2001D0509 — SL — 13.03.2006 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B SKLEP SVETA z dne 26. junija 2001 o pristopu Evropske skupnosti k Uredbi 108 Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o homologaciji proizvodnje protektiranih pnevmatik za motorna in priklopna vozila (2001/509/ES) (UL L 183, 6.7.2001, p.37)

spremenjena z:









▼B

SKLEP SVETA

z dne 26. junija 2001

o pristopu Evropske skupnosti k Uredbi 108 Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o homologaciji proizvodnje protektiranih pnevmatik za motorna in priklopna vozila

(2001/509/ES)







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Sklepa Sveta 97/836/ES z dne 27. novembra 1997 o pristopu Evropske skupnosti k Sporazumu Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za vozila s kolesi, opremo in dele, ki se lahko pritrdijo in/ali uporabijo na vozilih s kolesi, ter o pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov ( 1 ) („Revidirani sporazum iz leta 1958“), ter zlasti člena 3(3) in druge alinee člena 4(2) Sklepa, ob upoštevanju predloga Komisije ( 2 ), ob upoštevanju privolitve Evropskega parlamenta ( 3 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Cilj enotnih določb Uredbe 108 Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o homologaciji proizvodnje protektiranih pnevmatik za motorna in priklopna vozila je odpraviti tehnične ovire za trgovino z motornimi vozili med pogodbenicami v zvezi s protektiranimi pnevmatikami ter hkrati zagotavljati visoko raven varnosti in varstva okolja. (2) Uredba 108 je bila pogodbenicam uradno sporočena in je za vse pogodbenice, ki do datuma ali datumov, določenih v njej, niso predložile uradnega obvestila o nesoglasju, začela veljati kot uredba, priložena k Revidiranemu sporazumu iz leta 1958. (3) Da bi lahko gospodarski subjekti pravočasno sprejeli ustrezne ukrepe za upoštevanje določb Uredbe 108, s čimer bi se izognili motnjam na trgu s protektiranimi pnevmatikami, zlasti zaradi datumov začetka veljavnosti, ki se med državami članicami lahko razlikujejo, bo enotna uporaba te uredbe na celotnem območju Skupnosti pozneje urejena z Direktivo Skupnosti. Uredba 108 pa ne bo vključena v sistem homologacije motornih in priklopnih vozil – ob upoštevanju naslednjega: SKLENIL:







▼M1

Edini člen

Evropska skupnost pristopi k Pravilniku št. 108 Gospodarske komisije ZN za Evropo o homologaciji proizvodnje obnovljenih pnevmatik za motorna vozila in njihove priklopnike.

Od 13. septembra 2006 se priložene določbe Pravilnika št. 108 UN/ECE uporabljajo kot obvezni pogoj za dajanje obnovljenih gum, ki sodijo na področje uporabe tega pravilnika, na trg v Skupnosti.









Pravilnik ECE R 108

ENOTNI PREDPISI O HOMOLOGACIJI PROIZVODNJE OBNOVLJENIH PNEVMATIK ZA MOTORNA VOZILA IN NJIHOVE PRIKLOPNIKE

(Prečiščeno besedilo)

VSEBINA PRAVILNIK 1. Področje uporabe 2. Pomen izrazov 3. Označevanje 4. Vloga za homologacijo 5. Homologacija 6. Zahteve 7. Mere obnovljenih pnevmatik 8. Spremembe homologacije 9. Skladnost proizvodnje 10. Kazni za neskladnost proizvodnje 11. Dokončna prekinitev proizvodnje 12. Imena in naslovi tehničnih služb, pristojnih za homologacijske preskuse, preskusnih laboratorijev in homologacijskih organov PRILOGE Priloga 1 – Sporočilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije oziroma dokončni prekinitvi proizvodnje v obratu za obnovo pnevmatik po Pravilniku ECE R 108 Priloga 2 – Vzorec oznake o homologaciji Priloga 3 – Razporeditev oznak na obnovljenih pnevmatikah Priloga 4 – Seznam indeksov nosilnosti in ustrezajoče nosilnosti Priloga 5 – Označevanje velikosti in mer pnevmatik Priloga 6 – Način merjenja pnevmatik Priloga 7 – Postopek za preskuse vzdržljivosti – obremenitev/hitrost Priloga 8 – Pojasnjevalna slika

1. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se nanaša na proizvodnjo obnovljenih pnevmatik, namenjenih za vgradnjo na osebna vozila in njihove priklopnike, ki se uporabljajo na cesti. Vendar pa se ne uporablja za:

1.1 obnovljene pnevmatike za gospodarska vozila in njihove priklopnike;

1.2 obnovljene pnevmatike za hitrosti pod 120 km/h ali nad 300 km/h;

1.3 pnevmatike za kolesa in motorna kolesa;

1.4 pnevmatike, prvotno izdelane brez simbolov hitrosti in indeksov nosilnosti;

1.5 pnevmatike, prvotno izdelane brez homologacije in brez oznake „E“ ali „e“;

1.6 pnevmatike, namenjene za opremo avtomobilov, izdelanih pred letom 1939;

1.7 pnevmatike, namenjene izključno za tekmovanja ali za uporabo zunaj cest, in ustrezno označene;

1.8 pnevmatike za zasilno uporabo, označene kot pnevmatike tipa „T“.

2. POMEN IZRAZOV – Glej tudi sliko v Prilogi 8

V tem pravilniku izraz:

2.1 „vrsta obnovljenih pnevmatik“ – pomeni vrsto obnovljenih pnevmatik, kot je navedeno v točki 4.1.4;

2.2 „zgradba“ pnevmatike pomeni tehnične značilnosti karkase pnevmatike. Ločimo predvsem naslednje zgradbe:

2.2.1 „diagonalna zgradba“ ali „zgradba s poševnim vložkom“ pomeni zgradbo pnevmatike, pri kateri niti vložkov potekajo od noge do noge, vložki pa so položeni tako, da potekajo niti pod izmeničnim kotom, znatno manjšim od 90 o na smer gibanja kolesa;

2.2.2 „prepasana diagonalna zgradba“ pomeni zgradbo diagonalne pnevmatike (poševni vložek), pri kateri je karkasa učvrščena z obdajajočim pasom, sestavljenim iz dveh ali več vložkov, v katerih so kordne niti zelo neraztegljive. Vložki pasu so izmenično položeni drug na drugega tako, da niti sosednjih vložkov oklepajo kot, ki je primerljiv s kotom niti v vložkih karkase;

2.2.3 „radialna zgradba“ pomeni zgradbo pnevmatike, pri kateri niti vložkov karkase potekajo od noge do noge, vložki pa so položeni tako, da niti v njih potekajo pod kotom 90 o na smer gibanja kolesa. Karkasa je učvrščena z zelo neraztegljivim obdajajočim pasom;

2.3 „kategorija uporabe“:

2.3.1 normalna pnevmatika je pnevmatika, namenjena za normalno rabo na cestah;

2.3.2 zimska pnevmatika je pnevmatika, pri kateri sta tekalna plast ali tekalna plast in zgradba načrtovani predvsem tako, da zagotavljata v blatu in svežem ali topečem se snegu boljšo učinkovitost kot normalna pnevmatika. Tekalna plast zimske pnevmatike je na splošno sestavljena iz kanalov (reber) in blokov tekalne površine, ki so bolj razmaknjeni kot pri normalni pnevmatiki;

2.3.3 zasilna rezervna pnevmatika je pnevmatika, ki se razlikuje od pnevmatike za vgradnjo v katero koli vozilo za normalne vozne razmere in je namenjena samo za začasno uporabo v omejenih voznih razmerah;

2.3.4 zasilna rezervna pnevmatika tipa „T“ je vrsta zasilne rezervne pnevmatike, ki je namenjena za uporabo pod tlakom, višjim od tlaka, določenega za standardne in ojačene pnevmatike;

2.4 „noga“ je del pnevmatike, ki ima takšno obliko in zgradbo, da se prilega platišču in drži pnevmatiko na njem;

2.5 „kord“ so prameni niti v vložkih pnevmatike;

2.6 „vložek“ je plast z gumo obloženih vzporednih kordnih niti;

2.7 „pas“ se uporablja pri radialni ali prepasani pnevmatiki in pomeni sloj(-e) materiala pod tekalno plastjo, ki poteka(-o) v glavnem v smeri središčne črte tekalne plasti, da omeji karkaso v obodni smeri;

2.8 „blažilnik“ se uporablja pri diagonalni pnevmatiki in pomeni vmesni vložek med karkaso in tekalno plastjo;

2.9 „zaščita“ je material na področju noge, ki varuje karkaso pred obrabo, da se ne oguli oz. odrgne ob platišče;

2.10 „karkasa“ je tisti strukturni del pnevmatike, ki ni tekalna plast in zunanji gumijasti del bočnice in ki pri napolnjeni pnevmatiki pomaga prenašati obremenitve;

2.11 „tekalna plast“ je tisti strukturni del pnevmatike, ki ustvari stik s tlemi, varuje karkaso pred mehanskimi poškodbami in omogoča oprijem s podlago;

2.12 „bočnica“ je tisti del pnevmatike med tekalno plastjo in površino, ki jo pokrije rob platišča;

2.13 „spodnji del pnevmatike“ je področje med črto največje širine preseka pnevmatike in področjem, ki ga pokriva rob platišča;

2.14 „kanal v tekalni plasti“ je prostor med sosednjima rebroma ali blokoma v dezenu tekalne plasti;

2.15 „vodilni kanali“ so široki kanali v osrednjem območju tekalne plasti, ki obsega približno tri četrtine širine tekalne plasti;

2.16 „širina preseka“ je linearna razdalja med zunanjima površinama bočnic napolnjene pnevmatike, ko je nameščena na določeno merilno platišče, vendar brez upoštevanja debeline napisov (oznak), dekoracij ali zaščitnih trakov ali reber;

2.17 „celotna širina“ je linearna razdalja med zunanjima površinama bočnic napolnjene pnevmatike, ko je nameščena na predpisano merilno platišče, vključno z debelino napisov (oznak), dekoracij ali zaščitnih trakov ali reber;

2.18 „višina preseka“ je razdalja, enaka polovični razliki zunanjega premera pnevmatike in nazivnega premera platišča;

2.19 „nazivno presečno razmerje“ pomeni stokratnik števila, dobljenega z deljenjem nazivne višine preseka z nazivno širino preseka, pri čemer sta obe dimenziji izraženi v istih enotah;

2.20 „zunanji premer“ pomeni celotni premer napolnjene, na novo obnovljene pnevmatike;

2.21 „oznaka velikosti pnevmatik“ je oznaka, ki kaže:

2.21.1 nazivno širino preseka. Ta širina mora biti izražena v mm, razen pri pnevmatikah, katerih oznaka velikosti je navedena v prvem stolpcu tabel v Prilogi 5 k temu pravilniku;

2.21.2 nazivno presečno razmerje, razen pri pnevmatikah, katerih oznaka velikosti je navedena v prvem stolpcu tabel v Prilogi 5 k temu pravilniku;

2.21.3 dogovorjeno število „d“ (simbol „d“), ki označuje nazivni premer platišča in ustreza premeru platišča, izraženemu v palcih (števila pod 100) ali v mm (števila nad 100). Za označevanje se lahko uporabijo števila, ki ustrezajo obema načinoma meritev;

2.21.3.1 vrednosti simbolov „d“, izražene v milimetrih, so navedene spodaj:



Koda nazivnega premera platišča – „d“ Vrednost simbola „d“, izražena v mm 8 9 10 11 12 13 14 203 229 254 279 305 330 356 15 16 17 18 19 381 406 432 457 483 20 21 508 533

2.22 „nazivni premer platišča (d)“ je premer platišča, na katero se vgradi ustrezna pnevmatika;

2.23 „platišče“ je opora, na kateri sedita nogi pnevmatike, bodisi pnevmatike z zračnico ali brez nje;

2.24 „merilno platišče“ je platišče, ki je določeno z „merilno širino platišča“ ali „konstrukcijsko širino platišča“ za posamezno velikost pnevmatike v poljubni izdaji enega ali več mednarodnih standardov za pnevmatike;

2.25 „preskusno platišče“ je katero koli platišče, ki je odobreno ali priporočeno ali dovoljeno v enem od mednarodnih standardov za pnevmatike za konkretno velikost in tip pnevmatike;

2.26 „mednarodni standard za pnevmatike“ je eden od naslednjih dokumentov standardov: (a) The European Tyre and Rim Technical Organisation (ETRTO), (Evropska tehnična organizacija za pnevmatike in platišča) ( 4 ) ( 5 ): „Standards Manual – Priročnik za standarde“; (b) The European Tyre and Rim Technical Organisation (ETRTO), (Evropska tehnična organizacija za pnevmatike in platišča) (5) : „Engineering Design Information – obsolete data – Informacije za tehnično projektiranje – zastareli podatki“; (c) The Tire and Rim Association Inc. (TRA) ( 6 ) (Združenje za pnevmatike in platišča): „Year Book – Letna publikacija“; (d) The Japan Automobile Tire Manufacturers Association (JATMA) ( 7 )(Združenje japonskih proizvajalcev avtomobilskih pnevmatik): „Year Book – Letna publikacija“; (e) The Tire and Rim Association of Australia (TRAA) ( 8 ) (Združenje za pnevmatike in platišča Avstralije): „Standards Manual – Priročnik za standarde“; (f) The Associação Brasiliera de Pneus e Aros (ABPA) (Brazilsko združenje za pnevmatike in platišča) ( 9 ): „Manual de Normal Technicas – Priročnik za tehnične standarde“; (g) The Scandinavian Tyre and Rim Organisation (STRO) 6/(Skandinavska organizacija za pnevmatike in platišča) ( 10 ): „Data Book – Publikacija s podatki“;

2.27 „trganje“ je odletavanje delcev gume s tekalne plasti;

2.28 „ločevanje korda“ je ločevanje kordnih nitk od njihove gumijaste prevleke;

2.29 „razslojevanje vložkov“ je ločevanje sosednjih vložkov;

2.30 „ločevanje tekalne plasti“ je trganje tekalne plasti od karkase;

2.31 „indikatorji obrabe“ so mostički v dnu kanalov tekalne plasti, ki so načrtovani za vizualno oceno stopnje obrabljenosti tekalne plasti;

2.32 „opis uporabe“ je posebna kombinacija indeksa nosilnosti in simbola hitrosti pnevmatike;

2.33 „indeks nosilnosti“ je številska koda največje obremenitve, ki jo prenese pnevmatika. Seznam indeksov nosilnosti in ustrezajoče obremenitve so prikazane v Prilogi 4 k temu pravilniku;

2.34 „simbol hitrosti“ je:

2.34.1 črkovni simbol, ki prikazuje kategorijo hitrosti, pri kateri je pnevmatika lahko obremenjena skladno z indeksom nosilnosti;

2.34.2 simboli hitrosti in ustrezajoče hitrosti so navedene v spodnji tabeli:



Simbol hitrosti Ustrezajoča hitrost (km/h) L M N P Q R S T U H V W Y 120 130 140 150 160 170 180 190 200 210 240 270 300

2.35 „največja obremenitev“ je največje breme, ki ga pnevmatika lahko prenese;

2.35.1 za hitrosti, ki ne presegajo 210 km/h največja obremenitev ne sme preseči vrednosti, ki ustreza indeksu nosilnosti za pnevmatiko;

2.35.2 za hitrosti nad 210 km/h, ki pa ne presegajo 300 km/h, pa največja obremenitev ne sme preseči odstotka vrednosti, ki ustreza indeksu nosilnosti pnevmatike, podane v spodnji tabeli, glede na hitrost, ki jo lahko razvije vozilo na katero se pnevmatika vgradi:



Simbol za hitrost pnevmatike Največja hitrost (km/h) Največja obremenitev - % V 210 215 220 225 230 235 240 100,0 98,5 97,0 95,5 94,0 92,5 91,0 W 240 250 260 270 100 95 90 85 Y 270 280 290 300 100 95 90 85 Za vmesne največje hitrosti je dovoljena linearna interpolacija največje obremenitve.

2.36 „obrat za obnovo pnevmatik“ je lokacija s proizvodno enoto ali skupina lokacij, kjer se dokonča proizvodnja obnovljenih pnevmatik;

2.37 „obnovitev pnevmatike“ je splošni izraz za obnovitev rabljene pnevmatike, ko se zamenja obrabljena tekalna plast z novim materialom. Vključuje lahko tudi obnovo zunanje bočnice. Vključuje naslednje metode postopkov:

2.37.1 „prekritje zgornje plasti“ – zamenjava tekalne plasti;

2.37.2 „razširjeno prekritje“ – zamenjava tekalne plasti z novim materialom, ki sega preko dela bočnice;

2.37.3 „od noge do noge“ – zamenjava tekalne plasti in obnova bočnice, vključno s celotnim spodnjim delom pnevmatike ali njegovim delom;

2.38 „ogrodje pnevmatike“ je obrabljena pnevmatika, ki obsega karkaso in preostali material tekalne plasti in bočnice;

2.39 „brušenje“ je postopek odstranitve starega materiala z ogrodja pnevmatike zaradi priprave površine za nanašanje novega materiala;

2.40 „popravilo“ je delo, ki se opravi na poškodovanih ogrodjih pnevmatik v okviru priznanih meja;

2.41 „material za tekalno plast“ je material v primernem stanju za zamenjavo obrabljene tekalne plasti. Lahko je v več oblikah, na primer:

2.41.1 „profilirani trakovi“ (kamelji hrbet) –material narezan na določeno dolžino, predhodno ekstrudiran v zahtevani prečni profil in zatem nameščen v hladnem stanju na pripravljeno ogrodje pnevmatike. Novi material mora biti vulkaniziran;

2.41.2 „naviti trakovi“ – trak materiala za tekalno plast, ki se neposredno ekstrudira in navije na pripravljeno ogrodje pnevmatike in nanaša do potrebnega preseka. Novi material mora biti vulkaniziran;

2.41.3 „neposredno ekstrudiranje“ – material za tekalno plast, ekstrudiran v potrebnem preseku in neposredno ekstrudiran na pripravljeno ogrodje pnevmatike. Novi material mora biti vulkaniziran;

2.41.4 „predvulkanizirano“– predhodno oblikovana in vulkanizirana tekalna plast, ki se nanese neposredno na pripravljeno ogrodje pnevmatike. Novi material se mora prilepiti na ogrodje pnevmatike;

2.42 „obloga bočnice“ je material, uporabljen za pokritje bočnic ogrodja pnevmatike, da se lahko oblikujejo potrebne oznake;

2.43 „vmesna guma“ je material, uporabljen kot vezni sloj med novo tekalno plastjo in okvirom, pa tudi za popravilo manjših poškodb;

2.44 „lepilo“ je lepljiva raztopina, ki pred postopkom vulkanizacije drži nove materiale na predvidenem mestu;

2.45 „vulkanizacija“ je izraz, ki opisuje spremembo fizikalnih lastnosti novega materiala, do katerih običajno pride zaradi delovanja toplote in tlaka za določen čas in v nadzorovanih razmerah;

2.46 „radialna neenakomernost“ je spreminjanje polmera pnevmatike, izmerjeno na obodu tekalne površine;

2.47 „neuravnoteženost“ je odstopanje porazdelitve mase okrog osrednje osi pnevmatike. Meri se lahko kot „statična“ ali „dinamična“ neuravnoteženost.

3. OZNAČEVANJE

3.1 Primer razmestitve oznak na obnovljenih pnevmatikah je naveden v Prilogi 3 k temu pravilniku.

3.2 Obnovljene pnevmatike morajo pri simetričnih pnevmatikah imeti na obeh bočnicah, pri asimetričnih pa vsaj na zunanji strani:

3.2.1 ime blagovne znamke ali registrirane blagovne znamke;

3.2.2 oznako velikosti pnevmatik, kot je določeno v točki 2.21;

3.2.3 navedbo zgradbe, kot sledi:

3.2.3.1 na diagonalnih pnevmatikah: brez navedbe ali črka „D“ pred oznako za premer platišča;

3.2.3.2 na radialnih pnevmatikah: črko „R“ pred oznako za premer platišča, in po izbiri, beseda „RADIAL“;

3.2.3.3 na pnevmatikah s poševnim vložkom črka „B“ pred oznako za premer platišča in dodatno besedi „BIAS-BELTED“;

3.2.4 opis uporabe, ki zajema:

3.2.4.1 navedbo nazivne nosilnosti pnevmatike v obliki indeksa nosilnosti, ki je predpisan v točki 2.33;

3.2.4.2 navedbo največje nazivne hitrosti pnevmatike v obliki simbola, kot je predpisan v točki 2.34;

3.2.5 besedo „TUBELESS“ (brez zračnice), če je pnevmatika namenjena za uporabo brez notranje zračnice;

3.2.6 napis M+S ali MS ali M.S. ali M & S, če gre za zimsko pnevmatiko;

3.2.7 datum obnovitve, kot sledi:

3.2.7.1 do 31. decembra 1999; kot predpisuje točka 3.2.7.2 ali v obliki skupine treh številk, pri čemer prvi dve pomenita številko tedna, tretja pa leto izdelave v posameznem desetletju. Datumska oznaka lahko zajema obdobje proizvodnje od tedna, označenega s številko tedna, pa vse do tri tedne zatem (številka tedna povečana za tri). Na primer, oznaka „253“ bi lahko pomenila pnevmatiko, ki je bila obnovljena v tednih 25, 26, 27 ali 28 v letu 1993. Datumska oznaka je lahko označena le na eni strani;

3.2.7.2 po 1. januarju 2000; v obliki skupine štirih številk, pri čemer prvi dve pomenita številko tedna, zadnji dve pa leto, v katerem je bila pnevmatika obnovljena. Datumska oznaka lahko zajema obdobje proizvodnje od tedna, označenega z ustrezno številko, pa vse do tri tedne zatem (številka tedna povečana za tri). Na primer, oznaka „2503“ bi lahko pomenila pnevmatiko, ki je bila obnovljena v tednih 25, 26, 27 ali 28 v letu 2003. Datumska oznaka je lahko označena le na eni strani;

3.2.8 izraz „RETREAD“ ali „REMOULD“ (OBNOVLJENO ali PREOBLIKOVANO, po 1. januarju 1999 se uporablja samo beseda „RETREAD“). Na prošnjo izvajalca obnove se lahko doda ustrezni izraz tudi v drugih jezikih.

3.3 Pred homologacijo mora biti na pnevmatikah dovolj velik prostor za namestitev homologacijske oznake za, kot določa točka 5.8 in je prikazana v Prilogi 2 k temu pravilniku.

3.4 Po homologaciji se oznake iz točke 5.8 in Priloge 2 k temu pravilniku namestijo na ustrezen prostor, kot določa točka 3.3. Ta oznaka se lahko namesti samo na eno bočnico.

3.5 Oznake iz točke 3.2 in oznaka za homologacijo, ki je predpisana v točkah 3.4 in 5.8, morajo biti dobro čitljive in nalite na pnevmatiko oziroma vtisnjene vanjo, ali pa se trajno označijo na pnevmatiki.

3.6 Če so izvorne specifikacije proizvajalca še vedno čitljive tudi po postopku obnovitve, se štejejo kot specifikacije izvajalca obnavljanja za obnovljeno pnevmatiko. Če pa te izvorne specifikacije ne veljajo po opravljenem postopku obnove, jih je treba v celoti odstraniti.

3.7 Originalna oznaka homologacije „E“ ali „e“ in številka homologacije se odstranita.

4. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

Naslednji postopki veljajo za izdajo homologacije obrata za obnovo pnevmatik.

4.1 Vlogo za homologacijo obrata za obnovo pnevmatik vloži imetnik (imena) blagovne znamke, ki se uporablja za pnevmatiko, ali njegov pravilno pooblaščen zastopnik. Navesti je treba:

4.1.1 prikaz sestave družbe, ki proizvaja obnovljene pnevmatike;

4.1.2 kratek opis sistema upravljanja kakovosti, ki zagotavlja učinkovit nadzor nad postopki obnavljanja pnevmatik, tako da ustrezajo zahtevam tega pravilnika;

4.1.3 imena ali oznake blagovne znamke, ki se uporabljajo za obnovljene pnevmatike;

4.1.4 naslednje informacije v zvezi s serijo pnevmatik, ki se obnavljajo:

4.1.4.1 obseg velikosti pnevmatik;

4.1.4.2 zgradba pnevmatik (diagonalne, prepasane diagonalne ali radialne);

4.1.4.3 kategorijo rabe pnevmatik (normalne ali zimske pnevmatike itd.):

4.1.4.4 sistem obnavljanja in način uporabe novih materialov, kot določata točki 2.37 in 2.41;

4.1.4.5 simbol največje hitrosti pnevmatik za obnavljanje;

4.1.4.6 indeks največje nosilnosti pnevmatik za obnavljanje;

4.1.4.7 imenovani mednarodni standard za pnevmatike, s katerim je serija pnevmatik skladna.

5. HOMOLOGACIJA

5.1 Za obnavljanje pnevmatik je potrebna homologacija obrata za obnovo pnevmatik, ki jo izdajo pristojni organi v skladu z zahtevami tega pravilnika. Pristojni organ ukrene vse potrebno, kot je opisano v tem pravilniku, da zagotovi ustreznost pnevmatik, obnovljenih v konkretnem obratu, z zahtevami tega pravilnika. Obrat je v celoti odgovoren, da bodo obnovljene pnevmatike izpolnile zahteve iz tega pravilnika in imele ustrezne lastnosti pri normalni rabi.

5.2 Poleg normalnih zahtev za začetno oceno obrata za obnovo pnevmatik se mora homologacijski organ prepričati, da so vsi postopki, delovanje, navodila in dokumentacija s specifikacijami, ki jo priskrbijo dobavitelji materiala, opisani v razumljivem jeziku za operativno osebje v obratu za obnovo pnevmatik.

5.3 Homologacijski organ mora zagotoviti, da postopki in proizvodna dokumentacija za vsak obrat za obnovo pnevmatik vsebujejo podatke o uporabljenih materialih in postopkih za popravila, o mejah popravljivih poškodb ali predrtja do karkase pnevmatike, ne glede na to, če takšna poškodba že obstaja ali nastane med postopki priprave za obnovo.

5.4 Pred podelitvijo homologacije se mora organ prepričati, da obnovljene pnevmatike ustrezajo temu pravilniku in da so predpisani preskusi iz točk 6.7 in 6.8 uspešno opravljeni na najmanj 5 in načeloma ne več kot 20 vzorcih obnovljenih pnevmatik, ki predstavljajo serijo pnevmatik, kakršne izdeluje obrat za obnovo pnevmatik.

5.5 V primeru vsake napake, odkrite med preskusi, je treba preskusiti še dva nadaljnja vzorca pnevmatik z isto specifikacijo. Če kateri koli od končnih vzorcev, ali oba, ne ustrezata, se vloga za homologacijo obrata za obnovo pnevmatik zavrne.

5.6 Če so izpolnjene vse zahteve tega pravilnika, se izda homologacija in dodeli homologacijska številka vsakemu homologiranemu obratu za obnovo pnevmatik. Prvi dve števki te številke pomenita zaporedje sprememb, ki vključujejo najnovejše tehnične spremembe tega pravilnika ob času izdaje homologacije. Pred številko homologacije je „108 R“, ki pomeni, da se homologacija nanaša na pnevmatiko, ki je obnovljena v skladu z zahtevami tega pravilnika. Isti organ ne sme dodeliti iste številke drugemu obratu za obnovo pnevmatik, za katerega velja ta pravilnik.

5.7 Obvestilo o homologaciji ali razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije, ali o dokončni prekinitvi proizvodnje po tem pravilniku se sporoči strankam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je skladna z vzorcem v Prilogi 1 k temu pravilniku.

5.8 Na vsako obnovljeno pnevmatiko v skladu s tem pravilnikom, in sicer na prostor za oznako iz točke 3.3, in poleg oznak, ki jih predpisuje točka 3.2, je treba vidno namestiti mednarodno oznako za homologacijo, ki vsebuje:

5.8.1 krog, ki obkroža črko „E“, ki ji sledi številčna oznaka države, ki je podelila homologacijo ( 11 ); in

5.8.2 številko homologacije, kakor je opisana v točki 5.6.

5.9 V Prilogi 2 k temu pravilniku je primer razporeditve oznake za homologacijo.

6. ZAHTEVE

6.1 Pnevmatike ne morejo biti sprejete v obnovo, če niso bile homologirane in ne nosijo oznake „E“ ali „e“, s tem, da ta zahteva ni obvezujoča najpozneje do 1. januarja 2000.

6.1.1 Pnevmatike za velike hitrosti, ki imajo samo napis „ZR“ v oznaki velikosti pnevmatike in ne nosijo opisa rabe, se ne obnavljajo.

6.2 Pnevmatik, ki so bile že obnovljene, se ne sprejme v nadaljnjo obnovo.

6.3 Starost ogrodja pnevmatike, sprejete v obnovitev, ne sme presegati 7 let, kar je moč ugotoviti iz števk, ki pomenijo leto izdelave originalne pnevmatike; to je, pnevmatika označena z datumsko oznako „253“, se lahko sprejme v obnovo do konca leta 2000.

6.4 Pogoji, ki morajo biti izpolnjeni pred obnovo:

6.4.1 pnevmatike morajo biti pred pregledom čiste in suhe;

6.4.2 pred „brušenjem“ je treba vsako pnevmatiko popolnoma pregledati tako znotraj kot zunaj, da bi zagotovili njeno primernost za obnovo;

6.4.3 pnevmatik z vidnimi poškodbami zaradi prekomerne obremenitve ali nezadostne napolnjenosti ni dovoljeno obnavljati;

6.4.4 pnevmatik, ki kažejo naslednje poškodbe, ni mogoče sprejeti v obnovo:

(a) obsežne razpoke v gumi, ki segajo vse do karkase; (b) predrtje karkase ali poškodba ogrodja pnevmatik s simbolom hitrosti večjim od „H“, razen če se tem ogrodjem ne določi nižjega simbola hitrosti; (c) predhodna popravila poškodb zunaj navedenih omejitev poškodb – glej točko. 5.3; (d) prelom karkase; (e) precejšnja poškodba zaradi olj ali kemikalij; (f) več poškodb preblizu skupaj; (g) poškodovana ali počena noga; (h) nepopravljivo obraba ali poškodba notranje obloge; (i) poškodba noge, razen manjših poškodb samo na „gumi“; (j) izpostavljen kord zaradi obrabe tekalne plasti ali zdrsane bočnice; (k) nepopravljivo odstopanje tekalne plasti ali ločitev materiala bočnice od karkase; (l) poškodbe karkase na področju bočnice; 6.4.4.1

6.4.5 karkase radialnih pnevmatik, kjer odstopajo pasovi, razen neznatne ohlapnosti roba pasu, se ne sprejmejo za obnovo.

6.5 Priprava:

6.5.1 po „brušenju“ in pred nanosom novega materiala je treba vsako pnevmatiko temeljito znova pregledati, vsaj od zunaj, da bi se prepričali, če je še primerna za obnovo;

6.5.2 celotna površina, na katero se nanese novi material, mora biti pripravljena brez pregrevanja. Obrušena površinska tekstura ne sme kazati globokih raztrganin ali prostih koncev materiala;

6.5.3 kjer se uporabi predvulkanizirani material, morajo obrisi pripravljene površine ustrezati zahtevam proizvajalca materiala;

6.5.4 prosti konci niti korda niso dovoljeni;

6.5.5 med pripravo se ne sme poškodovati kord ogrodja pnevmatike;

6.5.6 poškodba pasu radialnih pnevmatik zaradi brušenja mora biti omejena na lokalizirano poškodbo zgolj zunanjega sloja;

6.5.7 omejitve poškodb zaradi brušenja pri diagonalnih pnevmatikah so:

6.5.7.1 pri sestavi z dvema vložkoma, ne sme biti nobene poškodbe karkase, razen lahke lokalizirane poškodbe zaradi brušenja na spoju ogrodja pnevmatike;

6.5.7.2 pri sestavi z dvema vložkoma, ki vsebuje tudi blažilnik pri pnevmatikah brez zračnic, ni dovoljena nobena poškodba karkase ali blažilnika;

6.5.7.3 pri sestavi z dvema vložkoma, ki vsebuje tudi blažilnik pri pnevmatikah z zračnico, je dovoljena le lokalizirana poškodba blažilnika;

6.5.7.4 pri sestavi s štirimi ali več vložki pri pnevmatikah brez zračnic, ni dovoljena nobena poškodba karkase ali blažilnika;

6.5.7.5 pri sestavi s štirimi ali več vložki pri pnevmatikah z zračnico je dovoljena le poškodba skrajnega zunanjega sloja vložka v območju temena pnevmatike;

6.5.8 izpostavljene jeklene dele je treba, takoj ko je mogoče, obdelati z ustreznim materialom, ki ga določi proizvajalec tega konkretnega materiala.

6.6 Obnova:

6.6.1 izvajalec obnove mora zagotoviti, da bodisi proizvajalec ali dobavitelj materialov za popravila, vključno z zaplatami, prevzame odgovornost za naslednje: (a) opredeli način uporabe in hrambe, če to zaprosi izvajalec obnove, v domačem jeziku dežele, v kateri se bo material uporabil; (b) določi omejitve poškodb, za katere so materiali namenjeni, če to zaprosi izvajalec obnove, v domačem jeziku dežele, v kateri se bo material uporabil; (c) zagotovi, da so ojačene zaplate za pnevmatike primerne za predvideno uporabo, če se pravilno uporabljajo pri popravilih karkase; (d) zagotovi, da zaplate vzdržijo v napolnjenih pnevmatikah, dvakratni največji tlak kot ga navede proizvajalec pnevmatik; (e) zagotovi primernost vseh drugih materialov za popravila za predvideno uporabo;

6.6.2 izvajalec obnove je odgovoren tudi za pravilno uporabo materialov za popravilo in mora zagotoviti, da je popravilo brezhibno in ne vsebuje nobenih napak, ki bi lahko vplivale na zadostno življenjsko dobo pnevmatike;

6.6.3 izvajalec obnove mora zagotoviti, da bodisi proizvajalec ali dobavitelj materialov za tekalno plast in bočnico izda specifikacije, ki veljajo za pogoje hrambe in uporabe materiala, in tako zagotovi kakovost materialov. Če izvajalec obnove tako zaprosi, morajo biti te informacije v domačem jeziku dežele, v kateri se bodo materiali uporabili;

6.6.4 izvajalec obnove mora tudi zagotoviti, da je material za popravila ali njegova zmes dokumentirana v potrdilu proizvajalca ali dobavitelja. Zmes materiala mora biti primerna za predvideno uporabo pnevmatike;

6.6.5 obdelana pnevmatika mora biti čimprej po zaključenem popravilu in nanosu materiala vulkanizirana, najkasneje v skladu s specifikacijami proizvajalca materiala;

6.6.6 pnevmatiko je treba vulkanizirati toliko časa pri ustrezni temperaturi in tlaku, ki sta predpisana za uporabljene materiale in opremo za obdelavo;

6.6.7 mere kalupa za vulkanizacijo morajo ustrezati debelini novega materiala in velikosti obrušenega ogrodja. Pri obnovi radialnih pnevmatik je treba vulkanizirati samo v radialnih ali radialno deljenih kalupih;

6.6.8 debelina izvornega materiala po brušenju in povprečna debelina novega materiala pod tekalno plastjo mora biti po obnovi takšna kot določata točki 6.6.8.1 in 6.6.8.2. Debelino materiala na kateri koli točki po širini tekalne plasti ali okrog oboda pnevmatike je treba kontrolirati tako, da so izpolnjene določbe točk 6.7.5 in 6.7.6;

6.6.8.1 za radialne in prepasane diagonalne pnevmatike (mm): 1,5 ≤ (A+B) ≤ 5 (najmanj 1,5 mm; največ 5,0 mm) A ≥ 1 (najmanj 1,0 mm) B ≥ 0,5 (najmanj 0,5 mm) P.D. = globina profila X = ločnica obrušenja A = povprečna debelina novega materiala pod profilom B = najmanjša debelina izvornega materiala nad pasom po brušenju;

6.6.8.2 za diagonalne pnevmatike: debelina izvornega materiala nad blažilnikom mora biti ≥ 0,00 mm; povprečna debelina novega materiala nad ločnico obrušenega ogrodja pnevmatike mora biti ≥ 2,00 mm; skupna debelina izvornega in novega materiala pod dnom kanalov v tekalni plasti mora biti ≥ 2,00 in ≤ 5,00 mm;

6.6.9 opis uporabe obnovljene pnevmatike ne sme vsebovati niti simbola za večjo hitrost niti višjega indeksa nosilnosti kot so pri originalni pnevmatiki za prvo življensko dobo;

6.6.10 najmanjša zgornja hitrost obnovljene pnevmatike mora biti 120 km/h (simbol hitrosti „L“), in največja pa 300 km/h (simbol hitrosti „Y“);

6.6.11 indikatorji obrabe so vključeni na naslednji način:

6.6.11.1 obnovljena pnevmatika mora imeti najmanj šest prečnih vrst z indikatorji obrabe, približno enakomerno razporejenih in nameščenih v vodilnih kanalih tekalne plasti. Indikatorji obrabe morajo biti takšni, da jih ni mogoče zamenjati za grebene materiala med rebri ali bloki tekalne plasti;

6.6.11.2 če pa so pnevmatike namenjene za platišča z normalnim premerom oznake 12 ali manj, so dovoljene štiri vrste indikatorjev obrabe;

6.6.11.3 indikatorji obrabe morajo s točnostjo + 0,60/-0,00 mm prikazati stopnjo obrabe, ko kanali že niso globoki več kot 1,6 mm;

6.6.11.4 višina indikatorjev obrabe se določi z merjenjem razlike med globino, izmerjeno s površine tekalne plasti do vrha indikatorjev obrabe in dnom kanalov, tik ob nagibu ob vznožju indikatorjev obrabe.

6.7 Pregled:

6.7.1 po vulkaniziranju, vendar dokler je pnevmatika še topla, je treba vsako obnovljeno pnevmatiko pregledati zaradi zagotovitve, da ni nobenih očitnih napak. Med obnovo ali po njej je treba pnevmatiko napolniti najmanj do 1,5 bara in jo pregledati. Če se odkrije kakšno očitno napako v profilu pnevmatike (npr. mehur, usad, itd.), je treba pnevmatiko posebej pregledati, da se določi vzrok za to napako;

6.7.2 pred ali med obnovo, ali pa po njej, je treba pnevmatiko najmanj enkrat pregledati glede celovitosti zgradbe z ustrezno metodo pregleda;

6.7.3 za namene kontrole kakovosti je treba na določenem številu obnovljenih pnevmatik opraviti preskus s porušnimi in/ali neporušnimi metodami ali pregled. Število tako pregledanih pnevmatik in rezultate je treba zapisati;

6.7.4 po obnovi morajo biti mere obnovljene pnevmatike pri merjenju, kot ga določa Priloga 6 k temu pravilniku, skladne z merami, izračunanimi po postopkih iz točke 7 ali iz Priloge 5 k temu pravilniku;

6.7.5 radialna neenakomernost obnovljene pnevmatike ne sme preseči 1,5 mm (+0,4 mm tolerance pri merjenju);

6.7.6 največja statična neuravnoteženost obnovljene pnevmatike, izmerjena ob premeru platišča, ne sme preseči 1,5 % mase pnevmatike;

6.7.7 indikatorji obrabe morajo biti skladni z zahtevami točke 6.6.11.

6.8 Preskus zmogljivosti:

6.8.1 pnevmatike, ki so obnovljene v skladu s tem pravilnikom, morajo prestati preskus vzdržljivosti obremenitev/hitrost, kot določa Priloga 7 k temu pravilniku;

6.8.2 šteje se, da je obnovljena pnevmatika, ki po preskusu vzdržljivosti obremenitev/hitrost ne kaže ločevanja tekalne plasti, vložka, korda, trganja ali loma korda, uspešno prestala preskus;

6.8.3 zunanji premer pnevmatike, izmerjen šest ur po preskusu vzdržljivosti obremenitev/hitrost, ne sme odstopati za več kot ± 3,5 odstotka od zunanjega premera, izmerjenega pred preskusom.

7. MERE OBNOVLJENIH PNEVMATIK

7.1 Pnevmatike, obnovljene po zahtevah tega pravilnika, morajo biti skladne s spodaj navedenimi merami:

7.1.1 širina preseka:

7.1.1.1 širina preseka se izračuna po naslednji enačbi: S = S1 + K (A – A1) kjer je: S: dejanska širina preseka v mm, kot je izmerjena na preskusnem platišču; S1: vrednost „konstrukcijske širine preseka“, ki se nanaša na merilno platišče, kot je navedeno v mednarodnem standardu za pnevmatike, ki jo navede izvajalec obnove za konkretno velikost pnevmatike; A: širina preskusnega platišča v milimetrih; A1: širina merilnega platišča v milimetrih, kot je navedeno v mednarodnem standardu za pnevmatike, ki jo navede izvajalec obnove za konkretno velikost pnevmatike. K: je faktor z vrednostjo 0,4;

7.1.2 zunanji premer:

7.1.2.1 teoretični zunanji premer obnovljene pnevmatike se izračuna po enačbi: D = d + 2H kjer je: D: je teoretični zunanji premer v milimetrih; d: je dogovorjeno število, ki ga določa točka 2.21.3, v milimetrih; H: je nazivna višina preseka v mm in je enaka Sn, pomnožena z 0,01 Ra, kjer je: Sn: nazivna širina preseka v milimetrih; Ra: nazivno presečno razmerje. Vsi zgoraj navedeni simboli ustrezajo navedbam v označbi velikosti pnevmatike na njeni bočnici, v skladu z zahtevami iz točke 3.2.2 in kot je določeno v točki 2.21;

7.1.2.2 pri pnevmatikah, katerih oznaka velikosti je navedena v prvem stolpcu tabel v Prilogi 5 k Pravilniku ECE R 30, pa mora biti zunanji premer takšen, kot je naveden v navedenih tabelah;

7.1.3 način merjenja obnovljenih pnevmatik:

7.1.3.1 mere obnovljenih pnevmatik morajo biti izmerjene v skladu s postopki, navedenimi v Prilogi 6 k temu pravilniku;

7.1.4 zahteve za širino preseka:

7.1.4.1 dejanska celotna širina je lahko manjša od širine ali širin preseka, določenih v točki 7.1;

7.1.4.2 dejanska celotna širina je lahko večja od vrednosti, določenih v točki 7.1, za:

7.1.4.2.1 4 odstotke pri radialnih pnevmatikah; in

7.1.4.2.2 6 odstotkov pri diagonalnih pnevmatikah, ali prepasanih diagonalnih pnevmatikah;

7.1.4.2.3 če pa ima pnevmatika poseben zaščitni pas, je širina lahko večja do 8 mm nad odstopanji, ki jih navajata točki 7.1.4.2.1 in 7.1.4.2.2;

7.1.5 zahteve za zunanji premer:

7.1.5.1 dejanski zunanji premer obnovljene pnevmatike ne sme biti izven vrednosti Dmin in Dmax, izračunanih po enačbah: Dmin = d + (2H x a) Dmax = d + (2H x b) kjer velja:

7.1.5.1.1 za velikosti, ki niso navedene v tabelah v Prilogi 5 k temu pravilniku, ustrezata „H“ in „d“, določbam iz točke 7.1.2.1;

7.1.5.1.2 za velikosti, navedene v točki 7.1.2.2 zgoraj: H = 0,5 (D – d) kjer je „D“ zunanji premer in „d“ nazivni premer platišča, naveden v zgoraj navedenih tabelah za konkretno velikost;

7.1.5.1.3 koeficient „a“ = 0,97;

7.1.5.1.4 koeficient „b“ je za:



Radialne pnevmatike Diagonalne pnevmatike in prepasane diagonalne pnevmatike Normalne pnevmatike 1,04 1,08

7.1.5.2 za zimske pnevmatike, je lahko največji zunanji premer (Dmax), izračunan v točki 7.1.4.1 večji za največ 1 odstotek.

8. SPREMEMBE HOMOLOGACIJE

8.1 Obrat za obnovo pnevmatik mora vsako spremembo katere koli informacije, ki jih je obrat navedel v vlogi za homologacijo (glej točko 4), sporočiti homologacijskemu organu, ki je homologiral obrat za obnovo pnevmatik. Ta organ lahko potem:

8.1.1 upošteva, da opravljene spremembe po vsej verjetnosti ne bodo imele opaznega neugodnega učinka in da obrat za obnovo pnevmatik v vsakem primeru izpolnjuje vse zahteve; ali

8.1.2 zahteva dopolnilno preiskavo homologacije.

8.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije, z navedbo sprememb, je treba sporočiti po postopku, določenem v točki 5.7 strankam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

9. SKLADNOST PROIZVODNJE

Zagotovljena mora biti skladnost proizvodnih postopkov s postopki, navedenimi v Sporazumu, Priloga 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2), ob naslednjih zahtevah.

9.1 Obrat za obnovo pnevmatik, ki je homologiran po tem pravilniku, mora biti skladen z zahtevami iz točke 6.

9.2 Imetnik homologacije mora zagotoviti, da se v vsakem letu proizvodnje in preko vsega leta pregleda in preskusi najmanj naslednje število pnevmatik, ki predstavljajo celotni obseg proizvodnje, kot predpisuje ta pravilnik:

9.2.1 0,01 odstotka skupne letne proizvodnje, vendar v nobenem primeru manj kot 5 in ne nujno več kot 20.

9.3 Če je preverjanja iz točke 9.2 opravil sam homologacijski organ ali so bile opravljene pod njegovim nadzorom, se lahko rezultati uporabijo kot del ali namesto rezultatov preverjanj, ki jih predpisuje točka 9.4.

9.4 Organ, ki je obratu za obnovo pnevmatik podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsaki proizvodni enoti. Za vsako proizvodno enoto mora homologacijski organ vzeti naključne vzorce med vsakim letom proizvodnje in pregledati ter preskusiti vsaj naslednje število pnevmatik, ki predstavljajo celotni obseg proizvodnje, kot predpisuje ta pravilnik:

9.4.1 0,01 odstotka skupne letne proizvodnje, vendar v nobenem primeru manj kot 5 in ne več kot 20.

9.5 Preskusi in pregledi iz točke 9.4 lahko nadomestijo tiste, ki jih zahteva točka 9.2.

10. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Homologacija, podeljena obratu za obnovo pnevmatik po tem pravilniku, se lahko prekliče, če niso izpolnjene zahteve iz točke 9, ali če obrat za obnovo pnevmatik ali obnovljene pnevmatike, proizvedene v tem obratu, ne izpolnjujejo zahtev, ki jih predpisuje ta odstavek.

10.2. Če stranka Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je pred tem podelila, mora takoj obvestiti druge stranke Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, skladnem z vzorcem iz Priloge 1 k tem pravilniku.

11. DOKONČNA PREKINITEV PROIZVODNJE

Organ, ki je dodelil homologacijo obratu za obnovo pnevmatik, mora biti obveščen, če poslovanje in proizvodnja homologiranih obnovljenih pnevmatik v okviru tega pravilnika prenehata. Ob prejemu te informacije mora organ o tem obvestiti druge stranke Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, skladnem z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, PRISTOJNIH ZA HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, PRESKUSNIH LABORATORIJEV IN ADMINISTRATIVNIH ORGANOV

12.1 Stranke Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, morajo sporočiti Sekretariatu Združenih narodov imena in naslove tehničnih služb, ki so pristojne za izvedbo preskusov za homologiranje in, če je potrebno, pooblaščenih preskusnih laboratorijev in administrativnih organov, ki podeljujejo homologacije in katerim je treba poslati sporočila o podelitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije, izdane v drugih državah.

12.2 Stranke Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko uporabljajo laboratorije proizvajalcev pnevmatik ali obratov za obnovo pnevmatik in lahko imenujejo kot odobrene preskusne laboratorije tiste laboratorije, ki so na ozemlju konkretne stranke ali na ozemlju druge stranke Sporazuma iz leta 1958, s pogojem, da je ta postopek predhodno sprejet s strani pristojnega administrativnega organa slednje.

12.3 Kjer stranke Sporazuma iz leta 1958 uporabljajo točko 12.2, so na svojo željo lahko prisotne pri preskusih.









PRILOGA 1

SPOROČILO

(največji format: A 4 (210 x 297 mm))









PRILOGA 2

PRIMER HOMOLOGACIJSKE OZNAKE

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na obnovljeno pnevmatiko, pomeni, da je bil ta obrat za obnovo pnevmatik homologiran na Nizozemskem (E4) pod številko homologacije 108 R 002439, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika v izvirniku (00).

Homologacijska številka mora biti nameščena tik ob krogu in nad ali pod črko „E“, ali levo ali desno od te črke. Števke v homologacijski številki morajo biti na isti strani simbola „E“ in obrnjene v isto smer. Izogibati se je treba uporabi rimskih številk v homologacijski številki, da ne pride do zamenjave z drugimi simboli.









PRILOGA 3

PRIMER RAZPOREDITVE OZNAK OBNOVLJENIH PNEVMATIK

Primer oznak, ki jih morajo imeti obnovljene pnevmatike na trgu po uveljavitvi tega pravilnika

Te oznake določajo obnovljeno pnevmatiko:

— z nazivno širino preseka 185,

— z nazivnim presečnim razmerjem 70,

— z radialno zgradbo (R),

— z nazivnim premerom platišča z oznako 14,

— z opisom uporabe „89T“, ki pomeni nosilnost 580 kg, kar ustreza indeksu nosilnosti „89“ in največjo hitrostjo 190 km/h, kar ustreza simbolu hitrosti „T“,

— za rabo brez notranje zračnice („TUBELESS“),

— je zimska (M+S),

— obnovljena v tednih 25, 26, 27 ali 28 leta 2003.

Namestitev in vrstni red oznak, ki tvorijo oznako pnevmatike, mora biti naslednji:

(a) deli oznake velikosti, ki zajema nazivno širino preseka, nazivno presečno razmerje, simbol vrste zgradbe (kjer je primerno) in nazivni premer platišča, morajo biti skupaj, kot prikazuje gornji primer: 185/70 R 14;

(b) opis uporabe, ki obsega indeks nosilnosti in simbol za hitrost, mora biti blizu oznake velikosti. Lahko je pred oznako velikosti ali za njo, ali pa je postavljen nad ali pod njo;

(c) oznake „TUBELESS“, „REINFORCED“ in „M + S“ so lahko oddaljene od oznake za velikost;

(d) oznaka „RETREAD“ je lahko oddaljena od oznake velikosti.









PRILOGA 4

SEZNAM INDEKSOV NOSILNOSTI IN USTREZAJOČE NOSILNOSTI







Indeks nosilnosti (LI) in nosilnost - kg LI kg LI kg LI kg LI kg LI kg LI kg LI kg 0 45 40 140 80 450 120 1 400 160 4 500 200 14 000 240 45 000 1 46,2 41 145 81 462 121 1 450 161 4 625 201 14 500 241 46 250 2 47,5 42 150 82 475 122 1 500 162 4 750 202 15 000 242 47 500 3 48,7 43 155 83 487 123 1 550 163 4 875 203 15 500 243 48 750 4 50 44 160 84 500 124 1 600 164 5 000 204 16 000 244 50 000 5 51,5 45 165 85 515 125 1 650 165 5 150 205 16 500 245 51 500 6 53 46 170 86 530 126 1 700 166 5 300 206 17 000 246 53 000 7 54,5 47 175 87 545 127 1 750 167 5 450 207 17 500 247 54 500 8 56 48 180 88 560 128 1 800 168 5 600 208 18 000 248 56 000 9 58 49 185 89 580 129 1 850 169 5 800 209 18 500 249 58 000 10 60 50 190 90 600 130 1 900 170 6 000 210 19 000 250 60 000 11 61,5 51 195 91 615 131 1 950 171 6 150 211 19 500 251 61 500 12 63 52 200 92 630 132 2 000 172 6 300 212 20 000 252 63 000 13 65 53 206 93 650 133 2 060 173 6 500 213 20 600 253 65 000 14 67 54 212 94 670 134 2 120 174 6 700 214 21 200 254 67 000 15 69 55 218 95 690 135 2 180 175 6 900 215 21 800 255 69 000 16 71 56 224 96 710 136 2 240 176 7 100 216 22 400 256 71 000 17 73 57 230 97 730 137 2 300 177 7 300 217 23 000 257 73 000 18 75 58 236 98 750 138 2 360 178 7 500 218 23 600 258 75 000 19 77,5 59 243 99 775 139 2 430 179 7 750 219 24 300 259 77 500 20 80 60 250 100 800 140 2 500 180 8 000 220 25 000 260 80 000 21 82,5 61 257 101 825 141 2 575 181 8 250 221 25 750 261 82 500 22 85 62 265 102 850 142 2 650 182 8 500 222 26 500 262 85 000 23 87,5 63 272 103 875 143 2 725 183 8 750 223 27 250 263 87 500 24 90 64 280 104 900 144 2 800 184 9 000 224 28 000 264 90 000 25 92,5 65 290 105 925 145 2 900 185 9 250 225 29 000 265 92 500 26 95 66 300 106 950 146 3 000 186 9 500 226 30 000 266 95 000 27 97,5 67 307 107 975 147 3 075 187 9 750 227 30 750 267 97 500 28 100 68 315 108 1 000 148 3 150 188 10 000 228 31 500 268 100 000 29 103 69 325 109 1 030 149 3 250 189 10 300 229 32 500 269 103 000 30 106 70 335 110 1 060 150 3 350 190 10 600 230 33 500 270 106 000 31 109 71 345 111 1 090 151 3 450 191 10 900 231 34 500 271 109 000 32 112 72 355 112 1 120 152 3 550 192 11 200 232 35 500 272 112 000 33 115 73 365 113 1 150 153 3 650 193 11 500 233 36 500 273 115 000 34 118 74 375 114 1 180 154 3 750 194 11 800 234 37 500 274 118 000 35 121 75 387 115 1 215 155 3 875 195 12 150 235 38 750 275 121 500 36 125 76 400 116 1 250 156 4 000 196 12 500 236 40 000 276 125 000 37 128 77 412 117 1 285 157 4 125 197 12 850 237 41 250 277 128 500 38 132 78 425 118 1 320 158 4 250 198 13 200 238 42 500 278 132 000 39 136 79 437 119 1 360 159 4 375 199 13 600 239 43 750 279 136 000









PRILOGA 5

OZNAČEVANJE VELIKOSTI IN MER PNEVMATIK

(v skladu s Pravilnikom ECE R 30)

Glej Prilogo 5 k Pravilniku ECE R 30









PRILOGA 6

NAČIN MERJENJA PNEVMATIK

1. Priprava pnevmatike

1.1 Pnevmatiko je treba namestiti na preskusno platišče, kot določi izvajalec obnove, in napolniti s tlakom 3 do 3,5 bara.

1.2 Tlak pnevmatike je treba nastaviti na naslednje vrednosti:

1.2.1 za standardne prepasane diagonalne pnevmatike– na 1,7 bara;

1.2.2 za diagonalne pnevmatike – na:







Tlak (bar) za simbol za hitrost Število slojev L, M, N P, Q, R, S T, U, H, V 4 1,7 2,0 — 6 2,1 2,4 2,6 8 2,5 2,8 3,0

1.2.3 za standardne radialne pnevmatike – na 1,8 bara;

1.2.4 za ojačene pnevmatike – na 2,3 bara.

2. Postopek merjenja

2.1 Pnevmatika, nameščena na platišče, se mora prilagajati na temperaturo prostora najmanj 24 ur, razen če ni drugače navedeno v točki 6.8.3 tega pravilnika.

2.2 Tlak pnevmatike se ponovno nastavi na vrednost, kot je navedena v točki 1.2 te priloge.

2.3 Celotno širino se izmeri na šestih enako razmaknjenih točkah na obodu pnevmatike, ob upoštevanju debeline zaščitnih reber ali pasov. Kot celotna širina se vzame največji dobljeni odčitek.

2.4 Zunanji premer se izračuna iz meritve največjega oboda napolnjene pnevmatike.









PRILOGA 7

POSTOPEK PRESKUSOV VZDRŽLJIVOSTI – OBREMENITEV/HITROST

(načelno skladno s prilogo 7 k pravilniku ECE R 30)

1. Priprava pnevmatike

1.1 Obnovljena pnevmatika se namesti na preskusno platišče, kot določi izvajalec obnove.

1.2 Pnevmatika se napolni do ustreznega tlaka, kot je podan (v barih) v spodnji tabeli.



Simbol hitrosti Diagonalne pnevmatike Radialne pnevmatike Prepasane diagonalne pnevmatike s Število slojev standardne ojačene standardne 4 6 8 L, M, N 2,3 2,7 3,0 2,4 — — P, Q, R, S 2,6 3,0 3,3 2,6 3,0 2,6 T, U, H 2,8 3,2 3,5 2,8 3,2 2,8 V 3,0 3,4 3,7 3,0 3,4 — W in Y 3,2 3,6

1.3 Obrat za obnovo pnevmatik lahko zaprosi za uporabo drugačnega preskusnega tlaka, kot je naveden v točki 1.2 te priloge in navede razloge za to. V takem primeru mora biti pnevmatika napolnjena do želenega tlaka.

1.4 Pnevmatika in sestav kolesa naj se prilagaja temperaturi v preskusnem prostoru najmanj 3 ure.

1.5 Ponovno se nastavi tlak pnevmatike na vrednost, kot je navedena v točki 1.2 ali 1.3 te priloge.

2. Postopek preskusa

2.1 Pnevmatiko in sestavljeno kolo se namesti na preskusno os in jo pritisne ob zunanjo stran gladke površine preskusnega bobna s pogonom, s premerom 1,70 m ± 1 % ali 2,00 m ± 1 %.

2.2 Preskusno os se obremeni z 80 % od:

2.2.1 največje obremenitve po indeksu nosilnosti za pnevmatike s simboli hitrosti L do vključno H;

2.2.2 največje obremenitve, povezane z največjo hitrostjo (glej točko 2.35.2 tega pravilnika): — 240 km/h pri pnevmatikah simbola hitrosti „V“, — 270 km/h pri pnevmatikah simbola hitrosti „W“, — 300 km/h pri pnevmatikah simbola hitrosti „Y“.

2.3 Med preskusom se tlak v pnevmatikah ne sme popravljati, preskusna obremenitev mora biti stalna.

2.4 Med preskusom je treba vzdrževati temperaturo preskusnega prostora med 20 oC in 30 oC, razen če proizvajalec pnevmatik ali izvajalec obnove pnevmatik soglaša z višjo temperaturo.

2.5 Program preskusa vzdržljivosti mora potekati brez prekinitve, in sicer:

2.5.1 potrebni čas, da se od nič doseže začetno preskusno hitrost: 10 minut;

2.5.2 začetna preskusna hitrost: predpisana največja hitrost za zadevno pnevmatiko, zmanjšana za 40 km/h pri preskusnem bobnu premera 1,70 m ± 1 %, ali zmanjšana za 30 km/h pri preskusnem bobnu premera 2,00 m ± 1 %;

2.5.3 stopnje povečevanja hitrosti: 10 km/h do največje preskusne hitrosti;

2.5.4 preskus traja na vsaki hitrostni stopnji, razen zadnje: 10 minut;

2.5.5 preskus traja na zadnji hitrostni stopnji: 20 minut;

2.5.6 največja preskusna hitrost: predpisana največja hitrost za pnevmatiko, zmanjšana za 10 km/h v primeru preskusnega bobna s premerom 1,70 m ± 1 %, oziroma predpisana največja hitrost pri preskusnem bobnu s premerom 2,00 m ± 1 %.

3. Enakovredni preskusni postopki Pri uporabi drugačnega preskusnega postopka, kot je opisan v točki 2 te priloge, je treba dokazati njeno enakovrednost.









PRILOGA 8

POJASNJEVALNA SLIKA

Glej odstavek 2 tega pravilnika.