2003L0048 — SL — 15.04.2014 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 2003/48/ES

z dne 3. junija 2003

o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 94 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Členi 56 do 60 Pogodbe zagotavljajo prosti pretok kapitala. (2) Dohodek od prihrankov v obliki plačil obresti na dolžniške terjatve predstavlja obdavčljiv dohodek za rezidente vseh držav članic. (3) Na podlagi člena 58(1) Pogodbe imajo države članice pravico uporabiti ustrezne določbe svojega davčnega prava, v katerih so različno obravnavani davčni zavezanci, ki niso v enakem položaju glede na kraj prebivališča ali kraj, v katerem je naložen njihov kapital, in sprejeti vse potrebne ukrepe za preprečevanje kršitev nacionalnih zakonov in drugih predpisov, zlasti na področju obdavčevanja. (4) V skladu s členom 58(3) Pogodbe določbe davčnega prava držav članic, ki so namenjene preprečevanju zlorab ali goljufij, ne smejo biti sredstvo samovoljne diskriminacije ali prikritega omejevanja prostega pretoka kapitala in plačil, kot je določeno v členu 56 Pogodbe. (5) Ker ni usklajevanja nacionalnih davčnih sistemov za obdavčevanje dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti, še zlasti glede obravnavanja obresti, ki jih prejmejo nerezidenti, se rezidenti držav članic v državi članici, katere rezidenti so, pogosto lahko izognejo kakršnikoli obdavčitvi obresti, ki jih prejmejo iz druge države članice. (6) Ta situacija povzroča izkrivljanje kapitalskih tokov med državami članicami, kar je nezdružljivo z notranjim trgom. (7) Ta direktiva temelji na soglasju, ki ga je dosegel Evropski svet v Santa Maria da Feira 19. in 20. junija 2000 ter na sestankih Ekonomsko-finančnega sveta 26. in 27. novembra 2000, 13. decembra 2001 in 21. januarja 2003. (8) Končni cilj te direktive je omogočiti učinkovito obdavčevanje dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti, plačanih v eni državi članici upravičenim lastnikom, ki so posamezniki rezidenti druge države članice, v skladu z zakonodajo slednje države članice. (9) Cilj te direktive bo najlažje doseči z usmerjanjem na plačila obresti, ki jih nosilci gospodarske dejavnosti, ustanovljeni v državah članicah, izvedejo ali zagotovijo upravičenim lastnikom, ki so posamezniki, rezidenti druge države članice, ali v njihovo korist. (10) Ker ni usklajevanja nacionalnih sistemov za obdavčevanje dohodka od prihrankov, države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev te direktive in jih je zato lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz omenjenega člena se ta direktiva omejuje na minimalne zahteve za dosego teh ciljev in ne presega okvirov, ki so potrebni za ta namen. (11) Plačilni zastopnik je nosilec gospodarske dejavnosti, ki plača ali zagotovi plačilo obresti v neposredno korist upravičenega lastnika. (12) Pri opredelitvi pojma plačilo obresti in mehanizma plačilnega zastopnika se je treba po potrebi sklicevati na Direktivo Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) ( 4 ). (13) Obseg te direktive je treba omejiti na obdavčevanje dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti na dolžniške terjatve, pri čemer so med drugim izključena vprašanja v zvezi z obdavčevanjem pokojninskih prejemkov in prejemkov iz zavarovanja. (14) Končni cilj učinkovitega obdavčevanja plačil obresti v državi članici, katere rezident je upravičeni lastnik za davčne namene, se lahko doseže z izmenjavo podatkov o plačilih obresti med državami članicami. (15) Direktiva Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja ( 5 ) že zagotavlja osnovo, na podlagi katere lahko države članice za davčne namene izmenjujejo podatke o dohodku, ki ga zajema ta direktiva. Poleg te direktive bi se navedena direktiva morala uporabljati za takšne izmenjave podatkov tudi v prihodnje, če ta direktiva od nje ne odstopa. (16) Avtomatična izmenjava podatkov o plačilih obresti, ki jih zajema ta direktiva, med državami članicami omogoča učinkovito obdavčevanje teh plačil v državi, katere rezident je upravičeni lastnik za davčne namene, v skladu z nacionalnimi zakoni te države. Zato je treba določiti, da se državam članicam, ki izmenjujejo podatke v skladu s to direktivo, ne sme dovoliti, da bi lahko uporabljale omejitve, ki jih za izmenjavo podatkov določa člen 8 Direktive 77/799/EGS. (17) Zaradi strukturnih razlik Avstrija, Belgija in Luksemburg ne morejo uvesti avtomatične izmenjave podatkov hkrati z ostalimi državami članicami. Ker davčni odtegljaj lahko zagotovi minimalno učinkovitost obdavčevanja, še posebej pri progresivni stopnji do 35 %, bi morale navedene tri države članice v prehodnem obdobju uvesti davčni odtegljaj na dohodek od prihrankov, ki jih zajema ta direktiva. (18) Da bi se izognili razlikam pri obravnavi, Avstriji, Belgiji in Luksemburgu ni treba uvesti avtomatične izmenjave podatkov preden Švicarska konfederacija, Kneževina Andora, Kneževina Lihtenštajn, Kneževina Monako in Republika San Marino ne zagotovijo učinkovite izmenjave podatkov o plačilih obresti na zahtevo. (19) Te države članice bi morale prenesti večji del prihodkov od omenjenega davčnega odtegljaja državi članici, katere rezident je upravičeni lastnik obresti. (20) Te države članice zagotovijo postopek, ki bo omogočal upravičenim lastnikom, ki so za davčne namene rezidenti drugih držav članic, da se izognejo obdavčitvi s tem davčnim odtegljajem tako, da pooblastijo svoje plačilne zastopnike, da poročajo o plačilih obresti, ali da predložijo potrdilo, ki ga izda pristojni organ države članice, katere rezidenti so za davčne namene. (21) Država članica, katere rezident je upravičeni lastnik za davčne namene, zagotovi odpravo dvojnega obdavčevanja plačil obresti, ki bi lahko bila posledica uvedbe tega davčnega odtegljaja v skladu s postopki, ki jih določa ta direktiva. To stori tako, da davčni odtegljaj odbije od davčne obveznosti na njenem ozemlju in da presežni znesek davčnega odtegljaja povrne upravičenemu lastniku. Namesto uporabe tega mehanizma davčnega odbitka lahko tudi odobri povračilo davčnega odtegljaja. (22) Za preprečevanje motenj na trgu se ta direktiva v prehodnem obdobju ne bi smela uporabljati za plačila obresti na določene oblike prenosljivih dolžniških vrednostnih papirjev. (23) Ta direktiva ne preprečuje državam članicam, da poleg davčnega odtegljaja iz te direktive pobirajo še druge oblike davčnega odtegljaja od obresti, ki nastanejo na njihovem ozemlju. (24) Dokler Združene države Amerike, Švica, Andora, Lihtenštajn, Monako, San Marino ter odvisna ali pridružena ozemlja držav članic ne sprejmejo ukrepov, ki so enakovredni ali enaki ukrepom iz te direktive, lahko beg kapitala v te države in ozemlja ogrozi dosego njenih ciljev. Zato je potrebno, da se direktiva začne uporabljati od datuma, ki je enak datumu, ko omenjene države in ozemlja začnejo uporabljati takšne ukrepe. (25) Komisija vsake tri leta poroča o izvajanju te direktive in predlaga Svetu potrebne spremembe za zagotovitev učinkovitega obdavčevanja dohodka od prihrankov ter odpravo nezaželenega izkrivljanja konkurence. (26) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in načela, zlasti tista, ki jih priznava Listina o temeljnih pravicah Evropske unije – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







POGLAVJE I

UVODNE DOLOČBE

Člen 1

Cilj

1. Končni cilj direktive je zagotoviti učinkovito obdavčevanje dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti, plačanih v eni državi članici upravičenim lastnikom, ki so posamezniki in za davčne namene rezidenti druge države članice, v skladu z zakonodajo slednje države članice.

▼M4

2. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da plačilni zastopniki in drugi nosilci gospodarske dejavnosti, ki so ustanovljeni oziroma, kjer je ustrezno, imajo sedež dejanske uprave na njihovem ozemlju, opravljajo vse naloge, potrebne za izvajanje te direktive, ne glede na kraj ustanovitve dolžnika iz terjatve, ki prinaša obresti.

▼M4

Člen 1a

Opredelitve določenih pojmov

V tej direktivi:

(a) „nosilec gospodarske dejavnosti“ pomeni kreditno ali finančno institucijo, katero koli drugo pravno osebo, fizično osebo, ki pri opravljanju poklicne dejavnosti redno ali občasno izvede ali zagotovi plačilo obresti v smislu te direktive;

(b) „sedež dejanske uprave“ subjekta, ki je ali ni pravna oseba, pomeni naslov, kjer se sprejemajo ključne upravne odločitve, potrebne za opravljanje njegove dejavnosti kot celote. Če se takšne odločitve sprejemajo v več kot eni državi ali jurisdikciji, se šteje, da je sedež dejanske uprave na naslovu, kjer se sprejema večina ključnih upravnih odločitev v zvezi s sredstvi, ki prinašajo obresti v smislu te direktive;

(c) „sedež dejanske uprave“ skrbniškega sklada ali drugega pravnega dogovora pomeni: (i) stalni naslov fizične osebe, ki nosi glavno odgovornost za ključne upravne odločitve v zvezi s sredstvi pravnega dogovora, ali stalni naslov skrbnika, če gre za skrbniški sklad. Če takšno glavno odgovornost nosi več kot ena fizična oseba, se šteje, da je sedež dejanske uprave na stalnem naslovu osebe, ki nosi glavno odgovornost za večino ključnih upravnih odločitev v zvezi s sredstvi, ki prinašajo obresti v smislu te direktive, ali (ii) naslov, na katerem pravna oseba, ki nosi glavno odgovornost za upravljanje sredstev pravnega dogovora, ali skrbnik, če gre za skrbniški sklad, sprejema ključne upravne odločitve v zvezi s temi sredstvi. Če se ključne upravne odločitve sprejemajo v več kot eni državi ali jurisdikciji, se šteje, da je sedež dejanske uprave na naslovu, kjer se sprejema večina ključnih upravnih odločitev v zvezi s sredstvi, ki prinašajo obresti v smislu te direktive;

(d) „velja učinkovito obdavčevanje“ pomeni, da je subjekt ali pravni dogovor zavezan za plačilo davka od svojega celotnega dohodka ali od dela dohodka, pripisanega udeležencem nerezidentom, vključno od kakršnih koli plačil obresti.

▼M4

Člen 2

Opredelitev upravičenega lastnika

1. V tej direktivi in brez poseganja v odstavke 2 do 4 „upravičeni lastnik“ pomeni vsakega posameznika, ki prejme plačilo obresti, ali posameznika, za katerega se zagotovi plačilo obresti, razen če predloži dokazilo, da ga ni prejel sam ali da ni bilo zagotovljeno v njegovo korist, kar pomeni, da:

(a) deluje kot plačilni zastopnik v smislu člena 4(1);

(b) deluje v imenu subjekta, ki je ali ni pravna oseba, in nosilcu gospodarske dejavnosti, ki izvede ali zagotovi plačilo obresti, razkrije naziv, pravno obliko, naslov kraja ustanovitve subjekta in – če je ta v drugi državi ali jurisdikciji – naslov sedeža dejanske uprave subjekta;

(c) deluje v imenu pravnega dogovora in nosilcu gospodarske dejavnosti, ki izvede ali zagotovi plačilo obresti, razkrije naziv – če je znan –, pravno obliko in naslov sedeža dejanske uprave pravnega dogovora ter naziv pravne ali fizične osebe iz točke (c) člena 1a, ali

(d) deluje v imenu drugega posameznika, ki je upravičeni lastnik, in identiteto tega upravičenega lastnika razkrije plačilnemu zastopniku v skladu s členom 3(2).

2. Kadar ima plačilni zastopnik podatke, ki kažejo na to, da posameznik, ki prejme plačilo obresti ali za katerega se zagotovi plačilo obresti, ni nujno tudi upravičeni lastnik, in kadar se za navedenega posameznika ne uporablja točka (a), (b) ali (c) odstavka 1, izvede vse razumne ukrepe za ugotovitev identitete upravičenega lastnika v skladu s členom 3(2). Če plačilni posrednik ne more ugotoviti identitete upravičenega lastnika, zadevnega posameznika obravnava kot upravičenega lastnika.

3. Kadar nosilec gospodarske dejavnosti, za katerega se tudi uporablja člen 2 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES ( 6 ), izvede ali zagotovi plačilo obresti subjektu ali pravnemu dogovoru, za katerega ne velja učinkovito obdavčevanje in ki je ustanovljen ali ima sedež dejanske uprave v državi ali jurisdikciji zunaj ozemlja, določenega v členu 7 te direktive, in zunaj ozemlja uporabe sporazumov in dogovorov, ki določajo enake ali enakovredne ukrepe tistim iz te direktive, se uporabljajo drugi do peti pododstavek tega odstavka.

Šteje se, da je bilo plačilo izvedeno ali zagotovljeno v neposredno korist katerega koli posameznika, ki je rezident države članice, ki ni država nosilca gospodarske dejavnosti, in je v členu 3(6) Direktive 2005/60/ES opredeljen kot dejanski lastnik subjekta ali pravnega dogovora. Identiteta tega posameznika se ugotovi v skladu z dolžnostjo skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke iz člena 7 in točke (b) člena 8(1) navedene direktive. V tej direktivi se navedeni posameznik šteje tudi za upravičenega lastnika.

Za vrste subjektov in pravnih dogovorov z okvirnega seznama v Prilogi I se za namene prvega pododstavka šteje, da zanje ne velja učinkovito obdavčevanje.

Nosilec gospodarske dejavnosti iz prvega pododstavka določi pravno obliko in kraj ustanovitve ali, če je ustrezno, sedež dejanske uprave subjekta ali pravnega dogovora z uporabo podatkov, ki jih razkrije kateri koli posameznik, ki deluje v imenu subjekta ali pravnega dogovora, zlasti v skladu s točkama (b) in (c) odstavka 1, razen če ima nosilec gospodarske dejavnosti na voljo zanesljivejše podatke, ki kažejo, da so bili prejeti podatki netočni ali nepopolni za namene uporabe tega odstavka.

Kadar subjekt ali pravni dogovor ne spada v nobeno vrsto iz Priloge I ali kadar sicer spada v katero od teh vrst, vendar trdi, da zanj velja učinkovito obdavčevanje, nosilec gospodarske dejavnosti iz prvega pododstavka ugotovi, ali zanj velja učinkovito obdavčevanje na podlagi splošno priznanih dejstev ali uradnih dokumentov, ki jih predloži subjekt ali pravni dogovor ali so na voljo v skladu z ukrepi skrbnega pregleda strank, uvedenimi v skladu z Direktivo 2005/60/ES.

4. Kadar se šteje, da je subjekt ali pravni dogovor plačilni zastopnik ob prejemu plačila obresti ali ob zagotovitvi takega plačila v skladu s členom 4(2), se šteje, da je bilo plačilo obresti obračunano naslednjim posameznikom, ki se v tej direktivi štejejo za upravičene lastnike:

(a) vsakemu posamezniku, ki je upravičen do prejema dohodka, ki izhaja iz sredstev, ki prinašajo tako plačilo, ali ki je upravičen do prejema drugih sredstev, ki predstavljajo tako plačilo, ko subjekt ali pravni dogovor prejme plačilo ali je plačilo zagotovljeno v njegovem imenu, sorazmerno z njegovo upravičenostjo do tega dohodka;

(b) za vsak del dohodka, ki izhaja iz sredstev, ki prinašajo tako plačilo, ali vsak del drugih sredstev, ki predstavljajo tako plačilo, do katerega ni upravičen noben posameznik iz točke (a), ko subjekt ali pravni dogovor prejme plačilo ali je to zagotovljeno v njegovem imenu, vsakemu posamezniku, ki je posredno ali neposredno prispeval k sredstvom zadevnega subjekta ali pravnega dogovora, ne glede na to, ali je tak posameznik upravičen do sredstev ali dohodka subjekta ali pravnega dogovora;

(c) če ob prejemu ali zagotovitvi plačila obresti, ni posameznikov iz točke (a) ali (b), ki bi bili skupaj ali solidarno upravičeni do celotnega dohodka, ki izhaja iz sredstev, ki prinašajo tako plačilo, ali do vseh drugih sredstev, ki predstavljajo tako plačilo, vsakemu posamezniku, sorazmerno z njegovo upravičenostjo do tega dohodka, ki naknadno postane upravičen do celotnih ali dela sredstev, ki prinašajo plačilo obresti, ali do drugih sredstev, ki predstavljajo tako plačilo obresti. Celotni znesek, za katerega se šteje, da je bil obračunan takemu posamezniku, ne sme presegati zneska plačila obresti, ki ga prejme subjekt ali pravni dogovor oziroma mu je zagotovljen, po odbitku katerega koli dela, ki je bil v skladu s tem odstavkom pripisan posamezniku iz točke (a) ali (b).

Člen 3

Identiteta in rezidentstvo upravičenih lastnikov

1. Vsaka država članica na svojem ozemlju sprejme in zagotovi uporabo potrebnih postopkov, ki plačilnemu zastopniku omogočajo identifikacijo upravičenih lastnikov in njihovo rezidentstvo za namene členov 8 do 12.

Taki postopki so v skladu z minimalnimi standardi, določenimi v odstavkih 2 in 3.

2. Plačilni posrednik ugotavlja identiteto upravičenega lastnika na podlagi minimalnih standardov, ki se razlikujejo glede na to, kdaj se vzpostavi razmerje med plačilnim posrednikom in upravičenim lastnikom, na naslednji način:

(a) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena pred 1. januarjem 2004, plačilni zastopnik ugotavlja identiteto upravičenega lastnika, ki jo sestavljata ime in naslov, iz podatkov, ki jih ima na voljo, zlasti v skladu z veljavnimi predpisi v državi, v kateri je ustanovljen, ter v skladu z Direktivo 2005/60/ES;

(b) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena, ali pri transakcijah, ki so bile opravljene brez pogodbenega razmerja, na dan 1. januarja 2004 ali po njem, plačilni zastopnik ugotavlja identiteto upravičenega lastnika, ki jo sestavljajo ime, naslov, datum in kraj rojstva ter v skladu s seznamom iz odstavka 4 davčna številka ali ustrezna druga številka, ki jo dodeli država članica, katere rezident je upravičeni lastnik za davčne namene. Pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena, ali pri transakcijah, ki so bile opravljene brez pogodbenega razmerja pred 1. julijem 2015, se informacije o datumu in kraju rojstva zahtevajo le, če ni podatka o takšni davčni številki ali ustrezni drugi številki.

Podrobni podatki iz točke (b) prvega pododstavka se ugotavljajo na podlagi potnega lista ali uradne osebne izkaznice ali katerega koli drugega uradnega osebnega dokumenta, kot je določen v seznamu iz odstavka 4, kjer je to ustrezno, ki ga predloži upravičeni lastnik. Podrobni podatki, ki jih ni v teh dokumentih, se ugotavljajo na podlagi katerega koli drugega dokazila o identiteti, ki ga predloži upravičeni lastnik.

3. Kadar upravičeni lastnik prostovoljno predloži potrdilo o davčnem rezidentstvu, ki ga je izdal pristojni organ države v treh letih pred datumom plačila ali poznejšim datumom, ko se šteje, da se plačilo obračuna upravičenemu lastniku, se za državo njegovega rezidentstva šteje ta država. Če posameznik takega potrdila ne predloži, se za državo njegovega rezidentstva šteje država, v kateri ima stalni naslov. Plačilni zastopnik ugotavlja stalni naslov upravičenega lastnika na podlagi naslednjih minimalnih standardov:

(a) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena pred 1. januarjem 2004, plačilni zastopnik ugotavlja trenutni stalni naslov upravičenega lastnika iz najpopolnejših podatkov, ki jih ima na voljo, zlasti v skladu z veljavnimi predpisi v državi, v kateri je ustanovljen, ter v skladu z Direktivo 2005/60/ES;

(b) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena, ali pri transakcijah, ki so bile opravljene brez pogodbenega razmerja, na dan 1. januarja 2004 ali po njem, plačilni zastopnik ugotavlja trenutni stalni naslov upravičenega lastnika na podlagi naslova, ugotovljenega z identifikacijskimi postopki iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 2, ki jih je treba posodobiti glede na najnovejšo dokumentacijo, ki je na voljo plačilnemu zastopniku.

V primeru iz točke (b) prvega pododstavka, kadar upravičeni lastniki predložijo potni list ali uradno osebno izkaznico ali kateri koli drug uradni osebni dokument, izdan v državi članici, in trdijo, da so rezidenti tretje države, se rezidentstvo ugotavlja s potrdilom o davčnem rezidentstvu, ki ga je v treh letih pred datumom plačila ali kasneje, ko se šteje, da se plačilo obračuna upravičenemu lastniku, izdal pristojni organ tretje države, katere rezident naj bi bil upravičeni lastnik po svojih trditvah. Če posameznik takšnega potrdila ne predloži, se za državo rezidentstva šteje država članica, ki je izdala potni list, uradno osebno izkaznico ali drug uradni osebni dokument. Pri upravičenih lastnikih, o katerih ima plačilni zastopnik na voljo uradno dokumentacijo, ki dokazuje, da niso rezidenti za davčne namene v državi, v kateri imajo stalni naslov, zaradi privilegijev, povezanih z njihovim diplomatskim statusom ali drugimi mednarodno dogovorjenimi pravili, se rezidentstvo ugotavlja s to uradno dokumentacijo, ki jo ima na voljo plačilni zastopnik.

4. Vsaka država članica, ki dodeljuje davčne številke ali ustrezne druge številke, Komisiji do 31. decembra 2014 sporoči strukturo in obliko teh številk in uradno dokumentacijo, ki vsebuje podatke o dodeljenih identifikacijskih številkah. Vsaka država članica Komisijo obvesti tudi, če v zvezi s tem pride do sprememb. Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi seznam prejetih podatkov.

Člen 4

Plačilni zastopniki

1. V tej direktivi se nosilec gospodarske dejavnosti, ustanovljen v državi članici, ki izvede plačilo obresti ali zagotovi tako plačilo v neposredno korist upravičenega lastnika, šteje za plačilnega zastopnika.

Za namene tega odstavka ni pomembno, ali je zadevni nosilec gospodarske dejavnosti dolžnik ali izdajatelj terjatve ali vrednostnega papirja, ki prinaša dohodek, ali nosilec gospodarske dejavnosti, ki po nalogu dolžnika ali izdajatelja ali upravičenega lastnika plača dohodek ali zagotovi plačilo dohodka.

V tej direktivi je plačilni zastopnik tudi nosilec gospodarske dejavnosti, ustanovljen v državi članici, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) če izvede plačilo obresti ali zagotovi tako plačilo drugemu nosilcu gospodarske dejavnosti, vključno s stalno poslovno enoto ali hčerinsko družbo prvega nosilca gospodarske dejavnosti, ustanovljenemu zunaj ozemlja iz člena 7 in zunaj ozemlja uporabe sporazumov in dogovorov, ki določajo enake ali enakovredne ukrepe tistim, ki so določeni v tej direktivi, in

(b) če prvi nosilec gospodarske dejavnosti na podlagi razpoložljivih podatkov utemeljeno domneva, da bo drugi nosilec gospodarske dejavnosti plačal dohodek ali zagotovil tako plačilo v neposredno korist upravičenega lastnika, ki je posameznik, za katerega prvi nosilec gospodarske dejavnosti ob upoštevanju člena 3 ve, da je rezident druge države članice.

Če so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (b) prvega pododstavka, se za plačilo, ki ga je izvedel ali zagotovil prvi nosilec gospodarske dejavnosti, šteje, da je bilo izvedeno ali zagotovljeno v neposredno korist upravičenega lastnika iz točke (b) navedenega pododstavka.

2. Subjekt ali pravni dogovor, ki ima sedež dejanske uprave v državi članici in za katerega ne velja učinkovito obdavčevanje na podlagi splošnih pravil o neposrednem obdavčenju, ki se uporabljajo v tej državi članici ali v državi članici, v kateri je subjekt ali pravni dogovor ustanovljen, ali v kateri koli državi ali jurisdikciji, kjer je sicer rezident za davčne namene, se ob prejemu plačila obresti ali ob zagotovilu takega plačila šteje za plačilnega zastopnika.

Za vrste subjektov in pravnih dogovorov z okvirnega seznama v Prilogi II se za namene tega odstavka šteje, da zanje ne velja učinkovito obdavčevanje.

Kadar subjekt ali pravni dogovor ne sodi v nobeno vrsto z okvirnega seznama v Prilogi II ali kadar je v tej prilogi sicer zajet, vendar trdi, da zanj velja učinkovito obdavčevanje, nosilec gospodarske dejavnosti ugotovi, ali zanj velja učinkovito obdavčevanje na podlagi splošno priznanih dejstev ali uradnih dokumentov, ki jih predloži subjekt ali pravni dogovor ali so na voljo v skladu z ukrepi skrbnega pregleda strank, uvedenimi v skladu z Direktivo 2005/60/ES.

Kateri koli nosilec gospodarske dejavnosti, ustanovljen v državi članici, ki izvede plačilo obresti ali zagotovi tako plačilo subjektu ali pravnemu dogovoru iz tega odstavka, ki ima sedež dejanske uprave v državi članici, ki ni država, v kateri je ustanovljen nosilec gospodarske dejavnosti, ob uporabi podatkov, navedenih v četrtem pododstavku člena 2(3), ali drugih razpoložljivih podatkov obvesti pristojni organ v državi članici, kjer je ustanovljen, o naslednjem:

(i) nazivu subjekta ali pravnega dogovora, če naziv obstaja;

(ii) njegovi pravni obliki;

(iii) njegovem sedežu dejanske uprave;

(iv) celotnem znesku plačila obresti, določenem v skladu s členom 8, izvršenem ali zagotovljenem subjektu ali pravnemu dogovoru;

(v) datumu zadnjega plačila obresti.

Posamezniki, ki se štejejo za upravičene lastnike plačil obresti, ki so bila izvršena ali zagotovljena subjektom ali pravnim dogovorom iz prvega pododstavka tega odstavka, se določijo v skladu s pravili iz člena 2(4). Kadar se uporablja točka (c) člena 2(4), subjekt ali pravni dogovor, kadar koli posameznik naknadno postane upravičen do sredstev, ki prinašajo tako plačilo obresti, ali do drugih sredstev, ki predstavljajo plačilo obresti, pristojnemu organu države članice, v kateri ima sedež dejanske uprave, zagotovi podatke iz drugega pododstavka člena 8(1). Subjekt ali pravni dogovor obvesti pristojni organ tudi o vsaki morebitni spremembi svojega sedeža dejanske uprave.

Obveznosti iz petega pododstavka veljajo deset let od datuma zadnjega plačila obresti, ki ga subjekt ali pravni dogovor prejme oziroma mu je zagotovljen, ali od najnovejšega datuma, ko posameznik postane upravičen do sredstev, ki prinašajo tako plačilo obresti, ali do drugih sredstev, ki predstavljajo plačilo obresti, pri čemer velja poznejši datum.

Če subjekt ali pravni dogovor v primeru, ko se uporablja točka (c) člena 2(4), premesti svoj sedež dejanske uprave v drugo državo članico, pristojni organ prve države članice sporoči pristojnemu organu nove države članice naslednje podatke:

(i) znesek plačila obresti, ki ga subjekt ali pravni dogovor prejme ali mu je zagotovljen in še ni krit s preteklimi upravičenji do določenih sredstev;

(ii) datum zadnjega plačila obresti, ki ga subjekt ali pravni dogovor prejme oziroma mu je zagotovljen, ali najnovejši datum, ko posameznik postane upravičen do vseh ali dela sredstev, ki prinašajo tako plačilo obresti, ali do drugih sredstev, ki predstavljajo plačilo obresti, pri čemer velja poznejši datum.

Ta odstavek se ne uporablja, kadar subjekt ali pravni dogovor dokaže, da zanj velja eden od naslednjih primerov:

(a) je kolektivni naložbeni podjem ali drug kolektivni naložbeni sklad ali shema, kot so opredeljeni v točki (d)(i) in (iii) ali točki (e)(i) in (iii) prvega pododstavka člena 6(1);

(b) je institucija, ki zagotavlja pokojninske ali zavarovalne storitve, oziroma podjetje, ki ga je taka institucija pooblastila za upravljanje njenih sredstev;

(c) je po veljavnih postopkih v državi članici, katere rezident je za davčne namene ali ima v njej sedež dejanske uprave, priznan kot izvzet iz učinkovitega obdavčevanja v okviru splošnih pravil za neposredno obdavčevanje, ker deluje v izključno javnokoristne dobrodelne namene;

(d) je skupno upravičeno lastništvo, za katero je nosilec gospodarske dejavnosti, ki je izvedel ali zagotovil plačilo, na podlagi člena 3 ugotovil identiteto in rezidentstvo vseh upravičenih lastnikov in nosilec gospodarske dejavnosti zato deluje kot plačilni zastopnik na podlagi odstavka 1 tega člena.

3. Subjekt iz odstavka 2, ki je podoben kolektivnemu naložbenemu podjemu ali kolektivnemu naložbenemu skladu ali shemi iz točke (a) osmega pododstavka odstavka 2, ima možnost, da se za namene te direktive obravnava kot takšen podjem, naložbeni sklad ali shema.

Možnost iz prvega pododstavka tega odstavka lahko subjekt izkoristi tako, da ji država članica, v kateri ima sedež dejanske uprave, izda potrdilo v tem smislu. Pravni subjekt potrdilo predloži nosilcu gospodarske dejavnosti, ki je plačal ali zagotovil plačilo obresti. Nosilec gospodarske dejavnosti je v tem primeru oproščen obveznosti iz četrtega pododstavka odstavka 2.

Da bi se zagotovila učinkovita uporaba te direktive, države članice določijo podrobna pravila glede možnosti iz prvega pododstavka tega odstavka za subjekte, ki imajo sedež dejanske uprave na njihovem ozemlju.

▼B

Člen 5

Opredelitev pristojnega organa

V tej direktivi „pristojni organ“ pomeni:

(a) za države članice katerikoli organ, o katerem so države članice uradno obvestile Komisijo;

(b) za tretje države pristojni organ za dvostranske ali večstranske davčne konvencije ali če takega organa ni, tak drug organ, ki je pristojen za izdajo potrdil o rezidentstvu za davčne namene.

▼M4

Člen 6

Opredelitev plačila obresti

1. V tej direktivi „plačilo obresti“ pomeni:

(a) obresti, plačane ali pripisane na račun, ki se nanašajo na dolžniške terjatve vseh vrst, ne glede na to, ali so zavarovane s hipoteko in ali imajo pravico do udeležbe v dolžnikovem dobičku, in še posebej dohodek iz državnih vrednostnih papirjev ter dohodek iz obveznic ali zadolžnic, vključno s premijami in nagradami od takih vrednostnih papirjev, obveznic ali zadolžnic; kazni zaradi zamude pri plačilih se ne štejejo kot plačila obresti;

(b) vsak dohodek, plačan, realiziran ali pripisan na račun, ki se nanaša na vrednostne papirje vseh vrst, razen kadar se dohodek neposredno šteje za plačilo obresti v skladu s točko (a), (c), (d) ali (e) in kadar: (i) pogoji donosa na kapital, določeni na dan izdaje, zagotavljajo, da vlagatelj ob zapadlosti prejme vsaj 95 % vloženega kapitala, ali (ii) pogoji, določeni na dan izdaje, določajo, da je vsaj 95 % dohodka iz vrednostnih papirjev povezanega z obrestmi ali vrstami dohodka iz točk (a), (c), (d) ali (e);

(c) obračunane ali h glavnici pripisane obresti pri prodaji, povračilu ali odkupu dolžniških terjatev iz točke (a) in kakršen koli obračunan ali h glavnici pripisan dohodek pri prodaji, povračilu ali odkupu vrednostnih papirjev iz točke (b);

(d) dohodek, ki bodisi neposredno bodisi posredno, vključno prek subjekta ali pravnega dogovora iz člena 4(2), izvira iz plačil iz točk (a), (b) ali (c) tega odstavka, če ga razdelijo: (i) kolektivni naložbeni podjemi ali drugi kolektivni naložbeni skladi ali sheme, ki so registrirani kot taki v skladu z zakonodajo posamezne države članice ali držav Evropskega gospodarskega prostora, ki niso del Unije, ali ki imajo pravila sklada ali instrumente o ustanovitvi, ki jih ureja zakonodaja v zvezi s kolektivnimi naložbenimi skladi ali shemami ene od teh držav. To velja ne glede na pravno obliko takih podjemov, skladov ali shem in ne glede na kakršno koli omejitev na omejeno skupino vlagateljev pri nakupu, prodaji ali odkupu njihovih delnic ali enot; (ii) subjekti, ki so izkoristili možnost iz člena 4(3); (iii) kakršen koli kolektivni naložbeni sklad ali shema, ki ni ustanovljena niti na ozemlju iz člena 7 niti v Evropskem gospodarskem prostoru. To velja ne glede na pravno obliko takega sklada ali sheme in ne glede na kakršno koli omejitev na omejeno skupino vlagateljev pri nakupu, prodaji ali odkupu njenih delnic ali enot;

(e) dohodek, dosežen s prodajo, povračilom ali odkupom delnic ali enot v naslednjih podjemih, subjektih, naložbenih skladih ali shemah, če ti neposredno ali posredno prek drugih podjemov, skladov ali shem oziroma subjektov ali pravnih dogovorov iz člena 4(2) naložijo več kot 40 % svojih sredstev v dolžniške terjatve iz točke (a) tega odstavka ali vrednostne papirje iz točke (b) tega odstavka: (i) kolektivni naložbeni podjemi ali drugi kolektivni naložbeni skladi ali sheme, ki so registrirani kot taki v skladu z zakonodajo posamezne države članice ali držav Evropskega gospodarskega prostora, ki niso del Unije, ali ki imajo pravila sklada ali instrumente o ustanovitvi, ki jih ureja zakonodaja v zvezi s kolektivnimi naložbenimi skladi ali shemami ene od teh držav. To velja ne glede na pravno obliko takih podjemov, skladov ali shem in ne glede na kakršno koli omejitev na omejeno skupino vlagateljev pri nakupu, prodaji ali odkupu njihovih delnic ali enot; (ii) subjekti, ki so izkoristili možnost iz člena 4(3); (iii) kakršen koli kolektivni naložbeni sklad ali shema, ki ni ustanovljena niti na ozemlju iz člena 7 niti v Evropskem gospodarskem prostoru. To velja ne glede na pravno obliko takega sklada ali sheme in ne glede na kakršno koli omejitev na omejeno skupino vlagateljev pri nakupu, prodaji ali odkupu njenih delnic ali enot. V tej točki se sredstva, ki jih morajo imeti podjemi ali subjekti oziroma naložbeni skladi ali sheme kot zavarovanje v skladu s svojimi sporazumi, pogodbami ali drugim pravnim dokumentom, da lahko izpolnijo svoje naložbene cilje, in pri katerih vlagatelj ni udeležen in do katerih nima zakonskih pravic, ne štejejo kot dolžniške terjatve iz točke (a) oziroma vrednostni papirji iz točke (b);

(f) prejemki iz pogodbe o življenjskem zavarovanju, če (i) je v pogodbi določen zajamčen donos dohodka, ali (ii) je dejanska izpolnitev pogodbe več kot 40-odstotno povezana z obrestmi ali dohodkom iz točk (a), (b), (c), (d) in (e). V tej točki se presežni del vsakega povračila ali delnega povračila s strani zavarovalnice pred zapadlostjo pogodbe o življenjskem zavarovanju ter presežni del vsakega zneska nad vsoto vseh plačil zavarovalnici, ki jih zavarovalnica izplača na podlagi iste pogodbe o življenjskem zavarovanju, šteje za prejemek iz pogodbe o življenjskem zavarovanju. V primeru celotnega ali delnega prenosa življenjskega zavarovanja na tretjo osebo se presežni del vrednosti prenesene pogodbe nad vsoto vseh plačil zavarovalnici ravno tako šteje za prejemek iz pogodbe o življenjskem zavarovanju. Prejemek iz pogodbe o življenjskem zavarovanju, pri kateri se izplača samo pokojnina ali fiksna renta, ki se izplačuje najmanj pet let, se kot tak šteje le, če je povračilo ali prenos na tretjo osebo izvršen pred zaključkom petletnega obdobja. Znesek, ki se izplača samo v primeru smrti, invalidnosti ali bolezni, se ne šteje za prejemek iz pogodbe o življenjskem zavarovanju. Države članice pa imajo možnost, da v opredelitev plačila obresti vključijo dohodek iz točke (e) prvega pododstavka za kolektivne naložbene podjeme ali druge naložbene sklade ali sheme, ki so registrirane v skladu z njihovimi pravili, ali ki imajo pravila sklada ali instrumente o ustanovitvi, ki jih ureja njihovo pravo, le v obsegu, da tak dohodek ustreza dobičkom, ki neposredno ali posredno izvirajo iz plačil obresti v smislu točk (a), (b) ali (c) navedenega pododstavka. V zvezi s točko (f)(ii) prvega pododstavka ima država članica možnost, da v opredelitev plačila obresti vključi prejemke, ne glede na sestavo izpolnitve, če jih izplača ali se pridobijo od zavarovalnice, ki je ustanovljena v tej državi. Če država članica uporabi eno ali obe možnosti iz drugega in tretjega pododstavka, o tem obvesti Komisijo. Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi, da je država članica uporabila to možnost, z dnem take objave pa uporaba te možnosti postane zavezujoča za druge države članice.

2. V zvezi s točko (b) prvega pododstavka odstavka 1, kadar plačilni zastopnik nima podatkov o znesku dohodka, ki je plačan, realiziran ali pripisan, se skupni znesek plačila šteje kot plačilo obresti.

V zvezi s točko (c) prvega pododstavka odstavka 1, kadar plačilni zastopnik nima podatkov o znesku obresti ali dohodka, ki je obračunan ali pripisan h glavnici pri prodaji, povračilu ali odkupu, se skupni znesek plačila šteje kot plačilo obresti.

V zvezi s točkama (d) in (e) prvega pododstavka odstavka 1, kadar plačilni zastopnik nima podatkov o deležu dohodka, ki izhaja iz plačil obresti v smislu točk (a), (b) ali (c) navedenega pododstavka, se skupni znesek dohodka šteje kot plačilo obresti.

V zvezi s točko (f) prvega pododstavka odstavka 1, kadar plačilni zastopnik nima podatkov o znesku prejemka iz pogodbe o življenjskem zavarovanju, se skupni znesek plačila šteje kot plačilo obresti.

3. V zvezi s točko (e) prvega pododstavka odstavka 1, kadar plačilni zastopnik nima informacij o odstotku sredstev, ki so bila naložena v dolžniške terjatve, ustrezne vrednostne papirje ali delnice ali enote, kakor je opredeljeno v omenjenem odstavku, se šteje, da ta odstotek presega 40 %. Kadar plačilni zastopnik ne more določiti zneska realiziranega dohodka upravičenega lastnika, se šteje, da je dohodek enak iztržku od prodaje, povračila ali odkupa delnic ali enot.

V zvezi s točko (f)(ii) prvega pododstavka odstavka 1, kadar plačilni zastopnik nima podatkov o odstotni vrednosti izpolnitve, ki je povezana s plačili obresti v smislu točke (a), (b), (c), (d) ali (e) navedenega pododstavka, se šteje, da ta odstotek presega 40 %.

4. Kadar se plačilo obresti, kakor je opredeljeno v odstavku 1, plača ali pripiše na račun subjekta ali pravnega dogovora iz člena 4(2), se šteje, da se obračuna posamezniku iz člena 2(4). Pri subjektu to velja samo v primeru, da ta ni uporabil možnosti iz člena 4(3).

5. V zvezi s točkama (c) in (e) prvega pododstavka odstavka 1 imajo države članice možnost, da od plačilnih zastopnikov na svojem ozemlju zahtevajo obračun obresti ali drugega ustreznega dohodka v obdobju, ki ne sme biti daljše od enega leta, ter da tako obračunane obresti ali drug ustrezni dohodek obravnavajo kot plačilo obresti, tudi če v tem obdobju ni prodaje, odkupa ali povračila.

6. Z odstopanjem od točk (d) in (e) prvega pododstavka odstavka 1 imajo države članice možnost, da iz opredelitve plačila obresti izključijo kakršen koli dohodek iz navedenih določb od podjemov, subjektov, naložbenih skladov ali shem, ki imajo pravila sklada ali instrumente o ustanovitvi, ki jih ureja njihovo pravo, če neposredne ali posredne naložbe v dolžniške terjatve iz odstavka 1(a) navedenega pododstavka ali vrednostne papirje iz točke (b) navedenega pododstavka takih podjemov, subjektov, skladov ali shem ne presegajo 15 % njihovih sredstev.

Z odstopanjem od odstavka 4 imajo države članice možnost, da iz opredelitve plačila obresti v odstavku 1 izključijo tista plačila obresti, ki se izvedejo ali pripišejo na račun subjekta ali pravnega dogovora iz člena 4(2), ki ima sedež dejanske uprave na njihovem ozemlju, če neposredne ali posredne naložbe takega subjekta ali pravnega dogovora v dolžniške terjatve iz točke (a) prvega pododstavka odstavka 1 ali vrednostne papirje iz točke (b) navedenega pododstavka ne presegajo 15 % njegovih sredstev. Pri subjektu to velja samo v primeru, da ta ni uporabil možnosti iz člena 4(3).

Če država članica uporabi možnost ali obe možnosti iz prvega in drugega pododstavka, o tem obvesti Komisijo. Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi, da je država članica uporabila to možnost, z dnem take objave pa uporaba te možnosti postane zavezujoča za druge države članice.

7. 40-odstotne mejne vrednosti iz točk (e) in (f)(ii) prvega pododstavka odstavka 1 in odstavka 3 od 1. januarja 2016 znašajo 25 %.

8. Odstotki iz točke (e) prvega pododstavka odstavka 1 in odstavka 6 se določajo glede na naložbeno politiko ali glede na naložbeno strategijo in cilje, kot jih opredeljuje dokumentacija, ki ureja delovanje zadevnih podjemov, subjektov, naložbenih skladov ali shem.

V tem odstavku dokumentacija vključuje:

(a) pravila sklada ali instrumente o ustanovitvi zadevnih podjemov, subjektov, naložbenih skladov ali shem;

(b) kakršen koli sporazum, pogodbo ali drugi pravni dokument, ki ga sklene zadevni podjem, subjekt, naložbeni sklad ali shema, ki je na voljo nosilcu gospodarske dejavnosti, in

(c) kakršen koli prospekt ali podoben dokument, ki ga izdajo zadevni podjemi, subjekti, naložbeni skladi ali sheme ali je izdan v njihovem imenu in je na voljo njihovim vlagateljem.

Če naložbena politika oziroma naložbena strategija in cilji v tej dokumentaciji niso opredeljeni, se odstotne vrednosti določajo glede na dejansko sestavo sredstev zadevnih podjemov, subjektov, naložbenih skladov ali shem, kot izhaja iz povprečja sredstev na začetku ali na dan izdaje njihovega prvega polletnega poročila in na koncu njihovega zadnjega obračunskega obdobja pred dnem, na katerega plačilni zastopnik upravičenemu lastniku plača ali zagotovi plačilo obresti. Pri novoustanovljenih podjemih, subjektih, naložbenih skladih ali shemah ta dejanska sestava izhaja iz povprečja sredstev na datum začetka in datum prve ocene sredstev, kot je določeno v dokumentaciji, ki ureja delovanje zadevnih podjemov, pravnih subjektov, skladov ali shem.

Sestava sredstev se ugotovi v skladu z veljavnimi pravili države članice ali države Evropskega gospodarskega prostora, ki ni članica Unije, v kateri je kot takšen registriran kolektivni naložbeni podjem ali drug kolektivni naložbeni sklad ali shema, oziroma v skladu s pravom te države, ki ureja njena pravila ali instrumente o ustanovitvi. Ugotovljena sestava je kot taka zavezujoča za druge države članice.

9. Dohodek iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 1 se za plačilo obresti šteje samo v obsegu, v katerem so bili vrednostni papirji, iz katerih izvira, prvič izdani 1. julija 2014 ali pozneje. Vrednostni papirji, izdani pred tem datumom, se ne upoštevajo, kar zadeva odstotni vrednosti iz točke (e) navedenega pododstavka in odstavka 6.

10. Prejemki iz pogodbe o življenjskem zavarovanju se za plačilo obresti na podlagi točke (f) prvega pododstavka odstavka 1 štejejo samo v obsegu, v katerem so bile pogodbe o življenjskem zavarovanju, iz katerih izvirajo, prvič sklenjene 1. julija 2014 ali pozneje.

11. Države članice imajo možnost, da upoštevajo dohodek iz točke (e)(i) prvega pododstavka odstavka 1, dosežen s prodajo, povračilom ali odkupom delnic ali enot v registriranih kolektivnih naložbenih podjemih, ki niso KNPVP, priznani v skladu z Direktivo 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 7 ), kot plačilo obresti samo v obsegu, ki se obračuna tem podjemom na dan 1. julija 2014 ali pozneje.

▼B

Člen 7

Ozemlje uporabe

Ta direktiva se uporablja za obresti, ki jih plača plačilni zastopnik, ki je ustanovljen na ozemlju, na katerega se nanaša Pogodba, na podlagi člena 299 Pogodbe.







POGLAVJE II

IZMENJAVA PODATKOV

▼M4

Člen 8

Podatki, ki jih sporoča plačilni zastopnik

1. Če je upravičeni lastnik rezident druge države članice, kot je država članica, v kateri je ustanovljen plačilni zastopnik, so minimalni podatki, ki jih mora plačilni zastopnik sporočati pristojnemu organu v državi članici, v kateri je ustanovljen:

(a) identiteta in rezidentstvo upravičenega lastnika, ugotovljeni v skladu s členom 3, ali pri skupnem upravičenem lastništvu identiteta in rezidentstvo vseh upravičenih lastnikov, ki spadajo v področje uporabe člena 1(1);

(b) naziv in naslov plačilnega zastopnika;

(c) številka računa upravičenega lastnika, ali če nima računa, podatki o dolžniški terjatvi, iz katere izhaja plačilo obresti, ali o pogodbi o življenjskem zavarovanju, vrednostnem papirju ali delnici ali enoti, iz katerih izhaja tako plačilo;

(d) podatki o plačilu obresti v skladu z odstavkom 2.

Če je upravičeni lastnik rezident države članice, ki ni država članica, v kateri ima plačilni zastopnik iz člena 4(2) sedež dejanske uprave, takšen plačilni zastopnik predloži pristojnemu organu države članice, v kateri ima sedež dejanske uprave, podatke, določene v točkah (a) do (d) prvega pododstavka tega odstavka. Tak plačilni zastopnik sporoči tudi naslednje:

(i) skupni znesek prejetih ali zagotovljenih plačil obresti, za katere se šteje, da se obračunajo njihovim upravičenim lastnikom;

(ii) če posameznik v skladu s točko (c) člena 2(4) postane upravičeni lastnik, znesek, za katerega se šteje, da se obračuna temu posamezniku, ter datum takega obračuna.

2. Minimalni podatki o plačilu obresti, ki jih mora sporočati plačilni zastopnik, so razčlenjeni na naslednje skupine plačil obresti in vsebujejo:

(a) v primeru plačila obresti v smislu točke (a) prvega pododstavka člena 6(1): znesek plačanih ali pripisanih obresti;

(b) v primeru plačila obresti v smislu točke (b) prvega pododstavka člena 6(1): bodisi znesek vsakega plačanega, realiziranega ali pripisanega dohodka bodisi skupni znesek plačila;

(c) v primeru plačila obresti v smislu točke (c) ali (e) prvega pododstavka člena 6(1): znesek obresti ali dohodka iz navedenih točk ali skupni znesek iztržka od prodaje, odkupa ali povračila;

(d) v primeru plačila obresti v smislu točke (d) prvega pododstavka člena 6(1): znesek dohodka iz navedene točke ali skupni znesek razdelitve;

(e) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(4): znesek obresti, ki se lahko pripiše vsakemu upravičenemu lastniku, ki spada v področje uporabe člena 1(1);

(f) če država članica uporabi možnost iz člena 6(5): znesek letno obračunanih obresti ali drugega ustreznega dohodka;

(g) v primeru plačila obresti v smislu točke (f) prvega pododstavka člena 6(1): bodisi prejemek, izračunan v skladu s to določbo, bodisi skupni znesek plačila. Če v primeru prenosa na tretjo osebo plačilni zastopnik nima nobenih podatkov o preneseni vrednosti: vsoto izplačil zavarovalnici v skladu s pogodbo o življenjskem zavarovanju.

Ko plačilni zastopnik sporoči skupne zneske iz točk (b), (c), (d) in (g) prvega pododstavka tega odstavka, o tem obvesti pristojni organ države članice, v kateri je ustanovljen, ali – v primeru plačilnega zastopnika iz člena 4(2) – pristojni organ države članice, v kateri ima sedež dejanske uprave.

3. Pri skupnem upravičenem lastništvu plačilni zastopnik pristojnemu organu v državi članici, v kateri je ustanovljen, ali – v primeru plačilnega zastopnika iz člena 4(2) – pristojnemu organu države članice, v kateri ima sedež dejanske uprave, sporoči, ali je sporočeni znesek za vsakega upravičenega lastnika polni znesek, ki se lahko pripiše upravičenim lastnikom skupaj, delež, ki dejansko pripada zadevnemu upravičenemu lastniku, ali enakovredni delež.

4. Ne glede na odstavek 2 države članice lahko dovolijo plačilnim zastopnikom, da poročajo samo:

(a) v primeru plačil obresti v smislu točk (a), (b) ali (d) prvega pododstavka člena 6(1): skupni znesek obresti ali dohodka;

(b) v primeru plačil obresti v smislu točke (c) ali (e) prvega pododstavka člena 6(1): skupni znesek iztržka od prodaje, odkupa ali povračila v zvezi s takimi plačili;

(c) v primeru plačil obresti v smislu točke (f) prvega pododstavka člena 6(1): bodisi prejemke, o katerih pristojni organ države članice rezidentstva upravičenega lastnika ni bil obveščen drugače s strani plačilnega zastopnika, neposredno ali prek njegovega davčnega zastopnika ali pristojnega organa druge države članice v skladu s katero koli zakonodajno določbo, ki se razlikuje od določb, potrebnih za izvajanje te direktive, bodisi skupni znesek, izplačan na podlagi pogodb o življenjskem zavarovanju, iz katerih izhajajo taka plačila.

Plačilni zastopnik mora navesti, ali sporoča skupne zneske iz točk (a), (b) in (c) prvega pododstavka tega odstavka.

▼B

Člen 9

Avtomatična izmenjava podatkov

1. Pristojni organ države članice plačilnega zastopnika sporoči podatke iz člena 8 pristojnemu organu države članice, katere rezident je upravičeni lastnik.

▼M4

1a. Pristojni organ države članice, v kateri je ustanovljen nosilec gospodarske dejavnosti, sporoči podatke iz četrtega pododstavka člena 4(2) pristojnemu organu druge države članice, v kateri ima subjekt ali pravni dogovor sedež dejanske uprave.

1b. Če plačilni zastopnik v smislu člena 4(2) premesti sedež dejanske uprave v drugo državo članico, pristojni organ prve države članice pristojnemu organu nove države članice sporoči podatke iz sedmega pododstavka člena 4(2).

▼M4

2. Sporočanje podatkov je avtomatično in se opravi vsaj enkrat letno v šestih mesecih po izteku davčnega leta države članice plačilnega zastopnika ali nosilca gospodarske dejavnosti ter zajema naslednje primere, ki so nastopili v tem letu:

(i) vsa plačila obresti;

(ii) vse primere, ko posamezniki v skladu s členom 2(4) postanejo upravičeni lastniki;

(iii) vse premestitve sedeža dejanske uprave plačilnega zastopnika iz člena 4(2).

▼B

3. Za izmenjavo podatkov po tej direktivi se uporabljajo določbe Direktive 77/799/EGS, če določbe te direktive od njih ne odstopajo. Za podatke, ki jih je treba priskrbeti v skladu s tem poglavjem, pa se člen 8 Direktive 77/799/EGS ne uporablja.







POGLAVJE III

PREHODNE DOLOČBE

Člen 10

Prehodno obdobje

▼M4

1. V prehodnem obdobju, ki se začne z dnem iz člena 17(2) in (3), ter ob upoštevanju člena 13(1) Luksemburg in Avstrija nista dolžna uporabljati določb iz poglavja II.

Navedeni državi prejemata podatke od druge države članice v skladu s poglavjem II.

V prehodnem obdobju je cilj te direktive zagotoviti minimalno stopnjo učinkovitega obdavčevanja prihrankov v obliki plačil obresti, ki se v državi članici plačajo upravičenim lastnikom, ki so posamezniki in za davčne namene rezidenti druge države članice.

▼B

2. Prehodno obdobje se konča ob koncu prvega polnega proračunskega leta po kasnejšem izmed naslednjih datumov:

— datum začetka veljavnosti sporazuma med Evropsko skupnostjo na podlagi soglasne odločitve Sveta in zadnjo izmed Švicarske konfederacije, Kneževine Lihtenštajn, Republike San Marino, Kneževine Monako in Kneževine Andora, ki določa izmenjavo podatkov na zahtevo, kot je opredeljena v Vzorčnem sporazumu OECD o izmenjavi podatkov v davčnih zadevah z dne 18. aprila 2002 (v nadaljnjem besedilu: „Vzorčni sporazum OECD“), v zvezi s plačili obresti, kot so opredeljene v tej direktivi, ki jih plačilni zastopniki, ustanovljeni na zadevnih ozemljih, izvršijo upravičenim lastnikom, ki so rezidenti na ozemlju, na katerega se nanaša direktiva, skupaj s hkratno uvedbo davčnega odtegljaja od takšnih plačil po določenih stopnjah za ustrezna obdobja iz člena 11(1) v teh državah,

— datum, na katerega Svet soglasno sklene, da so Združene države Amerike zavezane k izmenjavi podatkov na zahtevo, kot je opredeljena v Vzorčnem sporazumu OECD, o plačilih obresti, kot so opredeljene v tej direktivi, ki jih plačilni zastopniki, ustanovljeni na njihovem ozemlju, izvršijo upravičenim lastnikom, ki so rezidenti na ozemlju, na katerega se nanaša direktiva.

▼M4

3. Po končanem prehodnem obdobju morata Luksemburg in Avstrija začeti uporabljati določbe iz poglavja II ter prenehati uporabljati davčni odtegljaj in delitev prihodkov iz členov 11 in 12. Če se v prehodnem obdobju Luksemburg ali Avstrija odločita za uporabo določb iz poglavja II, prenehata uporabljati davčni odtegljaj in delitev prihodkov iz členov 11 in 12.

▼B

Člen 11

Davčni odtegljaj

▼M4

1. Če je upravičeni lastnik rezident države članice, ki ni država članica, v kateri je plačilni zastopnik ustanovljen, ali v kateri ima – v primeru plačilnega zastopnika iz člena 4(2) – sedež dejanske uprave, Luksemburg in Avstrija v prehodnem obdobju iz člena 10 pobirata davčni odtegljaj po stopnji 15 % v prvih treh letih prehodnega obdobja, po stopnji 20 % v nadaljnjih treh letih in nato po stopnji 35 %.

2. Plačilni zastopnik pobira davčni odtegljaj na naslednji način:

(a) v primeru plačila obresti v smislu točke (a) prvega pododstavka člena 6(1): od zneska plačanih ali pripisanih obresti;

(b) v primeru plačila obresti v smislu točke (b) prvega pododstavka člena 6(1): od zneska plačanega, realiziranega ali pripisanega dohodka;

(c) v primeru plačila obresti v smislu točke (c) ali (e) prvega pododstavka člena 6(1): bodisi od zneska obresti ali dohodka iz navedenih točk bodisi z enakovredno dajatvijo od skupnega zneska iztržka od prodaje, odkupa ali povračila, ki bremeni upravičenega lastnika;

(d) v primeru plačila obresti v smislu točke (d) prvega pododstavka člena 6(1): od zneska dohodka iz navedene točke;

(e) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(4): od zneska obresti, ki se lahko pripišejo vsakemu upravičenemu lastniku, ki spada v področje uporabe člena 1(1). Celotni znesek, od katerega se obračuna davek, ne sme presegati zneska plačila obresti, ki ga subjekt ali pravni dogovor prejme oziroma mu je zagotovljen;

(f) če država članica uporabi možnost iz člena 6(5): od zneska letno obračunanih obresti ali drugega ustreznega dohodka;

(g) v primeru plačila obresti v smislu točke (f) prvega pododstavka člena 6(1): od prejemka, izračunanega v skladu s to določbo. Države članice lahko plačilnim zastopnikom dovolijo, da pobirajo davčni odtegljaj le od prejemkov, o katerih pristojni organ države članice rezidentstva upravičenega lastnika še ni bil obveščen s strani plačilnega zastopnika ali njegovih davčnih zastopnikov v skladu s katero koli zakonodajno določbo, ki se razlikuje od določb, potrebnih za izvajanje te direktive.

Plačilni zastopnik ob prenosu prihodkov od davčnega odtegljaja pristojnemu organu ta organ obvesti o številu upravičenih lastnikov, ki jih zadeva pobrani davčni odtegljaj in so razvrščeni glede na svojo državo članico rezidentstva.

▼B

3. Za namene ►M4 točk (a), (b) in (c) odstavka 2 ◄ se davčni odtegljaj pobira sorazmerno dolžini obdobja, v katerem je upravičeni lastnik imel dolžniško terjatev. Kadar plačilni zastopnik na podlagi podatkov, ki jih ima na voljo, ne more ugotoviti dolžine obdobja, v katerem je upravičeni lastnik imel terjatev, šteje, da je upravičeni lastnik imel terjatev ves čas njenega obstoja, razen če upravičeni lastnike ne predloži dokazila o datumu pridobitve terjatve.

4. Obdavčenje z davčnim odtegljajem v državi članici plačilnega zastopnika državi članici, katere rezident je upravičeni lastnik za davčne namene, ne preprečuje obdavčevanja dohodka v skladu z njeno nacionalno zakonodajo, ob upoštevanju Pogodbe.

▼M4

5. V prehodnem obdobju lahko države članice, ki pobirajo davčni odtegljaj, določijo, da se nosilec gospodarske dejavnosti, ki plača obresti ali zagotovi tako plačilo subjektu ali pravnemu dogovoru iz člena 4(2), ki ima sedež dejanske uprave v drugi državi članici, šteje za plačilnega zastopnika namesto subjekta ali pravnega dogovora in da odtegne davek od teh obresti, razen če se je subjekt ali pravni dogovor uradno strinjal, da se podatki o njegovem nazivu, če ta obstaja, pravni obliki, sedežu dejanske uprave in skupnem znesku plačanih ali zagotovljenih obresti sporočijo v skladu s četrtim pododstavkom člena 4(2).

▼B

Člen 12

Delitev prihodkov

1. Države članice, ki pobirajo davčni odtegljaj v skladu s členom 11(1), obdržijo 25 % prihodkov in ostalih 75 % prihodkov prenesejo državi članici, katere rezident je upravičeni lastnik obresti.

2. Države članice, ki pobirajo davčni odtegljaj v skladu s členom 11(5), obdržijo 25 % prihodkov in ostalih 75 % prenesejo ostalim državam članicam, sorazmerno s prenosi, izvedenimi v skladu z odstavkom 1 tega člena.

3. Takšni prenosi se izvršijo najpozneje v šestih mesecih po koncu davčnega leta države članice plačilnega zastopnika v primeru odstavka 1 ali države članice nosilca gospodarske dejavnosti v primeru odstavka 2.

4. Države članice, ki pobirajo davčni odtegljaj, sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo pravilno delovanje sistema delitve prihodkov.

▼M4

Člen 13

Izjeme pri postopku davčnega odtegljaja

1. Države članice, ki pobirajo davčni odtegljaj v skladu s členom 11, predpišejo naslednje postopke, po katerih lahko upravičeni lastnik zahteva, da se davek ne odtegne:

(a) postopek, ki omogoča, da upravičeni lastnik izrecno pooblasti plačilnega zastopnika za sporočanje podatkov v skladu s poglavjem II, pri čemer takšno pooblastilo zajema vsa plačila obresti, ki jih upravičenemu lastniku lahko pripiše ta plačilni zastopnik; v takem primeru se uporablja člen 9;

(b) postopek, ki zagotavlja, da se davek ne odtegne, če upravičeni lastnik plačilnemu zastopniku predloži potrdilo, ki se glasi na njegovo ime in ga je izdal pristojni organ države članice, katere je upravičeni lastnik rezident za davčne namene, v skladu z odstavkom 2.

2. Na zahtevo upravičenega lastnika pristojni organ države članice, katere je rezident za davčne namene, izda potrdilo, ki vsebuje:

(a) ime, naslov, davčno številko ali enakovredno številko ter datum in kraj rojstva upravičenega lastnika;

(b) naziv in naslov plačilnega zastopnika;

(c) številko računa upravičenega lastnika ali, če račun ne obstaja, podatke o vrednostnem papirju.

Takšno potrdilo velja največ tri leta. Potrdilo se izda vsakemu upravičenemu lastniku, ki ga zahteva, v dveh mesecih od vložitve take zahteve.

▼B

Člen 14

Odprava dvojnega obdavčevanja

1. Država članica, katere rezident je upravičeni lastnik za davčne namene, zagotovi odpravo dvojnega obdavčevanja, ki bi bilo lahko posledica uvedbe davčnega odtegljaja iz člena 11, v skladu z določbami odstavkov 2 in 3.

2. ►M4 Če je bil od plačila obresti, ki je bilo pripisano upravičenemu lastniku, v državi članici plačilnega zastopnika odtegnjen davek, država članica, katere rezident za davčne namene je upravičeni lastnik, v skladu s svojim nacionalnim pravom prizna davčni odbitek v višini davčnega odtegljaja. ◄ Kadar ta znesek presega znesek davčne obveznosti v skladu z njeno nacionalno zakonodajo, država članica rezidentstva za davčne namene upravičenemu lastniku povrne presežni del davčnega odtegljaja.

▼M4

3. Če je bilo plačilo obresti, ki je bilo pripisano upravičenemu lastniku, poleg davčnega odtegljaja iz člena 11 obdavčeno še s katero koli drugo obliko davčnega odtegljaja in je država članica, katere rezident za davčne namene je upravičeni lastnik, v skladu s svojim nacionalnim pravom ali konvencijami o izogibanju dvojnemu obdavčevanju priznala odbitek davka za takšen davčni odtegljaj, se takšen davčni odtegljaj odbije pred uporabo postopka, določenega v odstavku 2.

▼B

4. Država članica, katere rezident je upravičeni lastnik za davčne namene, lahko mehanizem davčnega odbitka iz odstavkov 2 in 3 nadomesti s povračilom davčnega odtegljaja iz člena 11.

Člen 15

Prenosljivi dolžniški vrednostni papirji

1. V prehodnem obdobju iz člena 10, vendar najpozneje do 31. decembra 2010, se domače in mednarodne obveznice ter drugi prenosljivi dolžniški vrednostni papirji, ki so bili prvič izdani pred 1. marcem 2001 ali za katere so prvotne prospekte za izdajo pred tem datumom odobrili pristojni organi v smislu Direktive Sveta 80/390/EGS ( 8 ) ali odgovorni organi tretjih držav, ne štejejo za dolžniške terjatve v smislu člena 6(1)(a), če od vključno 1. marca 2002 ni bila več izdana nobena izdaja takšnih prenosljivih dolžniških vrednostnih papirjev. Če pa bi se prehodno obdobje iz člena 10 nadaljevalo tudi po 31. decembru 2010, se določbe tega člena še naprej uporabljajo samo za takšne prenosljive dolžniške vrednostne papirje:

— ki vsebujejo klavzuli o obrutenju in predčasnem odkupu, ter

— kadar je plačilni zastopnik, kot ga opredeljuje člen 4, ustanovljen v državi članici, ki uporablja davčni odtegljaj iz člena 11 in ta plačilni zastopnik plača ali zagotovi plačilo obresti v neposredno korist upravičenega lastnika, ki je rezident druge države članice.

Če država ali z njo povezan subjekt, ki deluje kot organ oblasti ali katerega vloga je priznana z mednarodno pogodbo, kot je opredeljeno v ►M4 Prilogi III ◄ , na dan 1. marca 2002 ali po njem izda dodatno izdajo prej omenjenega prenosljivega dolžniškega vrednostnega papirja, se celotna izdaja takšnega vrednostnega papirja, ki je sestavljena iz prvotne izdaje in vseh dodatnih izdaj, šteje za dolžniško terjatev v smislu člena 6(1)(a).

Če katerikoli drug izdajatelj, ki ni zajet v drugem pododstavku, na dan 1. marca 2002 ali po njem izda dodatno izdajo prej omenjenega prenosljivega dolžniškega vrednostnega papirja, se takšna dodatna izdaja šteje za dolžniško terjatev v smislu člena 6(1)(a).

2. Nobena določba tega člena ne preprečuje državam članicam obdavčevanje prihodka od prenosljivih dolžniških vrednostnih papirjev iz odstavka 1 v skladu s svojo nacionalno zakonodajo.







POGLAVJE IV

RAZNE IN KONČNE DOLOČBE

Člen 16

Drugi davčni odtegljaji

Ta direktiva ne preprečuje državam članicam, da pobirajo druge oblike davčnega odtegljaja, različne od davčnega odtegljaja iz člena 11, v skladu s svojo nacionalno zakonodajo ali konvencijami o izogibanju dvojnega obdavčevanja.

Člen 17

Prenos

1. Države članice do 1. januarja 2004 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. O tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Države članice te določbe uporabljajo od ►M2 1. julijem 2005 ◄ pod pogojem, da:

(i) Švicarska konfederacija, Kneževina Lihtenštajn, Republika San Marino, Kneževina Monako in Kneževina Andora z istim dnem uporabljajo ukrepe, ki so enakovredni ukrepom iz te direktive, skladno s sporazumi, ki jih te države sklenejo z Evropsko skupnostjo na podlagi soglasne odločitve Sveta;

(ii) so v veljavi vsi sporazumi ali drugi dogovori, ki zagotavljajo, da vsa odvisna ali pridružena ozemlja (Kanalski otoki, otok Man in odvisna ali pridružena ozemlja v Karibskem morju) z istim dnem uporabljajo avtomatično izmenjavo podatkov na enak način kot je določeno v poglavju II te direktive (ali v prehodnem obdobju, ki ga določa člen 10, uporabljajo davčni odtegljaj pod enakimi pogoji, kot jih vsebujeta člena 11 in 12).

3. Svet vsaj šest mesecev pred 1. januarjem 2005 soglasno odloči ali bo izpolnjen pogoj iz odstavka 2, pri čemer upošteva datume začetka veljavnosti ustreznih ukrepov v zadevnih tretjih državah in odvisnih ali pridruženih ozemljih. Če Svet ne odloči, da bo pogoj izpolnjen, na predlog Komisije soglasno določi nov datum za namene odstavka 2.

4. Države članice sprejmejo potrebne določbe za uskladitev s to direktivo in se v njih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

5. Države članice o tem takoj obvestijo Komisijo in ji sporočijo glavne določbe nacionalne zakonodaje, ki jo sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva, ter primerjalno tabelo med to direktivo in sprejetimi nacionalnimi predpisi.

Člen 18

Pregled

►M4 Komisija na podlagi statističnih podatkov iz Priloge IV, ki jih ji pošlje vsaka država članica, Svetu vsaka tri leta poroča o izvajanju te direktive. ◄ Na podlagi teh poročil Komisija po potrebi predlaga Svetu spremembe direktive, ki se izkažejo za potrebne za zagotovitev bolj učinkovitega obdavčevanja prihodka od prihrankov ter za odpravo nezaželenega izkrivljanja konkurence.

▼M4

Člen 18a

Izvedbeni ukrepi

1. Komisija lahko v skladu s postopkom iz člena 18b(2) sprejme ukrepe za:

(a) opredelitev ponudnikov podatkov, ki jih lahko uporabljajo plačilni zastopniki za pridobitev potrebnih podatkov za ustrezno obravnavo, za namene točk (b), (d) in (e) prvega pododstavka člena 6(1);

(b) določitev skupnih oblik in praktičnih rešitev, potrebnih za elektronsko izmenjavo podatkov iz člena 9;

(c) določitev skupnih oblik potrdil in drugih dokumentov, ki omogočajo lažjo uporabo te direktive, zlasti dokumentov, izdanih v državah članicah, ki pobirajo davčni odtegljaj, ki jih država članica, katere rezident za davčne namene je upravičeni lastnik, uporablja za namene člena 14.

2. Komisija posodobi seznam iz Priloge III na zahtevo države članice, ki jo to neposredno zadeva.

Člen 18b

Odbor

1. Komisiji pomaga Odbor za upravno sodelovanje pri obdavčevanju (v nadaljnjem besedilu: odbor).

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.

▼B

Člen 19

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati 20. dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 20

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M4









PRILOGA I

Okvirni seznam vrst subjektov in pravnih dogovorov, za katere se šteje, da zanje ne velja učinkovito obdavčevanje za namene člena 2(3)

1. Subjekti in pravni dogovori, katerih kraj ustanovitve ali sedež dejanske uprave je v državi ali jurisdikciji, ki je zunaj ozemlja uporabe te direktive, kot je opredeljeno v členu 7, in ni država ali jurisdikcija iz člena 17(2):



Države in jurisdikcije Vrste subjektov in pravnih dogovorov Antigva in Barbuda Mednarodna družba Anjouan (Komori) Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Bahami Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Fundacija Mednarodna družba Bahrajn Finančni skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Barbados Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Mednarodna družba z omejeno odgovornostjo Belize Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Bermudi Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Izvzeta družba Brunej Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Mednarodni skrbniški sklad Mednarodna komanditna družba Cookovi otoki Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodni skrbniški sklad Mednarodna družba Mednarodno partnerstvo Kostarika Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Družba Džibuti Izvzeta družba Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Dominika Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Fidži Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Francoska Polinezija Société (družba) Société de personnes (osebna družba) Société en participation (mešana družba) Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Grenada Mednarodna družba Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Guam Družba Samostojno podjetništvo Partnerstvo Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Gvatemala Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Fundación (fundacija) Hongkong Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Družba z omejeno odgovornostjo Kiribati Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Labuan (Malezija) Offshore družba Malezijska offshore banka Offshore komanditna družba Offshore skrbniški sklad Libanon Družbe, ki imajo koristi v okviru sistema offshore družb Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Liberija Nerezidenčna družba Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Macao Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Fundação (fundacija) Maldivi Družba Partnerstvo Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Severni Marijanski otoki Izvozna družba Offshore bančna korporacija Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Marshallovi otoki Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Mavricij Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Globalna družba kategorij 1 in 2 Mikronezija Družba Partnerstvo Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Nauru Skrbniški sklad/skrbniška družba Družba Partnerstvo Samostojno podjetništvo Tuje volilo Tuja zapuščina Druge oblike poslov, o katerih se pogaja z vlado Nova Kaledonija Société (družba) Société civile (civilna družba) Société de personnes (osebna družba) Skupno podjetje Zapuščina pokojne osebe Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Nova Zelandija Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Niue Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Panama Fideicomiso (skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno pravo) in skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Fundación de interés privado (fundacija) Mednarodna družba Palav Družba Partnerstvo Samostojno podjetništvo Predstavništvo Credit union (finančna zadruga) Zadruga Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Filipini Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Portoriko Zapuščina Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodni bančni subjekt Saint Kitts in Nevis Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Fundacija Izvzeta družba Izvzeta komanditna družba Sveta Lucija Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Saint Vincent in Grenadine Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Sao Tome in Principe Mednarodna družba Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Samoa Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodni skrbniški sklad Mednarodna družba Offshore banka Offshore zavarovalnica Mednarodno partnerstvo Komanditna družba Sejšeli Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Singapur Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Salomonovi otoki Družba Partnerstvo Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Južna Afrika Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Tonga Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Tuvalu Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Podporni sklad Združeni arabski emirati Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Offshore družba Zvezna država Delaware (ZDA) Družba z omejeno odgovornostjo Zvezna država Wyoming (ZDA) Družba z omejeno odgovornostjo Deviški otoki Združenih držav Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Izvzeta družba Urugvaj Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Sociedad Anónima Financiera de Inversión Vanuatu Sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Izvzeta družba Mednarodna družba

2. Subjekti in pravni dogovori, katerih kraj ustanovitve ali sedež dejanske uprave je v državi ali jurisdikciji, navedeni v členu 17(2), za katere se uporablja člen 2(3), dokler zadevna država ali jurisdikcija ne sprejme določb, enakovrednih določbam člena 4(2):



Države in jurisdikcije Vrste subjektov in pravnih dogovorov Andora Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Angvila Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Aruba Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Stichting Particulier Fonds Britanski Deviški otoki Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Družba Kajmanski otoki Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Izvzeta družba Guernsey Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Družba Fundacija Otok Man Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Družba Jersey Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Družba Fundacija Lihtenštajn Anstalt (skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno pravo) in skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Stiftung (fundacija) Monako Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Fondation (fundacija) Montserrat Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Mednarodna družba Nizozemski Antili Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Stichting Particulier Fonds San Marino Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Fondazione (fundacija) Švica Skrbniški sklad, ki ga ureja tuje pravo Fundacija Otoki Turks in Caicos Izvzeta družba Komanditna družba Skrbniški sklad, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo









PRILOGA II

Okvirni seznam vrst subjektov in pravnih dogovorov, za katere se šteje, da zanje ne velja učinkovito obdavčevanje za namene člena 4(2)







Države Vrste subjektov in pravnih dogovorov Pripombe Vse države članice EU Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG) Belgija — Société de droit commun/maatschap (družba civilnega prava ali gospodarska družba brez kakršnega koli pravnega statusa) — Société momentanée/tijdelijke handelsvennootschap (družba brez kakršnega koli pravnega statusa, katere namen je izvajanje ene ali več posebnih gospodarskih dejavnosti) — Société interne/stille handelsvennootschap (družba brez kakršnega koli pravnega statusa, v kateri ima ena ali več oseb pravico do deleža iz dejavnosti, ki jih ena ali več oseb upravlja v njihovem imenu) Vključena le, če predhodni nosilec gospodarske dejavnosti v plačilni verigi, ki je izvedel ali zagotovil plačilo, ni ugotovil identitete in rezidentstva vseh njenih upravičenih lastnikov, v nasprotnem primeru pa spada v točko (d) člena 4(2). Te „družbe“ (imena katerih so navedena v francoskem in nizozemskem jeziku) nimajo pravnega statusa, z vidika obdavčitve se uporablja pristop spregleda. — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Bolgarija — Дружество със специална инвестиционна цел (posebna investicijska družba) — Инвестиционно дружество (investicijska družba, ki je ne zajema člen 6) Subjekt je oproščen plačila davka od dobička pravnih oseb. — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Razen če lahko skrbnik dokaže, da za sklad dejansko velja bolgarsko obdavčenje dohodkov. Češka — Veřejná obchodní společnost (veř. obch. spol. ali v.o.s.) (partnerstvo) — Sdružení (združenje) — Komanditní společnost — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Danska — Interessentskab (družba z neomejeno odgovornostjo) — Kommanditselskab (komanditna družba) — Kommanditaktieselskab/ Partnerselskab — Partrederi — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Nemčija — Gesellschaft bürgerlichen Rechts (družba civilnega prava) — Kommanditgesellschaft — KG, offene Handelsgesellschaft — OHG (osebna trgovinska družba) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Estonija — Seltsing (osebna družba) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Irska — Partnerstvo in združenje vlagateljev Irski rezident skrbnik je običajno obdavčen na dohodek iz skrbniškega sklada. Vendar če upravičenec ali skrbnik ni irski rezident, je obdavčen le irski vir dohodka, ki izhaja iz takšnih primerov. Grčija — Ομόρρυθμος εταιρεία (OE) (družba z neomejeno odgovornostjo) — Ετερόρρυθμος εταιρεία (EE) (komanditna družba) Za osebne družbe se uporablja davek od dohodkov pravnih oseb. Vendar je do 50 % dobička osebnih družb obdavčenih po posameznih partnerjih v skladu z njihovo individualno davčno stopnjo. — „Skrbniški sklad“ ali drug podobeni pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Španija — Subjekti, za katere se uporablja sistem obdavčevanja pripisanega dobička: — — Sociedad civil con o sin personalidad juridica (partnerstvo civilnega prava s pravno osebnostjo ali brez nje), — Herencias yacentes (zapuščina pokojne osebe), — Comunidad de bienes (skupno lastništvo). — Drugi subjekti brez pravne osebnosti, ki so ločena gospodarska enota ali ločena skupina sredstev (člen 35(4) splošnega zakona o davkih – Ley General Tributaria) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Francija — Société en participation (mešana družba) — Société ou association de fait (dejanska družba) — Indivision (skupno lastništvo) — Fiducie — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Italija — Vse družbe civilnega prava in enakovredni subjekti Kategorija družb civilnega prava vključuje: „società in accomandita semplice“, „società semplici“, associazioni (združenja) umetnikov ali strokovnjakov za izvajanje njihove umetnosti ali poklica brez pravne osebnosti, „società in nome collettivo“, „società di fatto“ (neobičajne ali dejanske družbe) in „società di armamento“. — Države z omejenim številom delničarjev, ki izberejo fiskalno transparentnost Režim „davčne transparentnosti“ lahko sprejmejo družbe z omejeno odgovornostjo ali zadruge, katerih člani so posamezniki (člen 116 TUIR). — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Razen če lahko skrbnik priskrbi dokumentacijo, ki dokazuje, da je skrbniški sklad rezident za davčne namene in zanj velja učinkovito obdavčevanje pravnih oseb v Italiji. Ciper — Συνεταιρισμός (partnerstvo) — Σύνδεσμος ali σωματείο (združenje) — Συνεργατικές (zadruga) Samo transakcije s člani. — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Skrbniški skladi, ustanovljeni znotraj ciprske jurisdikcije, se obravnavajo kot transparentni subjekti v skladu z nacionalno zakonodajo. Latvija — Pilnsabiedrība (družba z neomejeno odgovornostjo) — Komandītsabiedrība (komanditna družba) — Biedrība un nodibinājums (združenje in fundacija) — Lauksaimniecības kooperatīvs (kmetijska zadruga) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Litva — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Luksemburg — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Madžarska — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Madžarska na podlagi nacionalne zakonodaje skrbniške sklade priznava kot „subjekte“. Malta — Soċjetà In Akkomandita (komanditna družba „en commandite“, kapital katere ni razdeljen na delnice) — Arrangement in participation (združenje „en participation“) — Soċjetà Kooperattiva (zadruga) Za komanditne družbe „en commandite“, kapital katerih je razdeljen na delnice, velja splošni davek od dohodkov pravnih oseb. Nizozemska — Vennootschap onder firma (družba z neomejeno odgovornostjo) — Commanditaire vennootschap (zaprta komanditna družba) Družbe z neomejeno odgovornostjo, zaprta partnerstva in evropska gospodarska interesna združenja so transparentni za davčne namene. — Vereniging (združenje) — Stichting (fundacija) Verenigingen (združenja) in stichtingen (fundacije) so izvzeti iz plačila davka, razen če trgujejo ali poslujejo. — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Avstrija — Offene Gesellschaft (OG) (družba z neomejeno odgovornostjo) — Offene Handelsgesellschaft (OHG) (osebna trgovinska družba) — Kommanditgesellschaft (KG) (komanditna družba) — Gesellschaft nach bürgerlichem Recht (družba civilnega prava) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Poljska — Spólka jawna (Sp. j.) (družba z neomejeno odgovornostjo) — Spólka komandytowa (Sp. k.) (Komanditna družba) — Spólka komandytowo-akcyjna (S.K.A.) (komanditna delniška družba) — Spólka partnerska (Sp. p.) (poklicno partnerstvo) — Spolka cywilna (s.c.) (družba civilnega prava) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Portugalska — Partnerstva civilnega prava, ki niso inkorporirana v gospodarski obliki — Inkorporirana podjetja, ki se ukvarjajo z navedenimi poklicnimi dejavnostmi, pri katerih so vsi partnerji posamezniki, usposobljeni v istem poklicu — Družbe le s sredstvi, ki jih nadzoruje družinska skupnost ali so v popolni lasti največ petih oseb — Družbe, ki imajo dovoljenje za opravljanje poslovne dejavnosti v Mednarodnem poslovnem središču na Madeiri, upravičene do izvzetja iz IRC (člen 33 EBF) Člen 33 EBF, ki se uporablja za družbe z dovoljenjem, pridobljenim do 31. decembra 2000, določa, da so do 31. decembra 2011 oproščene plačila davka od dohodkov pravnih oseb. — Neinkorporirana združenja — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo V skladu s portugalskim pravom so dovoljeni le skrbniški skladi, ki jih na podlagi tujega prava ustanovijo pravne osebe v Mednarodnem poslovnem središču na Madeiri. Romunija — Association (partnerstvo) — Cooperative (zadruga) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Slovenija — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Slovaška — Verejná obchodná spoločnosť (družba z neomejeno odgovornostjo) — Komanditn á spoločnosť (komanditna družba) — Združenie (združenje) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Finska — avoin yhtiö/öppet bolag (partnerstvo) — kommandiittiyhtiö/kommanditbolag (komanditna družba) — „Skrbniški sklad' ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Švedska — handelsbolag (družba z neomejeno odgovornostjo) — kommanditbolag (komanditna družba) — enkelt bolag (osebna družba) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja tuje pravo Združeno kraljestvo — Družba z neomejeno odgovornostjo — Komanditna družba — Družba z omejeno odgovornostjo Družbe z neomejeno odgovornostjo; družbe z omejeno odgovornostjo so transparentne za davčne namene. — Združenje vlagateljev (v katerem so člani upravičeni do določenega deleža sredstev) Gibraltar (1) — „Skrbniški sklad“ ali drug podoben pravni dogovor, ki ga ureja lokalno ali tuje pravo Dohodki skrbniškega sklada so oproščeni plačila davka v skladu s pravili o davku od dohodka iz leta 1992, če: (a) skrbniški sklad ustanovi oseba, ki ni rezident, ali če se ustanovi v njenem imenu; in (b) je dohodek — obračunan ali dosežen zunaj Gibraltarja ali — ga prejme skrbniški sklad in v primeru, da bi ga prejel upravičenec neposredno, ne bi bil obdavčljiv v skladu z odlokom o davku od dohodka. To ne velja, če je bil skrbniški sklad ustanovljen pred 1. julijem 1983 in če so rezidenti Gibraltarja v skladu s pogoji sklada izrecno izključeni kot upravičenci. (1) Združeno kraljestvo je država članica, odgovorna za zunanje odnose Gibraltarja, v skladu s členom 355(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije.









▼M4

PRILOGA III

▼B

SEZNAM POVEZANIH SUBJEKTOV IZ ČLENA 15

Za namene člena 15 se za „povezan subjekt, ki deluje kot organ oblasti ali katerega vlog priznava mednarodna pogodba“ štejejo naslednji subjekti:

— subjekti v Evropski uniji: —



Belgija Vlaams Gewest (Flamska regija) Région bruxelloise/Brussels Gewest (Bruseljska regija) Vlaamse Gemeenschap (Flamska skupnost) Région wallonne (Valonska regija) Communauté française (Francoska skupnost) Deutschsprachige Gemeinschaft (Nemško govoreča skupnosti) ▼M3 Bolgarija Общините (mestne občine) Социалноосигурителни фондове (skladi socialnega zavarovanja) ▼B Španija Xunta de Galicia (Reginalni zakonodajni svet Galicije) Junta de Extremadura (Regionalni zakonodajni svet Extremadure) Junta de Castilla-León (Regionalni zakonodajni svet Castille-León) Govern de les Illes Balears (Vlada Balearskih otokov) Generalitat de Valencia (Avtonomna vlada Valencije) Gobierno de las Islas Canarias (Vlada Kanarskih otokov) Gobierno de Murcia (Vlada Madrida) Diputación Foral de Guipúzcoa (Regionalni svet Guipúzcoe) Diputación Foral de Alava (Regionalni svet Alave) Ayuntamiento de Barcelona (Svet mesta Barcelona) Cabildo Insular de Tenerife (Otoški svet Tenerifeja) Instituto Catalán de Finanzas (Finančna institucija Katalonije)Junta de Andalucía (Regionalni zakonodajni svet Andaluzije) Junta de Castilla-La Mancha (Regionalni zakonodajni svet Castille-La Mancha) Gobierno Foral de Navarra (Regionalna vlada Navarre) Generalitat de Catalunya (Avtonomna vlada Katalonije) Diputación General de Aragón (Regionalni svet Aragona) Gobierno de Murcia (Vlada Murcie) Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (Vlada avtonomne skupnosti Baskije) Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Regionalni svet Vizcaye) Ayuntamiento de Madrid (Svet mesta Madrid) Cabildo Insular de Gran Canaria (Otoški svet Gran Canarie) Instituto de Crédito Oficial (Javna kreditna institucija) Instituto Valenciano de Finanzas (Finančna institucija Valencije) Grčija (Državna telekomunikacijska organizacija) (Javno elektrogospodarstvo) (Državne železnice) Francija La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES)(Sklad za odkup socialnega dolga)L'Agence française de développement (AFD)(Francoska razvojna agencija) Caisse Nationale des Autoroutes (CNA)(Državni sklad za avtoceste) Charbonnages de France (CDF)(Francoska uprava za premog)Réseau Ferré de France (RFF)(Frencoske železnice) Assistance publique Hôpitaux de Pariz (APHP)(Državna pomoč pariškim bolnišnicam) Entreprise minière et chimique (EMC)(Podjetje za rudarstvo in kemikalije) Italija Regije Province Občine Cassa Depositi e Prestiti (Sklad za depozite in posojila) ▼M1 Latvija Pašvaldības (lokalne oblasti) Poljska gminy (občine) powiaty (okraji) województwa vojvodstva) związki gmin (skupnosti občin) związki powiatów (skupnosti okrajev) związki województw (skupnosti vojvodstev) miasto stołeczne Warszawa (glavno mesto Varšava) Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Agencija za prestrukturiranje in modernizacijo kmetijstva) Agencja Nieruchomości Rolnych (Agencija za kmetijsko premoženje) ▼B Portugalska Região Autónoma da Madeira (Avtonomna regija Madeire) Região Autónoma dos Açores (Avtonomna regija Azorskih otokov) Občine ▼M3 Romunija autoritățile administrației publice locale (lokalni organi javne uprave) ▼M1 Slovaška mestá a obce (občine) Železnice Slovenskej republiky (Slovaške železnice) Štátny fond cestného hospodárstva (Državni sklad cestnega gospodarstva) Slovenské elektrárne (Slovaške elektrarne) Vodohospodárska výstavba (Družba za vodnogospodarske gradnje) ▼B

— mednarodni subjekti: — Evropska banka za obnovo in razvoj Evropska investicijska banka Azijska razvojna banka Afriška razvojna banka Svetovna banka/Mednarodna banka za obnovo in razvoj/Mednarodni denarni sklad Mednarodna finančna korporacija Medameriška razvojna banka Sklad Sveta Evrope za socialni razvoj Euratom Evropska skupnost Corporación Andina de Fomento (CAF) (Andska razvojna korporacija) Eurofima Evropska skupnost za premog in jeklo Nordijska investicijska banka Karibska razvojna banka — Določbe člena 15 ne vplivajo na mednarodne obveznosti, ki jih imajo države članice do zgoraj navedenih mednarodnih subjektov.

— subjekti v tretjih državah: — Subjekti, ki izpolnjujejo naslednje pogoje: — 1. subjekt se po nacionalnih merilih jasno šteje za osebo javnega prava; 2. takšna oseba javnega prava je netržni proizvajalec, ki upravlja in financira skupino dejavnosti, predvsem dobavo netržnega blaga in storitev, ki so namenjene v korist skupnosti in ki jih dejansko nadzira država; 3. takšna oseba javnega prava v velikem obsegu in redno zadolžuje; 4. zadevna država lahko jamči, da takšna oseba javnega prava v primeru klavzul o obrutenju ne bo izvedla predčasnega odkupa.

▼M4









PRILOGA IV

Seznam podatkov, ki jih morajo države članice vsako leto predložiti Komisiji za statistične namene

1. Ekonomski podatki

1.1 Davčni odtegljaj:

Za Avstrijo in Luksemburg (dokler uporabljata prehodne določbe, določene v poglavju III): skupni letni znesek davčnega prihodka od davčnega odtegljaja, razdeljen po državah članicah, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

Za Avstrijo in Luksemburg (dokler uporabljata prehodne določbe, določene v poglavju III): skupni letni znesek davčnega prihodka od davčnega odtegljaja na podlagi člena 11(5), ki si ga delita z drugimi državami članicami.

Podatke o skupnih zneskih, zbranih na podlagi davčnega odtegljaja, razdeljenih po državah članicah, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti, je treba poslati tudi nacionalni instituciji, ki je pristojna za zbiranje statističnih podatkov o plačilni bilanci.

1.2 Znesek plačil obresti/iztržkov od prodaje:

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za določbo o prostovoljnem razkritju iz člena 13, znesek plačil obresti na njihovem ozemlju, za katerega velja izmenjava podatkov na podlagi člena 9, razdeljen po državah članicah ali odvisnih in pridruženih ozemljih, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za določbo o prostovoljnem razkritju iz člena 13, znesek iztržkov od prodaje na njihovem ozemlju, za katerega velja izmenjava podatkov na podlagi člena 9, razdeljen po državah članicah ali odvisnih in pridruženih ozemljih, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za mehanizem prostovoljnega razkritja, znesek plačil obresti, za katere velja izmenjava podatkov, razdeljen po vrstah plačil obresti v skladu s skupinami iz člena 8(2).

Podatke v zvezi s skupnimi zneski plačil obresti in iztržki od prodaje, razdeljenimi po državah članicah, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti, je treba sporočiti tudi nacionalni instituciji, ki je pristojna za zbiranje statističnih podatkov o plačilni bilanci.

1.3 Upravičeni lastnik:

Za vse države članice: število upravičenih lastnikov, ki so rezidenti v drugih državah članicah ter na odvisnih in pridruženih ozemljih, razdeljeno po državah članicah ali odvisnih in pridruženih ozemljih, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

1.4 Plačilni zastopniki:

Za vse države članice: število plačilnih zastopnikov (na državo članico pošiljateljico), ki so vključeni v izmenjavo podatkov ali davčni odtegljaj za namene te direktive.

1.5 Plačilni zastopniki ob prejemu:

Za vse države članice: število plačilnih zastopnikov ob prejemu, ki so prejeli plačila obresti v smislu člena 6(4). To zadeva države članice pošiljateljice, v katerih so se obresti izplačale plačilnim zastopnikom ob prejemu, katerih sedež dejanske uprave je v drugi državi članici, in države članice prejemnice, ki imajo takšne subjekte ali pravne dogovore na svojem ozemlju.

2. Tehnični podatki

2.1 Zapisi:

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za določbo o prostovoljnem razkritju iz člena 13: število poslanih in prejetih zapisov. En zapis pomeni eno plačilo za enega upravičenega lastnika.

2.2 Obdelani/popravljeni zapisi:

Število in odstotek sintaktično neveljavnih zapisov, ki jih je mogoče obdelovati.

Število in odstotek sintaktično neveljavnih zapisov, ki jih ni mogoče obdelovati.

Število in odstotek neobdelanih zapisov.

Število in odstotek zapisov, ki so bili popravljeni na zahtevo.

Število in odstotek zapisov, ki so bili popravljeni na lastno pobudo.

Število in odstotek zapisov, ki so bili uspešno obdelani.

3. Neobvezne postavke:

3.1 Za države članice: znesek plačil obresti subjektom ali pravnim dogovorom, za katerega velja izmenjava podatkov iz člena 4(2), razdeljen po državah članicah, kjer imajo subjekti sedež dejanske uprave.

3.2 Za države članice: znesek iztržkov od prodaje subjektom ali pravnim dogovorom, za katerega velja izmenjava podatkov iz člena 4(2), razdeljen po državah članicah, kjer imajo subjekti kraj ustanovitve.

3.3 Ustrezni deleži skupnega letnega davka, zbranega od davkoplačevalcev rezidentov s plačili obresti, ki so jih izvedli domači in tuji plačilni zastopniki.