2008R0800 — SL — 01.12.2013 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B UREDBA KOMISIJE (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) (Besedilo velja za EGP) (UL L 214, 9.8.2008, p.3)

spremenjena z:









▼B

UREDBA KOMISIJE (ES) št. 800/2008

z dne 6. avgusta 2008

o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (Uredba o splošnih skupinskih izjemah)

(Besedilo velja za EGP)







KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 994/98 z dne 7. maja 1998 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za določene vrste horizontalne državne pomoči ( 1 ) ter zlasti točk (a) in (b) člena 1(1) Uredbe, po objavi osnutka te uredbe ( 2 ), po posvetovanju s Svetovalnim odborom za državno pomoč, ob upoštevanju naslednjega: (1) Z Uredbo (ES) št. 994/98 je Komisija pooblaščena, da lahko v skladu s členom 87 Pogodbe razglasi, da so pomoč za mala in srednja podjetja („MSP“), pomoč za raziskave in razvoj, pomoč za varstvo okolja, pomoč za zaposlovanje in usposabljanje ter pomoč, ki je v skladu s karto za dodeljevanje regionalne pomoči, ki jo Komisija odobri za vsako državo članico, pod nekaterimi pogoji združljive s skupnim trgom ter da zanje ne velja obveznost priglasitve iz člena 88(3) Pogodbe. (2) Komisija je člena 87 in 88 Pogodbe uporabila v številnih odločbah ter pridobila dovolj izkušenj, da opredeli splošna merila za združljivost glede pomoči za MSP v obliki pomoči za naložbe znotraj in zunaj območij, ki prejemajo pomoč, v obliki shem rizičnega kapitala ter na področjih raziskav, razvoja in inovacij, še zlasti v okviru izvajanja Uredbe Komisije (ES) št. 70/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za majhna in srednje velika podjetja ( 3 ), glede povečanja področja uporabe za vključitev pomoči za raziskave in razvoj, izvajanja Uredbe Komisije (ES) št. 364/2004 z dne 25. februarja 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 70/2001 ( 4 ), izvajanja Sporočila Komisije o državni pomoči in tveganem kapitalu ( 5 ) ter Smernic Skupnosti o državnih pomočeh za spodbujanje naložb rizičnega kapitala v mala in srednje velika podjetja ( 6 ), kot tudi izvajanja Okvira Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije ( 7 ). (3) Komisija je prav tako pridobila dovolj izkušenj pri uporabi členov 87 in 88 Pogodbe na področjih pomoči za usposabljanje, pomoči za zaposlovanje, okoljske pomoči, pomoči za raziskave in razvoj ter inovacije in regionalne pomoči za MSP ter velika podjetja, še zlasti v okviru izvajanja Uredbe Komisije (ES) št. 68/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za usposabljanje ( 8 ), Uredbe Komisije (ES) št. 2204/2002 z dne 12. decembra 2002 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe o ES za državne pomoči na področju zaposlovanja ( 9 ), Uredba Komisije (ES) št. 1628/2006 z dne 24. oktobra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri državni regionalni pomoči za naložbe ( 10 ), Okvira Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ( 11 ), Okvira Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije, Smernic Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja iz leta 2001 ( 12 ), Smernic Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja iz leta 2008 ( 13 ) ter Smernic o državni regionalni pomoči za 2007-2013 ( 14 ). (4) V skladu s temi izkušnjami je treba prilagoditi nekatere pogoje, predvidene v Uredbah (ES) št. 68/2001, 70/2001, 2204/2002 in 1628/2006. Zaradi poenostavitve in zagotovitve učinkovitejšega spremljanja pomoči s strani Komisije je treba te uredbe nadomestiti z eno samo uredbo. Poenostavitev bi morala med drugim izhajati iz vrste skupnih usklajenih opredelitev in skupnih horizontalnih določb, določenih v poglavju I te uredbe. Za zagotovitev skladnosti zakonodaje o državni pomoči bi morale biti opredelitve pomoči in sheme pomoči identične opredelitvam teh pojmov v Uredbi Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES ( 15 ). Tovrstna poenostavitev je nujna za zagotovitev, da bo Lizbonska strategija za rast in delovna mesta dala rezultate, zlasti za MSP. (5) S to uredbo je treba izvzeti vsako pomoč, ki izpolnjuje vse ustrezne pogoje te uredbe, in vsako shemo pomoči, če katera koli individualna pomoč, ki se lahko dodeli v skladu s tako shemo, izpolnjuje vse ustrezne pogoje te uredbe. Za zagotovitev preglednosti ter učinkovitejšega spremljanja pomoči se mora vsak ukrep individualne pomoči, dodeljen v skladu s to uredbo, izrecno sklicevati na veljavno določbo iz poglavja II in na nacionalno pravo, ki je osnova za posamezno individualno pomoč. (6) Za spremljanje izvajanja te uredbe mora imeti Komisija tudi možnost, da od držav članic pridobi vse potrebne informacije o ukrepih, ki se izvajajo v skladu s to uredbo. Če država članica o teh ukrepih pomoči ne zagotovi informacij v razumnem roku, se lahko to obravnava kot znak nespoštovanja pogojev te uredbe. V tem primeru se lahko Komisija posledično odloči, da je treba v prihodnje prekiniti izvajanje te uredbe ali njenega ustreznega dela za zadevno državo članico in da je treba vse nadaljnje ukrepe pomoči, vključno z novimi individualnimi pomočmi, dodeljenimi na podlagi sheme pomoči, ki jo je pred tem zajemala ta uredba, v skladu s členom 88 Pogodbe priglasiti Komisiji. Kakor hitro država članica zagotovi pravilne in popolne informacije, mora Komisija omogočiti, da se Uredba spet uporablja v celoti. (7) Za državno pomoč v smislu člena 87(1) Pogodbe, ki je ta uredba ne vključuje, je treba še naprej uporabljati obveznost priglasitve iz člena 88(3) Pogodbe. Ta uredba ne bi smela posegati v možnost držav članic, da priglasijo pomoč, katere cilji ustrezajo ciljem, ki jih zajema ta uredba. Komisija bo ocenila tako pomoč predvsem na podlagi pogojev, določenih v tej uredbi, in v skladu z merili, določenimi v posebnih smernicah ali okvirih, ki jih je sprejela Komisija, kadar koli zadevni ukrep pomoči spada v področje uporabe takega posebnega instrumenta. (8) Te uredbe se ne bi smelo uporabljati za izvozno pomoč ali pomoč, ki daje prednost domačim proizvodom pred uvoženimi. Te uredbe se zlasti ne bi smelo uporabljati za pomoč, s katero se financirata vzpostavitev in delovanje distribucijske mreže v drugih državah. Pomoč, ki omogoča sodelovanje na sejmih, raziskave ali svetovalne storitve, potrebne za uvajanje novega ali obstoječega proizvoda na nov trg, navadno ne bi smela veljati za izvozno pomoč. (9) To uredbo bi bilo treba uporabljati dejansko v vseh sektorjih. V sektorju ribištva in ribogojstva bi morala biti s to uredbo izvzeta le pomoč na področju raziskav in razvoja ter inovacij, pomoč v obliki rizičnega kapitala, pomoč za usposabljanje ter pomoč za prikrajšane delavce in invalide. (10) Glede na posebna pravila, ki veljajo v sektorju kmetijstva za primarno proizvodnjo kmetijskih proizvodov, bi morala biti s to uredbo izvzeta le pomoč na področjih raziskav in razvoja, pomoč v obliki rizičnega kapitala, pomoč za usposabljanje, okoljska pomoč ter pomoč za prikrajšane delavce in invalide, kolikor te vrste pomoči niso zajete v Uredbi Komisije (ES) št. 1857/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri državni pomoči za majhna in srednje velika podjetja, ki se ukvarjajo s proizvodnjo kmetijskih proizvodov, in o spremembi Uredbe (ES) št. 70/2001 ( 16 ). (11) Glede na podobnosti med predelavo ter trženjem kmetijskih in nekmetijskih proizvodov bi bilo treba to uredbo uporabljati za predelavo ter trženje kmetijskih proizvodov, če so izpolnjeni nekateri pogoji. (12) Niti dejavnosti na kmetiji, ki so potrebne za pripravo proizvoda za prvo prodajo, niti prva prodaja prodajnim posrednikom ali predelovalcem se v tej uredbi ne bi smele šteti za predelavo ali trženje. Sodišče Evropskih skupnosti je odločilo, da so države članice zavezane, da se, takoj ko Skupnost izda predpise za uvedbo skupne ureditve trga v določenem sektorju kmetijstva, vzdržijo sprejemanja vseh ukrepov, ki bi lahko to ureditev trga omajali ali povzročili izjeme od nje. Ta uredba se torej ne bi smela uporabljati za pomoči, katerih višina je določena na podlagi cene ali količine kupljenih proizvodov ali proizvodov, danih na trg, niti za pomoči, povezane z obveznostjo, da je treba pomoč deliti s primarnimi proizvajalci. (13) Glede na Uredbo Sveta (ES) št. 1407/2002 z dne 23. julija 2002 o državni pomoči za premogovništvo ( 17 ) se ta uredba ne bi smela uporabljati za pomoč za dejavnosti v sektorju premogovništva, z izjemo pomoči za usposabljanje, pomoči za raziskave in razvoj, inovacij ter okoljske pomoči. (14) Kadar shema regionalne pomoči dozdevno izpolnjuje regionalne cilje, a je namenjena posebnim gospodarskim sektorjem, so lahko cilji in morebitni učinki sheme sektorski, ne pa horizontalni. Zato sheme regionalne pomoči, ki so namenjene posebnim sektorjem gospodarskih dejavnosti, kot tudi regionalne pomoči, dodeljene dejavnostim v sektorju jeklarstva, sektorju ladjedelništva, kot je predvideno v sporočilu Komisije o podaljšanju okvira za državno pomoč ladjedelništvu ( 18 ), in sektorju sintetičnih vlaken, ne bi smele biti zajete v izjemi od priglasitve. Vendar ima turizem pomembno vlogo v nacionalnih gospodarstvih in na splošno posebej pozitivno vpliva na regionalni razvoj. Sheme regionalnih pomoči, namenjene turističnim dejavnostim, bi bilo treba tako izvzeti iz obveznosti priglasitve. (15) Pomoč, ki je dodeljena podjetjem v težavah v smislu Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah ( 19 ), bi bilo treba oceniti v skladu z navedenimi smernicami, da se prepreči, da bi se jim izogibali. Pomoč takim podjetjem bi bilo treba zato izvzeti iz področja uporabe te uredbe. Da bi se zmanjšalo upravno breme držav članic pri dodeljevanju pomoči iz te uredbe MSP, bi bilo treba poenostaviti opredelitev podjetij, ki štejejo za podjetja v težavah, v primerjavi z opredelitvijo podjetij v težavah, ki se uporablja v navedenih smernicah. Poleg tega MSP, ki so manj kot tri leta registrirana kot podjetja, v tej uredbi za to obdobje ne bi smela šteti kot podjetja v težavah, razen če po zadevni nacionalni zakonodaji izpolnjujejo merila za kolektivni stečajni postopek. Te poenostavitve naj ne bi posegale v to, da MSP po navedenih smernicah izpolnjujejo pogoje za pomoči, ki niso zajete v tej uredbi, in naj ne bi posegale v to, da velika podjetja po tej uredbi izpolnjujejo pogoje za podjetja v težavah, za katera še naprej velja popolna opredelitev iz navedenih smernic. (16) Komisija mora zagotoviti, da odobrena pomoč ne spreminja pogojev trgovanja v nasprotju s skupnim interesom. Zato bi bilo treba iz področja uporabe te uredbe izključiti pomoč, dodeljeno upravičencu, ki je naslovnik neporavnanega naloga za izterjavo zaradi predhodne odločbe Komisije, ki je pomoč razglasila za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom. Tako za vsako ad hoc pomoč, izplačano takemu upravičencu, in vsako shemo pomoči, ki ne vsebuje določbe, na podlagi katere so taki upravičenci izrecno izključeni, še naprej velja obveznost priglasitve iz člena 88(3) Pogodbe. Ta določba ne bi smela vplivati na upravičena pričakovanja upravičencev shem pomoči, ki niso naslovniki neporavnanega naloga za izterjavo. (17) Za zagotovitev dosledne uporabe pravil Skupnosti o državni pomoči ter zaradi upravne poenostavitve bi bilo treba uskladiti opredelitve pojmov, ki so pomembni za različne vrste pomoči, vključene v to uredbo. (18) Za izračun intenzivnosti pomoči bi bilo treba uporabljati številke pred vsakim odbitkom davkov ali drugih dajatev. Za izračun intenzivnosti pomoči bi bilo treba pomoč, izplačano v več obrokih, diskontirati na vrednost, ki jo je imela ob dodelitvi. Obrestna mera, ki jo je treba uporabiti za diskontiranje in izračun zneska pomoči za pomoč, ki ni v obliki dotacije, bi morala biti referenčna mera, veljavna ob dodelitvi, kot je določeno v Sporočilu Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj ( 20 ). (19) Kadar je pomoč dodeljena z davčnimi oprostitvami ali znižanji davkov, ki jih je treba plačati v prihodnosti, pri čemer je treba upoštevati določeno intenzivnost pomoči, opredeljeno v bruto ekvivalentu dotacije, bi bilo treba diskontiranje obrokov pomoči opraviti na osnovi referenčnih mer, ki veljajo od takrat, ko davčne prednosti stopijo v veljavo. V primeru davčnih oprostitev ali znižanj davkov, ki jih je treba plačati v prihodnosti, je mogoče, da veljavna referenčna mera in točni znesek obrokov pomoči nista znana vnaprej. Države članice bi morale v takem primeru ob upoštevanju veljavne intenzivnosti pomoči vnaprej določiti najvišjo diskontirano vrednost pomoči. Pozneje, ko je znesek obroka pomoči v danem letu znan, se lahko diskontiranje opravi na podlagi referenčne mere, ki se takrat uporablja. Diskontirano vrednost vsakega obroka pomoči bi bilo treba odšteti od skupnega zneska najvišje vrednosti. (20) Zaradi preglednosti, enakega obravnavanja in učinkovitega spremljanja bi bilo treba to uredbo uporabljati samo za pomoč, ki je pregledna. Pregledna pomoč je pomoč, za katero je mogoče vnaprej brez ocene tveganja natančno izračunati bruto ekvivalent dotacije. Zlasti bi bilo treba za pregledno šteti pomoč v obliki posojil, kadar se bruto ekvivalent dotacije izračuna na podlagi referenčne mere, kot je določeno v Sporočilu Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj. Pomoč v obliki davčnih ukrepov bi morala šteti za pregledno, kadar ukrepi določijo omejitev, ki zagotavlja, da se ne preseže veljavna zgornja meja. V primeru znižanj okoljskega davka, za katere po tej uredbi ne velja individualni prag za priglasitev, za preglednost ukrepa ni potrebno vključiti omejitve. (21) Pomoč v obliki garancijske sheme bi bilo treba obravnavati kot pregledno, potem ko se po priglasitvi Komisiji odobri metodologija za izračun bruto ekvivalenta dotacije, ter v primeru regionalne pomoči za naložbe, tudi potem ko Komisija odobri tako metodologijo po sprejetju Uredbe (ES) št. 1628/2006. Komisija bo take priglasitve proučila na podlagi Obvestila Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev ( 21 ). Pomoč v obliki garancijske sheme bi bilo treba obravnavati kot pregledno tudi, ko je upravičenec pomoči MSP in se bruto ekvivalent dotacije izračuna na podlagi premij varnega pristana, opredeljenih v točkah 3.3 in 3.5 navedenega obvestila. (22) Glede na težave pri izračunu bruto ekvivalenta dotacije pomoči v obliki vračljivih predplačil, taka pomoč ne bi smela biti vključena v to uredbo, razen če je skupni znesek vračljivih predplačil nižji od individualnega veljavnega praga za priglasitev in največje intenzivnosti pomoči, ki sta predvidena s to uredbo. (23) Ker je nevarnost izkrivljanja konkurence večja, bi morala Komisija velike zneske pomoči še naprej ocenjevati na individualni podlagi. Zato bi bilo treba za vsako vrsto pomoči določiti pragove znotraj področja uporabe te uredbe, in sicer na ravni, ki upošteva zadevno vrsto pomoči ter njene morebitne vplive na konkurenco. Vsako pomoč, katere znesek presega te pragove, je treba obvezno priglasiti v skladu s členom 88(3) Pogodbe. (24) Za zagotovitev, da je pomoč sorazmerna in omejena na potrebni znesek, bi bilo treba, kadar koli je to mogoče, pragove pomoči izraziti v obliki intenzivnosti pomoči glede na znesek upravičenih stroškov. Prag v zvezi s pomočjo v obliki rizičnega kapitala bi bilo treba izraziti glede na najvišje zneske pomoči, ker temelji na obliki pomoči, za katero je težko opredeliti upravičene stroške. (25) Glede na dosedanje izkušnje Komisije bi bilo treba prag, izražen kot intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, določiti na ravni, na kateri je doseženo primerno ravnovesje med čim manjšim izkrivljanjem konkurence v sektorju, ki prejema pomoč, in odpravljanjem tržne pomanjkljivosti ali reševanjem zadevnega vprašanja kohezije. Kar zadeva regionalno pomoč za naložbe, bi bilo treba ta prag določiti na ravni, na kateri se upošteva dovoljena intenzivnost pomoči v skladu s kartami regionalne pomoči. (26) Da se ugotovi, ali se spoštujejo pragovi za posamično priglasitev in največja intenzivnost pomoči iz te uredbe, bi bilo treba upoštevati skupni znesek javne podpore za dejavnost ali projekt, ki prejema pomoč, ne glede na to, ali se ta podpora financira iz lokalnih, regionalnih, nacionalnih virov ali virov Skupnosti. (27) Poleg tega bi bilo treba v tej uredbi opredeliti okoliščine, v skladu s katerimi se lahko kumulirajo različne kategorije pomoči, ki jih ta uredba zajema. Kar zadeva kumulacijo pomoči, ki jo ta uredba zajema, z državno pomočjo, ki je ta uredba ne zajema, je treba upoštevati odločitev Komisije za dodelitev pomoči, ki je ta uredba ne zajema, ter pravila o državni pomoči, na katerih temelji ta odločitev. Kar zadeva kumulacijo pomoči za invalide z drugimi vrstami pomoči bi bilo treba uporabljati posebne določbe, zlasti s pomočjo za naložbe, ki jo je mogoče izračunati na podlagi zadevnih stroškov plač. V tej uredbi bi bilo treba tudi predvideti kumulacijo ukrepov pomoči z opredeljivimi upravičenimi stroški in ukrepov pomoči brez opredeljivih upravičenih stroškov. (28) Za zagotovitev, da je pomoč nujna in deluje kot spodbuda za razvoj nadaljnjih dejavnosti ali projektov, se te uredbe ne bi smelo uporabljati v primeru pomoči za dejavnosti, ki bi jih upravičenec že izvajal izključno pod tržnimi pogoji. Kar zadeva vsako pomoč, dodeljeno MSP, ki jo zajema ta uredba, bi bilo treba upoštevati, da taka pobuda obstaja, ko MSP predloži zahtevek državi članici, preden se začnejo izvajati dejavnosti, povezane z uresničevanjem projekta ali dejavnosti, ki prejemajo pomoč. Kar zadeva pomoč za MSP v obliki rizičnega kapitala, se spodbudni učinek ukrepa v zvezi z rizičnim kapitalom zagotavlja s pogoji iz te uredbe, zlasti v zvezi z velikostjo naložbenih obrokov na podjetje, stopnjo udeležbe zasebnih investitorjev ter upoštevanjem velikosti podjetja in poslovne stopnje, ki se financira. (29) Kar zadeva vsako pomoč, ki jo zajema ta uredba in je dodeljena upravičencem, ki so velika podjetja, bi morale države članice poleg pogojev, ki se uporabljajo za MSP, zagotoviti tudi, da je upravičenec v notranjem dokumentu analiziral, ali je projekt oziroma dejavnost, ki prejema pomoč, izvedljiva s pomočjo in brez pomoči. Država članica bi morala preveriti, ali ta notranji dokument potrjuje bistveno povečanje velikosti ali obsega projekta ali dejavnosti ali bistveno povišanje skupnega zneska, ki ga je upravičenec porabil za subvencionirani projekt ali dejavnost ali bistveno povečanje hitrosti zaključka zadevnega projekta ali dejavnosti. V primeru regionalne pomoči je mogoče spodbujevalni učinek ugotavljati tudi na podlagi dejstva, da če pomoč ne bi bila dodeljena, se v zadevni regiji, ki prejema pomoč, naložbeni projekt kot tak ne bi izvedel. (30) Kar zadeva pomoč za prikrajšane delavce in invalide, se upošteva, da spodbujevalni učinek obstaja, če je res, da ta ukrep pomoči povzroči neto povečanje števila prikrajšanih delavcev ali invalidov, ki jih podjetje zaposli, ali dodatne stroške za pripomočke ali opremo, namenjene invalidom. Če je upravičenec pomoči za zaposlovanje invalidov v obliki subvencij plače že prejemal pomoč za zaposlovanje invalidov, ki je bodisi izpolnjevala pogoje Uredbe (ES) št. 2204/2002 bodisi jo je posamezno odobrila Komisija, se domneva, da je v tej uredbi še naprej izpolnjen pogoj za neto povečanje števila invalidov, ki ga je upravičenec izpolnjeval za že obstoječi ukrep pomoči. (31) Za ukrepe davčne pomoči bi morali izpolnjevati posebne pogoje spodbujevalnega učinka, saj je postopek za njihovo dodeljevanje drugačen od postopkov za druge vrste pomoči. Za znižanja okoljskih davkov, ki izpolnjujejo pogoje Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije ( 22 ) in so zajeta v tej uredbi, bi bilo treba domnevati, da imajo spodbujevalni učinek, saj te znižane stopnje vsaj posredno prispevajo k izboljšanju varstva okolja, ker omogočajo sprejetje ali neprekinjeno izvajanje zadevne celotne davčne sheme, s čimer spodbujajo podjetja, ki morajo plačevati okoljski davek, da znižajo svojo raven onesnaževanja. (32) Poleg tega bi bilo treba to obliko pomoči izključiti iz področja uporabe te uredbe, saj velja, da je težko določiti spodbujevalni učinek ad hoc pomoči, dodeljene velikim podjetjem. Komisija bo proučila obstoj takega spodbujevalnega učinka v okviru priglasitve zadevne pomoči na podlagi meril, določenih v veljavnih smernicah, okvirih ali drugih instrumentih Skupnosti. (33) Za zagotavljanje preglednosti in učinkovitega spremljanja v skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 994/98 je primerno uvesti standardni obrazec, ki ga morajo uporabljati države članice, da Komisiji predložijo povzetke podatkov, kadar koli se na podlagi te uredbe izvajata shema pomoči ali ad hoc pomoč. Obrazec s povzetki podatkov bi se moral uporabiti za objavo ukrepa v Uradnem listu Evropske unije in na internetu. Povzetek podatkov bi bilo treba Komisiji poslati v elektronski obliki z uporabo uveljavljene aplikacije IT. Zadevna država članica bi morala na internetu objaviti celotno besedilo takega ukrepa pomoči. Pri objavi ukrepov ad hoc pomoči se sme izbrisati poslovne skrivnosti. Ime upravičenca in znesek pomoči ne bi smela šteti za poslovno skrivnost. Države članice bi morale poskrbeti, da tako besedilo ostane dostopno na internetu v celotnem obdobju veljave ukrepa pomoči. Z izjemo pomoči v obliki davčnih ukrepov, mora akt, s katerim se dodeli pomoč, prav tako vsebovati sklic na posebno določbo ali posebne določbe iz poglavja II te uredbe, ki se nanaša ali nanašajo na tak akt. (34) Za zagotavljanje preglednosti in učinkovitega spremljanja mora Komisija določiti posebne zahteve glede oblike in vsebine letnih poročil, ki jih morajo države članice predložiti Komisiji. Poleg tega je primerno določiti pravila glede evidenc, ki jih morajo imeti države članice o shemah pomoči in individualni pomoči, izvzetih po tej uredbi, glede na določbe iz člena 15 Uredbe (ES) št. 659/1999. (35) Določiti je treba nadaljnje pogoje, ki jih mora izpolnjevati vsak ukrep pomoči, izvzet po tej uredbi. Taka pomoč mora biti ob upoštevanju člena 87(3)(a) in 87(3)(c) Pogodbe sorazmerna s tržnimi pomanjkljivostmi ali omejitvami, ki jih je treba odpraviti, da bo v interesu Skupnosti. Zato je primerno, da se področje uporabe te uredbe, kar zadeva pomoč za naložbe, omeji na pomoč za nekatere opredmetene in neopredmetene naložbe. Ob upoštevanju zmogljivosti Skupnosti ter posebnih problemov izkrivljanja konkurence v sektorjih cestnega tovornega prometa in zračnega prometa, se med upravičene stroške naložb za podjetja z glavno gospodarsko dejavnostjo v teh sektorjih prometa ne bi smela šteti prevozna sredstva in oprema. Kar zadeva opredelitev opredmetenih sredstev za namene okoljske pomoči, bi bilo treba uporabljati posebne določbe. (36) V skladu z načeli, ki urejajo pomoč iz člena 87(1) Pogodbe, bi bilo treba pomoč kot dodeljeno obravnavati takrat, ko se zakonska pravica do prejema pomoči prenese na upravičenca na podlagi veljavnega nacionalnega pravnega režima. (37) Da dejavnik kapitala pri naložbah ne bi imel prednosti pred dejavnikom zaposlovanja, bi bilo treba vključiti določbo, s katero bi lahko obračunavali pomoč za naložbe v korist MSP in regionalno pomoč na podlagi stroškov naložb ali na podlagi stroškov delovnega mesta, ustvarjenega neposredno z naložbenim projektom. (38) Okoljska pomoč v obliki znižanja davkov, pomoč za prikrajšane delavce, regionalna pomoč za naložbe, pomoč za novoustanovljena mala podjetja, pomoč za nova podjetja, ki so jih ustanovile podjetnice, ali pomoč v obliki rizičnega kapitala, dodeljena upravičencu na ad hoc podlagi, ima lahko velik vpliv na konkurenco na zadevnih trgih, saj daje prednost upravičenemu podjetju pred drugimi podjetji, ki take pomoči niso prejela. Ker je ad hoc pomoč dodeljena le enemu podjetju, bo imela najverjetneje le omejen pozitivni strukturni vpliv na okolje, zaposlovanje prikrajšanih delavcev in invalidov, regionalno kohezijo ali pomanjkljivost trga rizičnega kapitala. Zato bi morale biti sheme pomoči v zvezi s temi vrstami pomoči izvzete na podlagi te uredbe, medtem ko bi bilo treba ad hoc pomoč priglasiti Komisiji. Vendar bi morala biti v tej uredbi ad hoc regionalna pomoč izvzeta, kadar se taka ad hoc pomoč uporablja za dopolnitev pomoči na podlagi sheme regionalne pomoči za naložbe, pri čemer bi zgornja mejna vrednost ad hoc elementa znašala 50 % celotnega zneska pomoči, dodeljenega za naložbo. (39) Določbe te uredbe v zvezi s pomočjo MSP za naložbe in zaposlovanje ne predpisujejo nobene možnosti za povečanje največje intenzivnosti pomoči z regionalnim dodatkom, kakor je bilo to v Uredbi (ES) št. 70/2001. Vendar naj bi bilo mogoče največjo intenzivnost pomoči, določeno v določbah, ki se nanašajo na regionalne pomoči za naložbe, dodeliti tudi MSP, če so izpolnjeni pogoji za dodeljevanje regionalne pomoči za naložbe in zaposlovanje. Podobno, naj določbe v zvezi s pomočjo za okoljske naložbe ne bi predpisovale nobene možnosti za povečanje največje intenzivnosti pomoči z regionalnim dodatkom. Mogoče naj bi bilo tudi uporabiti največjo intenzivnost pomoči, določeno v skladu z določbami o regionalni pomoči za naložbe, za projekte, ki imajo pozitiven vpliv na okolje, če so izpolnjeni vsi pogoji za dodeljevanje regionalne pomoči za naložbe. (40) Z obravnavanjem razvojnih problemov v prikrajšanih regijah, nacionalna regionalna pomoč spodbuja gospodarsko, socialno in ozemeljsko kohezijo držav članic ter Skupnosti kot celote. Namen državne regionalne pomoči je pomagati pri razvoju najbolj prikrajšanih regij, s tem da na trajnosten način podpira naložbe in ustvarjanje delovnih mest. Spodbuja vzpostavitev novih poslovnih enot, širitev obstoječih poslovnih enot, povečanje raznovrstnosti proizvodnje poslovnih enot v nove dodatne proizvode ali bistveno spremembo v celotnem proizvodnem procesu obstoječe poslovne enote. (41) Da se prepreči umetna razdelitev velikih regionalnih naložbenih projektov v podprojekte, s čimer bi se bilo mogoče po tej uredbi izogniti pragovom za priglasitev, bi bilo treba velik naložbeni projekt obravnavati kot enoten naložbeni projekt, če naložbo v obdobju treh let opravi isto podjetje ali podjetja in če je sestavljena iz osnovnih sredstev, ki so ekonomsko nedeljivo združena. Države članice morajo pri ocenjevanju ekonomske nedeljivosti naložbe upoštevati tehnične, funkcionalne in strateške povezave ter neposredno geografsko bližino. Ekonomska nedeljivost mora biti ocenjena neodvisno od lastništva. To pomeni, da bi morala biti pri ugotavljanju, ali je velik naložbeni projekt dejansko enoten naložbeni projekt, ocena enaka, ne glede na to, ali projekt opravi le eno podjetje, več kot eno podjetje, pri čemer si podjetja stroške naložbe delijo, oziroma več podjetij, ki krijejo stroške ločenih naložb znotraj istega naložbenega projekta (kakor na primer pri skupnem podjetju). (42) V nasprotju z regionalno pomočjo, ki naj bi bila omejena na območja, ki prejemajo pomoč, naj bi se lahko pomoč MSP za naložbe in zaposlovanje dodelili na območjih, ki prejemajo pomoč, ter zunaj teh območij. Države članice bi na območjih, ki prejemajo pomoč, na ta način zagotavile pomoč za naložbe, če izpolnjujejo vse pogoje, ki se nanašajo na regionalno pomoč za naložbe in zaposlovanje, ali vse pogoje, ki se nanašajo na pomoč MSP za naložbe in zaposlovanje. (43) Gospodarski razvoj regij, ki prejemajo pomoč, pogosto ovirajo sorazmerno nizke stopnje podjetniške dejavnosti in zlasti podpovprečno nizki deleži ustanavljanja podjetij. Zato je potrebno v to uredbo vključiti vrsto pomoči, ki je lahko dodeljena poleg regionalne pomoči za naložbe, da se zagotovi spodbuda za podporo ustanavljanju podjetij in zgodnjim stopnjam razvoja malih podjetij v območjih, ki prejemajo pomoč. Da bi se zagotovilo učinkovito usmerjanje te pomoči za novoustanovljena podjetja v regijah, ki prejemajo pomoč, je treba zanjo določiti stopnje glede na težave, s katerimi se spopadajo posamezne vrste regij. Poleg tega mora biti pomoč, da se izogne nesprejemljivemu tveganju izkrivljanja konkurence, vključno s tveganjem izrinjanja obstoječih podjetij, strogo omejena na mala podjetja, v omejenem znesku in se mora s časom zmanjševati. Dodeljevanje pomoči, oblikovane izrecno za novoustanovljena mala podjetja ali nova podjetja, ki so jih ustanovile podjetnice, lahko povzroči napačne spodbude za obstoječa mala podjetja, ki bi se zato zaprla in nato znova ustanovila, da bi prejela tovrstno pomoč. Države članice se morajo zavedati tega tveganja in morajo oblikovati take sheme pomoči, da se bodo temu problemu izognile, na primer z omejevanjem vlog lastnikov nedavno zaprtih podjetij. (44) Gospodarski razvoj Skupnosti lahko omejujejo nizke ravni podjetniške dejavnosti nekaterih kategorij prebivalstva, ki so tako ali drugače v neugodnem položaju, kot so težave z dostopom do sredstev. Komisija je v tem smislu pregledala možnosti tržnih pomanjkljivosti v zvezi z različnimi kategorijami oseb in je trenutno mnenja, da so podpovprečno nizke stopnje ustanavljanja podjetij zlasti med ženskami v primerjavi z moškimi, kar med drugim podpirajo statistični podatki Eurostata. Zato je treba v to uredbo vključiti vrsto pomoči, ki bo podjetnice spodbujala k ustanavljanju podjetij, s čimer se bo mogoče spopadati s posebnimi tržnimi pomanjkljivostmi, s katerimi se srečujejo ženske, predvsem v zvezi z dostopom do sredstev. Ženske se srečujejo tudi s posebnimi težavami v zvezi s kritjem stroškov skrbi za družinske člane. Tovrstna pomoč bi morala poskrbeti za dosego dejanske in ne le formalne enakosti med moškimi in ženskami z zmanjševanjem dejanskih neenakosti na področju podjetništva v skladu z zahtevami sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti. Komisija bo morala ob izteku veljavnosti te uredbe znova razmisliti o upravičenosti obsega te izjeme in vrst zadevnih upravičencev. (45) Trajnostni razvoj, skupaj s konkurenčnostjo in varnostjo oskrbe z energijo, je eden od nosilnih stebrov lizbonske strategije za rast in delovna mesta. Trajnostni razvoj med drugim temelji na visoki ravni varstva in izboljšanju kakovosti okolja. Zaradi spodbujanja okoljske trajnosti in boja proti podnebnim spremembam se prav tako poveča zanesljivost oskrbe ter zagotovi konkurenčnost evropskih gospodarstev in razpoložljivost dostopne energije. Na področju varstva okolja se pogosto soočajo s tržnimi pomanjkljivostmi v obliki negativnih zunanjih dejavnikov. V normalnih tržnih pogojih podjetja nimajo nujno dovolj spodbud, da bi zmanjšala onesnaževanje, saj lahko tako zmanjševanje poveča njihove stroške. Kadar podjetjem ni treba vračunati stroškov onesnaževanja, jih mora kriti družba kot celota. Vračunavanje okoljskih stroškov se lahko zagotovi z uvedbo okoljskih predpisov ali davkov. Ker okoljski standardi na ravni Skupnosti niso popolnoma usklajeni, to ustvarja neenake pogoje. Še višjo raven varstva okolja je mogoče doseči s pobudami, ki presegajo obvezne standarde Skupnosti, kar pa lahko škodi konkurenčnim položajem zadevnih podjetij. (46) Glede na zadovoljive izkušnje, pridobljene pri izvajanju Smernic Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja, bi bilo treba iz obveznosti priglasitve izvzeti pomoč za naložbe, ki podjetjem omogoča preseganje standardov Skupnosti za varstvo okolja oziroma zvišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti, pomoč za nakup transportnih vozil, ki presegajo standarde Skupnosti oziroma zvišujejo raven varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti, pomoč za čimprejšnje prilagajanje na prihodnje standarde Skupnosti za MSP, pomoč za okoljske naložbe v ukrepe varčevanja z energijo, pomoč za okoljske naložbe v visoko učinkovito soproizvodnjo, pomoč za okoljske naložbe, ki spodbujajo izkoriščanje obnovljivih virov energije, vključno s pomočjo za naložbe v zvezi s trajnostnimi biogorivi, pomoč za okoljske študije ter določeno okoljsko pomoč v obliki znižanj okoljskih davkov. (47) Pomoč v obliki znižanj davkov za varstvo okolja, zajeta v tej uredbi, bi morala biti v skladu s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja omejena na obdobje desetih let. Po preteku tega obdobja bi morale države članice znova oceniti primernost zadevnih znižanj davkov. To pa ne bi smelo posegati v možnost držav članic, da po koncu take ponovne ocene na podlagi te uredbe znova sprejmejo te ali tem podobne ukrepe. (48) Pravilen izračun dodatnih stroškov naložb ali proizvodnih stroškov pri uresničevanju cilja varstva okolja je bistvenega pomena, da se določi, ali je pomoč združljiva s členom 87(3) Pogodbe ali ne. Upravičeni stroški morajo biti omejeni na dodatne stroške naložb, potrebne za doseganje višje ravni varstva okolja, kot je navedeno v Smernicah Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja. (49) Glede na morebitne težave, zlasti kar zadeva odbitek dobička, ki izhaja iz dodatne naložbe, bi bilo treba predvideti poenostavljeno metodo izračuna dodatnih stroškov naložb. Zato bi bilo treba stroške za uporabo te uredbe izračunati, ne da bi pri tem upoštevali poslovne dobičke, prihranke pri stroških ali dodatno postransko proizvodnjo ter stroške, ki nastanejo med časom trajanja naložbe. Največjo intenzivnost pomoči, določeno v skladu s to uredbo za različne vrste zadevne pomoči za okoljske naložbe, je treba zato v primerjavi z največjo intenzivnostjo pomoči, ki jo določajo Smernice Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja, sistematično zmanjšati. (50) Kar zadeva pomoč za okoljske naložbe v ukrepe varčevanja z energijo je primerno, da se državam članicam dovoli, da se odločijo bodisi za poenostavljeno metodo za izračun bodisi za celoten izračun stroškov, ki je enak izračunu, predvidenemu v Smernicah Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja. Glede na posebne praktične težave ob uporabi celotne metode izračuna bi moral te izračune stroškov potrditi zunanji revizor. (51) Kar zadeva pomoč za okoljske naložbe v soproizvodnjo toplotne in električne energije ter pomoč za okoljske naložbe, ki spodbujajo uporabo obnovljivih virov energije, bi bilo treba dodatne stroške za uporabo te uredbe izračunati, ne da bi pri tem upoštevali druge podporne ukrepe, dodeljene za iste upravičene stroške, z izjemo druge pomoči za okoljske naložbe. (52) Glede naložb v zvezi s hidroelektrarnami je treba opozoriti, da je njihov okoljski vpliv lahko dvojen. Gotovo lahko veliko pripomorejo k nižjim emisijam toplogrednih plinov. Po drugi strani pa imajo lahko ti obrati negativen vpliv, na primer na vodne sisteme in biotsko raznovrstnost. (53) Da bi odpravili razlike, ki bi lahko povzročile izkrivljanje konkurence, olajšali usklajevanja med različnimi pobudami Skupnosti in nacionalnimi pobudami v zvezi z MSP ter izboljšali jasnost upravnih postopkov in pravno varnost, bi morala opredelitev MSP v tej uredbi temeljiti na opredelitvi iz Priporočila Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, majhnih in srednje velikih podjetij ( 23 ). (54) MSP imajo odločilno vlogo pri ustvarjanju delovnih mest ter so na splošno dejavnik socialne trdnosti in gospodarskega zagona. Vendar lahko tržne pomanjkljivosti omejujejo razvoj MSP, zaradi česar imajo ta podjetja značilne omejitve. MSP imajo pogosto težave pri pridobivanju finančnih sredstev, rizičnega kapitala ali posojil, ker nekateri finančni trgi niso naklonjeni tveganjem in lahko nudijo zavarovanje le do omejene mere. Njihovi omejeni viri lahko tudi omejijo dostop do informacij, zlasti glede nove tehnologije in morebitnih trgov. Kadar se nekatere kategorije pomoči dodelijo za MSP, bi bilo treba tako pomoč izvzeti iz te uredbe, da se olajša razvoj gospodarskih dejavnosti MSP. Taka pomoč se za uporabo te uredbe posledično upravičeno izvzame iz obveznosti predhodne priglasitve, samo kadar je upravičenec zajet v opredelitev MSP, navedeno v tej uredbi, hkrati pa se upravičeno domneva, da, kadar znesek pomoči ne presega veljavnega praga za priglasitev, razvoj MSP ovirajo omejitve, značilne za MSP, ki jih povzročijo tržne pomanjkljivosti. (55) Ob upoštevanju razlik med malimi in srednjimi podjetji bi bilo treba določiti različne stopnje osnovne intenzivnosti pomoči ter različne premije za mala in srednja podjetja. Tržne pomanjkljivosti, ki vplivajo na MSP na splošno, skupaj s težavami dostopa do finančnih sredstev, pri razvoju malih podjetij v primerjavi z razvojem srednjih podjetij povzročajo še večje ovire. (56) Na podlagi izkušenj, pridobljenih pri izvajanju Smernic Skupnosti o državnih pomočeh za spodbujanje naložb rizičnega kapitala v mala in srednja podjetja, se zdi, da obstajajo številne posebne tržne pomanjkljivosti rizičnega kapitala v Skupnosti glede na nekatere vrste naložb na določenih stopnjah razvoja podjetij. Te tržne pomanjkljivosti izhajajo iz nezadostne usklajenosti ponudbe in povpraševanja po rizičnem kapitalu. Posledično je stopnja predvidenega rizičnega kapitala na trgu morda preveč omejena, podjetja pa kljub dobremu poslovnemu načrtu in možnostim za rast ne dobijo finančne podpore. Poglavitni vir tržne pomanjkljivosti, pomemben za trge rizičnega kapitala, ki še posebej vpliva na dostop do kapitala za MSP ter ki lahko upraviči javno intervencijo, se nanaša na nepopolne in asimetrične informacije. Zato bi bilo treba pod določenimi pogoji iz obveznosti priglasitve izvzeti sheme rizičnega kapitala v obliki investicijskih skladov, ki se upravljajo na komercialni podlagi, v katerih zadostni delež sredstev zagotovijo zasebni investitorji v obliki zasebnega kapitala, kar spodbuja dobičkonosne ukrepe v zvezi z rizičnim kapitalom v korist ciljnih podjetij. Pogoja, da se investicijski skladi upravljajo komercialno ter so ukrepi v zvezi z rizičnim kapitalom posledično dobičkonosni, ne bi smela preprečevati, da bi investicijski skladi svoje dejavnosti usmerjali in se osredotočali na posebne tržne segmente, kot so podjetja, ki so jih ustanovile podjetnice. Uredba ne bi smela vplivati na status Evropskega investicijskega sklada in Evropske investicijske banke, kot sta opredeljena v Smernicah Skupnosti glede rizičnega kapitala. (57) Pomoč za raziskave, razvoj in inovacije lahko prispeva h gospodarski rasti, saj krepi konkurenčnost in spodbuja zaposlovanje. Na podlagi izkušenj, pridobljenih pri izvajanju Uredbe (ES) št. 364/2004, Okvira Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj in Okvira Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije, se zdi, da lahko tržne pomanjkljivosti glede na razpoložljive zmogljivosti za raziskave in razvoj v MSP in velikih podjetjih preprečijo, da trg doseže optimalni donos, ter vodijo k nezadostnemu rezultatu. Taki nezadostni rezultati se ponavadi nanašajo na pozitivne zunanje učinke/učinke prelivanja znanja, javne dobrine/učinke prelivanja znanja, nepopolne in nesimetrične informacije ter usklajevalne in mrežne nepopolnosti. (58) Pomoč za raziskave, razvoj in inovacije je izjemnega pomena, še zlasti za MSP, ker so ena izmed strukturnih pomanjkljivosti MSP prav težave, ki jih lahko imajo pri dostopu do novih dosežkov tehnološkega razvoja, prenosa tehnologije ali visoko strokovno usposobljenega osebja. Pomoč za raziskovalne in razvojne projekte, pomoč za študije tehnične izvedljivosti in pomoč za kritje stroškov pravic industrijske lastnine za MSP kot tudi pomoč za mlada inovativna mala podjetja, pomoč za svetovalne in podporne storitve za inovacije ter pomoč za posojanje visokokvalificiranega osebja, bi bilo treba pod določenimi pogoji izvzeti iz obveznosti predhodne priglasitve. (59) Kar zadeva pomoč za raziskovalne in razvojne projekte, bi moral del raziskovalnega projekta, ki prejema pomoč, v celoti spadati v kategorijo temeljnih raziskav, industrijskih raziskav ali eksperimentalnega razvoja. Kadar projekt obsega različne naloge, bi bilo treba vsako nalogo razvrstiti v kategorije temeljnih raziskav, industrijskih raziskav ali eksperimentalnega razvoja ali kot nalogo, ki ne spada v nobeno teh kategorij. Ni nujno, da to razvrščanje sledi kronološkemu pristopu, lahko se sčasoma premika od temeljnih raziskav k dejavnostim, ki so bližje trgu. Zato se nalogo, ki se izvaja v poznejši fazi projekta, lahko označi kot industrijsko raziskavo. Podobno pa se lahko dejavnost, ki se je izvajala v zgodnejši fazi projekta, opredeli kot eksperimentalni razvoj. (60) V kmetijskem sektorju bi bilo treba nekatere pomoči za raziskave in razvoj izvzeti, če so izpolnjeni pogoji, podobni pogojem iz posebnih določb, predvidenih za kmetijski sektor v okviru Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije. Če ti posebni pogoji niso izpolnjeni, je primerno predvideti, da je lahko pomoč izvzeta, če izpolnjuje pogoje, določene v splošnih določbah v zvezi z raziskavami in razvojem v tej uredbi. (61) Osrednji cilj gospodarskih in socialnih politik Skupnosti ter držav članic je spodbujati usposabljanje in zaposlovanje prikrajšanih delavcev in invalidov ter kriti izdatke nadomestil za dodatne stroške pri zaposlovanju invalidov. (62) Običajno ima usposabljanje pozitivne zunanje učinke za celotno družbo, ker povečuje obseg kvalificirane delovne sile, iz katere lahko podjetja pritegnejo zaposlene, izboljšuje konkurenčnost industrije Skupnosti ter igra pomembno vlogo pri strategiji zaposlovanja Skupnosti. Usposabljanje, vključno z e-učenjem, je prav tako bistveno za organizacijo, pridobivanje in razširjanje znanja, ki je javna dobrina primarnega pomena. Ker podjetja v Skupnosti večinoma premalo vlagajo v usposabljanje svojih zaposlenih, še zlasti kadar je to usposabljanje splošne narave ter zadevnemu podjetju ne prinaša takojšnje in konkretne prednosti, lahko državna pomoč pripomore k odpravljanju te tržne pomanjkljivosti. Zato bi bilo treba tako pomoč pod določenimi pogoji izvzeti iz predhodne priglasitve. Zaradi posebnih omejitev, s katerimi se srečujejo MSP, in zaradi višjih relativnih stroškov pri vlaganju v usposabljanje, bi bilo treba za MSP povečati intenzivnost pomoči, ki je izvzeta po tej uredbi. Značilnosti usposabljanja na področju pomorskega transporta upravičujejo poseben pristop za ta sektor. (63) Razlikovati je mogoče med splošnim in posebnim usposabljanjem. Dovoljeno intenzivnost pomoči bi bilo treba razlikovati v skladu z zagotovljeno vrsto usposabljanja in velikostjo podjetja. Splošno usposabljanje zagotavlja prenosljive kvalifikacije in bistveno povečuje zaposljivost usposobljenega delavca. Pomoč v ta namen manj izkrivlja konkurenco, zato je lahko višja intenzivnost pomoči izvzeta iz predhodne priglasitve. Posebno usposabljanje, ki koristi predvsem podjetju, vključuje večje tveganje izkrivljanja konkurence, zato mora biti intenzivnost pomoči, ki je lahko izvzeta iz predhodne priglasitve, veliko nižja. Da je usposabljanje splošne narave bi se moralo šteti tudi takrat, kadar je povezano z okoljskim upravljanjem, ekološkimi inovacijami ali družbeno odgovornostjo podjetij ter na ta način povečuje zmogljivosti upravičenca, da prispeva k splošnim ciljem na področju okolja. (64) Nekatere kategorije prikrajšanih delavcev in invalidov imajo še vedno posebne težave pri vstopanju na trg dela. Zato je upravičeno, da nacionalni organi uvedejo ukrepe, ki podjetja spodbujajo, da povečajo stopnjo zaposlenosti, zlasti delavcev iz teh prikrajšanih kategorij. Stroški dela so del običajnih poslovnih stroškov vsakega podjetja. Zato je posebej pomembno, da ima pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev in invalidov pozitivne učinke na stopnjo zaposlenosti teh kategorij delavcev ter da podjetjem ne omogoča le zmanjševanja stroškov, ki bi jih morala sicer nositi. Zato bi bilo treba tako pomoč izvzeti iz predhodne priglasitve, kadar lahko tem kategorijam delavcev pomaga pri ponovnem vstopanju na trg dela ali, kar zadeva invalide, pri ponovnem vstopanju na trg dela in ostajanju na tem trgu. (65) Pomoč za zaposlovanje invalidov v obliki subvencij plače je mogoče izračunati na podlagi posebne stopnje invalidnosti zadevnega invalida ali pa se zagotovi v pavšalnem znesku, če noben od načinov ne pomeni pomoči, ki presega največjo intenzivnosti pomoči za vsakega posameznega zadevnega delavca. (66) Primerno je določiti prehodne določbe o individualni pomoči, ki je bila odobrena pred začetkom veljavnosti te uredbe in je kršila obveznost priglasitve iz člena 88(3) Pogodbe. Z razveljavitvijo Uredbe (ES) št. 1628/2006 bi bilo dovoljeno, da se obstoječe regionalne naložbene sheme, kakor so bile izvzete, še naprej izvajajo pod pogoji, predvidenimi v navedeni uredbi, v skladu z zadnjo alineo, drugega pododstavka, člena 9(2) navedene uredbe. (67) Glede na dosedanje izkušnje Komisije na tem področju ter zlasti zaradi na splošno pogostega ponovnega pregledovanja in popravljanja politike državne pomoči je primerno omejiti obdobje uporabe te uredbe. Če se ta uredba po poteku veljavnosti ne podaljša, je treba sheme pomoči, izvzete po tej uredbi, izvzeti še za nadaljnjih šest mesecev, da bi imele države članice dovolj časa za prilagoditev. (68) Uredba (ES) št. 70/2001, Uredba (ES) št. 68/2001, Uredba (ES) št. 2204/2002 so prenehale veljati 30. junija 2008 in Uredbo (ES) št. 1628/2006 bi bilo treba razveljaviti – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:







VSEBINA Poglavje I SKUPNE DOLOČBE Člen 1 Področje uporabe Člen 2 Opredelitev pojmov Člen 3 Pogoji za izvzetje Člen 4 Intenzivnost pomoči in upravičeni stroški Člen 5 Preglednost pomoči Člen 6 Pragovi za posamično priglasitev Člen 7 Kumulacija Člen 8 Spodbujevalni učinek Člen 9 Preglednost Člen 10 Spremljanje stanja Člen 11 Letno poročanje Člen 12 Posebni pogoji, ki se uporabljajo za pomoč za naložbe Poglavje II POSEBNE DOLOČBE ZA RAZLIČNE VRSTE POMOČI Oddelek 1 Regionalna pomoč Člen 13 Regionalna pomoč za naložbe in pomoč za zaposlovanje Člen 14 Pomoč za novoustanovljena mala podjetja Oddelek 2 Pomoč MSP za naložbe in za zaposlovanje Člen 15 Pomoč MSP za naložbe in zaposlovanje Oddelek 3 Pomoč podjetnicam Člen 16 Pomoč za nova mala podjetja, ki so jih ustanovile podjetnice Oddelek 4 Pomoč za varstvo okolja Člen 17 Opredelitev pojmov Člen 18 Pomoč za naložbe, ki podjetjem omogoča preseganje standardov Skupnosti oziroma povišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti Člen 19 Pomoč za nakup novih prevoznih sredstev, ki presegajo standarde Skupnosti ali ki povečujejo stopnjo varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti Člen 20 Pomoč za čimprejšnjo prilagoditev na prihodnje standarde Skupnosti za MSP Člen 21 Pomoč za okoljske naložbe v ukrepe varčevanja z energijo Člen 22 Pomoč za okoljske naložbe v soproizvodnjo z visokim izkoristkom Člen 23 Pomoč za okoljske naložbe za spodbujanje energije iz obnovljivih virov energije Člen 24 Pomoč za okoljske študije Člen 25 Pomoč v obliki znižanja okoljskih davkov Oddelek 5 Pomoč za svetovalne storitve v korist MSP in pomoč za udeležbo MSP na sejmih Člen 26 Pomoč za svetovalne storitve v korist MSP Člen 27 Pomoč za udeležbo MSP na sejmih Oddelek 6 Pomoč v obliki rizičnega kapitala Člen 28 Opredelitev pojmov Člen 29 Pomoč v obliki rizičnega kapitala Oddelek 7 Pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije Člen 30 Opredelitev pojmov Člen 31 Pomoč za raziskovalne in razvojne projekte Člen 32 Pomoč za študije tehnične izvedljivosti Člen 33 Pomoč za stroške pravic industrijske lastnine za MSP Člen 34 Pomoč za raziskave in razvoj v kmetijskem in ribiškem sektorju Člen 35 Pomoč mladim inovativnim podjetjem Člen 36 Pomoč za svetovalne in podporne storitve za inovacije (za MSP) Člen 37 Pomoč za posojanje visokokvalificiranega osebja Oddelek 8 Pomoč za usposabljanje Člen 38 Opredelitev pojmov Člen 39 Pomoč za usposabljanje Oddelek 9 Pomoč za prikrajšane delavce in invalide Člen 40 Pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev v obliki subvencij plače Člen 41 Pomoč za zaposlovanje invalidov v obliki subvencij plače Člen 42 Pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidov Poglavje III KONČNE DOLOČBE Člen 43 Razveljavitev Člen 44 Prehodne določbe Člen 45 Začetek veljavnosti in uporaba Priloga I Opredelitev MSP Priloga II Obrazec za predložitev povzetka podatkov za pomoč za raziskave in razvoj v skladu z obveznostjo izčrpnega poročanja iz člena 9(4) Obrazec za predložitev povzetka podatkov za pomoč za velike naložbene projekte v skladu z obveznostjo izčrpnega poročanja iz člena 9(4) Priloga III Oblika za posredovanje povzetka infomacij glede shem pomoči ali ad hoc pomoči v skladu s členom 9(1)







POGLAVJE I

SKUPNE DOLOČBE

Člen 1

Področje uporabe

1. Ta uredba se uporablja za naslednje vrste pomoči:

(a) regionalna pomoč;

(b) pomoč MSP za naložbe in za zaposlovanje;

(c) pomoč podjetnicam za ustanavljanje podjetij;

(d) pomoč za varstvo okolja;

(e) pomoč za svetovalne storitve v korist MSP in pomoč za udeležbo MSP na sejmih;

(f) pomoč v obliki rizičnega kapitala;

(g) pomoč za raziskave, razvoj in inovacije;

(h) pomoč za usposabljanje;

(i) pomoč za prikrajšane delavce in invalide.

2. Ta uredba se ne uporablja za:

(a) pomoč za dejavnosti, povezane z izvozom, in sicer za pomoč, neposredno povezano z izvoženimi količinami, z vzpostavitvijo in delovanjem distribucijske mreže ali z drugimi tekočimi stroški v zvezi z izvozno dejavnostjo;

(b) pomoč, ki je odvisna od prednostne uporabe domačega blaga pred uporabo uvoženega blaga.

3. Ta uredba se uporablja za pomoč v vseh gospodarskih sektorjih, razen za:

(a) pomoč v korist dejavnosti v sektorjih ribištva in ribogojstva, kakor jih zajema Uredba Sveta (ES) št. 104/2000 ( 24 ), z izjemo pomoči za usposabljanje, pomoči v obliki rizičnega kapitala, pomoči za raziskave in razvoj ter inovacije in pomoči za prikrajšane delavce in invalide;

(b) pomoč v korist dejavnosti v primarni proizvodnji kmetijskih proizvodov, z izjemo pomoči za usposabljanje, pomoči v obliki rizičnega kapitala, pomoči za raziskave in razvoj, okoljske pomoči ter pomoči za prikrajšane delavce in invalide, kolikor te vrste pomoči niso zajete v Uredbi Komisije (ES) št. 1857/2006;

(c) pomoč v korist dejavnosti v predelavi in trženju kmetijskih proizvodov, v primerih: (i) kadar je znesek pomoči določen na podlagi cene oziroma količine takih proizvodov, ki so kupljeni od primarnih proizvajalcev ali jih je na trg dalo zadevno podjetje, ali (ii) kadar je pomoč pogojena s tem, da se delno ali v celoti prenese na primarne proizvajalce;

(d) pomoč v korist dejavnosti v sektorju premogovništva, z izjemo pomoči za usposabljanje, pomoči za raziskave in razvoj ter inovacije in okoljske pomoči;

(e) regionalna pomoč v korist dejavnosti v sektorju jeklarstva;

(f) regionalna pomoč v korist dejavnosti v sektorju jeklarstva;

(g) regionalna pomoč v korist dejavnosti v sektorju sintetičnih vlaken.

4. Ta uredba se ne uporablja za sheme regionalne pomoči, ki so namenjene posebnim sektorjem gospodarskih dejavnosti znotraj pridelave ali storitev. Sheme, namenjene turističnim dejavnostim, se ne obravnavajo kot ciljno usmerjene k posebnim sektorjem.

5. Ta uredba se ne uporablja za ad hoc pomoč, dodeljeno velikim podjetjem, razen kot je določeno v členu 13(1).

6. Ta uredba se ne uporablja za naslednje pomoči:

(a) sheme pomoči, ki ne izključujejo izrecno plačil individualne pomoči za podjetje, ki je naslovnik neporavnanega naloga za izterjavo zaradi predhodne odločbe Komisije, ki je pomoč razglasila za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom;

(b) ad hoc pomoč za podjetje, ki je naslovnik neporavnanega naloga za izterjavo zaradi predhodne odločbe Komisije, ki je pomoč razglasila za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom;

(c) pomoč podjetjem v težavah.

7. V točki (c), v odstavku 6, se MSP obravnava, kot podjetje v težavah, če izpolnjuje naslednje pogoje:

(a) je družba z omejeno odgovornostjo, v kateri je več kot polovica delniškega kapitala izginila in v kateri je bila v zadnjih dvanajstih mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala, ali

(b) je družba, v katerih imajo vsaj nekateri člani neomejeno odgovornost za dolg družbe, v katerih je več kot polovica prikazanega kapitala v računovodski bilanci izginila in v katerih je bila v zadnjih dvanajstih mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala, ali

(c) na glede na vrsto zadevne družbe, če po nacionalni zakonodaji izpolnjuje merila za kolektivni stečajni postopek.

MSP, ki so manj kot tri leta registrirana kot podjetja, v tej uredbi za to obdobje ne štejejo kot podjetja v težavah, razen če izpolnjujejo merila določena v točki (c) prvega pododstavka.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve:

1. „pomoč“ pomeni vsak ukrep, ki izpolnjuje vse pogoje iz člena 87(1) Pogodbe;

2. „shema pomoči“ pomeni vsak akt, na podlagi katerega je mogoče brez nadaljnjih izvedbenih ukrepov dodeliti individualno pomoč podjetjem, opredeljenim v aktu na splošen in abstrakten način, in vsak akt, na podlagi katerega je mogoče enemu ali več podjetjem dodeliti pomoč, ki ni povezana z določenim projektom, za nedoločen čas in/ali v nedoločenem znesku;

3. „individualna pomoč“ pomeni: (a) ad hoc pomoč, in (b) pomoč, ki je dodeljena na podlagi sheme pomoči in jo je treba priglasiti;

4. „ad hoc pomoč“ pomeni individualno pomoč, ki ni dodeljena na podlagi sheme pomoči;

5. „intenzivnost pomoči“ pomeni znesek pomoči, izražen kot odstotek upravičenih stroškov;

6. „pregledna pomoč“ pomeni pomoč, za katero je mogoče vnaprej brez ocene tveganja natančno izračunati bruto ekvivalent dotacije;

7. „mala in srednja podjetja“ ali „MSP“ pomeni podjetja, ki izpolnjujejo pogoje iz Priloge I;

8. „velika podjetja“ pomeni podjetja, ki ne izpolnjujejo pogojev iz Priloge I;

9. „območja, ki prejemajo pomoč,“ pomenijo regije, upravičene do regionalne pomoči, kot je za zadevno državno članico določeno v odobreni karti regionalne pomoči za obdobje 2007–2013;

10. „opredmetena sredstva“, brez poseganja v člen 17(12), pomeni sredstva, povezana z zemljišči, stavbami in obrati, stroji in opremo; v sektorju prometa se prevozna sredstva in prometna oprema obravnavajo kot upravičena sredstva, razen glede regionalne pomoči in razen v cestnem tovornem prometu ter zračnem prometu;

11. „neopredmetena sredstva“ pomeni sredstva, ki nastanejo s prenosom tehnologije s pridobitvijo patentnih pravic, licenc, znanja ali nepatentiranega tehničnega znanja;

12. „velik naložbeni projekt“ pomeni naložbo v kapitalska sredstva z upravičenimi stroški nad 50 milijonov EUR, izračunanimi na osnovi cen in menjalnih tečajev na dan dodelitve pomoči;

13. „število zaposlenih“ pomeni število delovnih enot na leto (DEL), to je število delavcev, zaposlenih v enem letu za polni delovni čas, pri čemer se delo s skrajšanim delovnim časom in sezonsko delo upoštevata kot del DEL;

14. „delovna mesta, ustvarjena neposredno z naložbenim projektom“ pomeni delovna mesta, povezana z dejavnostjo, na katero se naložba nanaša, vključno z delovnimi mesti, ki so bila ustvarjena, potem ko se je stopnja izkoriščenosti zmogljivosti, ustvarjenih z naložbo, povečala;

15. „stroški plač“ pomeni celotni znesek, ki ga mora upravičenec do pomoči dejansko plačati v zvezi z zadevno zaposlitvijo, vključujejo pa: (a) bruto plačo, pred obdavčitvijo; (b) obvezne prispevke, kot so prispevki za socialno varnost, in (c) stroške skrbi za otroke in starše;

16. „pomoč MSP za naložbe in za zaposlovanje“ pomeni pomoči, ki izpolnjujeta pogoje določene v členu 15;

17. „pomoč za naložbe“ pomeni regionalno pomoč za naložbe in za zaposlovanje po členu 13, pomoč MSP za naložbe in zaposlovanje po členu 15 in pomoč za naložbe za varstvo okolja po členih 18 do 23;

18. „prikrajšani delavec“ pomeni vsako osebo, ki: (a) v preteklega pol leta ni imela redno plačane zaposlitve; ali (b) nima dokončane višje srednje stopnje izobrazbe ali poklicnega usposabljanja (ISCED 3); ali (c) je starejša od 50 let; ali (d) živi sama in ima enega ali več vzdrževanih članov; ali (e) dela v sektorju ali ima poklic v državi članici, kjer je neravnovesje med spoloma vsaj 25 % višje od povprečnega neravnovesja med spoloma v vseh gospodarskih sektorjih v zadevni državi članici in spada v skupino, ki je zastopana v manjšem številu; ali (f) je član etnične manjšine v državi članici in ki hoče razvijati svoj lingvistični profil, poklicno usposabljanje ali delovne izkušnje, da poveča možnosti dostopa do redne zaposlitve;

19. „resno prikrajšani delavec“ pomeni vsako osebo, ki je bila v zadnjih 24 mesecih ali več nezaposlena.

20. „invalid“ pomeni vsako osebo: (a) katere invalidnost je priznana z državno zakonodajo, ali (b) ki ima priznano omejitev, ki izhaja iz telesnih, duševnih ali psihičnih okvar;

21. „zaščitena zaposlitev“ pomeni zaposlitev v podjetju, v katerem je zaposlenih vsaj 50 % invalidov;

22. „kmetijski proizvod“ pomeni: (a) proizvode s seznama v Prilogi I k Pogodbi, razen ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva, zajetih v Uredbi (ES) št. 104/2000; (b) proizvode, uvrščene pod oznake KN 4502, 4503 in 4504 (plutasti izdelki); (c) proizvode, ki posnemajo ali nadomeščajo mleko in mlečne proizvode, kakor je navedeno v Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 ( 25 );

23. „predelava kmetijskih proizvodov“ pomeni vsak postopek na kmetijskem proizvodu, po katerem proizvod ostane kmetijski proizvod, razen dejavnosti na kmetiji, potrebnih za pripravo živalskega ali rastlinskega proizvoda za prvo prodajo;

24. „trženje kmetijskih proizvodov“ pomeni imeti na zalogi ali razstavljati z namenom prodaje, ponujati za prodajo, dobavljati ali na kateri koli drug način dajati na trg, razen prve prodaje primarnega proizvajalca prodajnemu posredniku ali predelovalcu, ter vsako dejavnost, s katero se proizvod pripravi za tako prvo prodajo; prodaja končnemu potrošniku, ki jo opravi primarni proizvajalec, se obravnava kot trženje, če poteka v ločenih, za to namenjenih prostorih;

25. „turistične dejavnosti“ pomeni naslednje dejavnosti v skladu z NACE Rev. 2: (a) NACE 55: Nastanitev; (b) NACE 56: Dejavnosti storitev pijače in hrane; (c) NACE 79: Dejavnost potovalnih agencij, organizatorjev potovanj in s potovanji povezanih dejavnosti; (d) NACE 90: kulturne in razvedrilne dejavnosti; (e) NACE 91: dejavnost knjižnic, arhivov, muzejev in druge kulturne dejavnosti; (f) NACE 93: športne in druge dejavnosti za prosti čas;

26. „vračljiva predplačila“ so posojila za projekt, ki se izplača v enem ali več obrokih, pogoji za vračilo tega posojila pa so odvisni od rezultata raziskovalnih in razvojnih projektov ter projektov inovacij;

27. „rizični kapital“ pomeni finančna sredstva, zagotovljena z lastniškim kapitalom in navideznim lastniškim kapitalom za podjetja, ko so ta šele v nastajanju (stopnje zbiranja sredstev, zagona in širitve);

28. „novo podjetje, ki ga je ustanovila podjetnica,“ pomeni malo podjetje, ki izpolnjuje naslednje pogoje: (a) ena ali več žensk je lastnica vsaj 51 % kapitala zadevnega malega podjetja ali registrirana lastnica zadevnega malega podjetja ter (b) ženska vodi upravljanje malega podjetja.

29. „sektor jeklarstva“ pomeni vse dejavnosti, povezane s proizvodnjo enega ali več teh proizvodov: (a) surovo železo in fero-zlitine: surovo železo za izdelavo jekla, za litje in drugo surovo železo, zrcalovina in visokoogljični feromangan, brez drugih fero-zlitin; (b) surovi izdelki in polizdelki iz železa, navadnega ali posebnega jekla: lito ali nelito tekoče jeklo v ingotih, vključno z ingoti, namenjenimi kovanju polizdelkov: blumi, gredice in plošče; bobni in sodi; široki toplo valjani kolobarji, razen proizvodnje tekočega jekla za vlivanje iz majhnih in srednje velikih livarn; (c) vroče valjani končni izdelki iz železa, navadnega ali posebnega jekla: tirnice, traverze, plošče in palice, tramovi, težki profili 80 mm in več, pregradne plošče, palice in profili pod 80 mm ter plošče pod 150 mm, toplo valjana žica, okroglice in kvadratno jeklo za cevi, toplo valjani trakovi (vključno s trakovi za cevi), toplo valjane pločevine (prevlečene in neprevlečene), plošče in pločevine debeline 3 mm in vel, široke plošče 150 mm in več, razen žic in izdelkov iz žice, svetlih palic ter železnih odlitkov; (d) hladno valjani končni proizvodi: pokositrene pločevine, mat-pločevina, črna pločevina, pocinkane pločevine, druge prevlečene pločevine, hladno valjane pločevine, elektropločevine in trakovi, namenjeni proizvodnji bele pločevine, hladno valjane pločevine v zvitkih in listih; (e) cevi: vse brezšivne cevi, zvarjene jeklene cevi, katerih premer presega 406,4 mm;

30. „sektor sintetičnih vlaken“ pomeni: (a) iztiskanje/tkanje vseh določenih vrst vlaken in prej na osnovi poliestra, poliamida, akrila ali polipropilena, za katero koli končno uporabo, ali (b) polimerizacija (vključno s polikondenzacijo), kadar je ta vključena v iztiskanje na ravni uporabljenih strojev, ali (c) vsak postopek, ki spada zraven in je povezan z istočasno namestitvijo zmogljivosti iztiskanja/tkanja, ki jo opravi prihodnji upravičenec ali drugo podjetje v skupini, ki ji pripada, ter ki je pri zadevni posebni poslovni dejavnosti običajno vključen v to zmogljivost na ravni uporabljenih strojev;

Člen 3

Pogoji za izvzetje

1. Sheme pomoči, ki izpolnjujejo vse pogoje iz poglavja I te uredbe ter vse ustrezne določbe iz poglavja II te uredbe, so združljive s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če vsaka individualna pomoč, dodeljena v skladu s takimi shemami, izpolnjuje vse pogoje iz te uredbe, shema pa se izrecno sklicuje na to uredbo z navedbo njenega naslova in sklica na objavo v Uradnem listu Evropske unije.

2. Individualna pomoč, dodeljena v okviru sheme iz odstavka 1, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če pomoč izpolnjuje vse pogoje iz poglavja I te uredbe ter ustrezne določbe iz poglavja II te uredbe, individualni ukrep pomoči pa se izrecno sklicuje na ustrezne določbe te uredbe z navedbo ustreznih določb, naslova te uredbe in sklica na njeno objavo v Uradnem listu Evropske unije.

3. Ad hoc pomoč, ki izpolnjuje vse pogoje iz poglavja I te uredbe ter vse ustrezne določbe iz poglavja II te uredbe, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če se pomoč izrecno sklicuje na ustrezne določbe te uredbe z navedbo ustreznih določb, naslova te uredbe in sklica na njeno objavo v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 4

Intenzivnost pomoči in upravičeni stroški

1. Vse številke, ki se uporabijo za izračun intenzivnosti pomoči, so številke pred vsakim odbitkom davkov ali drugih dajatev. Če pomoč ni dodeljena kot dotacija, temveč v drugačni obliki, je znesek pomoči enak protivrednosti dotacije. Pomoč, plačljiva v več obrokih, se diskontira na vrednost, ki jo je imela ob dodelitvi. Obrestna mera, ki se uporablja za diskontiranje, je referenčna mera, veljavna ob dodelitvi.

2. Kadar je pomoč dodeljena z davčnimi oprostitvami ali znižanji davkov, ki jih je treba plačati v prihodnosti, pri čemer je treba upoštevati določeno intenzivnost pomoči, opredeljeno v bruto ekvivalentu dotacije, se diskontiranje obrokov pomoči opravi na osnovi referenčnih mer, ki veljajo od takrat, ko davčne ugodnosti stopijo v veljavo.

3. Upravičeni stroški se podprejo z dokumentarnimi dokazili, ki morajo biti razumljiva in razčlenjena.

Člen 5

Preglednost pomoči

1. Ta uredba se uporablja le za pregledno pomoč.

Kot pregledne se obravnavajo predvsem naslednje vrste pomoči:

(a) pomoč v obliki dotacij in subvencioniranih obrestnih mer;

(b) pomoč v obliki posojil, kadar se bruto ekvivalent dotacije izračuna na podlagi referenčne mere, ki velja ob dodelitvi dotacije;

(c) pomoč v obliki garancijske sheme: (i) kadar je metodologija za izračun bruto ekvivalenta dotacije po priglasitvi Komisiji odobrena v smislu uporabe te uredbe ali Uredbe (ES) št. 1628/2006 ter kadar odobrena metodologija izrecno obravnava vrsto jamstev in vrsto zadevnih transakcij, ali (ii) kadar je upravičenec pomoči malo ali srednje podjetje in se bruto ekvivalent dotacije izračuna na podlagi premij varnega pristana, opredeljenih v Obvestilu Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev;

(d) pomoč v obliki davčnih ukrepov, kadar ukrep določa najvišjo vrednost, s katero se zagotovi, da veljavni prag ni presežen.

2. Naslednje vrste pomoči se ne obravnavajo kot pregledne:

(a) pomoč v obliki kapitalskih vložkov, brez poseganja v posebne določbe glede rizičnega kapitala;

(b) pomoč v obliki ukrepov v zvezi z rizičnim kapitalom z izjemo pomoči, ki izpolnjuje pogoje iz člena 29.

3. Pomoč v obliki vračljivih predplačil se kot pregledna obravnava le, če skupni znesek vračljivih predplačil ne presega veljavnih pragov v skladu s to uredbo. Če je prag izražen v obliki intenzivnosti pomoči, skupni znesek vračljivega predplačila, izražen v odstotkih upravičenih stroškov, ne sme presegati veljavne intenzivnosti pomoči.

Člen 6

Pragovi za posamično priglasitev

1. Ta uredba se ne uporablja za nobeno individualno pomoč, bodisi dodeljeno kot ad hoc pomoč bodisi na podlagi sheme, katere bruto ekvivalent dotacije presega naslednje pragove:

(a) pomoč MSP za naložbe in za zaposlovanje: 7,5 milijona EUR na podjetje in na naložbeni projekt;

(b) pomoč za naložbe za varstvo okolja: 7,5 milijona EUR na podjetje in na naložbeni projekt;

(c) pomoč za svetovalne storitve v korist MSP: 2 milijonov EUR na podjetje in na projekt;

(d) pomoč za udeležbo MSP na sejmih: 2 milijonov EUR na podjetje in na projekt;

(e) pomoč za projekte raziskav in razvoja ter študije izvedljivosti: (i) če je projekt pretežno temeljna raziskava, 20 milijonov EUR na podjetje in na projekt/študijo izvedljivosti; (ii) če je projekt pretežno industrijska raziskava, 10 milijonov EUR na podjetje in na projekt/študijo izvedljivosti; (iii) za vse druge projekte, 7,5 milijona EUR na podjetje in na projekt/študijo izvedljivosti; (iv) če je projekt EUREKA projekt, se zneski iz točk (i), (ii) in (iii) podvojijo.

(f) pomoč za stroške pravic industrijske lastnine za MSP: 5 milijonov EUR na podjetje in na projekt;

(g) pomoč za usposabljanje: 2 milijona EUR na projekt usposabljanja;

(h) pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev: 5 milijonov EUR letno na podjetje;

(i) pomoč za zaposlovanje invalidov v obliki stroškov plače: 10 milijonov EUR letno na podjetje;

(j) pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidov: 10 milijonov EUR letno na podjetje.

Za določanje ustreznega praga, ki se uporablja za pomoč za projekte raziskav in razvoja ter študije izvedljivosti iz točke (e) šteje, da je projekt „pretežno“ temeljna raziskava ali „pretežno“ industrijska raziskava, če več kot 50 % upravičenih stroškov projekta nastane z dejavnostmi, ki spadajo v kategorijo temeljnih raziskav oziroma industrijskih raziskav. Kadar ni možno ugotoviti prevladujočih lastnosti projekta, se uporabljajo nižji pragovi.

2. Regionalno pomoč za naložbe, dodeljeno za velike naložbene projekte, je treba priglasiti Komisiji, če celotni znesek pomoči iz vseh virov presega 75 % najvišjega zneska pomoči, ki bi ga lahko prejela naložba z upravičenimi stroški v višini 100 milijonov EUR, pri čemer se uporablja standardni prag pomoči, ki velja za velika podjetja v odobreni karti regionalnih pomoči na dan dodelitve pomoči.

Člen 7

Kumulacija

1. Pri določanju, ali se spoštujejo pragovi za posamično priglasitev iz člena 6 in največja intenzivnost pomoči iz Poglavja II, se upošteva skupni znesek ukrepov javne podpore za dejavnost ali projekt, ki prejema pomoč, ne glede na to, ali se ta podpora financira iz lokalnih, regionalnih, nacionalnih virov ali virov Skupnosti.

2. Pomoč, izvzeta s to uredbo, se lahko kumulira z vsako drugo pomočjo, izvzeto po tej uredbi, če ukrepi pomoči zadevajo različne opredeljive upravičene stroške.

3. Pomoč, izvzeta po tej uredbi, se ne kumulira z nobeno drugo državno pomočjo, izvzeto po tej uredbi, ali s pomočjo de minimis, ki izpolnjuje pogoje iz Uredbe Komisije (ES) št. 1998/2006 ( 26 ), ali z drugimi finančnimi sredstvi Skupnosti ob upoštevanju istih upravičenih stroškov, ki se deloma ali v celoti prekrivajo, če bi bila s tako kumulacijo presežena največja intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki se uporablja za pomoč v skladu s to uredbo.

4. Z odstopanjem od odstavka 3 se lahko pomoč za invalide, kakor je predvideno v členih 41 in 42, kumulira s pomočjo, izvzeto na podlagi te uredbe, ob upoštevanju istih upravičenih stroškov nad najvišjim veljavnim pragom v skladu s to uredbo, če s tako kumulacijo ni presežena intenzivnost pomoči v višini 100 % ustreznih stroškov za vsako obdobje, v katerem so zadevni delavci zaposleni.

5. Kar zadeva kumulacijo ukrepov pomoči, izvzetih na podlagi te uredbe, ki imajo opredeljive upravičene stroške, z ukrepi pomoči, izvzetimi s to uredbo, ki so brez opredeljivih upravičenih stroškov, se uporabljajo naslednji pogoji:

(a) kadar ciljno podjetje prejme kapital v okviru ukrepov v zvezi z rizičnim kapitalom po členu 29, ter v prvih treh letih po prvi naložbi rizičnega kapitala zaprosi za pomoč, ki je vključena na področje uporabe te uredbe, se zadevni pragovi pomoči ali najvišji upravičeni zneski v skladu s to uredbo na splošno zmanjšajo za 50 % oziroma za 20 % za ciljna podjetja s sedežem na območjih, ki prejemajo pomoč; zmanjšanje ne presega skupnega zneska prejetega rizičnega kapitala; to zmanjšanje se ne uporablja za pomoč za raziskave, razvoj in inovacije, izvzeto na podlagi členov od 31 do 37;

(b) pomoč za mlada inovativna podjetja se v prvih treh letih po dodelitvi ne sme kumulirati z drugimi pomočmi, izvzetimi po tej uredbi, z edino izjemo za pomočizvzeto na podlagi člena 29 in pomoč izvzeto na podlagi členov od 31 do 37.

Člen 8

Spodbujevalni učinek

1. S to uredbo je izvzeta le pomoč, ki ima spodbujevalni učinek.

2. Šteje, da ima pomoč, dodeljena MSP, ki je zajeta v tej uredbi, spodbujevalni učinek, če je upravičenec zadevni državi članici predložil zahtevek za pomoč, preden se je projekt ali dejavnost začela izvajati.

3. Šteje, da ima pomoč, dodeljena velikim podjetjem, ki je zajeta v tej uredbi, spodbujevalni učinek, če upravičenec izpolnjuje pogoje iz odstavka 2 in je država članica pred dodelitvijo zadevne individualne pomoči preverila, ali dokumentacija, ki jo je pripravil upravičenec, potrjuje izpolnjevanje enega ali več naslednjih meril:

(a) bistvene razširitve velikosti projekta/dejavnosti zaradi pomoči;

(b) bistvene razširitve obsega projekta/dejavnosti zaradi pomoči;

(c) bistvenega povečanja skupnega zneska, ki ga je upravičenec porabil za projekt/dejavnost zaradi pomoči;

(d) bistvenega povečanja hitrosti zaključka zadevnega projekta ali dejavnosti;

(e) v primeru regionalne pomoči za naložbe iz člena 13, da projekt kot tak v zadevni regiji, ki prejema pomoč, ne bi bil izveden, če pomoč ne bi bila dodeljena.

4. Pogoji iz odstavkov 2 in 3 se ne uporabljajo v zvezi z davčnimi ukrepi, če so izpolnjena naslednji pogoji:

(a) davčni ukrep v skladu z objektivnimi merili uvaja pravno pravico do pomoči, ne da bi se država članica dodatno odločala po lastnem preudarku, in

(b) davčni ukrep je bil sprejet pred začetkom izvajanja projekta ali dejavnosti, ki prejema pomoč; a pogoj se ne uporablja za sheme, ki so naslednice davčnih shem.

5. Kar zadeva pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidov iz člena 42, so pogoji iz odstavkov 2 in 3 tega člena izpolnjeni, če so izpolnjeni pogoji iz člena 42(3).

Kar zadeva pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev v obliki subvencij plače ali pomoč za zaposlovanje invalidov v obliki subvencij plače iz člena 40 in člena 41, so pogoji iz odstavkov 2 in 3 izpolnjeni, če pomoč povzroči neto povečanje števila zaposlenih prikrajšanih delavcev ali invalidov.

Kar zadeva pomoč v obliki znižanj okoljskih davkov iz člena 25, šteje, da so pogoji iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena izpolnjeni.

Kar zadeva pomoč v obliki rizičnega kapitala iz členačlena 29, šteje, da so pogoji iz odstavka 2 izpolnjeni.

6. Če pogoji iz odstavkov od 2 in 3 niso izpolnjeni, celotni ukrep pomoči ni izvzet na podlagi te uredbe.

Člen 9

Preglednost

1. Zadevna država članica v dvajsetih delovnih dneh od začetka veljavnosti sheme pomoči ali dodelitvi ad hoc pomoči, izvzete na podlagi te uredbe, Komisiji posreduje povzetek informacij o takem ukrepu pomoči. Ta povzetek se posreduje v elektronski obliki po uveljavljeni IT aplikaciji Komisije ter v obliki, predpisani v Prilogi III.

Komisija nemudoma potrdi prejem zgoraj omenjenega povzetka.

Povzetke Komisija objavi v Uradnem listu Evropske unije in na spletni strani Komisije.

2. Zadevna država članica ob začetku veljavnosti sheme pomoči ali dodelitvi ad hoc pomoči, izvzete na podlagi te uredbe, na spletu objavi celotno besedilo takega ukrepa pomoči. V primeru sheme pomoči so v tem besedilu opredeljeni pogoji, ki jih določa državna zakonodaja in ki zagotavljajo upoštevanje ustreznih določb te uredbe. Zadevna država članica poskrbi, da je celotno besedilo ukrepa pomoči na internetu dostopno v celotnem obdobju veljave zadevnega ukrepa pomoči. V povzetku informacij, ki jih na podlagi odstavka 1 zagotovi zadevna država članica, je naveden spletni naslov, na katerem je dostopno celotno besedilo ukrepa pomoči.

3. Pri dodeljevanju individualne pomoči, izvzete na podlagi te uredbe, z izjemo pomoči v obliki davčnih ukrepov, akt, s katerim se dodeli pomoč, vsebuje izrecen sklic na posebne določbe iz poglavja II, ki se nanašajo na ta akt, na državno zakonodajo, ki zagotavlja upoštevanje ustreznih določb te uredbe ter na spletni naslov, ki vodi neposredno do celotnega besedila ukrepa pomoči.

4. Brez poseganja v obveznosti iz odstavkov od 1, 2 in 3, kadar je individualna pomoč dodeljena na podlagi obstoječe sheme pomoči za raziskovalne in razvojne projekte iz člena 31 in individualna pomoč presega 3 milijone EUR, ter kadar je individualna regionalna pomoč za naložbe dodeljena na podlagi obstoječe sheme pomoči za velike naložbene projekte, ki je v skladu s členom 6 ni mogoče priglasiti posamično, država članica v dvajsetih delovnih dneh od dneva, ko pristojni organ dodeli pomoč, Komisiji predloži povzetek informacij, zahtevane v standardnem obrazcu iz Priloge II po uveljavljeni IT aplikaciji Komisije.

Člen 10

Spremljanje stanja

1. Komisija redno spremlja ukrepe pomoči, o katerih je bila obveščena v skladu s členom 9.

2. Države članice vodijo podrobno evidenco o vsaki individualni pomoči ali shemi pomoči, izvzeti na podlagi te uredbe. Taka evidenca vsebuje vse potrebne informacije, v skladu s katerimi se lahko ugotovi, ali so pogoji iz te uredbe izpolnjeni, vključno z informacijami o statusu podjetja, pri čemer je upravičenost do pomoči ali dodatka odvisna od njegovega statusa kot MSP, informacijami o spodbujevalnem učinku pomoči ter informacijami, ki omogočajo določitev natančnega zneska upravičenih stroškov za uporabo te uredbe.

Evidence o individualni pomoči se hranijo 10 let od dneva dodelitve pomoči. Evidence o shemi pomoči se hranijo 10 let od dneva, ko je bila dodeljena zadnja individualna pomoč v okviru takšne sheme.

3. Zadevna država članica Komisiji na pisno zahtevo v dvajsetih delovnih dneh ali daljšem obdobju, če je tako določeno v zahtevi, predloži vse podatke, ki so po mnenju Komisije potrebni za spremljanje uporabe te uredbe.

Če država članica v obdobju, ki ga predpiše Komisija, ali v skupno dogovorjenem obdobju ne priskrbi zahtevanih podatkov oziroma če država članica predloži nepopolne podatke, ji Komisija pošlje opomin, v katerem določi nov rok za predložitev podatkov. Če zadevna država članica kljub takemu opominu ne predloži zahtevanih podatkov, lahko Komisija potem, ko je zadevni državi članici omogočila, da izrazi svoja mnenja, sprejme odločitev, da je treba Komisiji v skladu s členom 88(3) Pogodbe ES priglasiti vse prihodnje ukrepe pomoči, za katere se uporablja ta uredba, ali njihov del.

Člen 11

Letno poročanje

Države članice v skladu s Poglavjem III Uredbe Komisije (ES) št. 749/2004 ( 27 ) pripravijo poročilo v elektronski obliki o uporabi te uredbe za celotno koledarsko leto ali vsak del leta v katerem se ta uredba uporablja. Spletna stran, ki vodi neposredno do celotnega besedila ukrepov pomoči je prav tako vključena v tovrstno letno poročilo.

Člen 12

Posebni pogoji, ki se uporabljajo za pomoč za naložbe

1. Da se v tej uredbi šteje za upravičene stroške, mora naložba vključevati naslednje:

(a) naložbo v opredmetena in/ali neopredmetena sredstva, ki se nanašajo na vzpostavitev nove poslovne enote, širitev obstoječe poslovne enote, povečanje raznovrstnosti proizvodnje poslovne enote v nove dodatne proizvode ali bistvene spremembe v celotnem proizvodnem procesu obstoječe poslovne enote, ali

(b) pridobitev osnovnih sredstev, neposredno povezanih s poslovno enoto, kadar se je poslovna enota zaprla ali bi se zaprla, če ne bi bila kupljena, sredstva pa kupi neodvisni vlagatelj; v primeru nasledstva malega podjetja v korist družine prvotnega lastnika ali lastnikov oziroma v korist nekdanjih zaposlenih se opusti pogoj, da sredstva kupi neodvisni vlagatelj.

Sama pridobitev delnic podjetja ne pomeni naložbe.

2. Da se v tej uredbi štejejo za upravičene stroške, morajo neopredmetena sredstva izpolnjevati vse naslednje pogoje:

(a) uporabljati jih je treba izključno v podjetju, ki prejema pomoč; v primeru regionalne pomoči za naložbe, jih je treba uporabljati izključno v poslovni enoti, ki prejema pomoč;

(b) obravnavati jih je treba kot sredstva, ki se amortizirajo;

(c) odkupiti jih je treba od tretje osebe pod tržnimi pogoji, ne da bi bil kupec v takem položaju, v katerem bi lahko v smislu člena 3 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 ( 28 ) izvajal nadzor nad prodajalcem in obratno;

(d) v primeru pomoči za naložbe v MSP jih je treba vsaj za tri leta vključiti v sredstva podjetja; v primeru regionalne pomoči za naložbe jih je treba vključiti v sredstva podjetja; v poslovni enoti, ki prejema pomoč, pa morajo ostati vsaj pet let oziroma tri leta v primeru MSP.

3. Da se v tej uredbi šteje za upravičen strošek, mora delovno mesto, ustvarjeno neposredno z naložbenim projektom, izpolnjevati vse naslednje pogoje:

(a) delovno mesto mora biti ustvarjeno v treh letih po dokončani naložbi;

(b) zaradi naložbenega projekta se neto poveča število zaposlenih v zadevni poslovni enoti v primerjavi s povprečjem v prejšnjih dvanajstih mesecih;

(c) ustvarjeno delovno mesto se ohrani najmanj pet let v primeru velikih podjetij in najmanj tri leta v primeru MSP.







POGLAVJE II

POSEBNE DOLOČBE ZA RAZLIČNE VRSTE POMOČI







ODDELEK 1

Regionalna pomoč

Člen 13

Regionalna pomoč za naložbe in pomoč za zaposlovanje

1. Sheme regionalne pomoči za naložbe in sheme pomoči za zaposlovanje so združljive s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena.

Ad hoc pomoč, ki se uporablja le za dopolnitev pomoči na podlagi shem regionalne pomoči za naložbe in shem pomoči za zaposlovanje ter ki ne presega 50 % zneska celotne pomoči, dodeljene za naložbo, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če dodeljena ad hoc pomoč izpolnjuje vse pogoje iz te uredbe.

2. Pomoč je dodeljena v regijah, upravičenih do regionalne pomoči, kot je za zadevno državno članico določeno v odobreni karti regionalne pomoči za obdobje 2007–2013. Naložba mora ostati v regiji, ki prejema pomoč, najmanj pet let ali najmanj tri leta za MSP po dokončanju celotne naložbe. To ne preprečuje nadomestitve obratov ali opreme, ki je postala zastarela zaradi hitrih tehnoloških sprememb, če gospodarska dejavnost ostane v zadevni regiji najmanj za najkrajše obdobje.

3. Intenzivnost pomoči v sedanjem bruto ekvivalentu dotacije ne preseže praga regionalne pomoči, ki se uporablja ob dodelitvi pomoči za zadevno regijo, ki prejema pomoč.

4. Z izjemo pomoči, dodeljene za velike naložbene projekte, in regionalne pomoči za sektor prometa, se lahko pragovi, določeni v odstavku 3, povečajo za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, ter za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.

5. Pragovi, določeni v odstavku 3, se uporabljajo za intenzivnost pomoči, izračunano kot odstotek upravičenih opredmetenih in neopredmetenih stroškov naložbe ali kot odstotek ocenjenih stroškov plač zaposlene osebe, izračunanih za obdobje dveh let za delovno mesto, ustvarjeno neposredno z naložbenim projektom, oziroma s kombiniranjem obeh metod izračuna, če pomoč ne presega najugodnejšega zneska, ki izhaja iz uporabe ene oziroma druge metode izračuna.

6. Upravičenec mora zagotoviti finančni prispevek v višini vsaj 25 % upravičenih stroškov z lastnimi sredstvi ali z zunanjim financiranjem v obliki, ki ni povezana s kakršno koli javno pomočjo, kadar je pomoč izračunana na podlagi opredmetenih ali neopredmetenih stroškov naložbe oziroma na podlagi pridobitve v primeru prevzemov. Vendar se finančni prispevek upravičenca ustrezno zniža, kadar največja intenzivnost pomoči, odobrena na podlagi državne karte regionalne pomoči za zadevno državo članico in povečana v skladu z odstavkom 4, presega 75 %. Če je pomoč izračunana na podlagi opredmetenih ali neopredmetenih stroškov naložbe, je treba uporabljati tudi pogoje iz odstavka 7.

7. V primeru prevzema poslovne enote se upoštevajo samo stroški nakupa sredstev od tretje osebe pod pogojem, da je transakcija potekala po tržnih pogojih. Če prevzem spremljajo druge naložbe, se stroški, povezani s temi naložbami, prištejejo k stroškom nakupa.

Stroški, povezani s pridobitvijo sredstev z zakupom, razen zemljišča in stavb, se upoštevajo samo, če je zakup v obliki finančnega zakupa in vsebuje obvezo nakupa sredstev po izteku pogodbe. Za zakup zemljišča in stavb se mora zakup nadaljevati vsaj pet let po pričakovanem datumu zaključka naložbenega projekta oziroma tri leta za MSP.

Razen v primeru MSP in prevzemov so pridobljena sredstva nova. V primeru prevzemov se odštejejo osnovna sredstva, pridobljena s pomočjo, ki je bila dodeljena že pred nakupom. Pri MSP se lahko upoštevajo tudi celotni stroški naložb v neopredmetena sredstva. Za velika podjetja so taki stroški upravičeni le do mejne vrednosti v višini 50 % upravičenih naložbenih stroškov za projekt.

8. Kadar je pomoč izračunana na podlagi stroškov plač, se delovno mesto ustvari neposredno z naložbenim projektom.

9. Z odstopanjem od odstavkov 3 in 4 se lahko največje intenzivnosti pomoči za naložbe v predelavo in trženje kmetijskih proizvodov določijo v višini:

(a) 50 % upravičenih naložb v regijah, upravičenih po členu 87(3)(a) Pogodbe, in 40 % upravičenih naložb v drugih regijah, upravičenih do regionalne pomoči, kot je za zadevno državno članico določeno v odobreni karti regionalne pomoči za obdobje 2007–2013, če je upravičenec MSP;

(b) 25 % upravičenih naložb v regijah, upravičenih po členu 87(3)(a) Pogodbe, in 20 % upravičenih naložb v drugih regijah, upravičenih do regionalne pomoči, kot je za zadevno državno članico določeno v odobreni karti regionalne pomoči za obdobje 2007–2013, če ima upravičenec manj kot 750 zaposlenih ter/ali manj kot 200 milijonov EUR prometa, izračunanega v skladu s Prilogo I k tej uredbi.

10. Da bi preprečili umetno razdelitev velikega naložbenega projekta v podprojekte, se veliki naložbeni projekt obravnava kot enoten naložbeni projekt, če naložbe v obdobju treh let opravi isto podjetje ali podjetja in če je sestavljen iz osnovnih sredstev, ki so ekonomsko nedeljivo združena.

Člen 14

Pomoč za novoustanovljena mala podjetja

1. Sheme pomoči v korist novoustanovljenih malih podjetij so združljive s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter so izvzete iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena.

2. Upravičenci so mala podjetja.

3. Pomoč ne presega:

(a) 2 milijonov EUR za mala podjetja z gospodarsko dejavnostjo v regijah, upravičenih do odstopanj v okviru člena 87(3)(a) Pogodbe;

(b) 1 milijona EUR za mala podjetja z gospodarsko dejavnostjo v regijah, upravičenih do odstopanj v okviru člena 87(3)(c) Pogodbe.

Letni zneski pomoči na podjetje ne presegajo 33 % zneskov pomoči iz točk (a) in (b).

4. Intenzivnost pomoči ne presega:

(a) v regijah iz člena 87(3)(a) Pogodbe 35 % upravičenih stroškov, nastalih v prvih treh letih po ustanovitvi podjetja, in 25 % upravičenih odhodkov, nastalih v sledečih dveh letih;

(b) v regijah iz člena 87(3)(c) Pogodbe 25 % upravičenih stroškov, nastalih v prvih treh letih po ustanovitvi podjetja, in 15 % upravičenih odhodkov, nastalih v sledečih dveh letih.

Te intenzivnosti se lahko povečajo za 5 % v regijah iz člena 87(3)(a) Pogodbe z bruto domačim proizvodom (BDP) na prebivalca manj kot 60 % povprečja EU-25, v regijah z gostoto prebivalstva pod 12,5 prebivalca na km2 in na majhnih otokih z manj kot 5 000 prebivalci ter v skupnostih enake velikosti, ki so podobno izolirane.

5. Upravičeni odhodki so pravni stroški, stroški posvetovanja in svetovanja ter upravni stroški, neposredno povezani z ustanovitvijo malega podjetja, kot tudi sledeči stroški, če so dejansko nastali v prvih petih letih po ustanovitvi podjetja:

(a) obresti na zunanje financiranje in dividende na angažirana lastna sredstva, ki ne presegajo referenčne mere;

(b) pristojbine za najem proizvodnih obratov/opreme;

(c) elektrika, voda, ogrevanje, davki (razen DDV in davka na poslovne prihodke pravnih oseb) in upravni stroški;

(d) amortizacije, pristojbine za zakup proizvodnih obratov/opreme ter stroški plač, če osnovne naložbe ali ustvarjanje delovnih mest in rekrutiranje niso prejeli drugih oblik pomoči.

6. Mala podjetja, ki so pod nadzorom delničarjev podjetij, ki so se zaprla v preteklih dvanajstih mesecih, niso upravičena do pomoči po tem členu, če zadevna podjetja svojo dejavnost opravljajo na istem upoštevnem trgu ali na sosednih trgih.







ODDELEK 2

Pomoč MSP za naložbe in za zaposlovanje

Člen 15

Pomoč MSP za naložbe in zaposlovanje

1. Pomoč za naložbe in zaposlovanje za MSP je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena.

2. Intenzivnost pomoči ne presega:

(a) 20 % upravičenih stroškov v primeru malih podjetij;

(b) 10 % upravičenih stroškov v primeru srednjih podjetij.

3. Upravičeni stroški so lahko naslednji:

(a) upravičeni stroški naložbe v opredmetenih ali neopredmetenih sredstvih, ali

(b) ocenjeni stroški plač zaposlene osebe za delovno mesto, ustvarjeno neposredno z naložbenim projektom, izračunani za obdobje dveh let.

4. Če se naložba nanaša na predelavo in trženje kmetijskih proizvodov, intenzivnost pomoči ne presega:

(a) 75 % upravičenih naložb v najbolj oddaljenih regijah;

(b) 65 % upravičenih naložb na manjših egejskih otokih v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 1405/2006 ( 29 ).

(c) 50 % upravičenih naložb v regijah, upravičenih po členu 87(3)(a) Pogodbe;

(d) 40 % upravičenih naložb v vseh drugih regijah.







ODDELEK 3

Pomoč podjetnicam

Člen 16

Pomoč za nova mala podjetja, ki so jih ustanovile podjetnice

1. Sheme pomoči v korist novih malih podjetij, ki so jih ustanovile podjetnice, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz odstavkov od 2 do 5 tega člena.

2. Upravičenci so nova mala podjetja, ki so jih ustanovile podjetnice.

3. Pomoč ne presega 1 milijona EUR na podjetje.

Letni zneski pomoči na podjetje ne presegajo 33 % zneskov pomoči iz prvega pododstavka.

4. Intenzivnost pomoči ne presega 15 % upravičenih stroškov, ki so nastali v prvih petih letih po ustanovitvi podjetja.

5. Upravičeni odhodki so pravni stroški, stroški posvetovanja in svetovanja ter upravni stroški, neposredno povezani z ustanovitvijo malega podjetja, kot tudi sledeči stroški, če so dejansko nastali v prvih petih letih po ustanovitvi podjetja:

(a) obresti na zunanje financiranje in dividende na angažirana lastna sredstva, ki ne presegajo referenčne mere;

(b) pristojbine za najem proizvodnih obratov/opreme;

(c) elektrika, voda, ogrevanje, davki (razen DDV in davka na poslovne prihodke pravnih oseb) in upravni stroški;

(d) amortizacije, pristojbine za zakup proizvodnih obratov/opreme ter stroški plač, če osnovne naložbe ali ustvarjanje delovnih mest in rekrutiranje niso prejeli drugih oblik pomoči;

(e) stroške skrbi za otroke in starše, vključno s stroški v zvezi s starševskim dopustom, če je ustrezno.

6. Mala podjetja, ki so pod nadzorom delničarjev podjetij, ki so se zaprla v preteklih dvanajstih mesecih, niso upravičena do pomoči na podlagi tega člena, če zadevna podjetja svojo dejavnost opravljajo na istem upoštevnem trgu ali na sosednih trgih.







ODDELEK 4

Pomoč za varstvo okolja

Člen 17

Opredelitev pojmov

V tem oddelku se uporabljajo naslednje opredelitve:

1. „varstvo okolja“ pomeni vsak ukrep, s katerim se odpravi ali prepreči škoda, ki nastane v fizičnem okolju ali v naravnih virih zaradi dejavnosti upravičenca, s katerim se zmanjša tveganje take škode ali ki vodi k učinkovitejši rabi naravnih virov, vključno z ukrepi varčevanja z energijo in uporabo obnovljivih virov energije;

2. „ukrepi varčevanja z energijo“ pomenijo vse ukrepe, ki podjetjem omogočajo, da zmanjšajo količino energije, ki jo porabijo zlasti v proizvodnem ciklusu;

3. „standard Skupnosti“ pomeni: (a) obvezni standard Skupnosti, ki določa stopnje, ki jih morajo posamezna podjetja doseči pri varstvu okolja, ali (b) obveznost na podlagi Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 30 ) uporabljati najboljše razpoložljive tehnike, kakor je določeno v najnovejših ustreznih informacijah, ki jih na podlagi člena 17(2) navedene direktive objavi Komisija;

4. „obnovljivi viri energije“ pomenijo naslednje obnovljive nefosilne vire energije: veter, sončno energijo, geotermalno energijo, energijo valov, energijo plimovanja, hidroelektrarne, biomaso, odlagališčni plin, plin iz naprav za čiščenje odplak in biopline;

5. „biogoriva“ pomenijo tekoča ali plinasta goriva za promet, pridobljena iz biomase;

6. „trajnostna biogoriva“ pomenijo biogoriva, ki izpolnjujejo merila trajnosti, določena v členu 15 predloga Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov ( 31 ); Trajnostna merila iz direktive bodo veljavna, ko bosta Evropski parlament in Svet direktivo sprejela in bo objavljena v Uradnem listu Evropske unije;

7. „energija iz obnovljivih virov energije“ pomeni energijo, ki jo proizvedejo obrati, ki uporabljajo samo obnovljive vire energije, ter delež v smislu kalorične vrednosti energije, ki jo iz obnovljivih virov energije proizvedejo mešani obrati, ki uporabljajo tudi klasične vire energije; taka proizvodnja vključuje obnovljivo električno energijo, ki se uporablja za polnjenje sistemov za skladiščenje, vendar ne vključuje električne energije, proizvedene kot rezultat sistemov za skladiščenje;

8. „soproizvodnja“ pomeni postopek istočasne proizvodnje toplotne in električne ter/ali mehanske energije;

9. „soproizvodnja z visokim izkoristkom“ pomeni soproizvodnjo, ki izpolnjuje merila iz Priloge III k Direktivi 2004/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 32 ), ter dosega harmonizirane vrednosti referenčnih izkoristkov, ki jih določa Odločba Komisije 2007/74/ES ( 33 );

10. „okoljski davek“ pomeni davek, katere posebna davčna osnova ima jasen negativen vpliv na okolje ali ki skuša obdavčiti določene dejavnosti, blago ali storitve, da bi bili okoljski stroški lahko vključeni v njihovo ceno in/ali da bi se proizvajalci in potrošniki usmerili na dejavnosti, ki bolj spoštujejo okolje;

11. „najnižja davčna stopnja Skupnosti“ pomeni najnižjo stopnjo davkov, ki je predvidena v zakonodaji Skupnosti; Za energente in električno energijo najnižja davčna stopnja Skupnosti pomeni najnižjo stopnjo davkov, določeno v Prilogi I k Direktivi 2003/96/ES;

12. „opredmetena sredstva“ pomenijo naložbe v zemljišče, ki so nujno potrebne za izpolnjevanje okoljskih ciljev, naložbe v objekte, obrate in opremo, namenjene zmanjševanju ali odpravljanju onesnaževanja in nevšečnosti, ter naložbe za prilagajanje proizvodnih metod, ki bodo pripomogle k varstvu okolja.

Člen 18

Pomoč za naložbe, ki podjetjem omogoča preseganje standardov Skupnosti oziroma povišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti

1. Pomoč za naložbe, ki podjetjem omogoča preseganje standardov Skupnosti oziroma povišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz odstavkov od 2 do 8 tega člena.

2. Naložba, ki prejema pomoč, izpolnjuje enega od naslednjih pogojev:

(a) naložba upravičencu omogoča, da poviša raven varstva okolja s svojimi dejavnostmi s preseganjem veljavnih standardov Skupnosti, ne glede na obstoj obveznih nacionalnih standardov, ki so strožji od standardov Skupnosti;

(b) naložba upravičencu omogoča, da poviša raven varstva okolja s svojimi dejavnostmi v odsotnosti standardov Skupnosti.

3. Pomoči se ne dodeli kjer izboljšanja privedejo le do uskladitve podjetij s standardi Skupnosti, ki so že sprejeti, vendar še ne veljajo.

4. Intenzivnost pomoči ne presega 35 % upravičenih stroškov.

Vendar se lahko intenzivnost pomoči poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.

5. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložb, potrebni za doseganje take ravni varstva okolja, ki je višja od ravni, ki jo zahtevajo zadevni standardi Skupnosti, ne da bi se upoštevali poslovni dobički in stroški poslovanja.

6. V odstavku 5 se stroški naložbe, neposredno povezani z varstvom okolja, določijo glede na hipotetične razmere:

(a) če je mogoče z lahkoto določiti stroške naložb v varstvo okolja v skupnih stroških naložb, se ta natančni strošek, povezan z varstvom okolja, šteje med upravičene stroške;

(b) v vseh drugih primerih se dodatni stroški naložbe določijo s primerjavo naložbe in hipotetičnih razmer v odsotnosti državne pomoči. Pravilni hipotetični scenarij so stroški tehnično primerljive naložbe, ki omogoča nižjo raven varstva okolja (ustrezno obveznim standardom Skupnosti, če obstajajo) in ki bi bila verodostojno izvedena brez pomoči („referenčna naložba“). Tehnično primerljiva naložba pomeni naložbo z isto proizvodno zmogljivostjo in vsemi drugimi tehničnimi značilnostmi (razen tistih, ki se neposredno nanašajo na dodatno naložbo za varstvo okolja). Poleg tega mora biti tovrstna referenčna naložba s poslovnega vidika verodostojna alternativa naložbe, ki se ocenjuje.

7. Upravičena naložba je v obliki naložbe v opredmetena in/ali neopredmetena sredstva.

8. V primeru naložb, usmerjenih v doseganje ravni varstva okolja, ki je višja od standardov Skupnosti, se hipotetični scenarij izbere tako:

(a) če se podjetje prilagaja nacionalnim standardom, sprejetim v odsotnosti standardov Skupnosti, upravičene stroške sestavljajo dodatni stroški naložbe, ki so potrebni za doseganje ravni varstva okolja, ki jo zahtevajo nacionalni standardi;

(b) če se podjetje prilagaja ali presega nacionalne standarde, ki so strožji od standardov Skupnosti, ali presega standarde Skupnosti, upravičene stroške sestavljajo dodatni stroški naložbe, ki so potrebni za doseganje ravni varstva okolja, višje od ravni, ki jo zahtevajo standardi Skupnosti. Stroški naložbe, ki so potrebni za doseganje ravni varstva okolja, ki jo zahtevajo standardi Skupnosti, niso upravičeni;

(c) če standardi niso določeni, v upravičene stroške spadajo stroški naložbe, ki so potrebni za doseganje ravni varstva okolja, višje od ravni, ki bi jo zadevno podjetje ali zadevna podjetja dosegla brez okoljske pomoči.

9. Pomoč za naložbe, povezane z ravnanjem z odpadki drugih podjetij, ni izvzeta na podlagi te uredbe.

Člen 19

Pomoč za nakup novih prevoznih sredstev, ki presegajo standarde Skupnosti ali ki povečujejo stopnjo varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti

1. Pomoč za naložbe za nakup novih prevoznih sredstev, ki podjetjem, dejavnim v prometnem sektorju, omogoča preseganje standardov Skupnosti oziroma povišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Skupnosti, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz odstavkov od 2, 3 in 4 tega člena.

2. Naložba, ki prejme pomoč, izpolnjuje pogoje iz člena 18(2).

3. Pomoč za nakup novih transportnih vozil za cestni in železniški promet ter promet po celinskih plovnih poteh in pomorski promet, ki izpolnjujejo sprejete standarde Skupnosti, je izvzeta, če je bil nakup izveden pred njihovim začetkom veljavnosti in kadar se novi standardi Skupnosti, ko bodo obvezni, ne uporabljajo z veljavnostjo za nazaj za že kupljena vozila.

4. Pomoč za naknadno opremljanje obstoječih vozil z okoljevarstvenim namenom je izvzeto, če se obstoječa prevozna sredstva nadgradijo v skladu z okoljskimi standardi, ki na dan začetka obratovanja teh prevoznih sredstev še niso bili veljavni, ali če za obstoječa prevozna sredstva ne veljajo nobeni okoljski standardi.

5. Intenzivnost pomoči ne presega 35 % upravičenih stroškov.

Vendar se lahko intenzivnost pomoči poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.

6. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložb, potrebni za dosego take ravni varstva okolja, ki je višja od ravni, ki jo zahtevajo standardi Skupnosti.

Upravičeni stroški se izračunajo, kakor je določeno v členu 18(6) in (7), ne da bi se upoštevali poslovni dobički in stroški poslovanja.

Člen 20

Pomoč za čimprejšnjo prilagoditev na prihodnje standarde Skupnosti za MSP

1. Pomoč, ki MSP omogoča, da ravnajo v skladu z novimi standardi Skupnosti, s katerimi se poviša raven varstva okolja in ki še ne veljajo, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena.

2. Standardi Skupnosti se sprejmejo, naložba pa se izvede in konča vsaj eno leto pred začetkom veljavnosti zadevnega standarda.

3. Intenzivnost pomoči ne presega 15 % upravičenih stroškov za mala podjetja ter 10 % upravičenih stroškov za srednja podjetja, če se naložba izvede in konča več kot tri leta pred začetkom veljavnosti zadevnega standarda, ter 10 % za mala podjetja, če se naložba izvede in konča od enega do treh let pred začetkom veljavnosti zadevnega standarda.

4. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložbe, ki so potrebni za doseganje ravni varstva okolja, ki jo zahteva standard Skupnosti, v primerjavi s trenutno ravnjo varstva okolja, ki se zahteva pred začetkom veljavnosti tega standarda.

Upravičeni stroški se izračunajo, kakor je določeno v členu 18(6) in (7), ne da bi se upoštevali poslovni dobički in stroški poslovanja.

Člen 21

Pomoč za okoljske naložbe v ukrepe varčevanja z energijo

1. Pomoč za okoljske naložbe, ki podjetjem omogoča, da dejansko varčujejo z energijo, je združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve po členu 88(3) Pogodbe, če so izpolnjeni:

(a) pogoji iz odstavkov 2 in 3 tega člena; ali

(b) pogoji iz odstavkov 4 in 5 tega člena.

2. Intenzivnost pomoči ne presega 60 % upravičenih stroškov.

Vendar se lahko intenzivnost pomoči poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno sredn