredno zadeva, z namenom, da pospešuje skupno odgovornost, zlasti da izkoristi in razvija sinergijo pri izvajanju energetske politike v alpskem prostoru ter iz tega izhajajočih ukrepov.

2. Teritorialne skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, sodelujejo v različnih fazah priprave in uresničevanja te politike in ukrepov ob upoštevanju svojih pristojnosti v okviru veljavne ureditve.

3. Pogodbenice spodbujajo mednarodno sodelovanje med institucijami, pristojnimi za energetska in okoljska vprašanja, da bi tako lažje sporazumno reševale skupne probleme.







POGLAVJE II

POSEBNI UKREPI

Člen 5

Prihranek energije in racionalna raba energije

1. Alpski prostor zahteva ustrezne ukrepe za varčevanje z energijo, njeno distribucijo in racionalno rabo, ki upoštevajo:

(a) potrebo po energiji, ki je prostorsko razpršena in možno niha glede na nadmorsko višino, letni čas in turistično dejavnost;

(b) krajevno razpoložljivost obnovljivih virov energije;

(c) poseben vpliv imisij zraka na kotline in doline zaradi njihove geomorfoloske konfiguracije.

2. Pogodbenice skrbijo za okolju prijaznejšo rabo energije, prednostno spodbujajo varčevanje z energijo in njeno racionalno rabo, predvsem pri proizvodnih procesih, javnih storitvah, velikih hotelskih obratih kot tudi v prometu ter pri objektih za šport in prosti čas.

3. Sprejmejo ukrepe in predpise predvsem na naslednjih področjih:

(a) izboljšanje toplotne izolacije pri stavbah in učinkovitosti sistemov za distribucijo toplote;

(b) optimiranje učinkovitosti naprav za ogrevanje, prezračevanje in klimatizacijo;

(c) reden nadzor in morebitno zmanjšanje okolju škodljivih emisij pri termoenergetskih napravah;

(d) prihranek energije s tehnološko naprednimi procesi za rabo in pretvorbo energije;

(e) obračun stroškov za toploto in toplo vodo po porabi;

(f) projektiranje in spodbujanje novogradenj z uporabo tehnologij z nizko porabo energije;

(g) spodbujanje in udejanjanje občinskih/lokalnih energetskih zasnov in zasnov za varovanje podnebja ob upoštevanju ukrepov iz pododstavka (c) odstavka (1) člena 1;

(h) energetska sanacija stavb pri rekonstrukcijah in spodbujanje okolju prijaznih sistemov ogrevanja.

Člen 6

Obnovljivi viri energije

1. Pogodbenice se zavezujejo, da v okviru svojih finančnih možnosti spodbujajo in prednostno uporabljajo obnovljive vire energije po pogojih, sprejemljivih za okolje in krajino.

2. Spodbujajo uporabo decentraliziranih objektov in naprav za rabo energije iz obnovljivih virov, kot so voda, sonce in biomasa.

3. Podpirajo rabo energije iz obnovljivih virov tudi v kombinaciji z obstoječo konvencionalno oskrbo z energijo.

4. Pogodbenice za proizvodnjo energije se posebej spodbujajo racionalno rabo vodnih virov in lesa iz gorskih gozdov, s katerimi trajnostno gospodarijo.

Člen 7

Vodna energija

1. Pogodbenice pri novih in v okviru možnosti tudi pri že obstoječih hidroenergetskih objektih zagotovijo ekološko funkcionalnost vodotokov in celovitost krajin s primernimi ukrepi, kot so določanje minimalnih pretočnih količin, izvajanje predpisov za zmanjševanje umetnih nihanj vodne gladine in zagotavljanje prehodnosti za živali.

2. Pogodbenice lahko ob spoštovanju svojih varnostnih in okoljskih predpisov uvedejo ukrepe za krepitev konkurenčnosti obstoječih hidroelektrarn.

3. Zavezujejo se tudi, da bodo varovale vodne režime v vodozaščitnih območjih za pitno vodo, zavarovanih območjih z njihovimi tamponskimi območji, varovanih območjih in območjih miru kot tudi v neokrnjenih območjih narave in krajine.

4. Pogodbenice priporočajo ponovno obratovanje opuščenih hidroelektrarn namesto novogradenj. Tudi pri ponovnem obratovanju veljajo določila prvega odstavka glede ohranjanja funkcionalnosti vodnih ekosistemov in drugih prizadetih sistemov.

5. Pogodbenice lahko v okviru notranje zakonodaje preverijo možnosti, kako bi se lahko od končnih porabnikov alpskih virov zahtevalo plačilo po tržnih cenah in na kakšen način ter v kakšnem obsegu je možno tamkajšnjemu prebivalstvu dati pravično nadomestilo za storitve, ki jih opravlja v interesu javnosti.

Člen 8

Energija iz fosilnih goriv

1. Pogodbenice zagotavljajo, da bodo pri novih termoenergetskih objektih in napravah za proizvodnjo električne in/ali toplotne energije na fosilna goriva uporabljale najboljše razpoložljive tehnologije. Pri obstoječih objektih in napravah v alpskem prostoru bodo čim bolj omejevale emisije z uporabo primernih tehnologij in/ali goriv.

2. Pogodbenice preverijo tehnično in ekonomsko izvedljivost ter okoljsko primernost zamenjave termoenergetskih naprav na fosilna goriva z napravami, ki uporabljajo obnovljive vire energije, in z decentraliziranimi napravami.

3. Pogodbenice sprejemajo ukrepe za spodbujanje sočasne proizvodnje elektrike in toplote s ciljem učinkovitejše rabe energije.

4. Na obmejnih območjih skrbijo, če je to izvedljivo, za harmonizacijo in povezavo svojih sistemov za nadzor emisij in imisij.

Člen 9

Jedrska energija

1. Pogodbenice se zavezujejo, da si bodo v okviru mednarodnih sporazumov izmenjavale vse informacije o jedrskih elektrarnah in drugih jedrskih objektih in napravah, ki vplivajo ali bi lahko vplivale na alpski prostor, s ciljem, da bodo zagotovile trajno varovanje zdravja ljudi, živalstva in rastlinstva, njihovih združb in habitatov, vključno z njihovimi medsebojnimi vplivi.

2. Pogodbenice v okviru možnosti poskrbijo za uskladitev in povezavo svojih sistemov za nadzor radioaktivnosti v okolju.

Člen 10

Prenos in distribucija energije

1. Pogodbenice si pri vseh obstoječih infrastrukturah prizadevajo za njihovo racionalizacijo in optimizacijo, upoštevaje zahteve varstva okolja, predvsem potrebno ohranitev zelo občutljivih ekosistemov in krajine, ter po potrebi sprejemajo ukrepe za varovanje prebivalstva in alpskega prostora.

2. Pri gradnji električnih vodov in ustreznih omrežnih postaj, plinovodov in naftovodov vključno s črpalnimi in kompresijskimi postajami ter drugih naprav, ki pomembno vplivajo na okolje, sprejmejo pogodbenice vse potrebne ukrepe, da se zmanjša obremenitev prebivalstva in okolja, pri čemer je treba čim bolj uporabljati obstoječe objekte in trase.

3. Pogodbenice pri energetskih vodih posebej upoštevajo pomen zavarovanih območij z njihovimi tamponskimi območji, varovanih območij in območij miru ter neokrnjena območja narave in krajine kot tudi ptic.

Člen 11

Renaturacija in sonaravne gradbene metode

Pogodbenice pri idejnih projektih oziroma pri predvidenih presojah vplivov na okolje v okviru veljavne zakonodaje opredelijo pogoje, pod katerimi morata potekati renaturacija lokacij in ponovna vzpostavitev vodnega režima po dokončanju gradnje javnih in zasebnih energetskogospodarskih objektov, ki vplivajo na okolje in ekosisteme v alpskem prostoru, pri čemer je treba čim bolj uporabljati sonaravne gradbene metode.

Člen 12

Presoja vplivov na okolje

1. Pogodbenice pri projektiranju energetskogospodarskih naprav, navedenih v členih 7, 8, 9 in 10 tega protokola, kot tudi pri pomembnejših spremembah teh objektov in naprav predhodno izdelajo presojo vplivov na okolje v skladu z veljavno notranjo zakonodajo ter mednarodnimi sporazumi in dogovori.

2. Pogodbenice soglašajo, da je treba čim bolj uporabljati najboljše razpoložljive tehnologije za odpravljanje ali zmanjševanje obremenitev okolja, pri čemer se predvideva kot možna alternativa tudi morebitna odstranitev objektov in naprav, ki se ne uporabljajo in niso sprejemljive za okolje.

Člen 13

Usklajevanje

1. Pogodbenice se zavezujejo, da se bodo pri projektih z morebitnimi čezmejnimi učinki predhodno posvetovale o njihovih vplivih.

2. Pri projektih z morebitnimi čezmejnimi učinki morajo imeti prizadete pogodbenice možnost, da pravočasno sporočijo svoja stališča, ki se bodo ustrezno upoštevala pri postopku za dodeljevanje dovoljenj.

Člen 14

Dopolnilni ukrepi

Pogodbenice lahko za področje energije in trajnostnega razvoja sprejmejo poleg ukrepov, predvidenih v tem protokolu, tudi dopolnilne ukrepe.







POGLAVJE III

RAZISKAVE, IZOBRAŽEVANJE IN OBVEŠČANJE

Člen 15

Raziskave in opazovanje

1. Pogodbenice spodbujajo in s tesnim sodelovanjem usklajujejo raziskave in sistematično opazovanje za izvajanje tega protokola, se zlasti o metodah in merilih za analizo in presojo vplivov na okolje in podnebje kot tudi o posebnih tehnologijah za varčevanje z energijo in njeno racionalno rabo v alpskem prostoru.

2. Pri opredelitvi in preverjanju energetskopoliticnih ciljev in ukrepov kot tudi pri izobraževanju in svetovanju prebivalstvu, gospodarstvu in teritorialnim skupnostim na lokalni ravni upoštevajo rezultate raziskav.

3. Pogodbenice poskrbijo, da se rezultati nacionalnih raziskav in sistematičnega opazovanja zbirajo v skupni sistem za stalno opazovanje in informiranje in so na voljo javnosti v okviru veljavne ureditve.

Člen 16

Izobraževanje in obveščanje

1. Pogodbenice spodbujajo izobraževanje in izpopolnjevanje ter obveščanje javnosti o ciljih, ukrepih in izvajanju tega protokola.

2. Zavzemajo se predvsem za nadaljnji razvoj izobraževanja in izpopolnjevanja ter svetovanja na področju energetike in v to vključujejo varstvo okolja, narave in podnebja.







POGLAVJE IV

IZVAJANJE, NADZOR IN PRESOJANJE

Člen 17

Izvajanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo s primernimi ukrepi v okviru veljavne ureditve zagotovile izvajanje tega protokola.

Člen 18

Nadzor spoštovanja obveznosti

1. Pogodbenice redno poročajo Stalnemu odboru o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega protokola. V poročilih se navede tudi učinkovitost sprejetih ukrepov. Alpska konferenca določi časovno zaporedje poročanja.

2. Stalni odbor pregleda poročila zaradi preverjanja, ali so pogodbenice izpolnile obveznosti iz tega protokola. Od pogodbenic lahko zahteva tudi dodatne informacije ali pa si pridobi informacije iz drugih virov.

3. Stalni odbor sestavi za Alpsko konferenco poročilo o spoštovanju obveznosti pogodbenic po tem protokolu.

4. Alpska konferenca se seznani s tem poročilom. Če ugotovi, da se obveznosti ne spoštujejo, lahko sprejme priporočila.

Člen 19

Presojanje učinkovitosti določb

1. Pogodbenice redno preverjajo in presojajo učinkovitost določb tega protokola. Če je za uresničevanje njegovih ciljev potrebno, predvidijo sprejem ustreznih sprememb tega protokola.

2. V okviru veljavne ureditve tudi teritorialne skupnosti sodelujejo pri tem presojanju. Posvetujejo se lahko tudi z nevladnimi organizacijami, ki so dejavne na tem področju.







POGLAVJE V

KONČNE DOLOČBE

Člen 20

Odnos med Alpsko konvencijo in protokolom

1. Ta protokol je protokol Alpske konvencije v smislu člena 2 in drugih členov konvencije, na katere se nanaša.

2. Pogodbenice tega protokola so lahko samo pogodbenice Alpske konvencije. Vsaka odpoved Alpske konvencije velja tudi kot odpoved tega protokola.

3. Kadar Alpska konferenca odloča o vprašanjih, ki se nanašajo na ta protokol, lahko o njih glasujejo samo pogodbenice tega protokola.

Člen 21

Podpis in ratifikacija

1. Ta protokol je na voljo za podpis vsem državam podpisnicam Alpske konvencije in Evropski skupnosti dne 16. oktobra 1998 in pri Republiki Avstriji kot depozitarju od 16. novembra 1998.

2. Za pogodbenice, ki so izrazile soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po datumu, ko so tri države deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

3. Za pogodbenice, ki kasneje izrazijo soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi. Po začetku veljavnosti spremembe protokola postane vsaka nova pogodbenica tega protokola pogodbenica protokola v spremenjenem besedilu.

Člen 22

Notifikacije

Depozitar obvesti v zvezi s tem protokolom vsako državo, navedeno v preambuli, in Evropsko skupnost o:

(a) vsakem podpisu;

(b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi;

(c) vsakem datumu začetka veljavnosti;

(d) vsaki izjavi katere od pogodbenic ali podpisnic;

(e) vsakem obvestilu pogodbenice o odpovedi vključno z datumom, ko začne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisniki, pravilno pooblaščeni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno na Bledu dne 16. oktobra 1998 v slovenskem, francoskem, italijanskem in nemškem jeziku, pri čemer so vsa štiri besedila enako obvezujoča, v enem samem originalu, ki je deponiran v arhivu Republike Avstrije. Depozitar posreduje vsaki podpisnici overjeno kopijo.

▼M4

PROTOKOL

o izvajanju Alpske konvencije iz leta 1991 na področju turizma

Protokol o turizmu







Preambula REPUBLIKA AVSTRIJA, FRANCOSKA REPUBLIKA, ITALIJANSKA REPUBLIKA, KNEŽEVINA LIHTENŠTAJN, KNEŽEVINA MONAKO, ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA, REPUBLIKA SLOVENIJA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA in EVROPSKA SKUPNOST SO SE V SKLADU s svojimi nalogami po Konvenciji o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora, ZARADI izpolnjevanja svojih obveznosti iz člena 2(2) in (3) Alpske konvencije, OB UPOŠTEVANJU volje pogodbenic, da uskladijo gospodarske interese z ekološkimi zahtevami in zagotovijo trajnostni razvoj, ZAVEDAJOČ SE, da so Alpe življenjski prostor tamkajšnjega prebivalstva in okvir za njegov gospodarski razvoj, PREPRIČANE, da mora imeti tamkajšnje prebivalstvo možnost opredeliti svoje lastne zamisli o družbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju in sodelovati pri njihovem uresničevanju v okviru veljavne ureditve, OB SPOZNANJU, da ima današnji človek v urbani civilizaciji čedalje večje potrebe po turizmu in različnih prostočasnih dejavnostih, OB SPOZNANJU, da so Alpe zaradi velikih možnosti za prostočasne dejavnosti, bogastva njihovih krajin in raznolikosti ekoloških razmer eno velikih območij za turizem in preživljanje prostega časa v Evropi in da je treba njihov pomen obravnavati tudi čez državne okvire, OB SPOZNANJU, da pomemben delež prebivalstva nekaterih pogodbenic živi v Alpah in da je alpski turizem v javnem interesu, ker prispeva k ohranjanju trajne poseljenosti, OB SPOZNANJU, da se gorski turizem razvija ob vedno večji svetovni konkurenci in pomembno prispeva h gospodarski uspešnosti alpskega prostora, GLEDE NA TO, da se v zadnjem času kažejo težnje po vedno večji usklajenosti med turizmom in okoljem, kar se izraza v naraščajočem zanimanju gostov za poleti in pozimi privlačno in ohranjeno naravno okolje in v prizadevanjih številnih lokalnih nosilcev odločanja za izboljšanje kakovosti turističnih območij v smislu varovanja okolja, GLEDE NA TO, da je treba v alpskem prostoru se posebej upoštevati meje ekološke sprejemljivosti vsakega kraja in ga oceniti po njegovih posebnostih, KER SE ZAVEDAJO, da so naravna in kulturna dediščina ter krajina bistveni temelji za turizem v Alpah, KER SE ZAVEDAJO, da so naravne, kulturne, gospodarske in institucionalne razlike, značilne za alpske države, privedle do samostojnega razvoja in raznolikosti turistične ponudbe, ki je ne sme spodriniti enoličnost na mednarodni ravni, ampak naj bo vir raznovrstnih in dopolnjujočih se oblik turizma, KER SE ZAVEDAJO, da je potreben trajnostni razvoj turističnega gospodarstva, ki temelji na dviganju vrednosti naravne dediščine in na kakovosti ponudbe in storitev, upoštevajoč, da je večina alpskih območij gospodarsko odvisna od turizma, ki daje tudi možnost za preživetje tamkajšnjega prebivalstva, KER SE ZAVEDAJO, da je treba turiste, ki obiskujejo ta območja, spodbujati k spoštovanju narave in jim pomagati k boljšemu razumevanju prebivalstva, ki tam živi in dela, ter ustvarjati kar najboljše razmere za pristno spoznavanje narave v alpskem prostoru v vsej njeni raznolikosti, KER SE ZAVEDAJO, da je naloga organizacij, ki opravljajo turistične storitve, in teritorialnih skupnosti, da v alpskem prostoru usklajeno poskrbijo za izboljšanje oblikovanja turistične ponudbe in njenega načina delovanja, V ŽELJI, da se zagotovi trajnostni razvoj alpskega prostora s turizmom, ki je sprejemljiv za okolje in je tudi bistveni temelj za življenjske in gospodarske razmere tamkajšnjega prebivalstva, PREPRIČANE, da se določeni problemi lahko razrešijo le čezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih držav, SPORAZUMELE, KOT SLEDI:







POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Cilj

Cilj tega protokola je v okviru veljavne ureditve prispevati k trajnostnemu razvoju alpskega prostora s turizmom, ki je sprejemljiv za okolje, in s posebnimi ukrepi in priporočili, ki upoštevajo interese tamkajšnjega prebivalstva in turistov.

Člen 2

Mednarodno sodelovanje

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo odpravile ovire za mednarodno sodelovanje med teritorialnimi skupnostmi alpskega prostora in spodbujale reševanje skupnih problemov s sodelovanjem na ustrezni teritorialni ravni.

2. Pogodbenice podpirajo okrepljeno mednarodno sodelovanje med posameznimi pristojnimi institucijami. Predvsem skrbijo za večjo veljavo obmejnih območij z usklajevanjem turističnih in prostočasnih dejavnosti, ki so sprejemljive za okolje.

3. Kadar ukrepov ne morejo izvajati teritorialne skupnosti, ker so v državni ali mednarodni pristojnosti, jim je treba dati možnost, da učinkovito zastopajo interese svojega prebivalstva.

Člen 3

Upoštevanje ciljev v politiki na drugih področjih

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo cilje tega protokola upoštevale tudi v svoji politiki na drugih področjih, zlasti pri urejanju prostora, v prometu, kmetijstvu, gozdarstvu, varstvu okolja in narave kot tudi pri oskrbi z vodo in energijo, da bi zmanjšale morebitne negativne ali tem ciljem nasprotujoče učinke.

Člen 4

Sodelovanje teritorialnih skupnosti

1. V okviru veljavne ureditve vsaka pogodbenica določi najboljšo raven usklajevanja in sodelovanja med institucijami in teritorialnimi skupnostmi, ki jih to neposredno zadeva, z namenom, da pospešuje skupno odgovornost, zlasti da izkoristi in razvija sinergijo pri izvajanju turistične politike ter iz tega izhajajočih ukrepov.

2. Teritorialne skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, sodelujejo v različnih fazah priprave in uresničevanja te politike in ukrepov ob upoštevanju svojih pristojnosti v okviru veljavne ureditve.







POGLAVJE II

POSEBNI UKREPI

Člen 5

Obvladovanje ponudbe

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo skrbele za trajnosten in okolju sprejemljiv razvoj turizma. V ta namen podpirajo oblikovanje in uresničevanje smernic, razvojnih programov in sektorskih načrtov na pobudo pristojnih organov na najustreznejši ravni, ki upoštevajo cilje tega protokola.

2. Ti ukrepi bodo omogočili presojo in primerjavo prednosti in slabosti načrtovanega razvoja, zlasti z vidika:

(a) družbenogospodarskih posledic za tamkajšnje prebivalstvo;

(b) posledic za tla, vodo, zrak, naravno ravnovesje in krajino ob upoštevanju posebnih ekoloških danosti, naravnih virov in meja sprejemljivosti ekosistemov;

(c) posledic za javne finance.

Člen 6

Usmeritve razvoja turizma

1. Pogodbenice pri razvoju turizma upoštevajo načela varstva narave in ohranjanja krajine. Zavezujejo se, da bodo, kolikor je mogoče, spodbujale projekte, ki varujejo krajino in so sprejemljivi za okolje.

2. Zavzemale se bodo za politiko trajnostnega razvoja, ki krepi konkurenčno sposobnost sonaravnega turizma v alpskem prostoru in tako pomembno prispeva k družbenogospodarskemu razvoju alpskega prostora. Dajale bodo prednost ukrepom v korist inovativnosti in uvajanja novih oblik ponudbe.

3. Pogodbenice na območjih z močnim turističnim prometom skrbijo za uravnoteženost med intenzivnimi in ekstenzivnimi oblikami turizma.

4. Pri spodbujevalnih ukrepih je treba upoštevati naštete vidike:

(a) pri intenzivnem turizmu prilagoditev obstoječih turističnih objektov in njihove opreme ekološkim zahtevam ter razvoj novih objektov v skladu s cilji tega protokola;

(b) pri ekstenzivnem turizmu ohranjanje ali razvoj sonaravne in za okolje sprejemljive turistične ponudbe ter dviganja vrednosti naravne in kulturne dediščine turističnih območij.

Člen 7

Pospeševanje kakovosti

1. Pogodbenice izvajajo politiko, ki je stalno in dosledno usmerjena v kakovostno turistično ponudbo v celotnem alpskem prostoru, pri čemer je treba zlasti upoštevati ekološke zahteve.

2. Spodbujajo izmenjavo izkušenj in izvajanje skupnih programov za izboljšanje kakovosti predvsem pri:

(a) vključitvi objektov in naprav v krajino in v naravno okolje;

(b) urbanizmu, arhitekturi (novogradnje in prenove vasi);

(c) nastanitvenih objektih in ponudbi turističnih storitev;

(d) uvajanju novih oblik turistične ponudbe alpskega prostora z večjim poudarkom na kulturnih prireditvah na posameznih območjih.

Člen 8

Usmerjanje turističnih tokov

Pogodbenice podpirajo usmerjanje turističnih tokov, se zlasti na zavarovanih območjih, z organiziranjem razporeda in sprejema turistov, tako da zagotavljajo nadaljnji obstoj teh območij.

Člen 9

Omejitve razvoja zaradi naravnega okolja

Pogodbenice skrbijo, da bo razvoj turizma prilagojen posebnostim okolja in razpoložljivim virom kraja ali regije. Če bi določeni projekti lahko zelo vplivali na okolje, jih je treba v okviru veljavne ureditve predhodno ovrednotiti in izsledke upoštevati pri odločanju.

Člen 10

Območja miru

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo v skladu s svojimi predpisi in ekološkimi merili določile območja miru, na katerih se odpovedujejo urejanju prostora v turistične namene.

Člen 11

Politika razvoja nastanitvenih zmogljivosti

Pogodbenice pri politiki razvoja nastanitvenih zmogljivosti ob upoštevanju omejenosti razpoložljivega prostora dajejo prednost komercialnim nastanitvenim enotam, obnovi in uporabi obstoječih objektov ter posodabljanju in izboljšanju kakovosti obstoječih nastanitvenih zmogljivosti.

Člen 12

Žičnice

1. Pogodbenice se strinjajo, da v okviru svojih nacionalnih postopkov za izdajanje dovoljenj za žičnice uveljavljajo politiko, ki poleg varnostnih zahtev in gospodarskih potreb upošteva tudi ekološke in krajinske zahteve.

2. Pogoj za izdajo novih obratovalnih dovoljenj in koncesij za žičnice je razstavitev in odstranitev naprav, ki se ne uporabljajo več, in zasaditev sproščenih površin predvsem s samoniklimi rastlinskimi vrstami.

Člen 13

Promet in prevoz turistov

1. Pogodbenice spodbujajo ukrepe za omejevanje prometa z motornimi vozili v turističnih krajih.

2. Poleg tega podpirajo zasebne ali javne pobude za boljšo dostopnost turističnih krajev in središč z javnimi prevoznimi sredstvi in spodbujajo turiste k uporabi takega prevoza.

Člen 14

Posebne tehnike urejanja površin

1. Smučarske proge

1. Pogodbenice skrbijo za tako ureditev, vzdrževanje in uporabo smučarskih prog, ki se najbolje vključujejo v krajino ob upoštevanju naravnega ravnovesja in občutljivosti biotopov.

2. Čim bolj je treba omejiti spreminjanje terena in preurejene površine zazeleniti predvsem s samoniklimi rastlinskimi vrstami, če naravne danosti to dopuščajo.

2. Naprave za zasneževanje

Zakonodaje posameznih držav lahko dovolijo zasneževanje v obdobjih nizkih temperatur, značilnih za posamezne kraje, predvsem za zavarovanje izpostavljenih delov smučišč, če to dovoljujejo krajevne vodne, podnebne in ekološke razmere.

Člen 15

Športne dejavnosti

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo določile politiko usmerjanja športnih dejavnosti na prostem, zlasti na zavarovanih območjih, da bi preprečile negativne vplive na okolje. Če je potrebno, jih lahko tudi prepovejo.

2. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo skrajno omejile, in če bo potrebno, prepovedale motorizirani šport, razen v območjih, ki jih za to določijo pristojni organi.

Člen 16

Dovoz z zračnimi plovili

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo zunaj letališč skrajno omejile ali po potrebi prepovedale dovoze z zračnimi plovili v športne namene.

Člen 17

Razvoj gospodarsko manj razvitih območij

Pogodbenicam se priporoča, da na ustrezni teritorialni ravni proučijo rešitve, ki omogočajo uravnotežen razvoj gospodarsko manj razvitih območij.

Člen 18

Razporejanje počitnic

1. Pogodbenice si prizadevajo za boljšo prostorsko in časovno razporeditev turističnega povpraševanja na turističnih območjih.

2. V ta namen je treba podpreti meddržavno sodelovanje pri razporejanju počitnic in izmenjavo izkušenj o podaljšanju sezone.

Člen 19

Spodbujanje inovacij

Pogodbenicam se priporoča, da razvijajo primerne spodbude za uresničevanje usmeritev tega protokola. V ta namen bodo zlasti proučile organizacijo natečaja alpskih držav za nagrajevanje inovativnih turističnih rešitev in proizvodov, ki upoštevajo cilje tega protokola.

Člen 20

Sodelovanje med turizmom, kmetijstvom, gozdarstvom in obrtjo

Pogodbenice podpirajo sodelovanje med turizmom, kmetijstvom, gozdarstvom in obrtjo. Spodbujajo predvsem povezave dejavnosti, ki ustvarjajo delovna mesta v smislu trajnostnega razvoja.

Člen 21

Dopolnilni ukrepi

Pogodbenice lahko za trajnostni razvoj turizma sprejmejo poleg ukrepov, predvidenih v tem protokolu, tudi dopolnilne ukrepe.







POGLAVJE III

RAZISKAVE, IZOBRAŽEVANJE IN OBVEŠČANJE

Člen 22

Raziskave in opazovanje

1. Pogodbenice spodbujajo in s tesnim sodelovanjem usklajujejo raziskave in sistematično opazovanje, ki koristi boljšemu poznavanju medsebojnih vplivov med turizmom in okoljem v Alpah kot tudi analizi prihodnjega razvoja.

2. Pogodbenice poskrbijo, da se rezultati nacionalnih raziskav in sistematičnega opazovanja zbirajo v skupni sistem za stalno opazovanje in informiranje in so na voljo javnosti v okviru veljavne ureditve.

3. Pogodbenice se zavezujejo, da si bodo izmenjevale informacije o svojih izkušnjah, ki so koristne za uresničevanje ukrepov in priporočil tega protokola, in zbirale pomembne podatke o kakovostnem razvoju turizma.

Člen 23

Izobraževanje in obveščanje

1. Pogodbenice spodbujajo izobraževanje in izpopolnjevanje ter obveščanje javnosti o ciljih, ukrepih in izvajanju tega protokola.

2. Pogodbenicam se priporoča, da v izobraževanje za poklice, ki so neposredno ali posredno povezani s turizmom, vključijo znanje o naravi in okolju. Lahko bi izvajali izvirne programe izobraževanja, ki povezujejo turizem in okolje, kot na primer:

— „animator narave“,

— „pospeševalec kakovosti turističnih središč“,

— „turistični spremljevalec invalidnih oseb“.







POGLAVJE IV

IZVAJANJE, NADZOR IN PRESOJANJE

Člen 24

Izvajanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo s primernimi ukrepi v okviru veljavne ureditve zagotovile izvajanje tega protokola.

Člen 25

Nadzor spoštovanja obveznosti

1. Pogodbenice redno poročajo Stalnemu odboru o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega protokola. V poročilih se navede tudi učinkovitost sprejetih ukrepov. Alpska konferenca določi časovno zaporedje poročanja.

2. Stalni odbor pregleda poročila zaradi preverjanja, ali so pogodbenice izpolnile obveznosti iz tega protokola. Od pogodbenic lahko zahteva tudi dodatne informacije ali pa si pridobi informacije iz drugih virov.

3. Stalni odbor sestavi za Alpsko konferenco poročilo o spoštovanju obveznosti pogodbenic po tem protokolu.

4. Alpska konferenca se seznani s tem poročilom. Če ugotovi, da se obveznosti ne spoštujejo, lahko sprejme priporočila.

Člen 26

Presojanje učinkovitosti določb

1. Pogodbenice redno preverjajo in presojajo učinkovitost določb tega protokola. Če je za uresničevanje njegovih ciljev potrebno, predvidijo sprejem ustreznih sprememb tega protokola.

2. V okviru veljavne ureditve tudi teritorialne skupnosti sodelujejo pri tem presojanju. Posvetujejo se lahko tudi z nevladnimi organizacijami, ki so dejavne na tem področju.







POGLAVJE V

KONČNE DOLOČBE

Člen 27

Odnos med Alpsko konvencijo in protokolom

1. Ta protokol je protokol Alpske konvencije v smislu člena 2 in drugih členov konvencije, na katere se nanaša.

2. Pogodbenice tega protokola so lahko samo pogodbenice Alpske konvencije. Vsaka odpoved Alpske konvencije velja tudi kot odpoved tega protokola.

3. Kadar Alpska konferenca odloča o vprašanjih, ki se nanašajo na ta protokol, lahko o njih glasujejo samo pogodbenice tega protokola.

Člen 28

Podpis in ratifikacija

1. Ta protokol je na voljo za podpis vsem državam podpisnicam Alpske konvencije in Evropski skupnosti dne 16. oktobra 1998 in pri Republiki Avstriji kot depozitarju od 16. novembra 1998.

2. Za pogodbenice, ki so izrazile soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po datumu, ko so tri države deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

3. Za pogodbenice, ki kasneje izrazijo soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi. Po začetku veljavnosti spremembe protokola postane vsaka nova pogodbenica tega protokola pogodbenica protokola v spremenjenem besedilu.

Člen 29

Notifikacije

Depozitar obvesti v zvezi s tem protokolom vsako državo, navedeno v preambuli, in Evropsko skupnost o:

(a) vsakem podpisu;

(b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi;

(c) vsakem datumu začetka veljavnosti;

(d) vsaki izjavi katere od pogodbenic ali podpisnic;

(e) vsakem obvestilu pogodbenice o odpovedi vključno z datumom, ko začne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisniki, pravilno pooblaščeni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno na Bledu dne 16. oktobra 1998 v slovenskem, francoskem, italijanskem in nemškem jeziku, pri čemer so vsa štiri besedila enako obvezujoča, v enem samem originalu, ki je deponiran v arhivu Republike Avstrije. Depozitar posreduje vsaki podpisnici overjeno kopijo.

▼M5

PROTOKOL

o izvajanju Alpske konvencije iz leta 1991 o hribovskem kmetijstvu

Protokol „Hribovsko kmetijstvo“







Preambula REPUBLIKA AVSTRIJA, FRANCOSKA REPUBLIKA, ITALIJANSKA REPUBLIKA, KNEŽEVINA LIHTENŠTAJN, KNEŽEVINA MONAKO, ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA, REPUBLIKA SLOVENIJA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA, kot tudi EVROPSKA SKUPNOST, so se v skladu s svojimi nalogami po Konvenciji o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora, zaradi izpolnjevanja svojih obveznosti iz drugega in tretjega odstavka 2. člena Alpske konvencije, zavedajoč se, da morajo v splošnem interesu in glede na težje gospodarske razmere ohranjati tradicionalno kulturno krajino in spodbujati kmetijstvo, ki je primerno kraju in sprejemljivo za okolje, ob spoznanju, da bo alpski prostor s svojim bogastvom naravnih virov in voda, s svojimi možnostmi za kmetovanje, z zgodovinskim in kulturnim pomenom, z vrednoto, ki jo predstavlja kot evropski življenjski, gospodarski in rekreacijski prostor, ter s prometnimi smermi čez ta prostor tudi v prihodnosti življenjskega pomena zlasti za tamkajšnje prebivalstvo, pa tudi za prebivalstvo z drugih območij, prepričane, da mora imeti tamkajšnje prebivalstvo možnost opredeliti svoje lastne zamisli o družbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju in sodelovati pri njihovem uresničevanju v okviru veljavne ureditve, prepričane, da morajo biti interesi gospodarstva usklajeni z ekološkimi zahtevami, pri čemer je treba upoštevati posebnosti posameznih regij in osrednjo vlogo kmetijstva, zaradi pomena, ki ga je kmetijstvo od nekdaj imelo v alpskem prostoru in ga bo ta gospodarska panoga zlasti na hribovitih območjih nujno imela tudi v prihodnje kot temelj za ohranjanje primerne gostote poseljenosti, preskrbo prebivalstva s hrano, proizvodnjo značilnih kakovostnih izdelkov, ohranjanje in vzdrževanje kulturne krajine, med drugim tudi zaradi njene turistične rabe ter tudi zaradi varstva tal pred erozijo, plazovi in poplavami, ob spoznanju, da način in intenzivnost kmetovanja odločilno vplivata na naravo in krajino in da mora ekstenzivno obdelana kulturna krajina izpolnjevati bistveno funkcijo kot življenjski prostor za alpski rastlinski in živalski svet, priznavajoč, da je kmetovanje zaradi geomorfoloških in podnebnih značilnosti na hribovitih območjih povezano z najtežjimi življenjskimi in proizvodnimi razmerami, prepričane, da se določeni problemi lahko razrešijo le čezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih držav ter da je treba sprejeti tako na nacionalni kot na evropski ravni zlasti gospodarske in socialne prilagoditvene in spremljajoče ukrepe, tako da prihodnost kmetov in njihovih kmetij na hribovitih območjih ne bo odvisna samo od uporabe tržnih meril, SPORAZUMELE, KOT SLEDI:







I.

POGLAVJE

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Cilji

1. Ta protokol določa ukrepe na mednarodni ravni, s katerimi bi ohranjali in spodbujali hribovsko kmetijstvo, primerno kraju in sprejemljivo za okolje, tako da bi trajno priznavali in zagotavljali njegov bistveni prispevek k ohranjanju poseljenosti in trajnostnih gospodarskih dejavnosti – zlasti s proizvodnjo značilnih kakovostnih izdelkov – k varstvu naravnega življenjskega okolja, preprečevanju naravnih nesreč, ohranitvi lepot in rekreacijskih vrednot naravne in kulturne krajine kot tudi h kulturi v alpskem prostoru.

2. Pogodbenice si bodo prizadevale, da bodo pri izvajanju tega protokola iskale najboljše rešitve za mnogovrstne naloge hribovskega kmetijstva.

Člen 2

Upoštevanje ciljev v politiki na drugih področjih

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo cilje tega protokola upoštevale tudi v svoji politiki na drugih področjih.

Člen 3

Temeljne obveznosti v celotnem gospodarskem okviru

Pogodbenice soglašajo, da je treba kmetijsko politiko v skladu s celotno gospodarsko politiko na vseh ravneh prilagoditi zahtevam trajnostnega in uravnoteženega razvoja, da bi bilo v okviru obstoječih pogojev finančne politike mogoče:

(a) spodbujati, predvsem na hribovitih območjih, za okolje sprejemljivo kmetijstvo in njegove funkcije splošnega pomena v skladu s 7. členom tega protokola;

(b) z ukrepi socialne in strukturne politike v povezavi z ukrepi kmetijske in okoljske politike na hribovitih območjih zagotoviti primerne življenjske razmere in s tem učinkovito preprečevati odseljevanje.

Člen 4

Vloga kmetov

Pogodbenice soglašajo, da je kmetijstvo, zlasti na hribovitih območjih, v stoletjih izoblikovalo krajino in ji dalo njeno zgodovinsko podobo ter kulturno vrednost. Zaradi mnogostranskih nalog kmetov je torej treba priznati njihovo odločilno vlogo tudi v prihodnje pri ohranjanju naravne in kulturne krajine ter jih pritegniti k sprejemanju odločitev in ukrepov za hribovita območja.

Člen 5

Sodelovanje teritorialnih skupnosti

1. V okviru veljavne ureditve vsaka pogodbenica določi najboljšo raven usklajevanja in sodelovanja med institucijami in teritorialnimi skupnostmi, ki jih to neposredno zadeva, z namenom, da pospešuje skupno odgovornost, zlasti da izkoristi in razvija sinergijo pri izvajanju politike hribovskega kmetijstva ter iz tega izhajajočih ukrepov.

2. Teritorialne skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, sodelujejo v različnih fazah priprave in uresničevanja te politike in ukrepov ob upoštevanju svojih pristojnosti v okviru veljavne ureditve.

Člen 6

Mednarodno sodelovanje

Pogodbenice se dogovorijo:

(a) da bodo skupno presojale razvoj kmetijske politike in se medsebojno posvetovale pred vsako s kmetijsko politiko povezano pomembno odločitvijo za izvajanje tega protokola;

(b) da bodo s čezmejnim sodelovanjem vseh pristojnih oblasti, posebej regionalnih uprav in lokalnih teritorialnih skupnosti, zagotavljale uresničevanje ciljev in ukrepov, določenih v tem protokolu;

(c) da bodo pospeševale izmenjavo znanja, izkušenj in skupnih pobud z mednarodnim sodelovanjem med raziskovalnimi in izobraževalnimi zavodi, kmetijskimi in okoljskimi organizacijami kot tudi občili.







II.

POGLAVJE

POSEBNI UKREPI

Člen 7

Pospeševanje hribovskega kmetijstva

1. Pogodbenice si prizadevajo za raznovrstnost ukrepov kmetijske politike na vseh ravneh glede na različne krajevne razmere in za pospeševanje hribovskega kmetijstva z upoštevanjem težjih naravnih razmer. Zlasti je treba podpirati kmetije, ki zagotavljajo minimalno kmetijsko dejavnost v ekstremnih legah.

2. Za prispevek hribovskega kmetijstva pri ohranjanju in urejanju naravne in kulturne krajine kot tudi varovanju pred naravnimi nesrečami, kar je v splošnem interesu in presega splošne okvire obveznosti, je potrebno ustrezno nadomestilo na podlagi sporazumov o konkretnih projektih in storitvah.

Člen 8

Urejanje prostora in kulturna krajina

1. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo na hribovitih območjih upoštevale posebne razmere pri urejanju prostora, namenski rabi tal, urejanju in izboljševanju zemljišč ob upoštevanju naravne in kulturne krajine.

2. Da bi hribovsko kmetijstvo lahko izpolnilo svoje raznovrstne naloge, mora imeti predvsem na razpolago potrebne površine za kmetijsko rabo, ki bo primerna kraju in sprejemljiva za okolje.

3. Pri tem je treba poskrbeti za ohranjanje oziroma obnavljanje tradicionalnih prvin kulturne krajine (gozdov, gozdnih robov, gozdičevja, grmičevja, močvirnih, suhih in pustih travnikov, planinskih pašnikov) kot tudi gospodarjenje z njimi.

4. Posebni ukrepi so potrebni za ohranjanje tradicionalnih kmečkih poslopij in arhitekturnih elementov ter za nadaljnjo uporabo značilnih načinov gradnje in gradbenega materiala.

Člen 9

Sonaravne metode gospodarjenja in značilni proizvodi

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo ob prizadevanju za skupna merila sprejele vse potrebne ukrepe, da bi tako olajšale uporabo in širjenje ekstenzivnih, sonaravnih in za območje značilnih metod gospodarjenja na hribovitih območjih in da bodo varovale značilne kmetijske proizvode, ki se odlikujejo po lokalno omejenem, edinstvenem in sonaravnem načinu proizvodnje, ter taki proizvodnji dvigale vrednost.

Člen 10

Kraju primerna živinoreja in genetska raznolikost

1. Pogodbenice se strinjajo, da je kraju primerna živinoreja na razpoložljivih površinah bistveni sestavni del hribovskega kmetijstva kot vir dohodka in tudi kot element krajinske in kulturne identitete. Zato je treba ohraniti živinorejo z njeno raznovrstnostjo značilnih pasem, vključno s tradicionalnimi domačimi živalmi ter z njihovimi značilnimi proizvodi; ta živinoreja mora biti primerna kraju, razpoložljivim površinam in biti sprejemljiva za okolje.

2. V skladu s tem je treba ohraniti potrebno strukturo poljedelskih, pašnih in gozdnih površin, pri čemer je ob pogojih ekstenzivne živinoreje treba upoštevati za posamezne kraje primerno razmerje med površinami za pridelavo krme in staležem živine.

3. Poleg tega je treba zlasti pri raziskavah in strokovni pomoči sprejeti potrebne ukrepe za ohranjanje genetske raznolikosti živine in kulturnih rastlin.

Člen 11

Trženje

1. Pogodbenice si prizadevajo ustvariti ugodne razmere za trženje proizvodov hribovskega kmetijstva, tako da se poveča njihova prodaja na kraju samem in okrepi njihova konkurenčnost na domačih in mednarodnih trgih.

2. Spodbujanje med drugim vključuje blagovne znamke s kontroliranim poreklom in z jamstvom kakovosti, ki enako ščitijo proizvajalce in potrošnike.

Člen 12

Omejitev proizvodnje

Pri omejevanju kmetijske proizvodnje si bodo pogodbenice prizadevale upoštevati posebne zahteve kmetovanja na hribovitih območjih, primernega kraju in sprejemljivega za okolje.

Člen 13

Dopolnjevanje kmetijstva in gozdarstva

Pogodbenice soglašajo, da morata biti dopolnjevanje in delna soodvisnost kmetijstva in gozdarstva na hribovitih območjih zasnovana celostno. Zato se zavzemajo:

(a) da se sonaravno gospodarjenje z gozdovi pospešuje kot dodatni vir dohodka na kmetijah ter kot dopolnilna dejavnost zaposlenih v kmetijstvu;

(b) da se upoštevajo varovalne, uporabne, rekreacijske ter ekološke in biogenetske funkcije gozda v razmerju do kmetijskih zemljišč ob upoštevanju posebnosti kraja in skladnosti s krajino;

(c) da se pašništvo in stalež divjadi uravnavata z ustreznimi predpisi tako, da ne nastaja nesprejemljiva škoda v gozdu in na kmetijskih zemljiščih.

Člen 14

Dodatni viri dohodka

Priznavajoč tradicionalni pomen družinskih kmetij v hribovskem kmetijstvu in da bi jim pomagali in jih ohranili kot nosilce osnovne, dopolnilne ali postranske gospodarske dejavnosti, se pogodbenice zavzemajo za ustvarjanje in razvoj dodatnih virov dohodka, predvsem na pobudo in v dobro tamkajšnjega prebivalstva, posebej na področjih, povezanih s kmetijstvom, kot so gozdarstvo, turizem in obrt, v skladu z varovanjem naravne in kulturne krajine.

Člen 15

Izboljšanje življenjskih in delovnih razmer

Pogodbenice spodbujajo krepitev in izboljšanje kakovosti storitev, ki so nujne za premostitev neugodnih razmer zaposlenih v kmetijstvu in gozdarstvu na hribovitih območjih, da bi izboljšale njihove življenjske in delovne razmere in jih povezale z gospodarskim in družbenim razvojem na drugih področjih in predelih alpskega prostora. Pri tem ne smejo biti odločilna zgolj gospodarska merila. To velja predvsem za prometne povezave, za gradnjo in obnovo stanovanjskih in gospodarskih objektov kakor tudi za nabavo in vzdrževanje tehničnih naprav in opreme.

Člen 16

Dopolnilni ukrepi

Pogodbenice lahko za hribovsko kmetijstvo sprejmejo poleg ukrepov, predvidenih v tem protokolu, tudi dopolnilne ukrepe.







III.

POGLAVJE

RAZISKAVE, IZOBRAŽEVANJE IN OBVEŠČANJE

Člen 17

Raziskave in opazovanje

1. Pogodbenice spodbujajo in s tesnim sodelovanjem usklajujejo raziskave in sistematično opazovanje, da bi dosegle cilje tega protokola.

2. Posebej se zavzemajo za posebne agrarne raziskave hribovskega kmetijstva, ki bodo potekale tako, da bodo čim bolj ustrezale dejanskim lokalnim razmeram in bodo vključene v proces določanja in preverjanja ciljev in ukrepov kmetijske politike, pri čemer pa se bodo pridobljeni rezultati uporabljali pri izobraževanju in strokovni pomoči za kmetijstvo.

3. Pogodbenice poskrbijo, da se rezultati nacionalnih raziskav in sistematičnega opazovanja zbirajo v skupni sistem za stalno opazovanje in informiranje in so na voljo javnosti v okviru veljavne ureditve.

4. Pogodbenice zlasti sestavijo za posamezna hribovita območja in ob upoštevanju ciljev in ukrepov, določenih s tem protokolom, primerljiv posnetek stanja o gospodarskem in družbenem položaju hribovskega kmetijstva.

5. Posnetek stanja je treba redno dopolnjevati in mora vsebovati navedbe o posebej problematičnih temah in območjih, o učinkovitosti sprejetih ukrepov ali o tistih, ki jih je treba sprejeti. Prednostno so obdelani podatki demografskega, socialnega in gospodarskega razvoja v povezavi z različnimi krajevnimi geografskimi, ekološkimi in infrastrukturnimi kazalci kot tudi opredelitev meril trajnostnega in uravnoteženega razvoja v smislu Alpske konvencije in tega protokola.

6. Poleg tega je treba prednostno obravnavati teme, ki so navedene v prilogi.

Člen 18

Izobraževanje in obveščanje

1. Pogodbenice spodbujajo izobraževanje in izpopolnjevanje ter obveščanje javnosti o ciljih, ukrepih in izvajanju tega protokola.

2. Pogodbenice spodbujajo predvsem:

(a) nadaljnji razvoj izobraževanja in izpopolnjevanja ter strokovne pomoči na področju kmetijstva, poslovodstva in trženja vključno z varstvom narave in okolja. Ponudba izobraževanja se bo oblikovala tako, da bo omogočala usmerjanje in usposabljanje tudi za druge ali dopolnilne poklice, povezane s kmetijstvom;

(b) obsežne in objektivne informacije, ki se ne omejujejo zgolj na neposredno prizadete osebe in organe, temveč bi z občili dosegale tudi najširšo javnost znotraj in zunaj alpskega prostora, da bi tako omogočile poznavanje vloge hribovskega kmetijstva in vzbudile zanimanje za to.

3. Poleg tega je treba prednostno obravnavati teme, ki so navedene v prilogi.







IV.

POGLAVJE

IZVAJANJE, NADZOR IN PRESOJANJE

Člen 19

Izvajanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo s primernimi ukrepi v okviru veljavne ureditve zagotovile izvajanje tega protokola.

Člen 20

Nadzor spoštovanja obveznosti

1. Pogodbenice redno poročajo Stalnemu odboru o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega protokola. V poročilih se navede tudi učinkovitost sprejetih ukrepov. Alpska konferenca določi časovno zaporedje poročanja.

2. Stalni odbor pregleda poročila zaradi preverjanja, ali so pogodbenice izpolnile obveznosti iz tega protokola. Od pogodbenic lahko zahteva tudi dodatne informacije ali pa si pridobi informacije iz drugih virov.

3. Stalni odbor sestavi za Alpsko konferenco poročilo o spoštovanju obveznosti pogodbenic po tem protokolu.

4. Alpska konferenca se seznani s tem poročilom. Če ugotovi, da se obveznosti ne spoštujejo, lahko sprejme priporočila.

Člen 21

Presojanje učinkovitosti določb

1. Pogodbenice redno preverjajo in presojajo učinkovitost določb tega protokola. Če je za uresničevanje njegovih ciljev potrebno, predvidijo sprejem ustreznih sprememb tega protokola.

2. V okviru veljavne ureditve tudi teritorialne skupnosti sodelujejo pri tem presojanju. Posvetujejo se lahko tudi z nevladnimi organizacijami, ki so dejavne na tem področju.







V.

POGLAVJE

KONČNE DOLOČBE

Člen 22

Odnos med Alpsko konvencijo in protokolom

1. Ta protokol je protokol Alpske konvencije v smislu člena 2 in drugih členov konvencije, na katere se nanaša.

2. Pogodbenice tega protokola so lahko samo pogodbenice Alpske konvencije. Vsaka odpoved Alpske konvencije velja tudi kot odpoved tega protokola.

3. Kadar Alpska konferenca odloča o vprašanjih, ki se nanašajo na ta protokol, lahko o njih glasujejo samo pogodbenice tega protokola.

Člen 23

Podpis in ratifikacija

1. Ta protokol je na voljo za podpis vsem državam podpisnicam Alpske konvencije in Evropski skupnosti dne 20. decembra 1994 in pri Republiki Avstriji kot depozitarju od 15. januarja 1995.

2. Za pogodbenice, ki so izrazile soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po datumu, ko so tri države deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

3. Za pogodbenice, ki kasneje izrazijo soglasje, da jih ta protokol zavezuje, začne protokol veljati tri mesece po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi. Po začetku veljavnosti spremembe protokola postane vsaka nova pogodbenica tega protokola pogodbenica protokola v spremenjenem besedilu.

Člen 24

Notifikacije

Depozitar obvesti v zvezi s tem protokolom vsako državo, navedeno v preambuli, in Evropsko skupnost o:

(a) vsakem podpisu;

(b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi;

(c) vsakem datumu začetka veljavnosti;

(d) vsaki izjavi katere od pogodbenic ali podpisnic;

(e) vsakem obvestilu pogodbenice o odpovedi vključno z datumom, ko začne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisniki, pravilno pooblaščeni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno v Chambéryju dne 20. decembra 1994 v slovenskem, francoskem, italijanskem in nemškem jeziku, pri čemer so vsa štiri besedila enako obvezujoča, v enem samem originalu, ki je deponiran v arhivu Republike Avstrije. Depozitar posreduje vsaki podpisnici overjeno kopijo.

PREDNOSTNE RAZISKOVALNE IN IZOBRAŽEVALNE TEME V SKLADU S 17. IN 18. ČLENOM

Raziskave

Določitev in razvrstitev hribovitih območij glede na višinsko lego ter krajevne podnebne, geomorfološke, infrastrukturne in gospodarske razmere.

Preverjanje učinkovitosti ukrepov za hribovsko kmetijstvo, sprejetih na različnih političnih ravneh in ravneh odločanja (skupna kmetijska politika EU, države, regije, teritorialne skupnosti), in njegove ekološke funkcije (družbena in okoljska sprejemljivost).

Presoja gospodarske in ekološke, družbene in kulturne vloge kmetijstva in gozdarstva ter njunih razvojnih možnosti ob upoštevanju posebnih krajevnih razmer različnih hribovitih območij.

Načini proizvodnje in predelave, merila izboljšav in kakovosti kmetijskih proizvodov na hribovitih območjih.

Genetske raziskave in strokovna pomoč za diferencirano ohranjanje raznolikosti pasem živine in kulturnih rastlin, primerno kraju in sprejemljivo za okolje.

Izobraževanje

Znanstveno-tehnična in socialno-ekonomska pomoč ter izobraževanje za kmetije in tudi za podjetja, ki predelujejo njihove proizvode.

Tehnično in ekonomsko upravljanje podjetij, namenjeno zlasti popestritvi ponudbe in različnim alternativnim oblikam proizvodnje in dohodka v kmetijstvu in zunaj njega.

Finančni in tehnični pogoji in učinki uporabe sonaravnih načinov pridelovanja in proizvodnje, sprejemljivih za okolje.

Občila, sporočanje ali razširjanje informacij za usmerjanje javnega mnenja, politike in gospodarstva v alpskem prostoru in zunaj njega.

IZJAVI V IMENU EVROPSKE SKUPNOSTI

IZJAVA EVROPSKE SKUPNOSTI O ČLENIH 8 IN 9 PROTOKOLA „HRIBOVSKO KMETIJSTVO“

Evropska skupnost priznava načelo soobstoja, ki kmetom omogoča, da v skladu pravnimi obveznostmi za označevanje gensko spremenjenih organizmov in v skladu s standardi čistosti izberejo med konvencionalno, ekološko in gensko spremenjeno proizvodnjo. Ustrezne člene Protokola „Hribovsko kmetijstvo“ je treba razlagati v tem smislu.

IZJAVA EVROPSKE SKUPNOSTI O ČLENIH 7, 9, 10, 11, 13, 14 IN 16 PROTOKOLA „HRIBOVSKO KMETIJSTVO“

Evropska skupnost meni, da morajo biti ukrepi javne podpore nekaterim podjetjem v skladu s pravili o konkurenci, kot so bila sprejeta na podlagi členov 36 in 87 do 89 Pogodbe ES, in ne smejo izkrivljati ali ogrožati konkurence ali vplivati na trgovino med pogodbenicami.

▼M6

PROTOKOL O IZVAJANJU ALPSKE KONVENCIJE IZ LETA 1991 NA PODROČJU PROMETA

Protokol promet







REPUBLIKA AVSTRIJA REPUBLIKA FRANCIJA REPUBLIKA ITALIJA KNEŽEVINA LIHTENŠTAJN KNEŽEVINA MONAKO ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA REPUBLIKA SLOVENIJA ŠVICARSKA KONFEDERACIJA kot tudi EVROPSKA SKUPNOST v nadaljnjem besedilu: pogodbenice, so se – v skladu s svojimi nalogami na osnovi Konvencije o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora, zaradi izpolnjevanja svojih obveznosti iz drugega in tretjega odstavka 2. člena Alpske konvencije, zavedajoč se, da zaobsega alpski prostor območje, ki ga označujejo posebno občutljivi ekosistemi in krajine ali geografske in topografske razmere, ki povečujejo obremenitev s škodljivimi snovmi in hrupom, ali edinstveni naravni viri ali edinstvena kulturna dediščina, zavedajoč se, da se bodo zaradi povečane integracije trgov, družbenega in gospodarskega razvoja ter preživljanja prostega časa brez ustreznih ukrepov nadalje povečevali promet in obremenitve okolja zaradi prometa, prepričane, da mora imeti tamkajšnje prebivalstvo možnost opredeliti svoje lastne zamisli o družbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju ter sodelovati pri njihovem uresničevanju v okviru veljavne ureditve, zavedajoč se, da vplivi prometa niso okoljsko nevtralni in da povzročajo obremenitve okolja zaradi prometa vedno večje ekološke, zdravstvene in varnostnotehnične obremenitve in tveganja, ki zahtevajo skupno ukrepanje, zavedajoč se, da so potrebni pri prevozu nevarnega blaga okrepljeni ukrepi za zagotovitev varnosti, zavedajoč se, da je potrebno obsežno opazovanje, raziskovanje, informiranje in svetovanje, da bi se ponazorile povezave med prometom, zdravjem, okoljem in gospodarskim razvojem ter povečalo razumevanje za potrebo po zmanjšanju obremenitev okolja, zavedajoč se, da prometna politika v alpskem prostoru, usmerjena v načela trajnosti, ni samo v interesu alpskega, temveč tudi zunajalpskega prebivalstva in je nujno potrebna tudi za zavarovanje Alp kot življenjskega, naravnega in gospodarskega prostora, zavedajoč se, da je na eni strani današnji potencial nosilcev prometa delno le nezadostno izkoriščen in da se na drugi strani le nezadostno upošteva pomen infrastruktur za okolju prijazne prevozne sisteme, kot so železnica, plovba in kombinirani sistemi kot tudi transnacionalna kompatibilnost in operabilnost različnih prometnih sredstev in da je zato potrebno optimirati te prevozne sisteme z bistveno krepitvijo omrežij znotraj in zunaj Alp, zavedajoč se, da so prostorskoplanske in gospodarskopolitične odločitve znotraj kot tudi zunaj Alp izrednega pomena za razvoj prometa v alpskem prostoru, v prizadevanju, da bi odločilno prispevale k trajnostnemu razvoju kot tudi k izboljšanju kakovosti življenja in zaradi tega zmanjšale promet, bodo urejale potek prometa na okolju prijazen način in povečevale uspešnost in učinkovitost obstoječih prometnih sistemov, prepričane, da je potrebno med seboj uskladiti gospodarske interese, družbene zahteve in okoljske potrebe, ob upoštevanju bilateralnih in multilateralnih sporazumov pogodbenic z Evropsko skupnostjo, predvsem na področju prometa, prepričane, da se določeni problemi lahko razrešijo le čezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih držav – SPORAZUMELE, KOT SLEDI:







I.

POGLAVJE

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Cilji

1. Pogodbenice se zavezujejo k trajnostni prometni politiki, ki:

(a) zmanjšuje obremenitve in tveganja na področju znotrajalpskega in čezalpskega prometa na mero, ki je sprejemljiva za ljudi, živali in rastline kot tudi za njihove življenjske prostore, med drugim z večjo preusmeritvijo prometa, zlasti tovornega prometa, na železnico predvsem z vzpostavitvijo primernih infrastruktur in trgu prilagojenih stimulacij;

(b) prispeva z med seboj usklajeno prometno politiko pogodbenic, ki zaobsega vse nosilce prometa, k trajnostnemu razvoju življenjskega in gospodarskega prostora kot osnove za življenje v alpskem prostoru živečega prebivalstva;

(c) prispeva k temu, da se zmanjšajo in kolikor mogoče preprečijo vplivi, ki ogrožajo vlogo in vire alpskega prostora, katerega pomen seže prek njegovih meja, kot tudi varstvo njegovih kulturnih dobrin in sonaravnih krajin;

(d) zagotavlja znotrajalpski in čezalpski promet s povečanjem uspešnosti in učinkovitosti prometnih sistemov in s spodbujanjem okolju in virom prijaznih nosilcev prometa ob ekonomsko sprejemljivih stroških;

(e) zagotavlja fair konkurenčne pogoje med posameznimi nosilci prometa.

2. Pogodbenice se zavezujejo, da bodo razvijale področje prometa z upoštevanjem načela preventive, preprečevanja in povzročitelja.

Člen 2

Določitve pojmov

V smislu tega protokola pomenijo:

„čezalpski promet“ : promet s ciljem in izvorom zunaj alpskega prostora;

„znotrajalpski promet“ : promet s ciljem in izvorom v alpskem prostoru (notranji promet), vključno s prometom s ciljem ali izvorom v alp