1991R2092 — SL — 15.02.2008 — 030.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





spremenjena z:





popravljena z:







(*) Ta akt ni bil nikoli objavljen v slovenščini.









▼B

UREDBA SVETA (EGS) št. 2092/91

z dne 24. junija 1991

o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ker povpraševanje potrošnikov po ekološko pridelanih kmetijskih pridelkih in živilih narašča; ker ta pojav oblikuje nov trg za kmetijske proizvode; ker je tržna cena za take proizvode višja, medtem ko gre pri pridelavi za manj intenzivno rabo zemljišča; ker v okviru preusmerjanja skupne kmetijske politike ta vrsta pridelave lahko prispeva k doseganju boljšega ravnovesja med ponudbo in povpraševanjem po kmetijskih proizvodih glede varovanja okolja in ohranjanja podeželja; ker se v odgovor na vse večje povpraševanje kmetijski pridelki in živila dajejo v promet z označbami, ki navajajo ali kupcem pomenijo, da so pridelani ekološko ali brez uporabe sintetičnih kemikalij; ker so nekatere države članice že sprejele pravila in kontrolne sisteme za uporabo takih označb; ker bodo okvirna pravila Skupnosti o pridelavi, označevanju in kontroli omogočala zaščito ekološkega kmetovanja, če bodo zagotavljala pogoje lojalne konkurence med pridelovalci proizvodov, ki imajo take označbe, in bodo trgu za ekološke pridelke nudili bolj razpoznavni profil z zagotavljanjem preglednosti v vseh fazah pridelave in predelave, s čimer bodo v očeh potrošnikov povečali verodostojnost takih proizvodov; ker postopki ekološke pridelave predstavljajo posebno obliko pridelave na ravni kmetije; ker bi bilo zato treba predpisati, da bi se specifikacije predelanih pridelkov glede postopkov ekološke pridelave nanašale na sestavine, pridobljene s takimi postopki; ker je za izvajanje zadevnih sistemov treba predvideti prožne postopke, kjer se lahko nekatere tehnične podrobnosti ali ukrepi spremenijo, razširijo in dodatno opredelijo, da bi se upoštevale pridobljene izkušnje; ker bodo v ustreznem časovnem obdobju to uredbo dopolnila ustrezna pravila o živinoreji; ker je v interesu pridelovalcev in kupcev proizvodov z označbami, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave, je treba določiti najnujnejša načela, po katerih je treba ravnati, da proizvodi lahko imajo take označbe; ker imajo postopki ekološke pridelave za posledico pomembne omejitve pri uporabi gnojil in pesticidov, ki lahko škodljivo vplivajo na okolje ali je njihova posledica prisotnost razgradnih produktov v kmetijskem pridelku; ker je v tem okviru ob sprejetju te uredbe treba ravnati v skladu z običajnimi postopki Skupnosti, potrjenimi v skladu s kodeksi ravnanja v Skupnosti; ker je treba v prihodnosti določiti načela, ki urejajo odobritev proizvodov in se jih lahko uporablja pri tem načinu kmetovanja; ker ekološko kmetovanje vključuje raznovrstne postopke obdelave in omejeno uporabo nesintetičnih gnojil ter sredstev za izboljšanje tal nizke topnosti; ker je treba te postopke podrobno opredeliti in določiti pogoje za uporabo nekaterih nesintetičnih proizvodov; ker predvideni postopki omogočajo, če se to zdi potrebno, dodajanje bolj posebnih določb k Prilogi I, katerih cilj je odpraviti prisotnost nekaterih ostankov sintetičnih kemikalij, ki ne izvirajo iz kmetijstva (onesnaženje okolja) v pridelkih, ki se pridobivajo z navedenimi pridelovalnimi postopki; ker je treba za zagotavljanje skladnosti s pravili o pridelavi vse faze pridelave in dajanja v promet kontrolirati; ker je za vse izvajalce, ki pridelujejo, pripravljajo, uvažajo ali dajejo v promet proizvode, ki nosijo označbe o postopkih ekološke pridelave, potreben stalni kontrolni sistem, ki izpolnjuje minimalne zahteve Skupnosti, in ga izvajajo pristojni kontrolni organi oblasti in/ali odobreni in nadzorovani zasebni organi; ker je treba za Skupnost predvideti označbo o kontroli za specifikacije zadevnih proizvodov, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







Področje uporabe

▼M15

Člen 1

1. Ta uredba se uporablja za naslednje proizvode, kadar so ti proizvodi označeni ali so namenjeni, da bodo označeni z označbami, ki se nanašajo na postopek ekološke pridelave:

(a) nepredelani kmetijski rastlinski proizvodi; tudi živalski in nepredelani živalski proizvodi, če so zanje uvedena načela pridelave in posebna kontrolna pravila v prilogah I in III;

(b) predelani kmetijski rastlinski in živalski proizvodi za prehrano ljudi, ki so pripravljeni v glavnem iz ene ali več sestavin rastlinskega in/ali živalskega izvora;

(c) krma, krmne mešanice in posamična krmila, ki niso vključene v pododstavek (a) z začetkom veljavnosti te uredbe, navedene v odstavku 3.

2. Z odstopanjem od odstavka 1, kadar za nekatere vrste živali niso določena podrobna pravila pridelave v Prilogi I, se za te živali in proizvode iz njih, uporabljajo pravila, predvidena za označevanje iz člena 5 in kontrolo iz členov 8 in 9, razen ribogojstva in proizvodov iz ribogojstva. Do vključitve podrobnih pravil pridelave se uporabljajo nacionalni predpisi ali če teh ni, zasebni standardi, ki jih države članice sprejmejo ali priznajo.

3. Komisija najpozneje do 24. avgusta 2001 predlaga uredbo v skladu s postopkom iz člena 14, ki predvideva zahteve glede označevanja in kontrole ter previdnostnih ukrepov za proizvode, navedene v odstavku (1)(c), če so te zahteve povezane s postopkom ekološke pridelave.

Do sprejetja uredbe iz prvega pododstavka za proizvode, navedene v odstavku (1)(c), se uporabljajo nacionalni predpisi v skladu z zakonodajo Skupnosti ali, če teh ni, zasebni standardi, ki jih države članice sprejmejo ali priznajo.

▼M28

Člen 2

V tej uredbi se proizvod šteje kot proizvod z označbo, ki se nanaša na postopke ekološke pridelave, če se pri označevanju, v reklamnem gradivu ali poslovnih dokumentih tak proizvod, njegove sestavine ali posamična krmila opisujejo z izrazi, ki kupcu sporočajo, da so proizvod ali njegove sestavine pridobljeni v skladu s pravili pridelave iz člena 6. Zlasti naslednji strokovni izrazi, njihove običajne izpeljanke (kakršne so bio, eko itn.) ali pomanjševalnice, sami ali v kombinaciji, štejejo v vsej Skupnosti in v vseh jezikih Skupnosti kot označbe, ki se nanašajo na ekološko pridelavo, razen če se taki izrazi ne uporabljajo za kmetijske proizvode v živilih ali krmi ali očitno nimajo povezave s postopkom pridelave:

▼M40

— v bolgarščini:биологичен,

▼M28

— v španščini:ecológico,

— v danščini:økologisk,

— v nemščini:ökologisch, biologisch,

— v grščini:βιολογικό,

— v angleščini:organic,

— v francoščini:biologique,

— v italijanščini:biologico,

— v nizozemščini:biologisch,

— v portugalščini:biológico,

▼M40

— v romunščini:ecologic,

▼M28

— v finščini:luonnonmukainen,

— v švedščini:ekologisk.

▼M15

Člen 3

Ta uredba se uporablja brez poseganja v druge določbe Skupnosti ali nacionalne predpise v skladu z zakonodajo Skupnosti v zvezi s proizvodi iz člena 1, kakor so določbe, ki urejajo pridelavo, pripravo, trženje, označevanje in kontrolo, vključno z zakonodajo o živilih in prehrani živali.

▼B







Opredelitve pojmov

Člen 4

V tej uredbi:

1. „označevanje“ pomeni vse besede, posebnosti, blagovne znamke, trgovinska imena, slikovno gradivo ali simbole na embalaži, dokumentu, obvestilu, etiketi, lepenki ali traku, ki je priložen(-a) proizvodu ali se nanj nanaša, kakor je opredeljeno v členu 1;

▼M10

2. „pridelava“ pomeni postopke na kmetijskem gospodarstvu, ki vključujejo pridelavo, pakiranje in osnovno označevanje ekološko pridelanih kmetijskih pridelkov tega gospodarstva;

▼M15

3. „priprava“ pomeni postopke ohranjanja in/ali predelave kmetijskih proizvodov (vključno z zakolom in razrezom živalskih proizvodov) in tudi pakiranjem in/ali spremembami označb, ki se nanašajo na predstavitev postopka ekološke pridelave svežih, konzerviranih in/ali predelanih proizvodov;

▼B

4. „trženje“ pomeni skladiščenje ali razstavljanje za prodajo, ponujanje za prodajo, prodajanje, dostavljanje ali dajanje v promet v kateri koli drugi obliki;

5. „pridelovalec“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki prideluje, pripravlja ali uvaža proizvode, kakor so navedeni v členu 1, iz tretje države, z namenom poznejšega trženja, ali ki take proizvode trži;

▼M10

6. „sestavine“ pomeni snovi, vključno z aditivi, ki se uporabljajo pri pripravi proizvodov, naštetih v členu 1(1)(b), kakor je opredeljeno v členu 6(4) Direktive 79/112/EGS o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z označevanjem, predstavitvijo in oglaševanjem živil za prodajo končnemu potrošniku;

▼B

7. „fitofarmacevtska sredstva“ pomeni izdelke, kakor so opredeljeni v členu 2(1) Direktive Sveta 79/117/EGS z dne 21. decembra 1978 o prepovedi prometa in uporabe fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo nekatere aktivne snovi ( 4 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 89/365/EGS ( 5 );

8. „detergenti“ pomeni snovi in pripravke v smislu Direktive Sveta 73/404/EGS z dne 22. novembra 1973 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z detergenti ( 6 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 86/94/EGS ( 7 ), ki se uporabljajo za čiščenje nekaterih proizvodov, navedenih v členu 1(1)(a);

▼M10

9. „predpakirana živila“ pomeni vsak posamezen proizvod, kakor je opredeljen v členu 1(3)(b) Direktive 79/112/EGS;

10. „seznam sestavin“ je seznam sestavin, naveden v členu 6 Direktive 79/112/EGS;

▼M15

11. „živinoreja“„pomeni gojenje domačih ali udomačenih kopenskih živali (vključno z žuželkami) ter vodnih vrst, gojenih v sladki ali slani vodi ali somornici. Proizvodi lova in ribolova divjih živali se ne štejejo kot ekološka pridelava;“

12. „gensko spremenjeni organizem (GSO)“pomeni katerikoli organizem, kakor je opredeljen v členu 2 Direktive Sveta 90/220/EGS z dne 23. aprila 1990 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje; ( 8 )

13. „izdelek iz GSO“pomeni katero koli snov, izdelano iz GSO, ali je proizvod GSO, vendar pa GSO ne vsebuje;

14. „uporaba GSO in izdelkov iz GSO“pomeni uporabo GSO ali izdelkov iz GSO, kakor so živila, sestavine živil (vključno z aditivi in aromami), predelovalni pripomočki (vključno z ekstrakcijskimi topili), krma krmne mešanice, posamična krmila, krmni dodatki, pripomočki za predelavo krme, nekateri proizvodi za prehrano živali (na podlagi Direktive 82/471/EGS) ( 9 ), fitofarmacevtska sredstva, veterinarska zdravila, gnojila, dodatki za izboljšanje tal, semena, vegetativni reprodukcijski material in živina;

15. „veterinarska zdravila“pomeni izdelke, kakor so opredeljeni v členu 1(2) Direktive Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju določb, določenih z zakoni ali drugimi predpisi v zvezi z zdravili; ( 10 )

16. „homeopatska veterinarska zdravila“pomeni izdelke, kakor so opredeljeni v členu 1(1) Direktive Sveta 92/74/EGS z dne 22. septembra 1992 o razširitvi področja uporabe Direktive 81/851/EGS o približevanju določb, določenih z zakoni ali drugimi predpisi v zvezi z veterinarskimi zdravili ter določitvi dodatnih določb o homeopatskih veterinarskih zdravilih; ( 11 )

17. „krma“pomeni proizvode, kakor so opredeljeni v členu 2(a) Direktive Sveta 79/373/EGS z dne 2. aprila 1979 o dajanju krmnih mešanic v promet; ( 12 )

18. „posamična krmila“pomeni proizvode, kakor so opredeljeni v členu 2(a) Direktive Sveta 96/25/ES z dne 29. aprila 1996 o obtoku posamičnih krmil, ki spreminja direktive 70/524/EGS, 74/63/EGS, 82/471/EGS in 93/74/EGS ter razveljavlja Direktivo 77/101/EGS; ( 13 )

19. „krmna mešanica“pomeni proizvode, kakor so opredeljeni v členu 2(b) Direktive 79/373/EGS;

20. „krmni dodatki“pomeni proizvode, kakor so opredeljeni v členu 2(a) Direktive Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra 1970 o dodatkih v krmi; ( 14 )

21. „nekateri proizvodi za prehrano živali“pomeni hranilne proizvode s področja uporabe Direktive Sveta 82/471/EGS z dne 30. junija 1982 o nekaterih proizvodih, ki se uporabljajo v prehrani živali;

22. „ekološka proizvodna enota/kmetijsko gospodarstvo/živinorejska farma“pomeni enoto, kmetijsko gospodarstvo ali živinorejsko farmo, ki ravna v skladu s pravili te uredbe;

23. „ekološko pridelana krma/posamična krmila“pomeni krmo/posamična krmila, pridelana v skladu s pravili pridelave iz člena 6;

24. „krma/posamična krmila v fazi preusmeritve“pomeni krmo/posamična krmila, ki so v skladu s pravili pridelave iz člena 6, razen v obdobju preusmeritve, ko se ta pravila uporabljajo najmanj eno leto pred spravilom pridelka;

25. „konvencionalna krma/posamična krmila“pomeni krmo/posamična krmila, ki ni/niso zajeta/e v skupinah, navedenih v odstavkih 23 in 24.

▼B







Označevanje

Člen 5

1. Označevanje in oglaševanje proizvoda, navedenega v členu 1(1)(a), se lahko sklicuje na postopke ekološke pridelave samo, kadar:

(a) take označbe jasno kažejo, da se nanašajo na postopek kmetijske pridelave;

(b) je proizvod pridelan skladno s pravili iz ►M10 členom 6 ◄ ali pa uvožen iz tretje države v okviru ureditve iz člena 11;

(c) proizvod pridela ali uvozi izvajalec ob upoštevanju kontrolnih ukrepov iz členov 8 in 9;

▼M10

(d) se pri proizvodih, pripravljenih po 1. januarju 1997, označevanje sklicuje na ime in/ali šifro kontrolnega organa oblasti ali organa, ki je pristojna za pridelovalca. Države članice odločijo, ali bodo zahtevale sklicevanje na ime in/ali na šifro, ter o tem ustrezno obvestijo Komisijo.

▼M10 —————

▼M10

3. Označevanje in oglaševanje proizvoda, opredeljenega v členu 1(1)(b), lahko v prodajnem opisu nosi označbe, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave, samo, kadar:

(a) vsaj 95 % sestavin proizvoda, ki so kmetijskega izvora, izvira iz proizvodov ali pa so proizvodi, pridobljeni v skladu s pravili iz člena 6 ali uvoženi iz tretjih držav v skladu z ureditvijo iz člena 11;

(b) so vse druge sestavine proizvoda, ki so kmetijskega izvora, vključene v oddelek C Priloge VI ali jih je država članica začasno dovolila v skladu z izvedbenimi ukrepi, sprejetimi, kadar je to ustrezno, na podlagi odstavka 7;

(c) proizvod vsebuje samo snovi, uvrščene na seznam v oddelku A Priloge VI, kot sestavine nekmetijskega izvora;

(d) proizvodi ali njihove sestavine kmetijskega izvora iz pododstavka (a) niso bili obdelani s snovmi, ki niso uvrščene na seznam v oddelku B Priloge VI;

(e) proizvod ali njegove sestavine niso bili obdelani z ionizirajočim sevanjem;

(f) je proizvod pripravil ali uvozil pridelovalec, za katerega veljajo kontrolni ukrepi, določeni v členih 8 in 9;

(g) se pri proizvodih, pripravljenih po 1. januarju 1997, označevanje sklicuje na ime in/ali šifro kontrolnega organa oblasti ali organa, pristojne za pridelovalca, ki je izvedel zadnji postopek priprave proizvoda. Države članice odločijo, ali bodo zahtevale sklicevanje na ime in/ali na šifro, ter o tem ustrezno obvestijo Komisijo. Iz označb, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave, mora biti jasno razvidno, da gre za postopek ekološke pridelave, in jih mora spremljati sklicevanje na zadevne sestavine kmetijskega izvora, razen če tako sklicevanje jasno izhaja iz seznama sestavin;

▼M15

(h) proizvod je pridelan brez uporabe gensko spremenjenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov.

Z odstopanjem od odstavkov 1 do 3 se lahko blagovne znamke, ki nosijo oznako iz člena 2, uporabljajo do 1. julija 2006 za označevanje in oglaševanje izdelkov, ki ne upoštevajo določb te uredbe, pod pogojem, da:

— je bila prijava za registracijo blagovne znamke vložena pred 22. julijem 1991 - razen, če se uporabi drugi pododstavek spodaj — in je v skladu s Prvo direktivo Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami ( 15 ), in

— znamka se pojavlja skupaj z jasno, vidno in lahko berljivo navedbo, da izdelki niso proizvedeni v skladu s postopkom ekološke proizvodnje, kot ga predpisuje ta uredba.

Datum prijave iz prve alinee prvega pododstavka je 1. januar 1995 za Finsko, Avstrijo in Švedsko in 1. maj 2004 za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško.

◄

▼M10

4. Sestavine kmetijskega izvora se lahko vključijo v oddelek C Priloge VI, samo kadar je dokazano, da so te sestavine kmetijskega izvora in se jih v Skupnosti ne prideluje v zadostnih količinah v skladu s pravili iz člena 6 ali da jih ni mogoče uvoziti iz tretjih držav v skladu s pravili iz člena 11.

▼M15

5. Rastlinski proizvodi iz pridelkov, označeni ali oglaševani v skladu z odstavkoma 1 ali 3, so lahko označeni z navedbami, ki se sklicujejo na preusmeritev v postopek ekološke pridelave pod pogojem, da:

▼M10

(a) so v celoti izpolnjene zahteve iz odstavka 1 ali odstavka 3, z izjemo tistih, ki zadevajo trajanje preusmeritvenega obdobja iz odstavka 1 Priloge I;

(b) je upoštevano vsaj 12-mesečno preusmeritveno obdobje pred spravilom pridelkov;

(c) te označbe kupca proizvoda ne zavajajo glede razlike od proizvodov, ki izpolnjujejo vse zahteve iz odstavkov 1 ali 3. Po 1. januarju 1996 morajo te označbe vsebovati besede „proizvod iz preusmeritve v ekološko kmetijstvo“, barva, velikost in oblika črk pa ne sme biti bolj izstopajoča kot prodajni opis proizvoda; v tej označbi besedi „ekološko kmetijstvo“ ne smeta biti bolj izraziti kakor besede „proizvod iz preusmeritve v“;

▼M15

(d) proizvod vsebuje samo eno sestavino rastlinskega proizvoda kmetijskega izvora;

▼M10

(e) se za proizvode, pripravljene po1. januarju 1997, označevanje sklicuje na ime in/ali šifro kontrolnega organa oblasti ali organa, pristojnega za pridelovalca, ki je izvedel zadnji postopek priprave proizvoda. Države članice odločijo, ali bodo zahtevale sklicevanje na ime in/ali šifro, ter o tem ustrezno obvestijo Komisijo;

▼M15

(f) proizvod je pridelan brez uporabe gensko spremenjenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov.

▼M10

5a. Brez poseganja v določbe odstavka 3 označevanje in oglaševanje proizvoda iz člena 1(1)(b) lahko nosi označbe, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave, samo, kadar:

(a) vsaj 70 % sestavin kmetijskega izvora izvira iz proizvodov ali pa so proizvodi, pridobljeni v skladu s pravili iz člena 6 ali uvoženi iz tretjih držav v skladu z ureditvijo iz člena 11;

(b) so vse druge sestavine proizvoda, ki so kmetijskega izvora, vključene v oddelek C Priloge VI, ali jih je država članica začasno dovolila v skladu z izvedbenimi ukrepi, sprejetimi, kadar je to ustrezno, na podlagi odstavka 7;

(c) so označbe, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave, na seznamu sestavin in samo v jasnem razmerju s sestavinami, pridobljenimi v skladu s pravili iz člena 6 ali uvoženimi iz tretjih držav v skladu z ureditvijo iz člena 11; so enake barve in velikosti ter z enako obliko črk kakor druge oznake na seznamu sestavin. Te označbe morajo biti podane tudi v ločeni izjavi v istem polju kakor prodajni opis in morajo navajati odstotek sestavin kmetijskega izvora ali tako pridelanih sestavin, pridobljenih v skladu s pravili iz člena 6 ali uvoženih iz tretjih držav v skladu z ureditvijo iz člena 11. Po barvi, velikosti in obliki črk izjava ne sme biti bolj izstopajoča kakor prodajni opis proizvoda. Izjava je v naslednji obliki: „X % kmetijskih sestavin je pridelanih v skladu s pravili ekološke pridelave“;

(d) proizvod vsebuje samo sestavine, uvrščene na seznam v oddelku A Priloge VI kot sestavine nekmetijskega izvora;

(e) proizvod ali njegove sestavine kmetijskega izvora iz pododstavka (a) niso bili obdelani s snovmi, ki niso uvrščene na seznam v oddelku B Priloge VI;

(f) proizvod ali njegove sestavine niso bili obdelani z ionizirajočim sevanjem;

(g) je proizvod pripravil ali uvozil pridelovalec, za katerega veljajo kontrolni ukrepi, določeni v členih 8 in 9;

(h) se pri proizvodih, pripravljenih po 1. januarju 1997, označevanje sklicuje na ime in/ali šifro kontrolnega organa oblasti ali organa, pristojnega za pridelovalca, ki je izvedel zadnji postopek priprave. Države članice odločijo, ali bodo zahtevale sklicevanje na ime in/ali na šifro, ter o tem ustrezno obvestijo Komisijo;

▼M15

(i) proizvod je pridelan brez uporabe gensko spremenjenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov.

▼M10

6. V prehodnem obdobju, ki se izteče 31. decembra 1997, se označevanje in oglaševanje proizvoda iz člena 1(1)(b), pripravljenega delno iz sestavin, ki ne izpolnjujejo zahtev iz odstavka 3(a), lahko sklicuje na postopke ekološke pridelave, pod pogojem da:

(a) vsaj 50 % sestavin kmetijskega izvora izpolnjuje zahteve iz odstavka 3(a);

(b) proizvod izpolnjuje zahteve iz odstavka 3(c), (d), (e) in (f);

(c) so označbe, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave: — navedene samo na seznamu sestavin, kakor je predvideno v Direktivi 79/112/EGS, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 89/395/EGS, — jasno nanašajo samo na sestavine, pridobljene v skladu s pravili iz člena 6 ali uvožene v skladu z ureditvijo iz člena 11;

(d) so sestavine in njihove sorazmerne količine na seznamu sestavin navedene po masi v padajočem vrstnem redu;

(e) so označbe na seznamu sestavin enake barve, velikosti in oblike črk.

▼B

7. Podrobna pravila o izvajanju tega člena se lahko določijo skladno s postopkom iz člena 14.

▼M10

8. Izčrpni seznami snovi in proizvodov iz odstavka 3(b), (c) in (d) in odstavka 5a(b), (d) in (e) se pripravijo v oddelkih A, B in C Priloge VI v skladu s postopkom, določenim v členu 14.

▼B

Navedejo se lahko pogoji uporabe in zahteve za sestavo teh sestavin in snovi.

Kadar država članica meni, da bi bilo nek proizvod treba dodati na zgoraj navedene sezname ali bi bilo sezname treba spremeniti, zagotovi, da se dokumentacija z navedenimi razlogi za vključitev ali spremembe uradno pošlje drugim državam članicam in Komisiji, ki dokumentacijo predloži odboru iz člena 14.

▼M10

9. Za izračun odstotkov iz odstavkov 3 in 6 se uporabljajo pravila, predvidena v členih 6 in 7 Direktive 79/112/EGS.

▼M15

10. V proizvodu, kakor je naveden v odstavkih (a) in (b) člena 1(1), se sestavina, pridobljena v skladu s pravili iz člena 6, ne sme uporabiti skupaj z enako sestavino, ki ni bila pridobljena po navedenih pravilih.

▼M10

11. Pred 1. januarjem 1999 Komisija pregleda določbe tega člena in člena 10 ter predloži ustrezne predloge za morebitno spremembo.

▼B







Pravila pridelave

▼M10

Člen 6

▼M15

1. Postopek ekološke pridelave pomeni, da je pri pridelavi proizvodov iz člena 1(1)(a), razen semen in rastlinskega sadilnega materiala:

(a) treba izpolnjevati vsaj zahteve iz Priloge I in, kadar je to primerno, podrobna pravila za tako pridelavo;

(b) se smejo kot fitofarmacevtska sredstva, gnojila, dodatki za izboljšanje tal, krma, posamična krmila, krmne mešanice, krmni dodatki, snovi za prehrano živali na podlagi Direktive 82/471/EGS, čistila in razkužila za zgradbe in instalacije za živino, proizvodi za zatiranje škodljivcev in bolezni v zgradbah in napeljavah za živino ali za drug namen, kadar je tak namen za posamezne proizvode opredeljen v Prilogi II, uporabljati samo proizvodi, sestavljeni iz snovi, navedenih v Prilogi I ali uvrščenih na seznam v Prilogi II. Uporabljajo se lahko samo pod posebnimi pogoji, določenimi v prilogah I in II, če je v zadevni državi članici taka uporaba dovoljena v splošnem kmetijstvu in je v skladu z ustreznimi določbami Skupnosti ali nacionalnimi predpisi, ki so v skladu z zakonodajo Skupnosti;

(c) se uporablja samo seme ali rastlinski sadilni material, pridelan s postopkom ekološke pridelave iz odstavka 2;

(d) ne sme se uporabljati gensko spremenjenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov razen veterinarskih zdravil.

2. Postopek ekološke pridelave za seme in rastlinski sadilni material pomeni, da je pridelava izvorne rastline za seme ter matičnih rastlin za rastlinski sadilni material potekala:

(a) brez uporabe gensko spremenjenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov; ter

(b) v skladu s pododstavkoma (a) in (b) odstavka 1 vsaj eno generacijo ali v primeru trajnic dve rastni dobi.

▼M10

3.

(a) Z odstopanjem od odstavka 1(c) se semena in vegetativni sadilni material, ki niso pridelani s postopkom ekološke pridelave, v prehodnem obdobju, ki se izteče ►M15 31. december 2003 ◄ , in z odobritvijo pristojnega organa oblasti države članice lahko uporabljajo, če uporabniki navedenega sadilnega materiala lahko kontrolni organ ali organ oblasti države članice zadostno dokažejo, da na trgu ni bilo mogoče dobiti sadilnega materiala za ustrezno sorto zadevne vrste, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 2. V takem primeru je treba uporabiti sadilni material, ki ni obdelan s proizvodi, ki niso uvrščeni na seznam v oddelku B Priloge II, če je na voljo na trgu Skupnosti. Države članice obvestijo druge države članice in Komisijo o vseh dovoljenjih, izdanih v skladu s tem odstavkom.

(b) Postopek, določen v členu 14, se lahko uporablja pri odločanju o: — uvedbi omejitev prehodnega ukrepa iz pododstavka (a) za določene vrste in/ali tipe sadilnega materiala in/ali odsotnosti obdelave s kemikalijami, pred ►M15 31. december 2003 ◄ , — ohranitvi odstopanja, predpisanega v pododstavku (a), glede na določene vrste in/ali tipe sadilnega materiala ter glede na celotno Skupnost ali nekatere njene dele, še po ►M15 31. december 2003 ◄ , — uvedbi postopkovnih pravil in meril o odstopanju, navedenem v pododstavku (a), in ustreznem obveščanju zadevnih strokovnih organizacij, drugih držav članic in Komisije.

4. Pred ►M15 31. december 2002 ◄ Komisija pregleda določbe tega člena in zlasti odstavka 1(c) in odstavka 2 ter predloži ustrezne predloge za morebitno spremembo.

▼M10

Člen 6a

1. V tem členu pomenijo „sadike“ celotne sadike, namenjene za sajenje za rastlinsko pridelavo.

2. Postopek ekološke pridelave pomeni, da če proizvajalci uporabljajo samo sadike, so bile te pridelane v skladu s členom 6.

3. Z odstopanjem od odstavka 2 se sadike, ki niso pridobljene s postopki ekološke pridelave, lahko uporabljajo v prehodnem obdobju, ki se izteče 31. decembra 1997, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) pristojni organ oblasti države članice odobri uporabo potem, ko uporabnik ali uporabniki tega materiala kontrolnemu organu oblasti ali organu države članice zadostno dokažejo, da na trgu Skupnosti ni bilo mogoče dobiti ustrezne sorte zadevne vrste;

(b) sadike od sejanja niso bile obdelane z nobenimi drugimi proizvodi, razen tistih s seznama v oddelkih A in B Priloge II;

(c) sadike izvirajo od proizvajalca, ki je sprejel sistem kontrolnih pregledov, enakovreden ureditvi iz člena 9, in je privolil v uporabo omejitve iz pododstavka (b); ta določba začne veljati 1. januarja 1996;

(d) po sajenju je treba sadike gojiti v skladu z določbami člena 6(1)(a) in (b) v obdobju vsaj šest tednov pred spravilom;

(e) označevanje vsakega proizvoda, ki vsebuje sestavine, pridobljene iz takih sadik, lahko izključuje označbo iz člena 10;

(f) brez poseganja v vse omejitve, ki so posledica postopka iz odstavka 4, se vsa dovoljenja, izdana na podlagi tega odstavka umaknejo, takoj ko ni več pomanjkanja, in se iztečejo najpozneje 31. decembra 1997.

4a. Kadar se izda dovoljenje iz odstavka 3, država članica drugi državi članici in Komisiji takoj posreduje naslednje podatke:

— datum dovoljenja,

— ime zadevne sorte in vrste,

— zahtevane količine in utemeljitev količin,

— pričakovano obdobje shranjevanja,

— vse druge informacije, ki jih Komisija ali države članice zahtevajo.

4b. Če informacije, ki jih država članica posreduje Komisiji in državi članici, ki je izdala dovoljenje, kažejo, da je ustrezna sorta na voljo v obdobju shranjevanja, država članica razmisli o umiku dovoljenja ali skrajšanju njegove veljavnosti ter obvesti Komisijo in druge države članice o izvedenih ukrepih v desetih dneh od datuma prejema navedenih informacij.

4c. Na zahtevo države članice ali na pobudo Komisije se zadeva predloži v preučitev odboru iz člena 14. V skladu s postopkom, določenim v členu 14, se lahko odloči, da se dovoljenje umakne ali spremeni obdobje veljavnosti.

▼B

Člen 7

▼M15

1. Proizvode, ki jih na datum sprejetja te uredbe ni dovoljeno uporabljati za namen, opredeljen v členu 6(1)(b), se lahko vključi v Prilogo II, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) če se uporabljajo za zatiranje/obvladovanje rastlinskih škodljivcev ali bolezni ali za čiščenje ali razkuževanje zgradb in napeljave za živino: — so nujni pri obvladovanju škodljivega organizma ali določene bolezni, za katere ni na voljo drugih bioloških, kulturnih, fizikalnih ali vzrejnih možnosti, ter — pogoji za njihovo uporabo izključujejo kakršenkoli neposreden stik s semenom, poljščino, proizvodi iz poljščin ali živino in živalskimi proizvodi; kljub temu je pri trajnicah neposredni stik dovoljen, a samo izven rastne dobe užitnih delov (sadežev), pod pogojem, da se zaradi te uporabe v užitnih delih posredno ne pojavijo razgradni produkti proizvoda, in — njihova uporaba nima za posledico nesprejemljivih vplivov na okolje ali onesnaženja okolja ali pa k temu ne prispeva;

▼B

(b) če se uporabljajo za gnojenje ali izboljšavo tal: — so nujni zaradi posebnih prehranskih zahtev posevka ali za posebne namene za izboljšavo tal, ki jih postopki iz Priloge I ne morejo izpolniti, ter — njihova uporaba ne povzroča nesprejemljivih učinkov na okolje ali ne prispeva k njegovemu onesnaženju.

▼M10

1a. Pogoji, predvideni v odstavku 1, se ne uporabljajo za proizvode, ki so bili v splošni rabi pred sprejetjem te uredbe v skladu s kodeksom ravnanja pri ekološkem kmetovanju, po katerem se ravna v Skupnosti.

▼M15

1b. Kar zadeva minerale in elemente v sledovih v prehrani živali se v Prilogo II lahko vključijo dodatni viri za te proizvode, pod pogojem, da so naravnega izvora ali, če to niso, umetnega, vendar v enaki obliki kakor naravni proizvodi.

▼B

2. Če je potrebno, se za katero koli sredstvo, vključeno v Prilogo II, lahko navede naslednje:

— podroben opis sredstva,

— pogoje uporabe in zahteve za sestavo in/ali za topnost, zlasti glede na potrebo, da se pri teh sredstvih zagotovi najmanjša prisotnost ostankov na užitnih delih rastline in užitnih rastlinskih proizvodih ter najmanjši vpliv na okolje,

— posebne zahteve označevanja proizvodov iz člena 1, kadar se taki proizvodi pridobivajo z uporabo nekaterih sredstev iz Priloge II.

3. Skladno s postopkom iz člena 14 Komisija sprejme spremembe Priloge II o vključitvi ali črtanju sredstev iz odstavka 1 ali vključitvi ali spremembah specifikacij iz odstavka 2.

4. Kadar država članica meni, da je proizvod treba dodati k Prilogi II ali da je Prilogo II treba spremeniti, zagotovi, da se dokumentacija z razlogi za vključitev ali spremembe uradno pošlje drugim državam članicam in Komisiji, ki dokumentacijo predloži odboru iz člena 14.







Kontrolni sistem

Člen 8

▼M28

1. Vsak pridelovalec, ki prideluje, pripravlja ali uvaža iz tretje države proizvode iz člena 1 zaradi poznejše prodaje, ali kdor prodaja te proizvode, mora:

(a) to dejavnost prijaviti pri pristojnem organu države članice, v kateri se dejavnost izvaja; ta prijava vsebuje podatke iz Priloge IV;

(b) podrediti svoje podjetje sistemu nadzora iz člena 9.

Države članice lahko izvzamejo od uporabe tega odstavka trgovce na drobno, ki te proizvode prodajajo neposredno končnemu potrošniku ali uporabniku, pod pogojem, da jih proizvajajo, pripravljajo ali skladiščijo samo v zvezi z zadevnim prodajnim mestom ali pa da jih ne uvažajo iz tretje države.

Če podjetje sklene pogodbo s tretjo stranjo za katero koli dejavnost iz prvega pododstavka, za to podjetje kljub temu veljajo zahteve iz točk (a) in (b), za vse dejavnosti podizvajalcev pa velja sistem nadzora iz člena 9.

▼B

2. Države članice določijo organ oblasti ali organ za sprejemanje prijav.

Države članice lahko predvidijo sporočanje vseh dodatnih podatkov, za katere menijo, da so potrebni za učinkovit nadzor nad zadevnimi pridelovalci.

3. Pristojni organ zagotovi, da je sprotno dopolnjen seznam z imeni in naslovi pridelovalcev, vključenih v kontrolni sistem, na voljo zainteresiranim stranem.

Člen 9

▼M28

1. Države članice uvedejo sistem nadzora, ki ga izvaja en ali več pristojnih inšpekcijskih organov in/ali odobreni zasebni organi, ki so mu podrejeni pridelovalci iz člena 8(1).

▼B

2. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da ima pridelovalec, ki ravna v skladu z določbami te uredbe in plačuje svoj prispevek za stroške kontrole, dostop do kontrolnega sistema.

3. Kontrolni sistem zajema najmanj uporabo previdnostnih in kontrolnih ukrepov, opredeljenih v Prilogi III.

4. Za uporabo kontrolnega sistema, ki ga vodijo zasebni organi, države članice določijo organ, ki je pristojen za odobritev takih organizacij in nadzor nad njimi.

5. Za odobritev zasebnega kontrolnega organa se upošteva naslednje:

(a) standardni kontrolni postopek, po katerem je treba ravnati, in vključuje podroben opis kontrolnih in previdnostnih ukrepov, ki jih organ izvaja pri pridelovalcih, ki so vključeni v kontrolo;

(b) sankcije, ki jih organ namerava uporabiti v primeru ►M10 nepravilnosti in/ali kršitve ◄ ;

(c) razpoložljivost ustreznih virov v obliki usposobljenih kadrov, upravnih in tehničnih zmogljivosti, kontrolne izkušnje in zanesljivost;

(d) objektivnost kontrolnega organa nasproti pridelovalcem, ki jih organ kontrolira;

6. Potem, ko je bil pristojni organ odobren, kontrolni organ oblasti:

(a) zagotovi, da so kontrole, ki jih kontrolni organ izvaja, objektivne;

(b) preveri učinkovitost kontrole;

(c) seznani se z ugotovljenimi ►M10 nepravilnostmi in/ali kršitvami ◄ in uporabljenimi sankcijami;

(d) prekliče odobritev kontrolnega organa, kadar ta ne izpolnjuje zahtev iz (a) in (b) ali ne izpolnjuje več meril iz odstavka 5 ali ne izpolnjuje zahtev, ►M10 določenih v odstavkih 7, 8, 9 in 11 ◄ .

▼M10

6a. Pred 1. januarjem 1996 države članice izdajo šifro vsakemu kontrolnemu organu ali organu oblasti, ki je odobren ali imenovan v skladu z določbami tega člena. O tem ustrezno obvestijo druge države članice in Komisijo; Komisija objavi šifre v seznamu, navedenem v zadnjem pododstavku člena 15.

▼B

7. Kontrolni organ oblasti in odobreni kontrolni organi iz odstavka 1:

(a) zagotovijo, da se pri kontroliranih podjetjih uporabljajo vsaj kontrolni in previdnostni ukrepi, opredeljeni v Prilogi III;

(b) ne posredujejo informacij in podatkov, ki jih pridobijo pri opravljanju kontrole, drugim osebam, razen tistim, ki so odgovorne za zadevno kmetijsko področje, ter pristojnim organom. ►M28 Vendar na zahtevo – ki je primerno utemeljena v zvezi s potrebo po zagotovitvi, da so proizvodi pridelani v skladu s to uredbo – izmenjujejo pomembne informacije o rezultatih svojih kontrolnih pregledov z drugimi inšpekcijskimi organi ali odobrenimi kontrolnimi organizacijami. Zgoraj navedene informacije lahko izmenjujejo tudi na lastno pobudo. ◄

8. Odobreni kontrolni organ:

(a) omogoči pristojnemu organu oblasti za namene kontrole dostop do svojih pisarniških prostorov in objektov, ter vse podatke in pomoč, ki jih organ oblasti morebiti potrebuje za izpolnjevanje svojih obveznosti po tej uredbi;

(b) vsako leto do 31. januarja pristojnemu organu oblasti države članice pošlje seznam pridelovalcev, ki so bili 31. decembra predhodnega leta predmet kontrolnega pregleda in ji predloži kratko in jedrnato letno poročilo.

9. Kontrolni organ oblasti in kontrolni organi iz odstavka 1:

▼M28

(a) zagotovijo, da se – če se odkrije nepravilnost v zvezi z izvajanjem bodisi členov 5 in 6 ali določb iz členov 3 in 4 Uredbe Komisije (ES) št. 223/2003 z dne 5. februarja 2003 o zahtevah glede označevanja v zvezi s postopki ekološke pridelave krme, krmne mešanice in posamičnih krmil ( 16 ) bodisi ukrepov iz Priloge III – odstranijo označbe iz člena 2 o postopku ekološke pridelave s celotne pošiljke ali proizvodne serije, pri kateri je bila nepravilnost ugotovljena;

▼B

(b) kadar se ugotovi nedvoumna kršitev ali kršitev z dolgotrajnimi učinki, zadevnemu pridelovalcu za obdobje, ki ga določijo skupaj s pristojnim organom oblasti države članice, prepovejo trženje proizvodov, označenih z označbo o postopku ekološke pridelave.

10. Skladno s postopkom iz člena 14 se lahko sprejme naslednje:

(a) podrobna pravila o zahtevah iz odstavka 5 in ukrepih iz odstavka 6;

(b) izvedbene določbe za ukrepe po odstavku 9.

▼M10

11. Od 1. januarja 1998 in brez poseganja v določbe odstavkov 5 in 6 morajo odobreni kontrolni organi izpolnjevati zahteve, določene v pogojih standarda EN 45011 ►M15 ————— ◄ .

▼M15

12.

(a) Brez poseganja v določbe Priloge III države članice za pridelavo mesa v živinoreji zagotovijo, da se kontrolni pregledi izvajajo v vseh fazah pridelave, zakola, razseka in vseh drugih oblik priprave do prodaje kupcu, da zagotovijo, kolikor je tehnično mogoče, sledljivost živalskih proizvodov med pridelavo, predelavo in vseh drugih pripravljalnih verigah od enote za pridelavo do enote končnega pakiranja in/ali označevanja. Komisijo skupaj s poročilom o nadzoru, navedenem v členu 15, obvestijo o sprejetih ukrepih in spremljanju izvajanja ukrepov.

(b) Za ostale živalske proizvode, razen mesa, bodo v Prilogi III opredeljene dodatne določbe za zagotavljanje, kolikor je tehnično mogoče, sledljivosti živalskih proizvodov.

(c) V vsakem primeru ukrepi, sprejeti na podlagi člena 9, zagotovijo, da se potrošnikom zajamči, da so bili proizvodi pridelani v skladu s to uredbo.

▼B







Označba, da so proizvodi zajeti v sistemu kontrole

Člen 10

▼M10

1. Označba in/ali logo, prikazan v Prilogi V, ki označuje, da so proizvodi zajeti v posebnem kontrolnem sistemu, se lahko pritrdi na etiketo proizvodov, kakor so navedeni v členu 1, samo, kadar:

(a) ti proizvodi izpolnjujejo zahteve člena 5(1) ali (3);

▼C2

(b) so ti proizvodi podvrženi sistemu nadzora iz člena 9 ali so bili uvoženi v skladu s členom 11; vendar se v primeru uvoza proizvodov v skladu s členom 11(6) sistem nadzora izvaja v skladu z zahtevami, ki so enakovredne tistim iz člena 9, zlasti odstavka 4 člena 9;

▼M10

(c) proizvajalec ali pripravljavec te proizvode proda neposredno končnemu potrošniku v zapečateni embalaži ali jih daje v promet kot predpakirana živila; pri neposredni prodaji končnemu potrošniku s strani proizvajalca ali pripravljavca se zapečatena embalaža ne zahteva, če označevanje omogoča, da se proizvod, ki mora imeti to označbo, jasno in nedvoumno prepozna;

(d) je na etiketi prikazano ime in/ali firma proizvajalca, pripravljavca ali prodajalca skupaj z imenom ali šifro kontrolnega organa oblasti ali organa kot tudi vsaka oznaka, ki se zahteva v skladu z ustreznimi predpisi o označevanju živil v skladu z zakonodajo Skupnosti.

▼B

2. Na oznaki ali reklamnemu gradivu ne sme biti nobenega opozorila, ki bi kupca napeljeval na to, da označba iz Priloge V predstavlja jamstvo za večjo organoleptično, hranilno ali zdravilno vrednost.

3. Kontrolni organ oblasti in kontrolni organi iz člena 9(1) morajo:

(a) zagotoviti, da se, kadar se odkrije nepravilnost po ►M10 členih 5 in 6 ◄ ali v zvezi z ukrepi iz Priloge III, označbe, prikazane v Prilogi V, odstranijo iz celotne pošiljke ali proizvodne serije, na kateri je bila zadevna nepravilnost ugotovljena;

(b) kadar se ugotovi nedvoumna kršitev ali kršitev z dolgotrajnimi učinki, zadevnemu pridelovalcu za obdobje, ki ga določijo skupaj s pristojnim organom oblasti države članice, odvzamejo pravico do uporabe označbe, prikazane v Prilogi V.

4. Kadar se odkrijejo nekatere kršitve členov 5, 6, in 7 ali zahtev ter ukrepov iz Priloge III, se lahko skladno s postopkom iz člena 14 sprejmejo določbe o odvzemu pravice do uporabe označbe, prikazane v Prilogi V.

▼M10







Splošni izvršilni ukrepi

Člen 10a

1. Kadar država članica pri proizvodu, ki izvira iz druge države članice in nosi označbe iz člena 2 in/ali Priloge V, ugotovi nepravilnosti ali kršitve v zvezi z uporabo te uredbe, o tem ustrezno obvesti državo članico, ki je imenovala kontrolni organ oblasti ali odobrila kontrolni organ, in Komisijo.

2. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za preprečitev goljufive uporabe označb, navedenih v členu 2 in/ali Prilogi V.

▼B







Uvozi iz tretjih držav

▼M41

Člen 11

1. Proizvod, uvožen iz tretje države, se lahko da na trg Skupnosti z označbo s sklicevanjem na postopek ekološke pridelave, pod pogojem da:

(a) je proizvod skladen z določbami iz členov 5 in 6 te uredbe;

(b) so vsi izvajalci, vključno z izvozniki, predložili svoje dejavnosti kontrolnemu organu ali kontrolnemu organu oblasti, priznanemu v skladu z odstavkom 2; in

(c) lahko zadevni izvajalci uvoznikom ali nacionalnim organom v vsakem trenutku predložijo dokazila, na podlagi katerih je mogoče identificirati izvajalca, ki je izvedel zadnjo operacijo, vrsto ali serijo proizvodov pod njegovim nadzorom, ter preveriti, ali izvajalec izpolnjuje pogoje iz točk (a) in (b), ter obdobje veljavnosti.

2. Komisija v skladu s postopkom iz člena 14(2) prizna kontrolne organe in kontrolne organe oblasti iz odstavka 1(b), vključno s kontrolnimi organi in kontrolnimi organi oblasti iz člena 9, pristojne za izvajanje kontrol in izdajanje dokazil iz odstavka 1(c) v tretjih državah, ter sestavi seznam teh kontrolnih organov in kontrolnih organov oblasti.

Kontrolni organi so akreditirani po ustreznem Evropskem standardu EN 45011 ali zadnji različici ISO smernice 65 „Splošne zahteve za telesa, ki upravljajo s sistemi potrjevanja proizvodov“, ki je bila objavljena v seriji C Uradnega lista Evropske unije. Dejavnosti kontrolnega organa so podvržene rednim ocenam na kraju samem, spremljanju in večletni ponovni oceni s strani akreditacijskega organa.

Pri preučevanju prošenj za priznanje Komisija pozove kontrolni organ ali kontrolni organ oblasti, da predloži vse potrebne informacije. Komisija lahko tudi pooblasti strokovnjake, da na kraju samem pregledajo pravila pridelave in kontrolne dejavnosti, ki jih v tretji državi izvaja zadevni kontrolni organ ali kontrolni organ oblasti.

Priznani kontrolni organi ali kontrolni organi oblasti zagotovijo ocenjevalna poročila, ki jih izda akreditacijski organ ali po potrebi pristojni organ, o redni oceni na kraju samem, spremljanju in večletni ponovni oceni njihovih dejavnostih.

Komisija s pomočjo držav članic na podlagi ocenjevalnih poročil zagotovi ustrezen nadzor priznanih kontrolnih organov in kontrolnih organov oblasti z rednimi pregledi njihovih priznanj. Vrsta nadzora se določi na podlagi ocene tveganja za nepravilnosti ali kršenje določb te uredbe oziroma na podlagi ocene tveganja za nepravilnosti ali kršenje določb, sprejetih na podlagi te uredbe.

3. Proizvod, uvožen iz tretje države, se prav tako lahko da na trg Skupnosti z označbo s sklicevanjem na postopek ekološke pridelave, pod pogojem da:

(a) je bil proizvod pridelan v skladu s standardi pridelave, ki so enakovredni pravilom pridelave, ki so v členih 5 in 6 določeni za ekološko pridelavo v Skupnosti;

(b) so bili izvajalci podvrženi kontrolnim ukrepom z enakovredno učinkovitostjo tistim iz členov 8 in 9 ter so se ti kontrolni ukrepi stalno in dejansko uporabljali;

(c) so izvajalci na vseh stopnjah pridelave, priprave in distribucije v tretji državi svoje dejavnosti predložili kontrolnemu sistemu, priznanemu v skladu z odstavkom 4, ali kontrolnemu organu in kontrolnemu organu oblasti, priznanemu v skladu z odstavkom 5; in

(d) ima proizvod potrdilo o kontrolnem pregledu, ki so ga izdali pristojni organi, kontrolni organi ali kontrolni organi oblasti tretje države, priznani v skladu z odstavkom 4, ali ga je izdal kontrolni organ ali kontrolni organ oblasti, priznan v skladu z odstavkom 5; potrdilo potrjuje, da proizvod izpolnjuje pogoje iz tega odstavka. Izvirnik potrdila mora spremljati blago do prostorov prvega prejemnika. Zatem mora uvoznik potrdilo hraniti najmanj dve leti in ga dati na razpolago kontrolnemu organu in po potrebi kontrolnemu organu oblasti.

4. Komisija lahko v skladu s postopkom iz člena 14(2) prizna tretje države, katerih sistem pridelave je v skladu s pravili z enakovredno učinkovitostjo kot pravila, določena v členih 5 in 6, in katerih kontrolni sistem je enakovreden tistemu iz členov 8 in 9, ter lahko oblikuje seznam takih držav. Ocena enakovrednosti upošteva smernice CAC/GL 32 Codex Alimentarius.

Pri preučevanju prošenj za priznanje Komisija pozove tretjo državo, da predloži vse potrebne informacije. Komisija lahko strokovnjakom poveri nalogo, da na kraju samem preučijo pravila pridelave in kontrolni sistem zadevne tretje države.

Tako priznane tretje države vsako leto do 31. marca Komisiji posredujejo strnjeno letno poročilo o izvajanju in izvrševanju njihovih kontrolnih sistemov.

Komisija s pomočjo držav članic na podlagi informacij iz letnih poročil zagotovi ustrezen nadzor priznanih tretjih držav z rednimi pregledi njihovih priznanj. Vrsta nadzora se določi na podlagi ocene tveganja za nepravilnosti ali kršenje določb te uredbe oziroma na podlagi ocene tveganja za nepravilnosti ali kršenje določb, sprejetih na podlagi te uredbe.

5. Za proizvode, ki niso uvoženi v skladu z odstavkom 1 in niso uvoženi iz tretje države, ki je priznana v skladu s členom 4, lahko Komisija v skladu s postopkom iz člena 14(2) prizna kontrolne organe ali kontrolne organe oblasti, vključno s kontrolnimi organi ali kontrolnimi organi oblasti iz člena 9, ki so pristojni za izvajanje kontrol in izdajanje potrdil v tretjih državah za namene iz odstavka 3, ter sestavi seznam teh kontrolnih organov ali kontrolnih organov oblasti. Ocena enakovrednosti upošteva smernice CAC/GL 32 Codex Alimentarius.

Komisija preuči vse prošnje za priznanje, ki jih vloži kontrolni organ ali kontrolni organ oblasti v tretji državi.

Pri preučevanju prošenj za priznanje Komisija pozove kontrolni organ ali kontrolni organ oblast, da predloži vse potrebne informacije. Dejavnosti kontrolnega organa ali kontrolnega organa oblasti so podvržene rednim ocenam na kraju samem, spremljanju in večletni ponovni oceni s strani akreditacijskega organa ali po potrebi s strani pristojnega organa. Komisija lahko strokovnjakom poveri nalogo, da na kraju samem preučijo pravila pridelave in kontrolne dejavnosti, ki jih v tretji državi izvaja zadevni kontrolni organ ali kontrolni organ oblasti.

Priznani kontrolni organi ali kontrolni organi oblasti o svojih dejavnostih zagotovijo ocenjevalna poročila, ki jih izda akreditacijski organ ali po potrebi pristojni organ o rednem ocenjevanju na kraju samem, spremljanju in večletni ponovni oceni.

Komisija s pomočjo držav članic na podlagi teh ocenjevalnih poročil zagotovi ustrezen nadzor priznanih kontrolnih organov ali kontrolnih organov oblasti z rednimi pregledi njihovih priznanj. Vrsta nadzora se določi na podlagi ocene tveganja za nepravilnosti ali kršenje določb te uredbe oziroma na podlagi ocene tveganja za nepravilnosti ali kršenje določb, sprejetih na podlagi te uredbe.

6. V obdobju, ki se začne 1. januarja 2007 in se konča 12 mesecev po objavi prvega seznama kontrolnih organov ali kontrolnih organov oblasti, priznanih v skladu s členom 5, pristojni organ države članice lahko dovoli uvoznikom – če so prijavili svoje dejavnosti v skladu s členom 8(1) – da v zadevni državi članici dajejo na trg proizvode, uvožene iz tretjih držav, ki niso uvrščene na seznam iz odstavka 4, če uvoznik predloži zadostne dokaze, iz katerih je razvidno, da so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (b) odstavka 3. Če ti pogoji več niso izpolnjeni, se dovoljenje takoj odvzame. Veljavnost dovoljenj se izteče najkasneje 24 mesecev po objavi prvega seznama kontrolnih organov ali kontrolnih organov oblasti, priznanih v skladu z odstavkom 5. Uvoženi proizvod ima potrdilo o kontroli, ki ga izda organ ali organ oblasti, ki je bil s strani pristojnega organa države članice odobren za izdajanje potrdil o kontroli.

Izvirnik potrdila mora spremljati blago do prostorov prvega prejemnika. Zatem mora uvoznik potrdilo hraniti najmanj dve leti in ga dati na razpolago kontrolnemu organu in po potrebi kontrolnemu organu oblasti.

Vsaka država članica obvesti druge države članice in Komisijo o vsakem dovoljenju, podeljenem v skladu s tem odstavkom, vključno z informacijami o standardih pridelave in zadevnem kontrolnem sistemu.

Na zahtevo države članice ali na pobudo Komisije dovoljenje, podeljeno v skladu s tem odstavkom, preuči odbor iz člena 14. Če pregled pokaže, da pogoji iz točk (a) in (b) odstavka 3 tega člena niso izpolnjeni, Komisija zahteva od države članice, ki je dovoljenje podelila, da ga umakne.

Veljavnost vseh dovoljenj za trženje proizvodov, uvoženih iz tretje države, ki so bila uvoznikom podeljena s strani pristojnega organa pred 31. decembrom 2006, se izteče najkasneje 31. decembra 2007.

7. Komisija v skladu s postopkom iz člena 14(2) sprejme podrobnejša pravila za uporabo tega člena in zlasti glede:

(a) meril in postopkov, ki se jih upošteva v zvezi s priznavanjem tretjih držav ter kontrolnih organov in kontrolnih organov oblasti, vključno z objavo seznamov priznanih tretjih držav ter kontrolnih organov in kontrolnih organov oblasti;

(b) dokazil iz odstavka 1 in potrdila iz odstavkov 3(d) in 6 tega člena, ob upoštevanju prednosti elektronskega izdajanja potrdil, ki vključuje tudi boljšo zaščito pred goljufijami.

▼B







Prosti pretok v Skupnosti

Člen 12

Države članice zaradi postopka pridelave, etiketiranja ali predstavljanja ne smejo prepovedati ali omejiti trženja proizvodov, določenih v členu 1, ki izpolnjujejo zahteve te uredbe.

▼M15

Kar zadeva pravila o živinoreji iz dela B Priloge I, države članice lahko uporabijo strožja pravila za živino in živalske proizvode, pridelane na njihovem ozemlju, pod pogojem, da so v skladu z zakonodajo Skupnosti in ne prepovedujejo ali omejujejo trženja drugih živali in živalskih proizvodov, ki izpolnjujejo zahteve te uredbe.

▼B







Upravne določbe in izvajanje

▼M15

Člen 13

V skladu s postopkom iz člena 14 se lahko sprejme naslednje:

— podrobna pravila za uporabo te uredbe,

— spremembe k prilogam od I do IV, VI, VII in VIII,

— spremembe k Prilogi V, da se opredeli logotip Skupnosti, ki spremlja ali nadomesti navedbo, da so proizvodi zajeti v kontrolnem sistemu,

— omejitve in izvedbene ukrepe za uporabo odstopanja, navedenega v členu 6, (1)(d) za veterinarska zdravila,

— izvedbene ukrepe v skladu z znanstvenimi izsledki ali tehničnim napredkom za uporabo prepovedi uporabe GSO in proizvodov iz GSO, zlasti z upoštevanjem minimalne vrednosti za neizogibno onesnaženje, ki ne sme biti presežena.

▼M25

Člen 14

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 17 ).

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 15

Vsako leto pred 1. julijem države članice Komisijo obvestijo o ukrepih za izvajanje te uredbe, sprejetih v predhodnem letu, zlasti pa sporočijo:

— seznam pridelovalcev, ki so do 31. decembra predhodnega leta poslali prijavo skladno s členom 8(1)(a) in so predmet kontrolnega sistema iz člena 9,

— poročilo o nadzoru po členu 9(6).

Vsako leto do 31. marca države članice Komisijo obvestijo o seznamu kontrolnih organov, odobrenih 31. decembra predhodnega leta, njihovi pravni in upravni organizaciji, njihovem standardnem inšpekcijskem postopku, njihovih ureditvah sankcij in, kadar je to primerno, njihovih oznakah.

Komisija vsako leto v seriji „C“Uradnega lista Evropskih skupnosti objavi sezname odobrenih organov, o katerih so jo obvestili do roka, določenega v prejšnjem pododstavku.

▼M15

Člen 15a

Vsako leto se v proračunskem postopku namenijo potrebna dodeljena proračunska sredstva za izvajanje ukrepov iz te uredbe, zlasti tistih, ki jih bo izvajala Komisija, z namenom uresničevanja ciljev, določenih v členih 9 in 11 ter tehničnih prilogah.

▼B

Člen 16

1. Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

2. V devet mesecih po začetku veljavnosti te uredbe začnejo države članice izvajati člena 8 in 9.

▼M2

3. Člen 5, člen 8(1) in člen 11(1) se uporabljajo od 1. januarja 1993.

▼M41 —————

▼B

Za namene skladnosti s preusmeritvenim obdobjem, navedenem v odstavku 1 Priloge I, se upošteva obdobje, ki je poteklo pred začetkom veljavnosti te uredbe, kadar lahko pridelovalec kontrolnemu organu zadostno dokaže, da je v tem obdobju prideloval skladno z veljavnimi nacionalnimi določbami, ali, če teh ni bilo, v skladu s priznanimi mednarodnimi standardi za ekološko pridelavo.

4. V obdobju dvanajst mesecev po začetku veljavnosti te uredbe lahko države članice z odstopanjem od člena 6(1) na svojem ozemlju odobrijo uporabo proizvodov, ki vsebujejo snovi, ki niso uvrščene v Prilogo II, kadar menijo, da so izpolnjene zahteve člena 7(1).

5. V obdobju, ki se izteče 12 mesecev po določitvi Priloge VI skladno s členom 5(7), lahko države članice skladno s svojimi nacionalnimi določbami še naprej dovolijo uporabo snovi, ki niso uvrščene na seznam v navedeni Prilogi VI.

6. Vse države članice obvestijo druge države članice in Komisijo o snoveh, dovoljenih na podlagi odstavkov 4 in 5.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA I

NAČELA EKOLOŠKE PRIDELAVE NA RAVNI KMETIJE

▼M15

A. RASTLINE IN RASTLINSKI PROIZVODI

▼M22

1.1 Načela iz člena 6(1)(a), (b) in (d) in zlasti iz te priloge so se na zemljiščih morala običajno uporabljati v obdobju preusmeritve vsaj dve leti pred setvijo ali, če gre za travinje, vsaj dve leti pred koriščenjem travinja kot krme iz ekološkega kmetovanja ali, če gre za rastline trajnice, razen travinja, vsaj tri leta pred prvim pobiranjem pridelkov, kakor je navedeno v členu 1(1)(a). Obdobje preusmeritve se začne najprej z dnem, ko pridelovalec priglasi svojo dejavnost v skladu s členom 8 in svoje kmetijsko gospodarstvo vključi v kontrolni sistem, določen v členu 9.

1.2 Kontrolni organ oblasti ali organ pa se v soglasju s pristojnim organom oblasti lahko odloči, da z veljavnostjo za nazaj prizna katero koli predhodno obdobje kot del obdobja preusmeritve, v katerem: (a) so bile zemljiške parcele del programa, ki se je izvajal v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 2078/92 z dne 30. junija 1992 o postopkih kmetijske pridelave, združljivih z zahtevami varstva okolja in ohranjanja podeželja ( 18 ), ali s poglavjem VI Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi ali razveljavitvi določenih uredb ( 19 ), ali kot del drugega uradnega programa, če zadevni programi zagotavljajo, da se proizvodi, ki niso uvrščeni na seznam v delih A in B Priloge II, niso uporabljali na teh parcelah; ali (b) so bile parcele naravna ali kmetijska območja, ki niso bila obdelana s proizvodi, ki niso uvrščeni na seznam v delih A in B Priloge II. To obdobje se z veljavnostjo za nazaj lahko upošteva samo pod pogojem, da se kontrolnemu organu oblasti ali organu predloži ustrezen dokaz, ki potrjuje, da so se pogoji izpolnjevali v obdobju vsaj treh let.

1.3 Kontrolni organ oblasti ali organ se z odobritvijo pristojnega organa oblasti v nekaterih primerih lahko odloči za podaljšanje obdobja preusmeritve, ki je tako daljše od obdobja iz odstavka 1.1 ob upoštevanju predhodne uporabe zemljišča.

1.4 Če gre za zemljišča, ki so že preusmerjena ali proces preusmeritve v ekološko kmetovanje še traja, in se obdelujejo s proizvodi, ki niso uvrščeni na seznam v Prilogi II, lahko država članica skrajša obdobje preusmeritve na obdobje, krajše od določenega v odstavku 1.1, v naslednjih dveh primerih: (a) za zemljišča, obdelana s proizvodom, ki ni uvrščen na seznam v delu B Priloge II, v okviru obveznih ukrepov za nadziranje bolezni ali zatiranje škodljivcev, ki jih pristojni organ oblasti države članice uvede na svojem ozemlju ali na nekaterih delih svojega ozemlja za specifično rastlinsko pridelavo; (b) za zemljišča, obdelana s proizvodom, ki ni uvrščen na seznam v delih A ali B Priloge II, v okviru znanstvenih preskusov, ki jih odobri pristojni organ oblasti države članice. V teh primerih se obdobje preusmeritve določi ob upoštevanju vseh naslednjih točk: — proces razgradnje zadevnega fitofarmacevtskega sredstva mora ob koncu obdobja preusmeritve zagotoviti zanemarljivo raven ostankov v tleh oziroma, če gre za rastline trajnice, v rastlini, — letina po tretiranju se ne sme prodati s sklicevanjem na postopke ekološke pridelave, — zadevna država članica mora druge države članice in Komisijo obvestiti o svoji odločitvi o zahtevanem obveznem tretiranju.

▼M17 2.1 Rodovitnost in biološko aktivnost tal je treba vzdrževati ali povečati najprej z: (a) gojenjem stročnic, podorom ali rastlinami z globokimi koreninami v ustreznem večletnem načrtu kolobarjenja; (b) vključitvijo hlevskega gnoja iz ekološke živinoreje v skladu z določbami in v okviru omejitev točke 7.1 dela B te priloge; (c) vključitvijo drugega kompostiranega ali nekompostiranega organskega materiala iz gospodarstev, ki proizvajajo po pravilih te uredbe. 2.2 Druga organska ali mineralna gnojila, navedena v Prilogi II, se lahko izjemoma uporabljajo kot dopolnilo, če: — ustrezna oskrba pridelka v kolobarjenju s hranilnimi snovmi ali izboljšanje tal nista mogoča s postopki, določenimi v (a), (b) in (c) prejšnjega pododstavka, — glede na proizvode iz Priloge II, ki se nanašajo na hlevski gnoj in/ali živalske iztrebke: ti proizvodi se lahko uporabljajo samo, če se v kombinaciji s hlevskim gnojem iz točke 2(1)(b) zgoraj izpolnijo omejitve iz oddelka 7.1 dela B te priloge. 2.3 Za aktiviranje komposta se lahko uporabljajo ustrezni pripravki na rastlinski osnovi ali pripravki iz mikroorganizmov, ki niso gensko spremenjeni v smislu točke 12 člena 4. Tako imenovani „biodinamični pripravki“ iz kamene moke, hlevskega gnoja ali rastlin se lahko uporabljajo tudi za namene, zajete v tem odstavku in v odstavku 2.1. 2.4 Ustrezni pripravki iz mikroorganizmov, ki niso gensko spremenjeni v smislu točke 12 člena 4 in so na splošno dovoljeni v kmetijstvu v zadevni državi članici, se lahko uporabljajo za izboljšanje celotnega stanja tal ali dostopnosti hranilnih sestavin v tleh ali pridelkih, če je potrebo po taki uporabi potrdil kontrolni organ ali organ oblasti. ▼B

3. Škodljivce, bolezni in plevele se nadzoruje s kombinacijo naslednjih ukrepov: — izbira ustreznih vrst in sort, — ustrezni program kolobarjenja, — postopki mehanične obdelave, — varovanje naravnih sovražnikov škodljivcev z ukrepi, ki so zanje ugodni (npr. žive meje, gnezdišča, izpuščanje plenilcev), — odstranjevanje plevela z ognjem. K proizvodom v Prilogi II se je dovoljeno zateči samo v primerih neposredne ogroženosti pridelka.

▼M4

4. Nabiranje užitnih rastlin in njihovih delov, ki naravno rastejo na naravnih območjih, v gozdovih in na kmetijskih površinah, velja kot način ekološke pridelave pod pogojem, da: — ta območja niso bila obdelana z drugimi proizvodi kot tistimi, ki so navedeni v Prilogi II, najmanj tri leta pred nabiranjem, — nabiranje ne vpliva na stabilnost naravnega habitata ali ohranitev vrst na območju nabiranja.

▼M13

5. Za pridelavo gob se lahko uporabljajo substrati, če so sestavljeni samo iz naslednjih sestavin: 5.1 hlevskega gnoja in živalskih iztrebkov (vključno s proizvodi iz alinej od 1 do 4 dela A Priloge II k Uredbi (EGS) št. 2092/91): (a) iz kmetijskih gospodarstev, ki pridelujejo po postopku ekološke pridelave; (b) ali izpolnjujejo zahteve iz alinej od 1 do 4 dela A Priloge II k Uredbi (EGS) št. 2092/91, samo do 25 % ( 20 ) in samo če proizvoda pod 5.1(a) ni na voljo; 5.2 proizvodov kmetijskega izvora, razen zajetih v točki 5.1 (npr. slama), iz kmetijskih gospodarstev, ki pridelujejo po postopku ekološke pridelave; 5.3 šote, ki ni kemično obdelana; 5.4 lesa, ki po sečnji ni obdelan s kemikalijami; 5.5 mineralnih proizvodov iz dela A Priloge II k Uredbi (EGS) št. 2092/91, vode in zemlje.

▼M15

B. ŽIVINA IN ŽIVALSKI PROIZVODI IZ NASLEDNJIH VRST: GOVEDO (VKLJUČNO Z VRSTAMA BUBALUS IN BIZON), PRAŠIČI, OVCE, KOZE, KOPITARJI, PERUTNINA

1. Splošna načela

1.1 Živinoreja je sestavni del številnih kmetijskih gospodarstev, ki se ukvarjajo z ekološko pridelavo.

1.2 Živinoreja mora prispevati k ravnovesju kmetijskih proizvodnih sistemov z zagotavljanjem hranil za potrebe rastlinske pridelave in z izboljševanjem organskih snovi v tleh. Tako lahko pomaga vzpostaviti in ohranjati medsebojno odvisnost med tlemi in rastlinami, rastlinami in živalmi ter živalmi in tlemi. Kot del te zamisli pridelava brez uporabe tal („production hors sol“) ni v skladu s pravili te uredbe.

1.3 Uporaba obnovljivih naravnih virov (hlevski gnoj, stročnice in krmne rastline) v sistemu poljedelstva/živinoreje ter v pašnih sistemih omogoča dolgoročno ohranjanje in izboljševanje rodovitnosti tal ter prispeva k razvoju sonaravnega kmetijstva.

1.4 Ekološka živinoreja je dejavnost, povezana z zemljišči. Razen kadar je dovoljena izjema v tej prilogi, mora živina imeti dostop do površine za prosti izpust, število živali na enoto površine pa mora biti omejeno, da se zagotovi celostno upravljanje s poljščinami in živinorejo na pridelovalni enoti, s čimer se zmanjša na najmanjšo možno mero vsako obliko onesnaženja, zlasti tal in površinske vode ter podzemne vode. Število glav živine mora biti tesno povezano s površino, ki je na voljo, da se prepreči prekomerna popasenost površine in erozija ter omogoči raztros hlevskega gnoja, s čimer se je mogoče izogniti neželenemu učinku na okolje. Podrobna pravila o uporabi hlevskega gnoja so določena v oddelku 7.

1.5 Pri ekološki živinoreji je treba vso živino v eni in isti proizvodnji gojiti v skladu s pravili, določenimi v tej uredbi.

1.6 Živina, ki se ne goji v skladu z določbami te uredbe, se lahko nahaja na kmetijskem gospodarstvu pod pogojem, da se goji v enotah, kjer so zgradbe in zemljišče jasno ločeni od enot, kjer pridelujejo v skladu s pravili te uredbe, ter pod pogojem, da gre za drugo živalsko vrsto.

1.7 Z odstopanjem od tega načela se lahko živina, ki se ne goji v skladu z določbami te uredbe, v omejenem časovnem obdobju vsako leto pase na pašnikih enot, ki ravnajo v skladu s to uredbo, pod pogojem, da te živali izvirajo iz ekstenzivne živinoreje (kakor je opredeljeno v členu 6(5) Uredbe (ES) št. 950/97 ( 21 ); ali, da število drugih vrst živali, ki niso omenjene v navedeni uredbi, na hektar ne presega 170 kg dušika na leto/hektar, kakor je opredeljeno v Prilogi VII k tej uredbi), ter pod pogojem, da druge živali, za katere veljajo zahteve iz te uredbe, niso hkrati na tem pašniku. Kontrolni organ oblasti ali organ mora to odstopanje predhodno odobriti.

1.8 Z drugim odstopanjem od tega načela se živali, ki se gojijo v skladu z določbami te uredbe, lahko pasejo na skupni površini pod pogojem, da (a) na tem zemljišču vsaj tri leta niso bili uporabljeni drugi proizvodi razen dovoljenih v Prilogi II k tej uredbi; (b) vse živali, ki uporabljajo zadevno zemljišče in zanje ne veljajo zahteve te uredbe, izvirajo iz ekstenzivne reje, kakor je opredeljeno v členu 6(5) Uredbe (ES) št. 950/97, ali, pri drugih vrstah, ki niso omenjene v navedeni uredbi, število živali na hektar ustreza 170 kg dušika na leto/hektar, kakor je opredeljeno v Prilogi VII k tej uredbi; (c) se za vse živalske proizvode, pridobljene iz živali, ki se gojijo v skladu z določbami te uredbe, v času, ko uporabljajo to zemljišče, ne šteje, da so iz ekološke pridelave, razen v primeru, da se kontrolnemu organu oblasti ali organu lahko ustrezno dokaže, da so te živali pravilno ločene od drugih živali, ki izpolnjujejo zahteve te uredbe.

2. Preusmeritev

2.1 Preusmeritev zemljišč, povezanih z ekološko živinorejo

2.1.1 Kadar se proizvodna enota preusmeri, mora celotna površina enote, ki se uporablja za krmo živali, izpolnjevati pravila ekološke pridelave, pri čemer veljajo obdobja preusmeritve, opredeljena v delu A te priloge, ki se nanaša na rastline in rastlinske proizvode.

2.1.2 Z odstopanjem od tega načela se lahko obdobje preusmeritve skrajša na eno leto za pašnike, zunanje izpuste in površine za gibanje na prostem za nerastlinojede vrste živali. To obdobje se lahko skrajša na šest mesecev, kadar so se na zadevnem zemljišču v bližnji preteklosti uporabljali izključno proizvodi iz Priloge II k tej uredbi. Kontrolni organ oblasti ali organ mora to odstopanje odobriti.

2.2. Preusmeritev živine in živalskih proizvodov

2.2.1 Če se bodo živalski proizvodi prodajali kot ekološki proizvodi, je treba živino gojiti v skladu s pravili iz te uredbe vsaj: — 12 mesecev v primeru kopitarjev in goveda (vključno z vrstami bubalus in bizona) za pridelavo mesa, v vsakem primeru pa vsaj tri četrtine njihovega življenja, — šest mesecev v primeru malih prežvekovalcev in prašičev; v času prehodnega obdobja treh let, ki poteče 24. avgusta 2003, pa je to obdobje za prašiče štiri mesece, — šest mesecev v primeru živali za pridelavo mleka; v času prehodnega obdobja treh let, ki poteče 24. avgusta 2003, pa je to obdobje tri mesece, — 10 tednov za perutnino za pridelavo mesa, ki se uhlevi pred starostjo tri dni, — šest tednov v primeru perutnine za pridelavo jajc.

2.2.2 Z odstopanjem od odstavka 2.2.1 in zaradi sestave črede ali jate se teleta ali male prežvekovalce za pridelavo mesa lahko proda kot ekološko gojene v času prehodnega obdobja, ki poteče 31. decembra 2003, pod pogojem, da: — izvirajo iz ekstenzivne živinoreje, — se jih do prodaje ali zakola goji na enoti za ekološko pridelavo, teleta vsaj šest mesecev in male prežvekovalce vsaj dva meseca, — je izvor živali v skladu s pogoji, navedenimi v četrti in peti alinei odstavka 3.4.

2.3 Hkratna preusmeritev

2.3.1 Z odstopanjem od odstavkov 2.2.1, 4.2 in 4.4, če gre za hkratno preusmeritev celotne proizvodne enote vključno z živino, pašniki in/ali vsemi zemljišči, uporabljenimi za krmo živali, se skupno obdobje preusmeritve za živino, pašnike in/ali vsa zemljišča skrajša na 24 mesecev pod pogojem, da: (a) se odstopanje uporablja samo za obstoječe živali in njihove mladiče ter hkrati tudi za zemljišče, ki se uporablja za krmo živali/pašo, pred začetkom preusmeritve; (b) se živali v glavnem krmijo s proizvodi iz proizvodne enote.

3. Izvor živali

3.1 Pri izbiri pasem ali ras je treba upoštevati sposobnost živali za prilagoditev lokalnim razmeram, njihovo vitalnost in odpornost proti boleznim. Pasme in rase živali se izberejo tudi v izogib specifičnim boleznim ali zdravstvenim težavam, povezanimi z nekaterimi pasmami ali rasami, ki se uporabljajo v intenzivni prireji (npr. sindrom stresa pri prašičih, sindrom PSE, nenadna smrt, spontani splav, zapleteni porodi s carskim rezom itd.). Prednost imajo avtohtone pasme in rase.

3.2 FŽivina mora izvirati iz pridelovalnih enot, ki upoštevajo pravila o različnih vrstah živinoreje, določenih v členu 6 in v tej prilogi. Ta sistem pridelave se mora uporabljati celo življenje živali.

3.3 S prvim odstopanjem, ki ga mora kontrolni organ oblasti ali organ predhodno odobriti, se lahko preusmeri živina iz pridelovalne enote, ki ne upošteva pravil te uredbe.

3.4 ►M26 Če se prvič začne z rejo črede ali jate in število ekološko rejenih živali ni zadostno, se lahko na podlagi drugega odstopanja v ekološko proizvodno enoto rejenih živali vključi neekološko rejene živali pod naslednjimi pogoji: ▼M31 — kokoši nesnice in perutnina za prirejo mesa morajo biti stare manj kot tri dni, ▼M15 — mlad plemenski bivol mora biti mlajši kot šest mesecev, — plemenska teleta in žrebeta je treba vzrediti v skladu s pravili te uredbe takoj po odstavitvi in v vsakem primeru morajo biti mlajši kot šest mesecev, — plemenska jagnjeta in kozliče je treba vzrediti v skladu s pravili te uredbe takoj po odstavitvi in v vsakem primeru morajo biti mlajši kot 60 dni, — plemenske pujske je treba rediti v skladu s pravili te uredbe takoj po odstavitvi, tehtati pa morajo manj kot 35 kg. ◄

▼M31

3.5 To odstopanje mora predhodno odobriti inšpekcijski organ.

3.6 Na podlagi tretjega odstopanja obnovitev ali ponovno oblikovanje črede ali jate odobri nadzorni organ, če ekološko vzrejenih živali ni na voljo in v primeru: (a) visoke smrtnosti živali iz zdravstvenih razlogov ali zaradi elementarnih nesreč; (b) manj kot tri dni starih kokoši nesnic in perutnine za prirejo mesa; (c) plemenskih pujskov, ki jih je treba rediti v skladu s pravili te uredbe takoj po odstavitvi, tehtati pa morajo manj kot 35 kg. Primer iz točke (c) se odobri za prehodno obdobje, ki se izteče 31. julija 2006.

3.7 Ne glede na določbe iz točk 3.4 in 3.6, se lahko v primeru, da ekološko rejenih kokoši ni na voljo, v ekološko proizvodno enoto vključi manj kot 18 tednov stare neekološko rejene kokoši nesnice pod naslednjimi pogoji: — predhodna odobritev pristojnega organa, in — od 31. decembra 2005 se določbe iz odstavka 4 (Krma) in 5 (Preprečevanje bolezni in veterinarsko zdravljenje) te Priloge I uporablja za neekološko rejene kokoši, namenjene vključitvi v ekološke proizvodne enote.

▼M15

3.8 S četrtim odstopanjem, pri katerem je omejitev največ 10 % odraslih konj ali goveda (vključno z vrstama bubalus in bison) in 20 % odraslih prašičev, ovc in koz na leto se živina lahko pripelje, in sicer samice (ki še niso kotile), iz neekološko pridelovalnih živinorejskih kmetij zaradi dopolnjevanja naravnega prirastka in obnove črede ali jate, ko ekološko gojenih živali ni na voljo in samo, če je to odobril kontrolni organ oblasti ali organ.

3.9 Odstotki, določeni v zgoraj navedenem odstopanju, se ne uporabljajo za pridelovalne enote, ki imajo manj kakor 10 konj ali glav goveda ali manj kakor pet prašičev, ovc ali koz. Za te enote so vse obnovitve, kakor je navedeno zgoraj, omejene na največ eno žival na leto.

3.10 ►M26 Ti odstotki se lahko po izdanem mnenju in soglasju kontrolnega organa ali organa oblasti povečajo do največ 40 % v naslednjih posebnih primerih: — pri znatni razširitvi živinorejske kmetije, — pri zamenjavi pasme, — pri specializaciji na novo vrsto rejnih živali, — v primeru nevarnosti izgube pasem za kmetijstvo. Pri živalih teh pasem ni nujno, da gre za živali, ki še niso skotile. ◄

3.11 S petim odstopanjem se lahko samce za razplod pripelje iz živinorejskih farm, ki ne upoštevajo pravil ekološke pridelave, pod pogojem, da so živali potem gojijo in vedno hranijo v skladu s pravili, določenimi v tej uredbi.

3.12 Kadar živina izvira iz enot, ki ne upoštevajo te uredbe, je skladno s pogoji in omejitvami iz zgornjih odstavkov od 3.3 do 3.11 treba spoštovati roke iz odstavka 2.2.1, če se bodo proizvodi prodajali kot proizvodi iz ekološke pridelave, ter v teh rokih upoštevati pravila, določena v tej uredbi.

3.13 Kadar živina izvira iz enot, ki ne ravnajo v skladu s to uredbo, je treba posebno pozornost posvetiti ukrepom za zdravje živali. Glede na lokalne razmere lahko kontrolni organ oblasti ali organ uporabi posebne ukrepe, kakor so izločilni preskusi in karantena.

3.14 Komisija bo do 31. decembra 2003 predložila poročilo o razpoložljivosti izvorno gojene živine, s ciljem, da stalnemu odboru predloži ustrezen predlog, katerega namen je zagotoviti, da vse meso iz ekološke pridelave izvira od živali, ki so bile rojene in vzrejene na kmetijskem gospodarstvu z ekološko pridelavo.

4. Krma

4.1 Poleg zadovoljevanja prehrambenih potreb živine na različnih stopnjah razvoja je krma namenjena zagotavljanju kakovostne prireje in ne toliko povečanju prireje. Postopki pitanja so dovoljeni, dokler jih je v katerikoli fazi prireje mogoče vrniti na začetno stanje. Prisilno pitanje je prepovedano.

4.2 Živino je treba krmiti z ekološko pridelano krmo.

4.3 ►M26 Poleg tega je treba rejene živali vzrediti v skladu s pravili iz te priloge, ob uporabi krme iz zadevne enote ali, če to ni mogoče, ob uporabi krme iz drugih enot ali podjetij ob upoštevanju določb te uredbe. Poleg tega pa mora pri rastlinojedih živalih, razen med vsakoletnim o sezonskim premikom in pašo živali, najmanj 50 % krme izhajati iz lastne kmetije, če pa to ni izvedljivo, mora biti pridelana v sodelovanju z drugimi ekološkimi kmetijami. ◄

▼M45

4.4. Do 31. decembra 2008 lahko v povprečju do 50 % količine krme vsebuje krmila iz faze preusmeritve. Če krmila iz faze preusmeritve pridelujejo v enoti domačega kmetijskega gospodarstva, se ta odstotek lahko poveča na 80 %. Od 1. januarja 2009 lahko v povprečju do 30 % količine krme vsebuje krmila iz faze preusmeritve. Če krmila iz faze preusmeritve pridelujejo v enoti domačega kmetijskega gospodarstva, se ta odstotek lahko poveča na 60 %. Do 20 % skupne povprečne količine krmil za živali lahko izvira s paše ali je pridobljenih s trajnih pašnikov ali parcel s trajnimi krmnimi rastlinami v prvem letu preusmeritve, če so te površine del domačega kmetijskega gospodarstva in v zadnjih petih letih niso bile del ekološke proizvodne enote navedenega kmetijskega gospodarstva. Če se uporabljajo krmila iz faze preusmeritve in krmila, pridobljena s parcel v prvem letu preusmeritve, skupni delež takšnih krmil ne presega največjega možnega deleža iz prvega in drugega odstavka. Te vrednosti se izračunavajo letno kot odstotek suhe snovi v krmi kmetijskega izvora.

▼M15

4.5 Prehrana mladičev sesalcev mora temeljiti na naravnem mleku, po možnosti materinem. Vse sesalce je treba hraniti z naravnim mlekom v obdobju, ki je odvisno od posamezne vrste, najmanj tri mesece za govedo (vključno z vrstama bubalus in bizon) in kopitarje, 45 dni za ovce in koze ter 40 dni za prašiče.

4.6 Kadar je primerno, države članice določijo površine ali območja, kjer se izvaja sezonska selitev čred (vključno s selitvijo živali na gorske pašnike), brez poseganja v določbe o hranjenju živine, ki so določene v tej prilogi.

4.7 Sistemi gojenja rastlinojedih živali morajo v najvišji možni meri temeljiti na paši, glede na razpoložljivost pašnikov v različnih obdobjih leta. Vsaj 60 % suhe snovi v dnevnih količinah mora biti sestavljene iz vlaknin, sveže ali posušene krme ali silaže. Pri živalih za pridelavo mleka lahko kontrolni organ oblasti ali organ dovoli znižanje na 50 % za največ tri mesece v zgodnjem obdobju laktacije.

4.8 ►M32 Z odstopanjem od odstavka 4.2 je dovoljena uporaba omejenega deleža konvencionalne krme kmetijskega izvora, kadar kmet lahko zadostno dokaže kontrolnemu organu ali organu države članice, da ne more dobiti krme iz izključno ekološke proizvodnje. Najvišji odstotek dovoljene konvencionalne krme za obdobje 12 mesecev je: (a) za rastlinojedce: 5 % v obdobju od 25. avgusta 2005 do 31. decembra 2007; (b) za druge vrste: — 15 % v obdobju od 25. avgusta 2005 do 31. decembra 2007, — 10 % v obdobju od 1. januarja 2008 do 31. decembra 2009, — 5 % v obdobju od 1. januarja 2010 do 31. decembra 2011. Te vrednosti se izračunajo letno kot odstotek suhe snovi v krmi kmetijskega izvora. Najvišji dovoljeni odstotek konvencionalne krme v dnevnem obroku, razen v tistem obdobju, kadar vsako leto poteka sezonska selitev živali, mora biti 25 %, izračunan kot odstotek suhe snovi. ◄

4.9 ►M22 Z odstopanjem od odstavka 4.8 če pride do izgube pri pridelavi krme ali če se uvedejo omejitve, zlasti zaradi izjemnih vremenskih razmer, izbruhov nalezljivih bolezni, onesnaženja s strupenimi snovmi ali kot posledica požarov, pristojni organi oblasti države članice za omejeno obdobje in za točno določeno območje lahko dovolijo večji odstotek običajnih krmil, kadar je tako dovoljenje upravičeno. Z odobritvijo pristojnega organa oblasti kontrolni organ oblasti ali organ to odstopanje uporabi pri posameznih pridelovalcih. Države članice o odobrenih odstopanjih obvestijo druge države članice in Komisijo. ◄

▼M39

4.10 Ne glede na točko 4.13 se lahko živali med obdobji sezonske selitve pasejo po konvencionalnih površinah, ko se selijo peš z enega pašnega področja na drugega. Popasena konvencionalna krma v obliki trave in druge vegetacije, po kateri se živali pasejo, v tem obdobju ne presega 10 % skupnega letnega krmilnega obroka. Ta vrednost se izračuna kot odstotek suhe snovi v krmi kmetijskega izvora.

▼M26 —————

▼M15

4.11 Pri prašičih in perutnini je dnevni količini treba dodati vlaknine, svežo ali posušeno krmo ali silažo.

4.12 Kot dodatki ali predelovalni pripomočki pri siliranju se lahko uporabijo samo proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelkih 1.5 in 3.1 dela D v Prilogi II.

4.13 Konvencionalna posamična krmila kmetijskega izvora se lahko uporabljajo za krmo živali samo, če so uvrščena na seznam v oddelku 1 dela C Priloge II (posamična krmila rastlinskega izvora), ter zanje veljajo količinske omejitve, določene v tej prilogi, ter samo če se proizvajajo ali pripravljajo brez uporabe kemičnih topil.

4.14 Posamična krmila živalskega izvora (bodisi konvencionalna ali ekološko pridelana) se lahko uporabljajo samo, če so uvrščena na seznam v oddelku 2 dela C Priloge II in zanje veljajo količinske omejitve, določene v tej prilogi.

4.15 Najpozneje do 24. avgusta 2003 se bodo oddelki 1, 2, 3 dela C ter del D Priloge II pregledali, s ciljem, da se iz njih črtajo zlasti konvencionalna posamična krmila kmetijskega izvora, ki se v Skupnosti ekološko pridelujejo v zadostnih količinah.

4.16 Za zadovoljitev hranilnih potreb živine se v prehrani živali lahko uporabljajo samo proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelku 3 dela C Priloge II (posamična krmila mineralnega izvora) ter oddelkov 1.1 (elementi v sledeh) in 1.2 (vitamini, provitamini in kemično podrobno opredeljene snovi s podobnim učinkom) dela D.

4.17 ►M26 Za krmljenje živali se lahko za zgoraj navedene kategorije uporabljajo le proizvodi, navedeni v Prilogi II, del D, oddelki 1.3 (encimi), 1.4 (mikroorganizmi), 1.5 (konzervansi), 1.6 (sredstva za vezavo, sredstva proti sesirjenju in sredstva zavezavo), 1.7 (antioksidantska sredstva), 1.8 (silirni dodatki), 2 (določeni izdelki za prehrano živali) in 3 (predelovalni pripomočki v krmi). Antibiotikov, kokcidiostatikov, medicinskih snovi, snovi za pospeševanje rasti ali katerih koli drugih snovi, namenjenih spodbujanju rasti ali proizvodnje, se pri hranjenju živali ne sme uporabljati. ◄

4.18 Krma, posamična krmila, krmne mešanice, krmni dodatki, predelovalni pripomočki za krmo in nekateri proizvodi, ki se uporabljajo v prehrani živali, se ne smejo proizvajati z uporabo gensko spremenjenih organizmov ali proizvodov iz takih organizmov.

5. Preprečevanje bolezni in veterinarsko zdravljenje

5.1 Preprečevanje bolezni v ekološki živinoreji temelji na naslednjih načelih: (a) izbira ustreznih pasem ali sort živali, kakor je podrobno opredeljeno v oddelku 3; (b) izvajanje postopkov v živinoreji, ki ustrezajo potrebam vsake vrste živali in povečujejo njihovo odpornost proti bolezni in preprečujejo vnetja; (c) uporaba visokokakovostne krme v kombinaciji z rednim gibanjem in dostopom do pašnika, kar vpliva na spodbujanje naravne imunske obrambe živali; (d) zagotavljanje primerne gostote živine, s čimer se izognemo prevelikemu številu živali na enoto ter vsem posledičnim zdravstvenim težavam živali.

5.2 Zgoraj navedena načela bi morala omejiti zdravstvene težave živali, tako da jih je večinoma mogoče obvladovati s preventivnimi ukrepi.

5.3 Če kljub vsem zgoraj navedenim preventivnim ukrepom žival zboli ali se poškoduje, jo je treba takoj začeti zdraviti in jo primerno nastaniti, po potrebi z osamitvijo.

5.4 Uporaba veterinarskih zdravil v ekološki pridelavi se ravna v skladu z naslednjimi načeli: (a) fitoterapevtski (npr. rastlinski izvlečki (brez antibiotikov), esence, itd.), homeopatski izdelki (npr. rastlinske ali živalske substance ali minerali) in elementi v sledeh ter proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelku 3 dela C Priloge II, imajo prednost pred kemično sintetiziranimi alopatskimi veterinarskimi zdravili ali antibiotiki, pod pogojem, da njihov terapevtski učinek deluje pri izbrani vrsti živali in pri bolezenskem stanju, ki mu je zdravljenje namenjeno; (b) če uporaba zgoraj navedenih proizvodov ne bi bila učinkovita ali je njena učinkovitost pri zdravljenju bolezni ali poškodbe malo verjetna in je zdravljenje nujno potrebno za preprečitev trpljenja ali izčrpanosti živali, se smejo uporabiti kemično sintetizirana alopatska veterinarska zdravila ali antibiotiki, za kar je odgovoren veterinar; (c) prepovedana je uporaba kemično sintetiziranih alopatskih veterinarskih zdravil ali antibiotikov za preventivno zdravljenje.

5.5 Poleg zgoraj navedenih načel se uporabljajo tudi naslednja pravila: (a) prepovedana je uporaba snovi za spodbujanje rasti ali pridelave (vključno z antibiotiki, kokcidostatiki in drugimi umetnimi pripomočki za spodbujanje rasti) ter uporaba hormonov ali podobnih snovi za obvladovanje razploda (npr. indukcija ali sinhronizacija estrusa) ali za druge namene. Vendar se hormoni lahko dajejo posamezni živali kot oblika terapevtskega veterinarskega zdravljenja; (b) veterinarsko zdravljenje živali ali uporaba kemičnih sredstev v zgradbah, na opremi in v objektih, ki sta obvezna na podlagi nacionalne zakonodaje ali zakonodaje Skupnosti, se odobrita vključno z uporabo imunoloških veterinarskih zdravil, če se na posameznem območju, kjer je proizvodna enota, odkrije bolezen.

5.6 Kadarkoli je treba uporabiti veterinarska zdravila, je treba jasno zabeležiti vrsto proizvoda (vključno z navedbo vsebovanih aktivnih farmakoloških učinkovin) skupaj s podrobnostmi o diagnozi; posologijo; način dajanja zdravila; trajanje zdravljenja in zakonsko določeno karenco. Ti podatki se prijavijo kontrolnemu organu oblasti ali organu, preden se živina ali živalski proizvodi tržijo kot ekološko pridelani. Istovetnost zdravljene živine je treba nedvoumno opredeliti posamično, če gre za velike živali; posamično ali v seriji, če gre za perutnino in male živali.

5.7 Obdobje karence med zadnjim odmerkom alopatskega veterinarskega zdravila, ki ga je žival prejela v normalnih pogojih uporabe, in pridelavo ekološko pridelanih živil iz teh živali, je dvakratna zakonsko določena karenca ali, če to obdobje ni opredeljeno, 48 ur.

5.8 Razen cepljenj, zdravljenja zaradi zajedavcev in vseh obveznih programov za zatiranje bolezni, ki so jih pripravile države članice, kadar žival ali skupina živali prejme več kakor dve ali največ tri vrste zdravljenj s kemično-sintetiziranimi alopatskimi veterinarskimi zdravili ali antibiotiki v enem letu (ali več kakor eno vrsto zdravljenja, če je njihov reproduktivni življenjski ciklus krajši od enega leta) se zadevna domača živina ali iz nje pridobljeni proizvodi ne smejo prodajati kot proizvodi, pridelani v skladu s to uredbo, in domačo živino je treba vključiti v obdobja preusmeritve, določena v oddelku 2 te priloge, v soglasju s kontrolnim organom oblasti ali organom.

6. Živinorejske upravljavske prakse, prevoz in identifikacija živalskih proizvodov

6.1 Živinorejske prakse

6.1.1 Razmnoževanje ekološko gojene živine naj bi načeloma temeljilo na naravnih postopkih. Umetna osemenitev je dovoljena. Prepovedane pa so druge oblike umetne ali delno umetne oploditve (na primer prenos zarodka).

6.1.2 V ekološki pridelavi se posegi, kakor je povijanje repa ovce z elastičnim trakom, krajšanje repa, brušenje zob, obrezovanje kljuna in odstranjevanje rogov, ne smejo izvajati sistematično. Nekatere od teh posegov kontrolni organ oblasti ali organ lahko odobri zaradi varnosti (na primer odstranjevanje rogov mladim živalim) ali zaradi izboljšanja zdravja, počutja ali higiene živine. Take posege opravi usposobljeno osebje ob najprimernejši starosti živali, vsakršno trpljenje živali pa je treba zmanjšati na najmanjšo možno mero.

6.1.3 Fizična kastracija je dovoljena zaradi ohranjanja kakovosti proizvodov in tradicionalnih običajnih postopkov pridelave (mesnati prašiči, voli, kopuni itd.), toda samo pod pogoji iz zadnjega stavka odstavka 6.1.2.

6.1.4 Privezovanje živine je prepovedano. Z odstopanjem od tega načela ga lahko kontrolni organ oblasti ali organ odobri za posamezne živali, če proizvajalec utemelji, da je to potrebno zaradi varnosti ali dobrega počutja živali, in da je žival privezana samo določeno obdobje.

6.1.5 Z odstopanjem od določb iz odstavka 6.1.4 se živina lahko priveže v zgradbah, ki so že obstajale pred 24. avgustom 2000, pod pogojem, da imajo živali možnost rednega gibanja in da gojenje poteka skladno z zahtevami o dobrem počutju živali, vključno z udobno nastlanimi površinami in individualno obravnavo. To odstopanje, ki ga odobri kontrolni organ oblasti ali organ, se uporablja v prehodnem obdobju, ki poteče 31. decembra 2010.

6.1.6 Z nadaljnjim odstopanjem se govedo v manjših kmetijskih gospodarstvih lahko privezuje, če ga ni mogoče držati v skupinah, ki ustrezajo vedenjskim potrebam živali, vendar pa mora imeti vsaj dvakrat tedensko dostop do pašnikov, izpustov na prostem ali površin za prosto gibanje. To odstopanje, ki ga mora odobriti kontrolni organ oblasti ali organ, se uporablja za kmetijska gospodarstva, ki izpolnjujejo zahteve nacionalnih predpisov o ekološki prireji živine, ki se uporabljajo do 24. avgusta 2000, ali če teh ni, zasebnih standardov, ki so jih države članice sprejele ali priznale.

6.1.7 Pred 31. decembrom 2006 bo Komisija predložila poročilo o izvajanju določb odstavka 6.1.5.

6.1.8. Kadar se živina goji v skupinah, se velikost skupine prilagodi stopnji razvoja in vedenjskim potrebam zadevnih vrst živali. Prepovedano je gojiti živino v razmerah, ali jo krmiti na način, ki lahko povzroči anemijo.

6.1.9 Najnižja starost perutnine ob zakolu je: 81 dni za piščance, 150 dni za kopune, 49 dni za pekinške race, 70 dni za samice muškatnih rac, 84 dni za samce muškatnih rac, 92 dni za race vrste mallard, 94 dni za pegatke, 140 dni za purane in gosi za peko. Kadar rejci ne upoštevajo teh najnižjih starosti za zakol, morajo uporabljati počasi rastoče rase.

6.2 Prevoz

6.2.1 Prevoz živine se mora izvajati tako, da se omeji stres živali v skladu z ustrezno veljavno nacionalno zakonodajo ali zakonodajo Skupnosti. Natovarjanje in raztovarjanje se mora izvajati previdno in brez uporabe kakršne koli električne stimulacije za priganjanje živali. Prepovedana je uporaba kakršnih koli alopatskih pomirjeval pred in med prevozom.

6.2.2 V obdobju pred zakolom in v času zakola je z živino treba ravnati tako, da se stres živali zmanjša na najmanjšo možno mero.

6.3 Identifikacija živalskih proizvodov

6.3.1 V vseh fazah pridelave, priprave, prevoza in trženja je treba živino in živalske proizvode identificirati.

7. Hlevski gnoj

7.1 Celotna količina gnoja, kakor je opredeljeno v Direktivi 91/676/EGS ( 22 ), uporabljena na kmetijskem gospodarstvu, ne sme presegati 170 kg dušika na leto/hektar uporabljene kmetijske površine, kar je količina, ki je opredeljena v Prilogi III k zgoraj navedeni direktivi. Po potrebi se skupna gostota živali zmanjša, da ne pride do preseganja zgoraj navedene omejitve.

7.2 Za določitev ustrezne gostote živine, navedene zgoraj, pristojne oblasti držav članic določijo enote živine za različne kategorije živali, enakovredne 170 kg dušika na leto/hektar kmetijske površine, pri čemer za smernico vzamejo številke, določene v Prilogi VII.

7.3 Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o vsakem odstopanju od teh številk in navedejo razloge za spremembe. Ta zahteva se nanaša samo na izračun največjega števila glav živine zaradi zagotavljanja, da se ne preseže omejitev 170 kg dušika iz gnoja na leto/hektar. Ta zahteva ne vpliva na gostoto živali zaradi ohranjanja zdravja in dobrega počutja živali, določene v oddelku 8 v Prilogi VIII.

7.4 Kmetijska gospodarstva z ekološko pridelavo lahko vzpostavijo sodelovanj ►M22 izključno ◄ z drugimi kmetijskimi gospodarstvi in podjetji, ki ravnajo v skladu z določbami te uredbe, zaradi razporeditve odvečnega gnoja iz ekološke pridelave. Najvišja omejitev 170 kg dušika iz gnoja na leto/hektar uporabljane kmetijske površine se izračuna na podlagi vseh enot z ekološko pridelavo, ki so vpletene v tovrstno sodelovanje.

7.5 Države članice lahko postavijo nižje omejitve od opredeljenih v odstavkih od 7.1 do 7.4 ob upoštevanju značilnosti posamezne površine, uporabo drugih dušikovih gnojil na zemljišču ter oskrbo posevkov z dušikom iz tal.

7.6 Zmogljivost skladiščnih objektov za hlevski gnoj mora biti taka, da preprečuje onesnaženje vode z neposrednim odtekanjem ali površinskim odtokom in infiltracijo v tla.

7.7 Da bi zagotovili preudarno ravnanje z gnojili, mora zmogljivost tovrstnih skladiščnih objektov za hlevski gnoj presegati zmogljivost skladišča za najdaljše obdobje leta, v katerem je uporaba gnojila neprimerna (v skladu s kodeksi dobre kmetijske prakse, ki so jih izdale države članice) ali prepovedana v primerih, kadar je proizvodna enota na območju, ki je določeno kot območje občutljivo zaradi dušika.

8. Površine za prosto rejo in nastanitev živine

8.1 Splošna načela

8.1.1 Pogoji nastanitve živine morajo zadovoljevati biološke in etološke potrebe živine (npr. vedenjske potrebe glede ustreznega prostega gibanja in udobja). Živina mora imeti lahek dostop do krmljenja in napajanja. Izolacija, ogrevanje in prezračevanje zgradbe morajo zagotavljati, da so kroženje zraka, raven prahu, temperatura, relativna vlažnost zraka in koncentracija plinov v okviru omejitev, ki niso škodljive za živali. Zgradba mora dopuščati obilno naravno prezračevanje in osvetlitev z dnevno svetlobo.

8.1.2 Površine za prosto rejo, gibanje na prostem ali izpusti na prostem morajo po potrebi nuditi dovolj zaščite pred dežjem, vetrom, soncem in skrajnimi temperaturami, odvisno od lokalnih vremenskih razmer in posamezne pasme.

8.2 Gostota živali in preprečevanje prekomernega popasenja

8.2.1 Nastanitev živine ni obvezna na območjih s primernimi podnebnimi razmerami, ki živalim omogočajo življenje na prostem.

8.2.2 Gostota živali v zgradbah omogoča udobje in dobro počutje živali, kar je zlasti odvisno od vrste, pasme in starosti živali. Upošteva tudi vedenjske potrebe živali, ki so odvisne zlasti od velikosti skupine ter spola živali. Optimalna gostota je tista, ki živalim zagotavlja dobro počutje, tako da jim nudi dovolj prostora, na katerem lahko stojijo v naravni drži, se uležejo, obračajo in se negujejo ter se postavijo v vse naravne drže ter izvajajo vse naravne gibe, kot so pretegovanje in prhutanje s perutmi.

8.2.3 Najmanjša površina območij za notranjo nastanitev in najmanjše površine za gibanje na prostem ter druge značilnosti nastanitve za različne vrste in kategorije živali so določene v Prilogi VIII.

8.2.4 Gostota živali na zunanjih površinah, kakor so pašniki, druge travnate površine, goličave, mokrišča, površine z resjem ter druga naravna ali polnaravna bivalna okolja, mora biti dovolj nizka, da preprečuje razritje tal in prekomerno popasenje rastlinstva.

8.2.5 Nastanitev, staje, oprema in pripomočki morajo biti primerno očiščeni in razkuženi, da se prepreči navzkrižno okuženje ter razvoj organizmov, ki prenašajo bolezni. Za tovrstno čiščenje in razkuževanje zgradb in napeljave za živino se lahko uporabljajo samo proizvodi s seznama dela E Priloge II. Iztrebke, urin in nezaužito ali raztreseno/razlito hrano je treba odstranjevati tako pogosto, da se kar najbolj zmanjša smrad ter odvrne mrčes ali glodalci. Za odstranjevanje mrčesa in drugih škodljivcev v zgradbah in drugih napeljavah, kjer se zadržuje živina, se lahko uporabljajo samo proizvodi s seznama v delu B oddelka 2 Priloge II.

8.3 Sesalci

8.3.1 V skladu z določbami iz odstavka 5.3 morajo imeti vsi sesalci dostop do pašnika ali površine za gibanje na prostem ali izpusta na prostem, ki je lahko delno pokrit; živalim mora biti omogočeno, da te površine uporabljajo, kadar jim to narekuje fiziološka potreba ali pa vremenske razmere in stanje tal na teh površinah, razen če tega ne dopuščajo zahteve Skupnosti ali nacionalne zahteve v zvezi s posebnimi zdravstvenimi težavami živali. Rastlinojede živali morajo imeti dostop do paše, kadarkoli razmere to dovoljujejo.

8.3.2 Kadar imajo rastlinojede živali dostop do paše v pašnem obdobju in kadar sistem zimske nastanitve živalim dopušča prosto gibanje, se pozimi lahko opusti obveznost ureditve dostopa do površin za prosto gibanje ali izpusta na prostem.

8.3.3 Ne glede na zadnji stavek odstavka 8.3.1 morajo biki, starejši od enega leta, imeti dostop do paše ali površine za gibanje na prostem ali izpusta na prostem.

8.3.4 Z odstopanjem od odstavka 8.3.1 zadnja faza prireje goveda, prašičev in ovc za pridelavo mesa lahko poteka v prostorih pod pogojem, da takšno obdobje ne presega eno petino življenjske dobe živali, v vsakem primeru pa najdlje tri mesece.

8.3.5 Tla v nastanitvenem prostoru morajo biti gladka, vendar ne spolzka. Vsaj polovica skupne površine tal mora trdna, to je, da ne sme biti izdelana iz letvic ali mreže.

8.3.6 Nastanitev mora nuditi udobno, čisto in suho površino za ležanje/počitek ustrezne velikosti in trdne izdelave, ki ni iz letvic. Prostor za počitek mora biti suh in obilno prekrit z materialom za nastilj. Nastilj mora vsebovati slamo ali drug primeren naravni material. Nastilj se lahko izboljša in obogati s katerim koli mineralnim proizvodom, ki ga je dovoljeno uporabljati kot gnojilo v ekološki pridelavi v skladu z delom A Priloge II.

8.3.7 Pri gojenju telet morajo vsa gospodarstva brez odstopanja od 24. avgusta 2000 naprej ravnati v skladu z Direktivo 91/629/EGS ( 23 ) o določitvi minimalnih pogojev za zaščito telet. Prepovedana je nastanitev telet v ločene bokse od starosti enega tedna naprej.

8.3.8 Pri gojenju prašičev morajo vsa gospodarstva od 24. avgusta 2000 naprej ravnati v skladu z Direktivo Sveta 91/630/EGS ( 24 ) o določitvi minimalnih pogojev za zaščito prašičev. Svinje je treba gojiti v skupini, razen v zadnjem obdobju brejosti in v obdobju sesanja. Prašičkov se ne sme imeti na površinah brez nastilja ali v prašičjih kletkah. Površine za prosto gibanje morajo živalim dopuščati iztrebljanje in ritje. Za ritje se lahko uporabijo različni substrati.

8.4 Perutnina

8.4.1 Perutnino je treba gojiti na prostem in se je ne sme zadrževati v kletkah.

8.4.2 Vodna kokoš mora imeti, kadarkoli to dovoljujejo vremenske razmere, dostop do potoka, ribnika ali jezera, da so izpolnjene zahteve o dobrem počutju ali higienskih pogojih.

8.4.3 Zgradbe za vso perutnino morajo izpolnjevati naslednje najmanjše pogoje: — vsaj ena tretjina mora biti trdna, to je, da ni izdelana iz letvic ali mreže in prekrita z nastiljem, kakor je slama, žagovina, pesek ali šota, — v perutninskem hlevu za nesnice mora biti na voljo dovolj velik del površine tal za zbiranje perutninskega gnoja, — velikost in število lojtric morata biti sorazmerna z velikostjo skupine in ptic, kakor je določeno v Prilogi VIII, — imeti morajo vhodne/izhodne odprtine, ki ustrezajo velikosti ptic in morajo skupaj meriti vsaj 4 m na 100 m2 površine nastanitve, ki je pticam na voljo, — v posameznem perutninskem hlevu ne sme biti več kakor: — 4 800 piščancev, 3 000 nesnic, 5 200 pegatk, 4 000 samic muškatnih ali pekinških rac ali 3 200 samcev muškatnih ali pekinških rac ali drugih vrst rac, 2 500 kopunov, gosi ali puranov, — skupna uporabna površina perutninskih hlevov za perutnino za pridobivanje mesa na posamezni pridelovalni enoti ne sme presegati 1 600 m2.

8.4.4 Pri nesnicah se naravna svetloba lahko dopolni z umetno za zagotavljanje največ 16 ur svetlobe na dan in vsaj osem ur neprekinjenega nočnega počitka brez umetne svetlobe.

8.4.5 Perutnina mora imeti dostop do izpusta na prostem, kadarkoli vremenske razmere to dopuščajo in, če je le mogoče, mora imeti dostop vsaj eno tretjino svojega življenja. Ti izpusti na prostem morajo biti v glavnem poraščeni z rastlinjem, imeti objekte, v katere se živali lahko zatečejo, in živalim omogočajo lahek dostop do ustreznega števila napajalnikov in krmilnikov.

8.4.6 Iz zdravstvenih razlogov je treba pred vsako novo serijo gojene perutnine izprazniti zgradbe, v kateri so živali. V tem času je treba zgradbe in opremo očistiti in razkužiti. Po zaključenem gojenju serije perutnine je treba izpuste pustiti prazne, da se rastlinje lahko obraste in tudi zaradi zdravstvenih razlogov. Države članice bodo določile obdobje, ko morajo biti izpusti prazni ter svojo odločitev sporočile Komisiji in drugim državam članicam. Te zahteve se ne uporabljajo za manjše število perutnine, ki se ne zadržuje v izpustih in se ves dan giblje na prostem.

▼M38

8.4.7 Ne glede na določbe iz točk 8.4.2 in 8.4.5 sme biti perutnina v zaprtih prostorih, kadar omejitve, vključno z veterinarskimi omejitvami, sprejete na podlagi zakonodaje Skupnosti z namenom zaščite javnega zdravja ali zdravja živali, preprečujejo ali omejujejo dostop perutnine do izpusta na prosto. Kadar je perutnina v zaprtih prostorih, mora imeti stalen dostop do zadostnih količin vlaknin in primernega materiala za zadovoljitev njenih etoloških potreb. Komisija do 15. oktobra 2006 pregleda uporabo tega odstavka zlasti v zvezi z zahtevami glede dobrega počutja živali.

▼M15

8.5 Splošno odstopanje pri nastanitvi živine

8.5.1 Z odstopanjem od zahtev iz odstavkov 8.3.1, 8.4.2, 8.4.3 in 8.4.5 ter gostote živali iz Priloge VIII lahko pristojni organi oblasti držav članic odobrijo odstopanja od zahtev iz navedenih odstavkov in Priloge VIII za prehodno obdobje, ki poteče 31. decembra 2010. To odstopanje se lahko uporablja samo za živinorejska kmetijska gospodarstva z obstoječimi zgradbami zgrajenimi pred 24. avgustom 1999, če zgradbe za živino izpolnjujejo nacionalne predpise o ekološki pridelavi živine, ki so veljali pred navedenim datumom, ali če teh predpisov ni, neuradne norme, ki so jih države članice sprejele ali priznale.

8.5.2 Izvajalci, ki koristijo to odstopanje, kontrolnemu organu oblasti ali organu predložijo načrt, ki vsebuje ureditev za zagotavljanje skladnosti z določbami te uredbe ob koncu odstopanja.

8.5.3 Pred 31. decembrom 2006 Komisija predloži poročilo o izvajanju določbe odstavka 8.5.1.

C. ČEBELARSTVO IN ČEBELARSKI PROIZVODI

1. Splošna načela

1.1 Čebelarstvo je pomembna dejavnost, saj čebele z opraševanjem rastlin prispevajo k varstvu okolja ter h kmetijski in gozdarski pridelavi.

1.2 Uvrstitev čebelarskih proizvodov v skupino proizvodov iz ekološke pridelave je tesno povezana z ravnanjem s čebeljimi panji in kakovostjo okolja. Ta uvrstitev je tudi odvisna od pogojev pridobivanja, predelave in shranjevanja čebelarskih proizvodov.

1.3 Če izvajalec vodi več čebelarskih enot na istem območju, morajo vse enote izpolnjevati zahteve te uredbe. Z odstopanjem od tega načela lahko izvajalec vodi enote, ki niso v skladu s to uredbo, pod pogojem, da so izpolnjene vse zahteve iz te uredbe, razen določb iz odstavka 4.2 glede izbire lokacije za čebelnjak. V tem primeru se proizvod ne sme prodajati z označbo, ki se sklicuje na postopke ekološke pridelave.

2. Obdobje preusmeritve

2.1 Čebelarski proizvodi se lahko prodajajo z označbo, ki se sklicuje na ekološke postopke pridelave, če so se določbe te uredbe izvajale vsaj eno leto. V obdobju preusmeritve je treba čebelji vosek menjavati v skladu z zahtevami iz odstavka 8.3.

3. Izvor čebel

3.1 Pri izbiri vrst je treba upoštevati njihovo sposobnost prilagajanja lokalnim razmeram, vitalnost in odpornost proti boleznim. Prednost imajo evropske vrste Apis mellifera in njihovi lokalni ekotipi.

3.2 V čebelnjakih se namestijo čebele, pridobljene z deljenjem kolonij ali z nakupom rojev ali panjev pri enotah, ki ravnajo v skladu z določbami te uredbe.

3.3 S prvim odstopanjem se čebelnjaki v proizvodni enoti, ki ne ravna v skladu s pravili te uredbe, lahko preusmerijo po predhodni odobritvi kontrolnega organa oblasti ali organa.

3.4 Z drugim odstopanjem se roji kupujejo posamično od čebelarjev, ki ne pridelujejo v skladu s to uredbo, in sicer v prehodnem obdobju, ki poteče 24. avgusta 2002 in velja kot obdobje preusmeritve.

3.5 S tretjim odstopanjem kontrolni organ oblasti ali organ v primeru velike smrtnosti čebel iz zdravstvenih razlogov ali zaradi nesreče odobri obnovitev čebelnjakov, če ni na