2006L0049 — SL — 28.04.2009 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA 2006/49/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 14. junija 2006

o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (preoblikovano)







EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 47(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke ( 2 ), po posvetovanju z Odborom regij, v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe ( 3 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Direktiva Sveta 93/6/EGS z dne 15. marca 1993 o kapitalski ustreznosti investicijskih družb in kreditnih institucij ( 4 ) je bila nekajkrat znatno spremenjena. Ker so potrebne nadaljnje spremembe navedene direktive, jo je treba zaradi jasnosti preoblikovati. (2) Eden od ciljev Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov ( 5 ) je, da investicijskim podjetjem, ki so jih pooblastili pristojni organi matične države članice in so pod njihovim nadzorom, omogoči ustanavljanje podružnic in prosto zagotavljanje storitev v drugih državah članicah. Ta direktiva predvideva uskladitev pravil o pooblastitvi in opravljanju dejavnosti investicijskih podjetij. (3) Direktiva 2004/39/ES ne vzpostavlja skupnih standardov za lastna sredstva investicijskih podjetij niti ne določa zneskov ustanovitvenega kapitala takšnih podjetij; niti ne vzpostavlja skupnega okvira za spremljanje tveganj, izhajajočih iz poslovanja navedenih podjetij. (4) Primerno je, da se vpliva samo na bistveno uskladitev, ki je potrebna in zadostna za zagotovitev vzajemnega priznavanja dovoljenj in nadzornih sistemov; da bi dosegli vzajemno priznavanje v okviru notranjega finančnega trga, je treba določiti ukrepe za uskladitev opredelitve lastnih sredstev investicijskih podjetij, določitev zneskov njihovega ustanovitvenega kapitala in vzpostavitev skupnega okvira za spremljanje nevarnosti, ki izhajajo iz poslovanja investicijskih podjetij. (5) Ker ciljev te direktive, in sicer določitve zahtev kapitalske ustreznosti, ki se uporabljajo za investicijska podjetja in kreditne institucije, pravil za njihov izračun in pravil za njihov bonitetni nadzor, države članice same ne morejo v zadostni meri doseči same in jih je zaradi obsega in učinkov predlaganih ukrepov mogoče bolje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego teh ciljev. (6) Ustrezno je določiti različne zneske ustanovitvenega kapitala, odvisne od obsega dejavnosti, za opravljanje katerih so investicijska podjetja pooblaščena. (7) Obstoječim investicijskim podjetjem bi moralo biti pod določenimi pogoji dovoljeno nadaljevanje njihovega poslovanja, čeprav ne dosegajo minimalnega zneska ustanovitvenega kapitala, določenega za nova investicijska podjetja. (8) Države članice bi morale imeti možnost, da določijo strožja pravila od tistih, ki jih predvideva ta direktiva. (9) Za nemoteno delovanje notranjega trga sta poleg zakonskih pravil potrebna tudi tesno in stalno sodelovanje ter znatno okrepljena konvergenca regulatornih in nadzorniških praks med pristojnimi organi držav članic. (10) V sporočilu Komisije z dne 11. maja 1999 z naslovom ”Izvajanje okvira za finančni trg: akcijski načrt”, so navedeni različni cilji, ki jih je treba uresničiti za dokončno vzpostavitev notranjega trga. Evropski svet je v Lizboni dne 23. in 24. marca 2000 določil cilj, da je treba akcijski načrt uresničiti do leta 2005. Nova različica določb o lastnih sredstvih je bistvena sestavina akcijskega načrta. (11) Ker se investicijska podjetja pri svojih poslih trgovanja soočajo z enakimi tveganji kot kreditne institucije, je ustrezno, da se zadevne določbe Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junij 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij ( 6 ) na enak način uporabljajo tudi za investicijska podjetja. (12) Lastna sredstva investicijskih podjetij ali kreditnih institucij (v nadaljevanju skupaj ”institucije”) omogočajo absorpcijo izgub, ki niso pokrite z zadostnim dobičkom, za zagotovitev kontinuitete institucij in zaščito investitorjev. Lastna sredstva se tudi uporabljajo kot pomembno merilo za pristojne organe, predvsem pri ocenjevanju solventnosti institucij in za druge namene preudarnega ravnanja. Poleg tega si na notranjem trgu institucije neposredno konkurirajo druga drugi. Zato je zaradi krepitve finančnega sistema Skupnosti in preprečevanja izkrivljanja konkurence ustrezno določiti skupne osnovne standarde za lastna sredstva . (13) Za namene iz uvodne izjave 12 je ustrezno, da se opredelitev lastnih sredstev uporabi kot podlaga v Direktivi 2006/48/ES, in da se določijo posebna dopolnilna pravila, ki upoštevajo različne sklope tržnega tveganja, povezane s kapitalskimi zahtevami. (14) V zvezi s kreditnimi institucijami so bili že določeni skupni standardi za nadzor in spremljanje različnih vrst tveganj z Direktivo 2000/12/ES. (15) S tega vidika bi bilo treba določbe o minimalnih kapitalskih zahtevah upoštevati v povezavi z drugimi posebnimi instrumenti, ki so prav tako namenjeni usklajevanju temeljnih tehnik nadzora institucij. (16) Treba je razviti skupne standarde za tveganja na trgu, ki izhajajo iz poslovanja kreditnih institucij, in določiti dopolnilni okvir za nadzor nad tveganji, ki izhajajo iz poslovanja institucij, zlasti tveganj na trgu, in podrobneje pozicijskih tveganj, tveganj neizpolnitve nasprotne stranke in valutnih tveganj. (17) Potrebno je določiti pristop ”trgovalne knjige”, ki vključuje pozicije v vrednostnih papirjih in ostalih finančnih instrumentih za namene trgovanja, in ki so predmet zlasti tveganj na trgu in izpostavljenosti v zvezi z določenimi finančnimi storitvami za stranke. (18) S ciljem zmanjšati upravne ovire institucij z zanemarljivimi trgovinskimi posli tako v absolutnem kot relativnem pomenu, naj bi te institucije namesto zahtev iz Prilog I in II k tej direktivi uporabile Direktivo 2006/48/ES. (19) Pomembno je, da naj bi spremljanje tveganj izpolnitve upoštevalo obstoj sistemov z ustrezno zaščito, ki zmanjšuje ta tveganja. (20) Institucije naj bi v vsakem primeru upoštevale določbe te direktive glede kritja valutnih tveganj celotnega poslovanja. Uvedle naj bi se nižje kapitalske zahteve za pozicije v tesno soodvisnih valutah, ki so bodisi statistično potrjene bodisi izhajajo iz medvladnih sporazumov. (21) Kapitalske zahteve za trgovce z blagom, vključno s tistimi trgovci, ki so trenutno izvzeti iz zahtev Direktive 2004/39/ES, bodo po potrebi skupaj s pregledom zgoraj omenjenega izvzetja pregledane v skladu s členom 65(3) navedene direktive. (22) Cilj liberalizacije trgov plina in električne energije je tako gospodarsko kot tudi politično pomemben za Skupnost. Zato morajo biti kapitalske zahteve in druga pravila nadzora, ki jih morajo upoštevati podjetja, dejavna na teh trgih, sorazmerna in ne smejo zavirati uresničevanja cilja liberalizacije. Ta cilj je treba upoštevati zlasti pri izvajanju pregledov iz uvodne izjave 21. (23) Obstoj notranjih sistemov za spremljanje in nadzor tveganj sprememb obrestne mere celotnega poslovanja institucij je posebej pomemben način zmanjševanja takšnih tveganj. Takšne sisteme naj bi nadzorovali pristojni organi. (24) Ker Direktiva 2006/48/ES ne vzpostavlja skupnih pravil za spremljanje in nadzor velikih izpostavljenosti v dejavnostih, ki so zlasti predmet tveganj na trgu, bi bilo ustrezno določiti taka pravila. (25) Operativno tveganje je pomembno tveganje, s katerim se soočajo kreditne institucije, in zahteva kritje z lastnimi sredstvi. Ob tem je pomembno upoštevati raznolikost institucij v EU tako, da se zagotovijo različni pristopi. (26) Direktiva 2006/48/ES določa načelo konsolidacije. Ne vzpostavlja skupnih pravil za konsolidacijo finančnih institucij, ki se ukvarjajo z dejavnostmi, ki so pretežno predmet tveganj na trgu. (27) Za zagotovitev primerne solventnosti institucij znotraj skupine, je bistveno, da se minimalne kapitalske zahteve upoštevajo na podlagi konsolidiranega finančnega stanja skupine. Za zagotovitev ustrezne razporeditve in razpoložljivosti lastnih sredstev znotraj skupine za namene zavarovanje investicij tam, kjer je potrebno, bi morale minimalne kapitalske zahteve veljati za posamezne institucije znotraj skupine, razen če je ta cilj možno učinkovito doseči na drugačen način. (28) Direktiva 2006/48/ES se ne uporablja za skupine, ki vključujejo eno ali več investicijskih podjetij in nobene kreditne institucije. Zato naj se določi skupni okvir za uvedbo nadzora investicijskih podjetij na konsolidirani osnovi. (29) Institucije bi morale zagotoviti notranji kapital, ki je glede na tveganja, katerim so ali bi lahko bile izpostavljene, primeren po obsegu, kvaliteti in razporejenosti. V skladu s tem bi institucije morale imeti strategije in procese za ocenjevanje in ohranjevanje ustreznosti svojega notranjega kapitala. (30) Pristojni organi naj bi ocenili ustreznost lastnih sredstev institucij, ob upoštevanju tveganj, katerim so slednje izpostavljene. (31) Da bi notranji bančni trg učinkovito deloval, bi moral Odbor evropskih bančnih nadzornikov prispevati k dosledni uporabi te direktive in zbliževanju nadzornih praks na celotnem ozemlju Skupnosti ter institucijam Skupnosti vsako leto poročati o napredku. (32) Da bi notranji trg deloval vedno bolj učinkovito je bistvena znatna okrepitev konvergence pri izvajanju in uporabi določb usklajevalne zakonodaje Skupnosti. (33) Iz istega razloga ter zato, da se zagotovi, da institucije Skupnosti, ki so dejavne v več državah članicah, niso nesorazmerno obremenjene zaradi neprekinjenih pristojnosti pristojnih organov posameznih držav članic za izdajanje dovoljenj in nadzor, je nujno, da se znatno okrepi sodelovanje med pristojnimi organi. V tem okviru bi bilo treba okrepiti vlogo konsolidiranega nadzornika. (34) Da bi notranji trg deloval vedno bolj učinkovito in da bi bile državljanom Unije zagotovljene primerne stopnje preglednosti morajo pristojni organi javno in na način, ki omogoča smiselno primerjavo, razkriti način izvajanja zahtev te direktive. (35) Da bi okrepili tržno disciplino in spodbujali institucije, naj izboljšajo svojo tržno strategijo, kontrolo tveganj in notranjo upravno organizacijo, bi bilo treba predvideti primerno javno razkritje institucij. (36) Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 7 ). (37) V Resoluciji z dne 5. februarja 2002 o izvajanju zakonodaje o finančnih storitvah ( 8 ) je Parlament izrazil željo, da bi Parlament in Svet imela enakovredno vlogo pri nadzoru delovanja Komisije kot izvršnega organa, s čemer bi bilo Parlamentu omogočeno izvajanje zakonodajnih pooblastil, opredeljenih v členu 251 Pogodbe. V slovesni izjavi, ki jo je istega dne pred Parlamentom podal njegov predsednik, je Komisija podprla izraženo željo Parlamenta. 11. decembra 2002 je Komisija predlagala spremembe Sklepa 1999/468/ES in nato predložila spremenjeni predlog 22. aprila 2004. Parlament meni, da njegova zakonodajna pooblastila v tem predlogu niso zagotovljena. Parlament meni, da bi Parlament in Svet morala imeti možnost, da v opredeljenem obdobju opravita oceno prenosa izvršnih pooblastil na Komisijo. V tem smislu je primerno, da se omeji obdobje, v katerem Komisija lahko sprejema izvedbene ukrepe. V tem smislu je primerno, da se omeji obdobje, v katerem Komisija lahko sprejema izvedbene ukrepe. (38) Evropski parlament bi moral imeti tri mesece časa od prvega prejema osnutka predlogov sprememb in izvedbenih ukrepov za njihovo preučitev in oblikovanje mnenja. V nujnih in ustrezno utemeljenih primerih bi bilo možno ta čas skrajšati. Če pa Parlament v tem času sprejme resolucijo, bi morala Komisija osnutek predlogov ali ukrepov ponovno preučiti. (39) Za preprečevanje motenj na trgih in zagotavljanje kontinuitete v skupnih stopnjah lastnih sredstev je primerno, da se predvidijo posebne prehodne ureditve. (40) Ta direktiva upošteva temeljne pravice in spoštuje načela, priznana zlasti z Listino temeljnih pravic Evropske unije, kot splošna načela zakonodaje Skupnosti. (41) Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki predstavljajo znatno spremembo v primerjavi s predhodnimi direktivami. Obveznost prenosa določb, ki ostajajo nespremenjene, izhaja iz predhodnih direktiv. (42) Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos direktiv v nacionalno zakonodajo, ki so navedeni v delu B Priloge VIII – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:







POGLAVJE I

Predmet urejanja, področje uporabe in opredelitev pojmov







Oddelek 1

Predmet urejanja in področje uporabe

Člen 1

1. Ta direktiva določa zahteve kapitalske ustreznosti, ki se uporabljajo za investicijska podjetja in kreditne institucije, pravila za njihov izračun in pravila za njihov bonitetni nadzor. Države članice zahteve iz te direktive uporabljajo za investicijska podjetja in kreditne institucije, kakor so opredeljene v členu 3.

2. Država članica lahko investicijskim podjetjem in kreditnim institucijam, ki jih je pooblastila, naloži dodatne ali strožje zahteve.

Člen 2

1. V skladu s členi 18, 20, 22 do 32, 34 in 39 te direktive se členi 68 do 73 Direktive 2006/48/ES smiselno uporabljajo za investicijska podjetja. Pri uporabi členov 70 do 72 Direktive 2006/48/ES o investicijskih podjetjih se vsako sklicevanje na nadrejeno kreditno institucijo v državi članici razume kot sklicevanje na nadrejeno investicijsko podjetje v državi članici in vsako sklicevanje na nadrejeno kreditno institucijo EU kot sklicevanje na nadrejeno investicijsko podjetje EU.

Kadar ima kreditna institucija kot nadrejena družba nadrejeno investicijsko podjetje v državi članici, potem zahteve na konsolidirani osnovi v skladu s členi 71 do 73 Direktive 2006/48/ES veljajo izključno za to nadrejeno investicijsko podjetje.

Kadar ima investicijsko podjetje kot nadrejena družba nadrejeno kreditno institucijo v državi članici, potem zahteve na konsolidirani osnovi v skladu s členi 71 do 73 Direktive 2006/48/ES veljajo izključno za to nadrejeno kreditno institucijo.

Kadar ima finančni holding kot podrejena družba tako kreditno institucijo kot investicijsko podjetje, se za kreditno institucijo uporabljajo zahteve na podlagi konsolidiranega finančnega stanja finančnega holdinga.

2. Če skupina iz odstavka 1 ne vključuje kreditne institucije, se uporabi Direktiva 2006/48/ES v skladu z naslednjim:

(a) vsako sklicevanje na kreditne institucije se nadomesti s sklicevanjem na investicijska podjetja;

(b) v členih 125 in 140(2) Direktive 2006/48/ES se vsako sklicevanje na druge člene navedene direktive razlaga kot sklicevanje na Direktivo 2004/39/ES;

(c) za namene člena 39(3) Direktive 2006/48/ES se sklicevanje na Evropski odbor za bančništvo razlaga kot sklicevanje na Svet in Komisijo; in

(d) z odstopanjem od člena 140(1) Direktive 2006/48/ES in kadar skupina ne vključuje kreditne institucije, se prvi stavek navedenega člena nadomesti z naslednjim: ”Če investicijsko podjetje, finančni holding ali mešani holding obvladuje eno ali več podrejenih družb, ki so zavarovalne družbe, pristojni organi in organi, pooblaščeni za izvajanje naloge nadzorovanja zavarovalnih družb, tesno sodelujejo.”.







Oddelek 2

Opredelitev pojmov

Člen 3

1. V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) ”kreditne institucije” pomenijo kreditne institucije, kakor so opredeljene v členu 4(1) Direktive 2006/48/ES;

(b) ”investicijska podjetja” pomenijo institucije, kakor so opredeljene v členu 4(1)(1) Direktive 2004/39/ES, za katere veljajo zahteve, določene z navedeno direktivo, z izjemo: (i) kreditnih institucij; (ii) lokalnih podjetij, kakor so opredeljene v točki (p); in (iii) podjetij, ki so zgolj pooblaščena za opravljanje storitve investicijskega svetovanja in/ali sprejemajo in posredujejo naročila investitorjev, brez posedovanja denarja ali vrednostnih papirjev strank, in ki zaradi tega ne morejo stopiti v dolžniško razmerje s svojimi strankami;

(c) ”institucije” pomenijo kreditne institucije in investicijska podjetja;

(d) ”priznana investicijska podjetja tretje države” pomenijo podjetja, ki izpolnjujejo naslednje pogoje: (i) podjetja, ki bi, če bi bile ustanovljene znotraj Skupnosti, spadale v okvir opredelitve investicijskega podjetja; (ii) podjetja, ki so pridobila dovoljenje za opravljanje storitev v tretji državi; in (iii) podjetja, za katere veljajo pravila, ki so pred pristojnimi organi vsaj tako stroga kot tista, določena v tej direktivi;

(e) ”finančni instrumenti” pomenijo pogodbe, ki eni stranki prinašajo finančno terjatev, drugi stranki pa finančno obveznost ali lastniški instrument;

(f) ”nadrejeno investicijsko podjetje v državi članici” pomeni investicijsko podjetje, ki ima kot podrejeno družbo institucijo ali finančno institucijo ali udeležbo v eni ali obeh takih družbah, in ki sama ni podrejena družba druge institucije z dovoljenjem za opravljanje storitev v isti državi članici, ali finančni holding, ustanovljen v isti državi članici;

(g) ”nadrejeno investicijsko podjetje EU” pomeni nadrejeno investicijsko podjetje v državi članici, ki ni podrejena družba druge institucije z dovoljenjem za opravljanje storitev v kateri koli državi članici, ali finančni holding, ustanovljen v kateri koli državi članici;

(h) ”izvedeni finančni instrumenti, s katerimi se trguje izven organiziranega trga (OTC)” pomenijo finančne instrumente, ki spadajo v seznam Priloge IV k Direktivi 2006/48/ES, razen tistih, katerim se dodeli vrednost izpostavljenosti nič v skladu z odstavkom 6 dela 2 Priloge III k navedeni direktivi;

(i) ”organizirani trg” pomeni trg, kakor je opredeljen v členu 4(1)(14) Direktive 2004/39/ES;

(j) ”zamenljiv vrednostni papir” pomeni vrednostni papir, ki se lahko po izbiri imetnika zamenja za drugi vrednostni papir;

(k) ”nakupni bon” pomeni vrednostni papir, ki imetniku daje pravico, da do dne ali na dan zapadlosti nakupnega bona po vnaprej določeni ceni kupi osnovni instrument . Poravnava se lahko izvede bodisi z izročitvijo osnovnega instrumenta bodisi z denarnimi sredstvi;

(l) ”financiranje zalog” pomeni pozicije, ko se zaloge terminsko prodajo in se stroški financiranja vežejo do dne terminske prodaje;

(m) ”posel začasne prodaje” in ”začasnega nakupa” pomenita vsak posel, s katerim institucija ali njena nasprotna stranka prenese vrednostne papirje ali blago ali zajamčene pravice do vrednostnih papirjev ali blaga, če to jamstvo izda priznana borza, s pravicami do teh vrednostnih papirjev in blaga in če dogovor ne dopušča instituciji, da bi prenesla ali zastavila določen vrednostni papir ali določeno blago več kot eni nasprotni stranki hkrati, pod obvezo, da jih ponovno odkupi – ali nadomestne vrednostne papirje ali blago iste vrste – po določeni ceni na določen dan v prihodnosti, ali ki bo določen s strani prenosnika, pri čemer gre v primeru institucije, ki prodaja vrednostne papirje ali blago za pogodbo o prodaji in povratnem nakupu, in v primeru institucije, ki kupuje vrednostne papirje, za pogodbo o odkupu in povratni prodaji;

(n) ”posel posoje vrednostnih papirjev ali blaga” in ”posel izposoje vrednostnih papirjev ali blaga” pomenita transakciji, pri kateri institucija ali njena nasprotna stranka prenese vrednostne papirje ali blago ob pridobitvi ustreznega zavarovanja in kjer se izposojevalec zaveže vrniti enakovredne vrednostne papirje ali enakovredno blago na dogovorjen dan v prihodnosti ali na zahtevo prenosnika, pri čemer gre s strani institucije, ki prenaša vrednostne papirje ali blago za posojo vrednostnih papirjev ali blaga, in s strani institucije, na katero se ti prenesejo, za izposojo vrednostnih papirjev ali blaga;

(o) ”klirinški član” pomeni člana borze ali klirinške družbe, ki je v neposrednem pogodbenem odnosu s centralno nasprotno stranko (tržni garant);

(p) ”lokalno podjetje” pomeni podjetje, ki trguje za svoj račun s terminskimi pogodbami ali opcijami ali z drugimi izvedenimi finančnimi instrumenti ter na gotovinskih trgih izključno z namenom varovanja pred tveganji na trgih izvedenih finančnih instrumentov, ali ki posluje za račune drugih članov teh trgov in za katero jamčijo klirinški člani istih trgov, če odgovornost za zagotavljanje izvajanja sklenjenih pogodb takšnih podjetij prevzamejo klirinški člani istih trgov;

(q) ”delta” pomeni pričakovano spremembo cene opcije kot dela majhne spremembe cene osnovnega finančnega instrumenta, na katerega se opcija nanaša;

(r) ”lastna sredstva” pomenijo lastna sredstva, kakor so opredeljena v Direktivi 2006/48/ES; in

(s) ”kapital” pomeni lastna sredstva.

Za uporabo nadzora na konsolidirani osnovi izraz ”investicijsko podjetje” vključuje investicijska podjetja iz tretjih držav.

Za namene točke (e), finančni instrumenti vključujejo tako osnovne finančne instrumente ali denarne instrumente kot izvedene finančne instrumente, katerih vrednost je vezana na ceno osnovnega finančnega instrumenta ali tečaj ali indeks ali ceno druge osnovne postavke, in vključuje najmanj instrumente, navedene v oddelku C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES.

2. Izrazi ”nadrejena družba”, ”podrejena družba”, ”družba za upravljanje” in ”finančna institucija” zajemajo podjetja, opredeljena kot taka v členu 4 Direktive 2006/48/ES.

Izrazi ”finančni holding”, ”nadrejeni finančni holding v državi članici”, ”nadrejeni finančni holding EU” in ”družba za pomožne storitve” zajemajo podjetja, opredeljena kot taka v členu 4 Direktive 2006/48/ES, pri čemer se vsako sklicevanje na kreditne institucije razume kot sklicevanje na institucije.

3. Za namene uporabe Direktive 2006/48/ES za skupine, zajete v členu 2(1), ki ne vključujejo kreditne institucije, se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) ”finančni holding” pomeni finančno institucijo, katere podrejene družbe so izključno ali pretežno investicijska podjetja ali druge finančne institucije, med katerimi je najmanj ena investicijsko podjetje, in ki ni mešani finančni holding v smislu Direktive 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih podjetij v finančnem konglomeratu ( 9 );

(b) ”mešani poslovni holding” pomeni nadrejeno družbo, ki ni finančni holding ali investicijsko podjetje ali mešani finančni holding v smislu Direktive 2002/87/ES, katerega podrejene družbe zajemajo najmanj eno investicijsko podjetje; in

(c) ”pristojni organi” pomenijo nacionalne organe, ki so z zakonom ali podzakonskim aktom pooblaščeni za nadzorovanje investicijskih podjetij.







POGLAVJE II

Ustanovitveni kapital

Člen 4

V tej direktivi ”začetni kapital” vključuje postavke iz člena 57(a) in (b) Direktive 2006/48/ES.

Člen 5

1. Investicijsko podjetje, ki ne posluje s finančnimi instrumenti za lasten račun ali prevzema izdajo finančnih instrumentov z obveznostjo nakupa, vendar ki upravljajo z denarjem strank in/ali vrednostnimi papirji in ki ponujajo eno ali več izmed naslednjih storitev, ima ustanovitveni kapital v višini 125 000 EUR za:

(a) sprejemanje in prenos naročil vlagateljev za finančne instrumente;

(b) izvedbo naročil vlagateljev za finančne instrumente; ali

(c) upravljanje posameznih portfeljev naložb v finančnih instrumentih.

2. Pristojni organi lahko investicijskemu podjetju, ki izvaja naročila investitorjev za finančne instrumente, dovolijo, da ima takšne instrumente na lasten račun, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) takšne pozicije nastanejo zgolj kot posledica neuspeha družbe, da popolnoma natančno izpolni naročila investitorjev;

(b) skupna tržna vrednost vseh takšnih pozicij je predmet praga, ki znaša 15 % ustanovitvenega kapitala družbe;

(c) družba izpolnjuje zahteve, določene v členih 18, 20 in 28; in

(d) takšne pozicije so po naravi naključni in začasni ter strogo omejeni na čas, ki je potreben za izvedbo transakcije.

Posedovanje pozicij, ki ne izhajajo iz trgovalne knjige, v finančnih instrumentih za namen investiranja lastnih sredstev se ne šteje za opravljanje storitev iz odstavka 1 ali storitev iz odstavka 3.

3. Države članice lahko znižajo znesek iz odstavka 1 na 50 000 EUR, če družba ni pooblaščena za upravljanje z denarjem ali vrednostnimi papirji strank, za opravljanje storitev na lasten račun ali izvedbo izdaje vrednostnih papirjev z obveznostjo odkupa.

Člen 6

Lokalne družbe imajo ustanovitveni kapital 50 000 EUR v kolikor uživajo svobodo ustanavljanja ali opravljanja storitev, določenih v členih 31 in 32 Direktive 2004/39/ES.

Člen 7

Družbe iz člena 3(1)(b)(iii) morajo imeti:

(a) ustanovitveni kapital 50 000 EUR;

(b) zavarovanje poklicne odgovornosti, ki velja za celo ozemlje Skupnosti, ali kakšno drugo primerljivo jamstvo proti odgovornosti za poklicno malomarnost, ki pomeni vsaj 1 000 000 EUR za vsak zahtevek in skupaj 1 500 000 EUR na leto za vse zahtevke; ali

(c) kombinacijo ustanovitvenega kapitala in zavarovanja poklicne odgovornosti v obliki, ki omogoča stopnjo kritja, enakovredno točkam (a) ali (b).

Komisija periodično revidira zneske iz prvega pododstavka, da bi upoštevala spremembe evropskega indeksa cen življenjskih potrebščin, kakor ga objavlja Eurostat, v skladu in hkrati s prilagoditvami po členu 4(7) Direktive 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju ( 10 ).

Člen 8

Če je družba iz člena 3(1)(b)(iii) registrirana tudi v skladu z Direktivo 2002/92/ES, mora izpolnjevati zahteve iz člena 4(3) navedene direktive in mora poleg tega kritje v eni od naslednjih oblik:

(a) ustanovitveni kapital v višini 25 000 EUR;

(b) zavarovanje poklicne odgovornosti, ki velja za celo ozemlje Skupnosti, ali kakšno drugo primerljivo jamstvo proti odgovornosti za poklicno malomarnost, ki pomeni vsaj 500 000 EUR za vsak zahtevek in skupaj 750 000 EUR na leto za vse zahtevke; ali

(c) kombinacijo ustanovitvenega kapitala in zavarovanja poklicne odgovornosti v obliki, ki omogoča stopnjo kritja, enakovredno točkam (a) ali (b).

Člen 9

Vsa investicijska podjetja, razen teh iz členov 5 do 8, imajo ustanovitveni kapital v višini 730 000 EUR.

Člen 10

1. Z odstopanjem od členov 5(1), 5(3), 6 in 9, države članice lahko še naprej izdajajo pooblastila investicijskim podjetjem in družbam iz člena 6, ki so obstajala pred 31. decembrom 1995, in katerih lastna sredstva so manjša od nivoja ustanovitvenega kapitala, ki je zanje določen v členih 5(1), 5(3), 6 in 9.

Lastna sredstva takšnih družb ali investicijskih podjetij ne smejo pasti pod najvišjo referenčno stopnjo, izračunano po dnevu uradnega obvestila iz te direktive. Referenčna stopnja je povprečna dnevna stopnja lastnih sredstev, izračunana za obdobje šestih mesecev pred dnem izračuna. Referenčna stopnja se izračuna vsakih šest mesecev za ustrezno predhodno obdobje.

2. Če obvladovanje podjetja iz odstavka 1 prevzame fizična ali pravna oseba, ki ni oseba, ki jo je predhodno obvladovala, morajo lastna sredstva tega podjetja doseči najmanj stopnjo, ki je zanjo določena v členih 5(1), 5(3), 6 in 9, razen v primeru prvega prenosa z dedovanjem po 31. decembru 1995 z odobritvijo pristojnih organov za največ 10 let po dnevu tega prenosa.

3. V nekaterih posebnih okoliščinah in z odobritvijo pristojnih organov v primeru združitve dveh ali več investicijskih podjetij in/ali podjetij iz člena 6 ni potrebno, da lastna sredstva podjetja, nastalega z združitvijo, dosežejo stopnjo iz členov 5(1), 5(3), 6 in 9. Vendar pa v vsakem obdobju, v katerem niso bile dosežene stopnje členov 5(1), 5(3), 6 in 9, lastna sredstva novega podjetja ne smejo pasti pod skupne lastna sredstva združenih družb ob njihovi združitvi.

4. Lastna sredstva investicijskih podjetij in družb iz člena 6 ne smejo pasti pod stopnjo iz členov 5(1), 5(3), 6 in 9 ter odstavkov (1) in (3) tega člena.

Če pa se zgodi, da lastna sredstva teh družb in investicijskih podjetij padejo pod to stopnjo, lahko pristojni organi, kjer to opravičujejo okoliščine, takšnim družbam in podjetjem odobrijo omejeno obdobje, da popravijo nastale razmere ali prenehajo opravljati svoje dejavnosti.







POGLAVJE III

Trgovalna knjiga

Člen 11

1. Trgovalna knjiga institucije zajema vse pozicije v finančnih instrumentih in blagu, ki so namenjene trgovanju ali varovanju drugih postavk trgovalne knjige, ki morajo biti prosti vseh bremen, da se lahko z njimi prosto trguje, ali za katere obstaja možnost varovanja pred tveganji.

2. Pozicije za namene trgovanja so tiste pozicije, ki jih institucija namerava v kratkem roku prodati in/ali katerih namen je ustvariti zaslužek iz dejanskih ali pričakovanih kratkoročnih sprememb med nakupno in prodajno ceno ali iz drugih sprememb cene ali obrestne mere. Izraz ”pozicije” zajema lastne pozicije in pozicije, ki izhajajo iz servisiranja strank ter vzdrževanja trga.

3. Namen trgovanja se dokaže na podlagi strategij, politik in postopkov, ki jih vzpostavi institucija za upravljanje pozicije ali portfelja v skladu z delom A Priloge VII.

4. Institucije vzpostavijo in vzdržujejo sisteme in nadzore za upravljanje – vrednotenje svoje trgovalne knjige v skladu z delom B Priloge VII.

5. V trgovalno knjigo se lahko vključijo notranja varovanja pred tveganji; v tem primeru se uporablja del C Priloge VII.







POGLAVJE IV

Lastna sredstva

Člen 12

”Prvotna lastna sredstva” pomenijo vsoto točk (a) do (c), od katere se odšteje vsota točk (i) do (k) člena 57 Direktive 2006/48/ES.

Komisija do 1. januarja 2009 predloži Evropskemu parlamentu in Svetu ustrezen predlog za spremembo tega poglavja.

Člen 13

1. V skladu z odstavki 2 do 5 tega člena in členi 14 do 17 se lastna sredstva investicijskih podjetij in kreditnih institucij določijo v skladu z Direktivo 2006/48/ES.

Poleg tega se prvi pododstavek uporablja tudi za investicijska podjetja, ki nimajo ene izmed pravnih oblik iz člena 1(1) Četrte direktive Sveta 78/660/EGS z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb ( 11 ).

2. Z odstopanjem od odstavka 1, lahko pristojni organi tistim institucijam, ki so obvezane zadostiti zahteve iz členov 21 in 28 do 32 ter Prilog I in III do VI dovolijo uporabo alternativne določitve za lastna sredstva. Noben del pridobljenih lastnih sredstev se ne sme istočasno uporabiti za izpolnjevanje drugih zahtev.

Ta alternativna določitev je vsota postavk iz točk (a), (b) in (c) tega pododstavka minus postavka iz točke (d), z pri čemer je odštetje te postavke prepuščeno presoji pristojnih organov:

(a) lastna sredstva iz Direktive 2006/48/ES, med katera niso vključene samo točke (l) do (p) člena 57 navedene direktive, za tiste investicijska podjetja, ki morajo odšteti postavko (d) tega odstavka od vsote postavk (a) do (c) tega odstavka;

(b) čisti dobički iz trgovalne knjige institucije po odbitku vseh predvidenih odhodkov in dividend ob odštetju čistih izgub iz drugega poslovanja, pod pogojem, da ni noben od teh zneskov že vključen v postavko (a) tega odstavka kot ena od postavk pod točkama (b) ali (k) člena 57 Direktive 2006/48/ES;

(c) podrejeni tuji kapital in/ali postavke iz odstavka 5 tega člena, za katere veljajo pogoji iz odstavkov 3 in 4 tega člena ter člena 14; in

(d) nelikvidna sredstva, kakor so opredeljena v členu 15.

3. Podrejeni tuji kapital iz točke (c) drugega pododstavka odstavka 2 ima najmanj dveletno začetno zapadlost. Ta kapital je v celoti vplačan in posojilna pogodba ne vključuje nobene klavzule, ki določa, da v posebnih okoliščinah razen v primeru prenehanja institucije postane dolg odplačljiv pred dogovorjenim rokom vračila, razen če pristojni organi ne odobrijo vračila. Niti glavnica niti obresti na takšen podrejeni tuji kapital se ne moreta odplačati, če bi takšno odplačilo pomenilo, da bi v tem primeru lastna sredstva institucije znašali manj kot 100 % celotnih kapitalskih zahtev navedene institucije.

Poleg tega institucija pristojne organe obvesti o vseh vračilih takšnega podrejenega tujega kapitala takoj ko se njena lastna sredstva spustijo pod 120 % njenih celotnih kapitalskih zahtev.

4. Podrejeni tuji kapital iz točke (c) drugega pododstavka odstavka 2 ne sme preseči maksimuma 150 % prvotnih lastnih sredstev, ki ostanejo na razpolago za izpolnjevanje zahtev, izračunanih v skladu s členi 21 in 28 do 32 in Prilogami I do VI, in se lahko maksimumu približa le v posebnih okoliščinah, ki so sprejemljive za pristojne organe.

5. Pristojni organi lahko dovolijo, da institucije zamenjajo podrejeni tuji kapital iz točke (c) drugega pododstavka odstavka 2 s točkami (d) do (h) člena 57 Direktive 2006/48/ES.

Člen 14

1. Pristojni organi lahko dovolijo investicijskim podjetjem, da prekoračijo prag za podrejen tuj kapital, določen v členu 13(4), če presodijo, da je po smotrnosti ustrezen in pod pogojem, da skupni znesek takšnega podrejenega tujega kapitala in postavk iz člena 13(5) ne presega 200 % prvotnih lastnih sredstev, ki ostane na razpolago za izpolnjevanje zahtev, izračunanih v skladu s členi 21 in 28 do 32 ter Prilogami I in III do VI ali 250 % istega zneska v primeru, če investicijska podjetja pri izračunavanju lastnih sredstev odštejejo postavko iz člena 13(2)(d).

2. Pristojni organi lahko dovolijo, da kreditna institucija prekorači prag za podrejeni tuji kapital, določen v členu 13(4), če presodijo, da je po smotrnosti ustrezen in pod pogojem, da skupni znesek takšnega podrejenega tujega kapitala in točk (d) do (h) člena 57 Direktive 2006/48/ES ne presega 250 % prvotnih lastnih sredstev, ki ostanejo na razpolago za izpolnjevanje zahtev, izračunanih v skladu s členi 28 do 32 ter Prilogami I in III do VI te direktive.

Člen 15

Nelikvidna sredstva iz točke (d) drugega pododstavka člena 13(2) vključujejo naslednje:

(a) opredmetena osnovna sredstva razen do te mere, da so zemljišča in zgradbe lahko vštete v posojila, katera varujejo,

(b) kapitalski deleži, kreditnih ali finančnih institucij, vključno s podrejenimi terjatvami do njih, ki se lahko vključijo v lastna sredstva navedenih institucij, razen če so bili odšteti skladno s točkami (l) do (p) člena 57 Direktive 2006/48/ES ali skladno s členom 16(d) te direktive;

(c) kapitalski deleži in druge naložbe v podjetja, ki niso kreditne ali finančne institucije, in ki niso takoj prodajni;

(d) izgube v podrejenih družbah;

(e) depoziti, z izjemo tistih, ki so na razpolago za vračilo v 90 dneh, in ki prav tako izključujejo plačila v zvezi s kritji terminskih pogodb in opcijami;

(f) posojila in druge terjatve, z izjemo tistih, ki bodo odplačana(-e) v 90 dneh; in

(g) zaloge, razen če so že predmet kapitalskih zahtev, ki niso manj stroge od tistih iz členov 18 in 20.

Za namene točke (b), če imajo institucije deleže v kreditni ali finančni instituciji samo začasno za namen finančne podpore za reorganizacijo ali rešitev te institucije, lahko pristojni organi uporabo tega člena opustijo. Ravno tako jo lahko opustijo v zvezi s tistimi delnicami, ki so vključene v trgovalno knjigo investicijskega podjetja.

Člen 16

Investicijska podjetja, ki so del skupine, ki ji je bila dovoljena opustitev določb iz člena 22, izračunajo svoja lastna sredstva v skladu s členi 13 do 15 ob upoštevanju naslednjega:

(a) nelikvidna sredstva iz člena 13(2)(d) se odštejejo;

(b) izključitev iz točke (a) člena 13(2) ne zajema tistih komponent točk (l) do (p) člena 57 Direktive 2006/48/ES, ki jih poseduje investicijsko podjetje v zvezi s podjetji, vključenimi v obseg konsolidacije iz člena 2(1) te direktive;

(c) omejitve iz točk (a) in (b) člena 66(1) Direktive 2006/48/ES se izračunajo v zvezi s prvotnimi lastnimi sredstvi, od katerih so odštete komponente točk (l) do (p) člena 57 navedene direktive, kakor so navedene v točki (b) tega člena, ki so deli prvotnih sredstev teh podjetij; in

(d) komponente točk (l) do (p) člena 57 Direktive 2006/48/ES, navedene v točki (c) tega člena, se odštejejo od prvotnih lastnih sredstev in ne od vsote vseh postavk, kakor je določeno v točki (c) člena 66(12) navedene direktive za namene zlasti členov 13(4), 13(5) in 14 te direktive.

Člen 17

1. Kadar institucija izračunava zneske tveganju prilagojenih izpostavljenosti za namene Priloge II k tej direktivi v skladu s členi 84 do 89 Direktive 2006/48/ES, potem se za namene izračuna iz oddelka 4 dela 1 Priloge VII Direktive 2006/48/ESuporablja naslednje:

(a) popravki vrednosti, opravljeni zaradi upoštevanja kreditne bonitete nasprotne stranke, se lahko vključijo v vsoto popravkov vrednosti in rezervacij, oblikovanih zaradi izpostavljenosti iz Priloge II; in

(b) na podlagi odobritve pristojnih organov, če je kreditno tveganje nasprotne stranke ustrezno upoštevano v vrednotenju pozicije, vključene v trgovalno knjigo, je znesek pričakovane izgube za izpostavljenost tveganju nasprotne stranke enak nič.

Za namene točke (a) se za take institucije te popravke vrednosti ne vključijo v lastna sredstva, razen v skladu z določbami tega odstavka.

2. Za namene tega člena se uporabljata člena 153 in 154 Direktive 2006/48/ES.







POGLAVJE V







Oddelek 1

Določila za obvladovanje tveganj

Člen 18

1. Institucije imajo lastna sredstva, ki so vedno višja od ali enaka vsoti naslednjega:

(a) kapitalskih zahtev, izračunanih v skladu z metodami in določili iz členov 28 do 32 in s Prilogami I, II in VI in, če je primerno, s Prilogo V, za postavke trgovalne knjige; in

(b) kapitalskih zahtev, izračunanih v skladu z metodami in določili, določenimi v Prilogah III in IV in, če je primerno, s Prilogo V, za celotno poslovanje.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko pristojni organi dovolijo, da institucije izračunajo kapitalske zahteve za postavke trgovalne knjige v skladu s členom 75(a) Direktive 2006/48/ES in odstavki 6, 7 in 9 Priloge II k tej direktivi, če obseg poslov trgovanja ustreza naslednjim zahtevam:

(a) posli trgovanja takšnih institucij običajno ne presegajo 5 % njihovega celotnega poslovanja;

(b) njihova skupna pozicija iz postavk trgovalne knjige običajno ne presega 15 000 000 EUR; in

(c) posli trgovanja takšnih institucij nikoli ne presežejo 6 % njihovega celotnega poslovanja in njihova skupna pozicija iz postavk trgovalne knjige nikoli ne presega 20 000 000 EUR.

3. Pri izračunu deleža, ki ga postavke trgovalne knjige predstavljajo v celotnem poslovanju kot v točkah (a) in (c) odstavka 2, se lahko pristojni organi sklicujejo ali na obseg kombiniranega bilančnega in zunajbilančnega poslovanja, izkaz uspeha ali lastna sredstva institucije ali pa na kombinacijo teh meril. Pri ocenjevanju obsega bilančnega in zunajbilančnega poslovanja se dolžniški vrednostni papirji zajemajo po njihovih tržnih cenah ali vrednostih njihovih glavnic, lastniški vrednostni papirji po njihovih tržnih cenah in izvedeni finančni instrumenti glede na nominalne ali tržne vrednosti njihovih osnovnih instrumentov. Dolge in kratke pozicije se seštejejo ne glede na njihov predznak.

4. V primeru, da institucija dlje časa presega enega od pragov ali oba praga iz odstavka 2(a) in (b) ali enega od pragov ali oba praga iz odstavka 2(c), se od nje zahteva, da izpolni zahteve iz odstavka 1(a) glede poslov trgovanja in obvesti pristojni organ.

Člen 19

1. Za namene odstavka 14 Priloge I lahko države članice po lastni presoji dodelijo utež 0 % dolžniškim vrednostnim papirjem, ki jih izdajo subjekti, navedeni v tabeli 1 Priloge I, če so dolžniški vrednostni papirji normirani in vplačani v domači valuti.

2. Z odstopanjem od odstavkov 13 in 14 Priloge I, lahko države članice določijo zahtevo za posebna tveganja za obveznice, ki spadajo pod odstavke 68 do 70 dela 1 Priloge VI Direktive 2006/48/ES, ki je enaka zahtevi za posebna tveganja za postavke kvalificiranih izdajateljev z enako preostalo dospelostjo kot takšna obveznica, zmanjšani v skladu z odstotki, podanimi v točki 71 dela 1 Priloge VI k navedeni direktivi.

3. Če pristojni organ kot primernega prizna investicijske sklade (CIU) iz tretje države, kakor je navedeno v odstavku 52 Priloge I, potem pristojni organ v drugi državi članici lahko uporabi to odobritev, ne da bi še sam opravil ocenjevanje.

Člen 20

1. V skladu z odstavki 2, 3 in 4 tega člena ter členom 34 te direktive se zahteve iz člena 75 Direktive 2006/48/ES uporabljajo za investicijska podjetja.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko pristojni organi investicijskim podjetjem, ki niso pooblaščene za opravljanje investicijskih storitev, navedenih v točkah 3 in 6 oddelka A Priloge I Direktive 2004/39/ES, dovoli, da oblikujejo lastna sredstva, ki so vedno višji od ali enaki naslednjemu:

(a) vsoti kapitalskih zahtev iz točk (a) do (c) člena 75 Direktive 2006/48/ES; in

(b) znesku, določenemu v členu 21 te direktive.

3. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko pristojni organi investicijskim podjetjem, ki imajo ustanovitveni kapital, določen v členu 9, ki pa spadajo v eno od naslednjih kategorij, dovolijo, da oblikujejo lastna sredstva, ki so vedno višji od ali enaki vsoti kapitalskih zahtev, izračunanih v skladu z zahtevami iz točk (a) do (c) člena 75 Direktive 2006/48/ES, in zneska, določenega v členu 21 te direktive:

(a) investicijska podjetja, ki poslujejo za svoj račun zgolj zaradi izpolnjevanja ali izvrševanja naročila stranke ali zaradi pridobivanja vstopa v sistem kliringa in poravnave ali v priznano borzo, če delujejo v funkciji zastopnikov ali izvršujejo naročilo stranke; in

(b) investicijska podjetja: (i) ki ne upravljajo z denarjem ali vrednostnimi papirji strank; (ii) ki prevzamejo samo trgovanje za svoj račun; (iii) ki nimajo zunanjih kupcev; (iv) katerih izvrševanje in poravnava poslov se izvaja pod odgovornostjo klirinške institucije, ki tudi jamči za te posle.

4. Za investicijska podjetja iz odstavkov 2 in 3 se še naprej uporabljajo druge določbe v zvezi z operativnim tveganjem, določenim v Prilogi V Direktive 2006/48/ES.

5. Člen 21 se uporablja izključno za investicijska podjetja, za katere se uporabljata odstavka 2 ali 3 ali člen 46, in tako, kot je tam določeno.

Člen 21

Investicijska podjetja morajo imeti lastna sredstva v višini ene četrtine njihovih stalnih splošnih stroškov iz predhodnega leta.

Pristojni organi lahko to zahtevo uskladijo v primeru materialne spremembe v poslovanju podjetja od predhodnega leta.

Če podjetje še ne posluje eno leto vključno z dnem začetka poslovanja, znaša zahteva četrtino zneska stalnih splošnih stroškov predvidenih v njenem poslovnem načrtu, razen če pristojni organi zahtevajo prilagoditev na ta načrt.







Oddelek 2

Uporaba zahtev na konsolidirani osnovi

Člen 22

1. Pristojni organi, ki imajo nalogo, da nadzorujejo skupine iz člena 2 na konsolidirani osnovi, lahko od primera do primera opustijo uporabo kapitalskih zahtev na konsolidirani osnovi, pod pogojem, da:

(a) vsako investicijsko podjetje EU v taki skupini uporablja izračun lastnih sredstev iz člena 16;

(b) vsa investicijska podjetja v taki skupini spadajo v kategorije iz člena 20(2) in (3);

(c) vsako posamezno investicijsko podjetje EU v taki skupini izpolnjuje zahteve iz členov 18 in 20 ter hkrati od svojih lastnih sredstev odšteje vse pogojne obveznosti v korist investicijskih podjetij, finančnih institucij, družb za upravljanje in podjetij za pomožne storitve, ki bi bile drugače konsolidirane; in

(d) kateri koli finančni holding, ki je nadrejena družba katerega koli investicijskega podjetje v taki skupini upravlja najmanj toliko kapitala, tukaj opredeljenega kot vsota točk (a) do (h) člena 57 Direktive 2006/48/ES, kot je vsota celotne knjigovodske vrednosti katerih koli deležev, podrejenih terjatev in instrumentov iz člena 57 navedene direktive v investicijskih podjetjih, finančnih institucijah, družbah za upravljanje in podjetij za pomožne storitve, ki bi bile drugače konsolidirane, in skupnega zneska kakršnih koli pogojnih obveznosti v korist investicijskih podjetij, finančnih institucij, družb za upravljanje in podjetij za pomožne storitve, ki bi bile drugače konsolidirane.

Če so izpolnjena merila iz prvega pododstavka, ima vsako investicijsko podjetje EU vzpostavljene sisteme za spremljanje in nadzor virov kapitala in financiranja vseh finančnih holdingov, investicijskih podjetij, finančnih institucij, družb za upravljanje in podjetij za pomožne storitve v skupini.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko pristojni organi finančnim holdingom, ki so v taki skupini nadrejene družbe investicijskih podjetij, dovolijo, da uporabijo vrednost, ki je nižja od vrednosti, izračunane v skladu z odstavkom 1(d), vendar ni nižja od vsote zahtev iz členov 18 in 20, določene za posamezne investicijska podjetja, finančne institucije, družbe za upravljanje in podjetja za pomožne storitve, ki bi bili drugače konsolidirani, in od skupnega zneska vseh pogojnih obveznosti v korist investicijskih podjetij, finančnih institucij, družb za upravljanje in podjetij za pomožne storitve, ki bi bili drugače konsolidirani. Za namene tega odstavka je kapitalska zahteva za investicijska podjetja iz tretjih držav, finančne institucije, družbe za upravljanje in podjetja za pomožne storitve evidenčna kapitalska zahteva.

Člen 23

Pristojni organi zahtevajo, da jih investicijska podjetja v skupini, kateri je bila priznana oprostitev obveznosti iz člena 22, obvestijo o vseh tveganjih, vključno s tistimi, ki so povezani s sestavo in viri njihovega kapitala in financiranja, ki bi lahko oslabili njihove finančne položaje. Če pristojni organi nato ocenijo, da finančni položaji teh investicijskih podjetij niso ustrezno zaščiteni, od njih zahtevajo, da sprejmejo ukrepe, ki po potrebi vključujejo tudi omejitve prenosa kapitala od teh podjetij na subjekte skupine.

Če pristojni organi izvzamejo celotno skupino, vključno s podjetji, ki se ne nahajajo na ozemlju države članice od obveznosti nadzora na konsolidirani osnovi iz člena 22, sprejmejo druge ustrezne ukrepe za spremljanje tveganj oziroma velikih izpostavljenosti.

Če pristojni organi opustijo uporabo kapitalskih zahtev na konsolidirani osnovi iz člena 22, se zahteve iz člena 123 in poglavja 5 naslova V Direktive 2006/48/ES uporabljajo na individualni osnovi in zahteve iz člena 124 navedene direktive se uporabljajo za nadzor posameznih investicijskih podjetij.

Člen 24

1. Z odstopanjem od člena 2(2) lahko pristojni organi izvzamejo investicijska podjetja iz konsolidirane kapitalske zahteve vzpostavljene z navedenim členom, pod pogojem, da so vsa investicijska podjetja v skupini pokrita s členom 20(2), in skupina ne vključuje kreditnih institucij.

2. Če so izpolnjene zahteve iz odstavka 1, se od nadrejenega investicijskega podjetja v državi članici zahteva, da oblikuje lastna sredstva na konsolidirani osnovi v obsegu, ki je vedno višji od ali enak naslednjima dvema zneskoma, izračunanima na osnovi konsolidiranega finančnega položaja nadrejenega investicijskega podjetja in v skladu z oddelkom 3 tega poglavja:

(a) vsote kapitalskih zahtev iz točk (a) do (c) člena 75 Direktive 2006/48/ES; in

(b) zneska, predpisanega v členu 21 te direktive.

3. Če so izpolnjene zahteve iz odstavka 1, se od investicijskega podjetja, ki ga obvladuje finančni holding, zahteva, da oblikuje lastna sredstva na konsolidirani osnovi v obsegu, ki je vedno višji od ali enak večjemu od naslednjih dveh zneskov, izračunanima na osnovi konsolidiranega finančnega položaja finančnega holdinga in v skladu z oddelkom 3 tega poglavja:

(a) vsota kapitalskih zahtev, navedenih v členu 75(a) do (c) Direktive 2006/48/ES, in;

(b) znesek, predpisan v členu 21 te direktive.

Člen 25

Z odstopanjem od člena 2(2) lahko pristojni organi izvzamejo investicijska podjetja iz vzpostavljene konsolidirane kapitalske zahteve, pod pogojem, da vsa investicijska podjetja v skupini spadajo v investicijska podjetja, določena v členu 20(2) in (3), in skupina ne vključuje kreditnih institucij.

Če so izpolnjene zahteve iz prvega odstavka, se od nadrejenega investicijskega podjetja v državi članici zahteva, da oblikuje lastna sredstva na konsolidirani osnovi v obsegu, ki je višji od ali enak vsoti zahtev iz točk (a) do (c) člena 75 Direktive 2006/48/ES in zneska, predpisanega v členu 21 te direktive, izračunanega na osnovi konsolidiranega finančnega položaja nadrejenega investicijskega podjetja ter v skladu z oddelkom 3 tega poglavja.

Če so izpolnjene zahteve iz prvega odstavka, se od investicijskega podjetja, ki ga obvladuje finančni holding, zahteva, da oblikuje stalna lastna sredstva na konsolidirani osnovi v obsegu, ki je višji od ali vsaj enak vsoti zahtev iz točk (a) do (c) člena 75 Direktive 2006/48/ES, in znesku, navedenem v členu 21 te direktive, in izračunane na osnovi konsolidiranega finančnega položaja finančnega holdinga ter v skladu z oddelkom 3 tega poglavja.







Oddelek 3

Izračun konsolidiranih zahtev

Člen 26

1. Če se pravica opustitve obveznosti iz člena 22 ne uveljavlja, lahko pristojni organi za namen izračunavanja kapitalskih zahtev iz Prilog I in V in izpostavljenosti do strank iz členov 28 do 32 in Priloge VI, na konsolidirani osnovi dovolijo, da se pozicije trgovalne knjige ene institucije pobotajo s pozicijami trgovalne knjige druge institucije v skladu s pravili, ki so navedena v členih 28 do 32 Prilogah I, V in VI.

Poleg tega lahko pristojni organi dovolijo, da se pozicije v tuji valuti ene institucije pobotajo s pozicijami v tuji valuti druge institucije v skladu s pravili navedenimi v Prilogi III in/ali Prilogi V. Lahko tudi dovolijo, da se pozicije v blagu ene institucije pobotajo s pozicijami v blagu druge institucije v skladu s pravili navedenimi v Prilogi IV in/ali Prilogi V.

2. Pristojni organi lahko dovolijo pobotanje pozicij trgovalne knjige in pozicij v tuji valuti ter pozicij v blagu podjetij, ki se nahajajo v tretjih državah, če so bili obenem izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) ta podjetja so bila pooblaščena v tretjih državah in bodisi ustrezajo opredelitvi kreditnih institucij iz člena 4(1) Direktive 2006/48/ES bodisi so priznane investicijskega podjetja tretje države;

(b) takšna podjetja na posamezni osnovi ustrezajo predpisom kapitalske ustreznosti, enakim predpisom iz te direktive; in

(c) v zadevnih tretjih državah ne obstajajo predpisi, ki bi pomembno vplivali na prenos sredstev znotraj skupine.

3. Pristojni organi lahko dovolijo v odstavku 1 predvideno pobotanje med institucijami znotraj skupine, ki so bile pooblaščene v državi članici, pod pogojem, da:

(a) znotraj skupine obstaja zadovoljiva dodelitev kapitala; in

(b) uredbeni, pravni ali pogodbeni okvir, znotraj katerega delujejo, zagotavlja vzajemno finančno podporo znotraj skupine.

4. Nadalje lahko pristojni organi dovolijo pobotanje iz odstavka 1, med institucijami znotraj skupine, ki izpolnjujejo pogoje iz odstavka 3, in katero koli institucijo, vključeno v isto skupino, ki je bila pooblaščena v drugi državi članici, pod pogojem, da mora ta institucija izpolniti kapitalske zahteve iz členov 18, 20 in 28 na posamezni osnovi.

Člen 27

1. Pri izračunu lastnih sredstev na konsolidirani osnovi se uporablja člen 65 Direktive 2006/48/ES.

2. Pristojni organi, odgovorni za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi, lahko priznajo veljavnost posebnih opredelitev lastnih sredstev, ki se uporabljajo za zadevne institucije v skladu s poglavjem IV pri izračunu njihovih konsolidiranih lastnih sredstev.







Oddelek 4

Spremljanje in nadzor velikih izpostavljenosti

Člen 28

1. Institucije spremljajo in nadzorujejo velike izpostavljenosti v skladu s členi 106 do 118 Direktive 2006/48/ES.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 institucije, ki računajo kapitalske zahteve za postavke trgovalne knjige v skladu s Prilogama I in II, in če je primerno, Prilogo V te direktive, spremljajo in nadzorujejo svoje velike izpostavljenosti skladno s členi 106 do 118 Direktive 2006/48/ES ob upoštevanju sprememb in dopolnitev iz členov 29 do 32 te direktive.

3. Komisija do 31. decembra 2007 predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o delovanju tega oddelka skupaj z vsemi ustreznimi predlogi.

Člen 29

1. Izpostavljenost do posameznih oseb iz trgovalne knjige se izračuna kot seštevek naslednjih postavk:

(a) presežek – kjer je pozitiven – dolgih pozicij institucije nad kratkimi pozicijami v vseh finančnih instrumentih, ki jih izda zadevna oseba, kjer se neto pozicija v vsakem od teh finančnih instrumentov izračuna v skladu z metodami, določenimi v Prilogi I;

(b) neto izpostavljenost v primeru izvedbe prve prodaje dolžniških ali lastniških vrednostnih papirjev z obveznostjo odkupa; in

(c) izpostavljenosti zaradi transakcij, sporazumov in pogodb iz Priloge II z navedeno osebo, pri čemer se takšne izpostavljenosti izračunajo z metodo, določeno v navedeni prilogi, za izračun vrednosti izpostavljenosti.

Za namene točke (b) se neto izpostavljenost izračuna tako, da se iz obveznosti odkupa odštejejo tiste pozicije v dolžniških ali lastniških vrednostnih papirjih, ki so že bile prenesene na tretje osebe, ki so vrednostne papirje odkupile ali so se zavezale k njihovemu odkupu na podlagi uradnega sporazuma, zmanjšane s faktorji iz odstavka 41 Priloge I.

Za namene točke (b), do nadaljnje uskladitve pristojni organi zahtevajo, da institucije vzpostavijo sisteme za spremljanje in nadzor njihovih izpostavljenosti iz naslova prve prodaje dolžniških ali lastniških vrednostnih papirjev z obveznostjo odkupa v obdobju med prevzemom obveznosti in delovnim dnem 1 zaradi narave tveganj, ki izhajajo iz poslovanja na navedenih trgih.

Za namene točke (c) se členi 84 do 89 Direktive 2006/48/ES izključijo iz sklicevanja v odstavku 7 Priloge II te direktive.

2. Izpostavljenosti do skupin povezanih oseb iz trgovalne knjige se izračunajo kot seštevek izpostavljenosti do posameznih oseb v skupini, kakor je izračunano v odstavku 1.

Člen 30

1. Skupne izpostavljenosti do posameznih oseb ali skupin povezanih oseb se izračunajo kot seštevek izpostavljenosti iz trgovalne knjige in izpostavljenosti iz bančne knjige, ob upoštevanju členov 112 do 117 Direktive 2006/48/ES.

Pri izračunu izpostavljenosti iz postavk bančne knjige institucije predpostavijo, da je izpostavljenost, ki izhaja iz sredstev, ki so odštete od njihovih lastnih sredstev na podlagi točke (d) drugega pododstavka člena 13(2), enaka nič.

2. O skupnih izpostavljenostih institucije do posameznih oseb in skupin povezanih oseb, izračunanih v skladu z odstavkom 4, se poroča v skladu s členom 110 Direktive 2006/48/ES.

Razen v primeru poslov začasne prodaje/začasnega nakupa, poslov posoje/izposoje vrednostnih papirjev ali blaga, izračun velikih izpostavljenosti do posameznih oseb in skupin povezanih oseb za namene poročanja ne vključuje priznavanja zavarovanja za zmanjšanje kreditnega tveganja.

3. Vsota izpostavljenosti do posamezne osebe ali skupine povezanih oseb iz odstavka 1 se omeji v skladu s členi 111 do 117 Direktive 2006/48/ES.

4. Z odstopanjem od odstavka 3 lahko pristojni organi dovolijo, da se sredstva iz terjatev in drugih izpostavljenosti do priznanih investicijskih podjetij tretje države in priznanih klirinških družb ter borz v finančnih instrumentih obravnavajo na enak način kot izpostavljenosti do institucij, določene v členih 113(3)(i), 115(2) in 116 Direktive 2006/48/ES.

Člen 31

Pristojni organi lahko dovolijo, da se presežejo omejitve iz členov 111 do 117 Direktive 2006/48/ES, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) izpostavljenost iz bančne knjige do navedene osebe ali navedene skupine oseb ne presega omejitev iz členov 111 do 117 Direktive 2006/48/ES, ki so izračunane glede na lastna sredstva, kakor je določeno v navedeni direktivi, tako da je presežek izključno iz postavk trgovalne knjige;

(b) institucija izpolnjuje dodatno kapitalsko zahtevo za presežek v zvezi z omejitvami iz člena 111(1) in (2) Direktive 2006/48/ES, izračunano v skladu s Prilogo VI k navedeni direktivi;

(c) če preseganje traja 10 dni ali manj, izpostavljenost iz trgovalne knjige do navedene posamezne osebe ali skupine povezanih oseb ne sme preseči 500 % lastnih sredstev institucije;

(d) vsa preseganja, ki trajajo več kot 10 dni, v seštevku ne smejo preseči 600 % lastnih sredstev institucije, in;

(e) institucije morajo pristojne organe vsake tri mesece obveščati o primerih preseganja omejitev iz člena 111(1) in (2) Direktive 2006/48/ES v preteklih treh mesecih.

V zvezi s točko (e) je treba za vsak primer preseganja omejitev sporočiti znesek preseganja in ime osebe, pri kateri je prišlo do preseganja.

Člen 32

1. Pristojni organi vzpostavijo postopke, s katerimi institucijam onemogočijo, da se namerno izognejo dodatnim kapitalskim zahtevam, ki bi drugače nastale zaradi izpostavljenosti, ki presežejo omejitve iz člena 111(1) in (2) Direktive 2006/48/ES, ko te izpostavljenosti obstajajo več kot 10 dni, z začasnim prenosom omenjenih izpostavljenosti na drugo institucijo, ki lahko spada v isto skupino ali ne, in/ali z navideznimi transakcijami za ukinitev izpostavljenosti med desetdnevnim obdobjem in ustvarjanjem nove izpostavljenosti.

Pristojni organi obvestijo Svet in Komisijo o teh postopkih.

Institucije vzdržujejo sisteme, ki zagotavljajo, da se vsak prenos z učinkom iz prvega pododstavka nemudoma sporoči pristojnim organom.

2. Pristojni organi lahko institucijam, ki jim je dovoljena uporaba alternativne določitve lastnih sredstev iz člena 13(2), dovolijo uporabo te določitve za namene členov 30(2), 30(3) in 31, pod pogojem, da morajo institucije izpolnjevati vse obveznosti iz členov 110 do 117 Direktive 2006/48/ES v zvezi z izpostavljenostmi, ki ne izvirajo iz trgovalne knjige, z uporabo lastnih sredstev, kakor je opredeljeno v navedeni direktivi.







Oddelek 5

Vrednotenje pozicij za namene poročanja

Člen 33

1. Za vse pozicije iz trgovalne knjige veljajo pravila preudarnega vrednotenja, kakor so določena v delu B Priloge VII. Ta pravila zahtevajo, da institucije zagotovijo, da vrednost, ki se uporabi za vsako od njenih pozicij iz trgovalne knjige, ustrezno odraža trenutno tržno vrednost. Nekdanja vrednost vsebuje ustrezno stopnjo gotovosti glede na dinamično naravo pozicij iz trgovalne knjige, glede na zahteve po bonitetni trdnosti in način delovanja ter glede na namen kapitalskih zahtev v zvezi s pozicijami iz trgovalne knjige.

2. Pozicije trgovalne knjige se vrednotijo vsaj dnevno.

3. V odsotnosti lahko dostopnih tržnih cen, lahko pristojni organi opustijo zahtevo iz odstavkov 1 in 2 in pri tem zahtevajo, da institucije uporabijo alternativne metode vrednotenja, pod pogojem, da te metode temeljijo na načelu previdnosti in so bile odobrene s strani pristojnih organov.







Oddelek 6

Upravljanje s tveganji in ocenjevanje kapitala

Člen 34

Pristojni organi zahtevajo, da vsako investicijsko podjetje poleg zahtev iz člena 13 Direktive 2004/39/ES izpolni zahteve iz členov 22 in 123 Direktive 2006/48/ES, ob upoštevanju določb o stopnjah uporabe iz členov 68 do 73 zadnje navedene direktive.







Oddelek 7

Dolžnost poročanja

Člen 35

1. Države članice zahtevajo, da investicijska podjetja in kreditne institucije pristojnim organom svojih matičnih držav članic predložijo vse potrebne podatke za presojo njihove skladnosti s pravili, sprejetimi v skladu s to direktivo. Države članice tudi zagotovijo, da mehanizmi notranjega nadzora in upravni ter računovodski postopki institucij kadar koli omogočajo preverjanje njihove skladnosti s pravili.

2. Investicijska podjetja pristojnim organom poročajo na način, ki ga določijo pristojni organi, vsaj enkrat mesečno v primeru družb iz člena 9, vsaj enkrat vsake tri mesece v primeru družb iz člena 5(1) in vsaj enkrat vsakih šest mesecev v primeru družb iz člena 5(3).

3. Ne glede na odstavek 2 morajo investicijska podjetja iz člena 5(1) in 9 priskrbeti podatke na konsolidirani ali subkonsolidirani osnovi samo enkrat vsakih šest mesecev.

4. Kreditne institucije morajo poročati na način, ki ga določijo pristojni organi tako pogosto, kakor to določa Direktiva 2006/48/ES.

5. Pristojni organi zahtevajo, da jim institucije nemudoma sporočijo, če nasprotne stranke pri poslih začasne prodaje/začasnega nakupa ali poslih posoje/izposoje vrednostnih papirjev ali blaga ne izpolnjujejo svojih obveznosti.







POGLAVJE VI







Oddelek 1

Pristojni organi

Člen 36

1. Države članice določijo organe, ki so pristojni za opravljanje dolžnosti iz te direktive. Države članice o tem obvestijo Komisijo in navedejo vse razporeditve dolžnosti.

2. Pristojni organi so državni organi ali telesa, ki jih nacionalni predpisi ali državni organi uradno priznavajo za del delujočega nadzornega sistema v državi članici.

3. Pristojnim organom se podelijo vsa pooblastila, ki so potrebna za izvajanje nalog, zlasti pooblastilo za nadzorovanje sestave trgovalne knjige.







Oddelek 2

Nadzor

Člen 37

1. Poglavje 4 naslova V Direktive 2006/48/ES se smiselno uporablja za nadzor investicijskih podjetij v skladu z naslednjim:

(a) sklicevanja na člen 6 Direktive 2006/48/ES se štejejo za sklicevanja na člen 5 Direktive 2004/39/ES;

(b) sklicevanja na člena 22 in 123 Direktive 2006/48/ES se štejejo za sklicevanja na člen 34 te direktive; in

(c) sklicevanja na člene 44 do 52 Direktive 2006/48/ES se štejejo za sklicevanja na člena 54 in 58 Direktive 2004/39/ES;

Če ima nadrejeni finančni holding EU kot podrejena družba tako kreditno institucijo kot investicijsko podjetje, se za nadzor institucij uporablja poglavje 4 naslova V Direktive 2006/48/ES tako, kot da se sklicevanje na kreditne institucije nanaša na institucije.

2. Člen 129(2) Direktive 2006/48/ES se uporablja tudi za priznanje notranjih modelov institucij v skladu s Prilogo V te direktive, če zahtevo predložijo nadrejena kreditna institucija EU in njene podrejene družbe ali nadrejeno investicijsko podjetje EU in njegove podrejene družbe ali podrejene družbe nadrejenega finančnega holdinga EU skupaj.

Obdobje za priznanje iz prvega pododstavka je šest mesecev.

Člen 38

1. Pristojni organi držav članic tesno sodelujejo pri opravljanju dolžnosti iz te direktive, zlasti če se investicijske storitve zagotavljajo na osnovi svobode zagotavljanja storitev ali z ustanovitvijo podružnic.

Pristojni organi si na zahtevo medsebojno posredujejo vse informacije, ki bi lahko olajšale nadzor kapitalske ustreznosti institucij, zlasti preverjanje upoštevanja predpisov, opredeljenih v tej direktivi.

2. Za vsako izmenjavo informacij med pristojnimi organi, predvideno v tej direktivi, veljajo naslednje obveznost i varovanja poslovnih skrivnosti:

(a) za investicijska podjetja, tiste obveznosti varovanja poslovnih skrivnosti iz členov 54 in 58 Direktive 2004/39/ES; in

(b) za kreditne institucije tiste iz členov 44 do 52 Direktive 2006/48/ES.







POGLAVJE VII

Razkritje

Člen 39

Za investicijska podjetja se uporabljajo zahteve iz poglavja 5 naslova V Direktive 2006/48/ES.







POGLAVJE VIII







Oddelek 1

Člen 40

Za namene izračuna minimalnih kapitalskih zahtev za tveganje nasprotne stranke v skladu s to direktivo in za namene izračuna kreditnega tveganja v skladu z Direktivo 2006/48/ES ter brez poseganja v določbe šestega odstavka drugega dela Priloge III k navedeni direktivi, se izpostavljenosti do priznanih investicijskih podjetij tretjih držav in izpostavljenosti do priznanih klirinških družb in borz obravnavajo kot izpostavljenosti do institucij.







Oddelek 2

Izvršilna pristojnost

Člen 41

1. Komisija odloča o vseh tehničnih prilagoditvah na naslednjih področjih ►M1 ————— ◄ :

(a) pojasnitev opredelitev pojmov iz člena 3 za zagotovitev enotne uporabe te direktive;

(b) pojasnitev opredelitev pojmov iz člena 3 za upoštevanje dogajanja na finančnih trgih;

(c) prilagoditev zneskov ustanovitvenega kapitala iz členov 5 do 9 in zneskov iz člena 18(2) za upoštevanje dogajanja na gospodarskem in monetarnem področju;

(d) prilagoditev kategorij investicijskih podjetij v členu 20(2) in (3) za upoštevanje dogajanja na finančnih trgih;

(e) pojasnitev opredelitev iz člena 21 za zagotovitev enotne uporabe te direktive;

(f) uskladitev terminologije in določitev opredelitev v skladu s poznejšimi pravnimi akti o institucijah in povezanih zadevah;

(g) prilagoditev tehničnih določb v Prilogah I do VII zaradi dogajanja na finančnih trgih, merjenja tveganja ter računovodskih standardov in zahtev, ki upoštevajo zakonodajo Skupnosti, ali v zvezi z zbliževanjem nadzornih praks; ali

(h) tehnične prilagoditve za upoštevanje rezultatov pregleda iz člena 65(3) Direktive 2004/39/ES.

▼M1

2. Ukrepi iz odstavka 1, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 42(2).

▼B

Člen 42

1. Komisiji pomaga Evropski odbor za bančništvo, ki je bil ustanovljen s Sklepom Komisije 2004/10/ES ( 12 ) z dne 5. novembra 2003 (v nadaljnjem besedilu ”odbor”).

▼M1

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

3. Komisija do 31. decembra 2010 in nato najmanj vsaka tri leta pregleda določbe o svojih izvedbenih pooblastilih in Evropskemu parlamentu in Svetu predstavi poročilo o delovanju teh pooblastil. Poročilo obravnava zlasti vprašanje, ali naj Komisija predlaga spremembe k tej direktivi, da se tako zagotovi ustrezen obseg izvedbenih pooblastil, ki so podeljena Komisiji. Zaključek o tem, ali je sprememba potrebna, spremlja podrobna obrazložitev. Če je to potrebno, je poročilu priložen zakonodajni predlog, ki spreminja določbe, ki Komisiji podeljujejo izvedbena pooblastila.

▼B







Oddelek 3

Prehodne določbe

Člen 43

Člen 152(1) do (7) Direktive 2006/48/ES se v skladu s členom 2 in oddelkoma 2 in 3 poglavja V te direktive uporablja za investicijska podjetja, ki izračunavajo zneske tveganju prilagojenih izpostavljenosti za namene Priloge II te direktive, v skladu s členi 84 do 89 Direktive 2006/48/ES ali z uporabo naprednega pristopa iz člena 105 navedene direktive za izračun svojih kapitalskih zahtev za operativno tveganje.

Člen 44

Za investicijska podjetja, katerih ustrezni kazalec za poslovno področje trgovanja in prodaje do 31. decembra 2012 predstavlja vsaj 50 % vsote ustreznih kazalcev za vsa poslovna področja, izračunane v skladu s členom 20 te direktive in odstavkov 1 do 7 dela 2 Priloge X k Direktivi 2006/48/ES, lahko države članice uporabijo odstotek 15 % za poslovno področje ”trgovanje in prodaja”.

Člen 45

1. Pristojni organi lahko investicijskim podjetjem dovolijo, da presežejo zgornje meje velikih izpostavljenosti iz člena 111 Direktive 2006/48/ES. Investicijskim podjetjem ni treba upoštevati vseh prekoračitev pri izračunu kapitalskih zahtev, ki presegajo te omejitve, kakor je predvideno v členu 75(b) navedene direktive. Takšno presojanje bo veljalo do 31. decembra 2010 ali do začetka veljave morebitnih sprememb v zvezi z obravnavo velikih izpostavljenosti, skladnih s členom 119 Direktive 2006/48/ES, če bodo te spremembe začele veljati pred zgornjim datumom. Za presojanje morajo biti izpolnjeni pogoji (a) do (d):

(a) investicijsko podjetje zagotavlja investicijske storitve ali izvaja investicijske dejavnosti, povezane s finančnimi instrumenti, naštetimi v odstavkih 5, 6, 7, 9 in 10 oddelka C Priloge I k Direktivi 2004/39 ES;

(b) investicijsko podjetje teh investicijskih storitev ne zagotavlja ali teh investicijskih dejavnosti ne izvaja za majhne stranke investitorje ali v njihovem imenu;

(c) kršitve omejitev iz uvodnega dela tega odstavka so povezane z izpostavljenostmi, izvirajočimi iz pogodb, ki so po točki (a) finančni instrumenti in povezani z blagom ali osnovnimi instrumenti v smislu odstavka 10 oddelka C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES (MiFID) ter se izračunavajo v skladu s Prilogama III in IV Direktive 2006/48/ES, ali v povezavi z izpostavljenostmi, ki izhajajo iz pogodb o poravnavi blaga ali emisijskih pravicah; in

(d) investicijsko podjetje ima dokumentirano strategijo upravljanja, zlasti za nadzorovanje in omejevanje tveganj, ki izhajajo iz koncentracije izpostavljenosti. Investicijsko podjetje mora nemudoma obvestiti pristojne organe o tej strategiji in o vseh njenih bistvenih spremembah. Investicijsko podjetje sprejme ustrezne ukrepe, da zagotovi stalno spremljanje bonitete kreditojemalcev glede na njihov vpliv na tveganje koncentracije. Investicijsko podjetje se mora biti na podlagi teh ukrepov sposobno primerno in pravočasno odzivati na morebitno poslabšanje bonitete.

2. Če investicijsko podjetje preseže notranje zgornje omejitve, določene v skladu s strategijo iz točke (d) odstavka 1, mora pristojne organe nemudoma obvestiti o vrsti in obsegu prekoračitve ter o nasprotni stranki.

Člen 46

Z odstopanjem od člena 20(1) se lahko pristojni organi do 31. decembra 2011 v posameznih primerih odločijo, da ne bodo uporabili kapitalskih zahtev, ki izhajajo iz točke (d) člena 75 Direktive 2006/48/ES, za investicijska podjetja, za katera člen 20(2) in (3) ne velja, katerih skupne pozicije trgovalne knjige nikoli ne presegajo 50 000 000 EUR in pri katerih povprečno število aktivno zaposlenih v finančnem letu ne preseže 100.

Namesto tega je kapitalska zahteva enaka vsaj najnižji vrednosti:

(a) kapitalskih zahtev, ki izhajajo iz točke (d) člena 75 Direktive 2006/48/ES; in

(b) 12/88 od višje vrednosti naslednjega: (i) vsote kapitalskih zahtev po točkah (a) do (c) člena 75 Direktive 2006/48/ES; in (ii) zneska, določenega v členu 21 te direktive, ne glede na člen 20(5).

Če se uporablja točka (b), se uporabi posamezno povečanje najmanj na letni osnovi.

Z uporabo tega odstopanja se raven kapitalskih zahtev za investicijsko podjetje v primerjavi z zahtevami 31. decembra 2006 ne zniža, razen če takšno znižanje je upravičeno zaradi zmanjšanega obsega poslovanja investicijskega podjetja.

Člen 47

Do 31. decembra 2009 ali drugega zgodnejšega datuma, ki ga določijo pristojni organi za vsak primer posebej, lahko institucije, ki so v skladu z odstavkom 1 Priloge V prejele priznanje modela za posebno pozicijsko tveganje pred 1. januarjem 2007, na podlagi tega obstoječega priznanja obravnavajo odstavka 4 in 8 Priloge V k Direktivi 93/6/EGS, kot sta navedena odstavka veljala pred 1. januarjem 2007.

Člen 48

1. Določbe o kapitalskih zahtevah iz te direktive in Direktive 2006/48/ES ne veljajo za investicijska podjetja, katerih glavne dejavnosti obsegajo izključno zagotavljanje investicijskih storitev ali izvajanje dejavnosti v zvezi s finančnimi instrumenti, določenimi v odstavkih 5,6,7, 9 in 10 oddelka C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES, in za katere se dne 31. decembra 2006 Direktiva 93/22/EGS ( 13 ) ni veljala. Izjema velja do 31. decembra 2010 ali do začetka veljave morebitnih sprememb v skladu z odstavkoma 2 in 3, če bodo te spremembe začele veljati pred zgornjim datumom.

2. V okviru revizije, zahtevane v členu 65(3) Direktive 2004/39/ES, Komisija na podlagi javnih posvetovanj in v luči razprav s pristojnimi organi poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o:

(a) ustrezni ureditvi skrbnega nadzora investicijskih podjetij, katerih glavne dejavnosti obsegajo izključno zagotavljanje investicijskih storitev ali izvajanje investicijskih dejavnosti, povezanih z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago ali z izvedenimi finančnimi instrumenti, navedenimi pod točkami 5, 6, 7, 9 in 10 oddelka C Priloge I k Direktivi 2004/39 ES; in

(b) smotrnost spreminjanja Direktive 2004/39/ES zaradi ustvarjanja nove kategorije investicijskih podjetij, katerih glavne dejavnosti obsegajo izključno zagotavljanje investicijskih storitev ali izvajanje investicijskih dejavnosti, povezanih s finančnimi instrumenti, navedenimi pod točkami 5, 6, 7, 9 in 10 oddelka C Priloge I k Direktivi 2004/39 ES v zvezi z oskrbo z energijo (vključno z elektriko, premogom, plinom in nafto).

3. Na podlagi poročila iz odstavka 2 lahko Komisija da predloge za ustrezno spremembo te direktive in Direktive 2006/48/ES.







Oddelek 4

Končne določbe

Člen 49

1. Države članice do 31. decembra 2006 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s členi 2, 3, 11, 13, 17, 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25, 29, 30, 33, 34, 35, 37, 39, 40, 41, 43, 44, 50 in Prilogami I, II, III, V, VII. Besedilo navedenih predpisov in korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo takoj posredujejo Komisiji.

Navedeni predpisi se začnejo uporabljati od 1. januarja 2007.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključijo tudi izjavo, da se sklicevanja v obstoječih zakonih in drugih predpisih na direktive, ki jih ta direktiva razveljavlja, štejejo za sklicevanja na to direktivo.

2. Države članice Komisiji sporočijo besedilo temeljnih določb nacionalnih predpisov sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 50

1. Člen 152(8) do (14) Direktive 2006/48/ES se smiselno uporablja za namene te direktive v skladu z naslednjimi določbami, ki veljajo, če se uporablja diskrecijo iz člena 152(8) Direktive 2006/48/ES:

(a) sklicevanja v odstavku 7 Priloge II k tej direktivi na Direktivo 2006/48/ES se štejejo za sklicevanja na Direktivo 2000/12/ES v obliki navedene direktive, v kakršni je bila pred 1. januarjem 2007; in

(b) odstavek 4 Priloge II k tej Direktivi se uporablja v obliki, v kakršni je bil pred 1. januarjem 2007.

2. Člen 157(2) Direktive 2006/48/ES se smiselno uporablja za namene členov 18 in 20 te direktive.

Člen 51

Komisija do 1. januarja 2011 pregleda in poroča o uporabi te direktive ter svoje poročilo skupaj z ustreznimi predlogi sprememb predloži Parlamentu in Svetu.

Člen 52

Direktiva 93/6/EGS, spremenjena z direktivami, naštetimi v delu A Priloge VIII, se razveljavi brez poseganja v obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos direktiv iz dela B Priloge VIII v nacionalno zakonodajo.

Sklicevanja na razveljavljene direktive se štejejo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge IX.

Člen 53

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 54

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA I

IZRAČUN KAPITALSKIH ZAHTEV ZA POZICIJSKO TVEGANJE

SPLOŠNE DOLOČBE

Ugotavljanje neto pozicije

1. Presežna vrednost dolgih (kratkih) pozicij institucije nad njenimi kratkimi (dolgimi) pozicijami v istovrstnih lastniških, dolžniških in zamenljivih vrednostnih papirjih ter identičnih finančnih terminskih pogodbah (finančni futures), opcijah, nakupnih bonih, kritih nakupnih bonih je njena neto pozicija v vsakem od teh različnih instrumentov. Pri izračunavanju neto pozicije pristojni organi dovolijo, da se pozicije v izvedenih finančnih instrumentih v skladu z odstavki 4 do 7 obravnavajo kot pozicije v osnovnih (ali hipotetičnih) vrednostnih papirjih. Lastni dolžniški instrumenti institucije se pri izračunavanju posebnega pozicijskega tveganja iz odstavka 14 ne upoštevajo.

2. Ne dovoli se nobeno pobotanje med zamenljivim vrednostnim papirjem in pozicijo v njegovem osnovnem finančnem instrumentu, razen če pristojni organi izberejo pristop, ki upošteva verjetnost izvršitve zamenjave določenega zamenljivega vrednostnega papirja ali če je izpolnjena kapitalska zahteva za kritje vsakršne izgube, ki bi lahko izhajala iz zamenjave.

3. Vse neto pozicije, ne glede na njihov predznak, je treba vsak dan pred njihovim seštevkom spremeniti v valuto poročanja institucije po tržnem deviznem tečaju pred njegovim agregiranjem

Posebni instrumenti

4. Terminske pogodbe, na obrestno mero, dogovori o terminski obrestni meri („Forward Rate Agreements“ – FRA) in pogodbe o terminskem nakupu ali prodaji dolžniških instrumentov se obravnavajo kot kombinacije dolgih in kratkih pozicij. Dolga pozicija terminske pogodbe na obrestno mero se tako obravnava kot kombinacija sposojenega sredstva, ki zapade na dan poravnave terminske pogodbe, in lastnega sredstva, katerega dan zapadlosti je enak dnevu zapadlosti instrumenta ali hipotetične pozicije, na katero se terminska pogodba nanaša. Podobno se prodan dogovor o terminski obrestni meri obravnava kot dolga pozicija z dnem zapadlosti, ki je enak dnevu poravnave plus pogodbeno obdobje, in kot kratka pozicija s sovpadajočim dnevom zapadlosti in poravnave. Tako sposojena sredstva kot tudi lastna sredstva se vključijo v prvo kategorijo, določeno v tabeli 1 v odstavku 14 za izračun potrebnega kapitala v zvezi s posebnim pozicijskim tveganjem za terminske pogodbe na obrestno mero in dogovore o terminski obrestni meri. Pogodba o terminskem nakupu dolžniškega instrumenta se obravnava kot kombinacija sposojenega instrumenta, ki zapade na dan poravnave, in dolgo (promptno) pozicijo v samem dolžniškem instrumentu. Sposojeno sredstvo se vključi v prvo kategorijo, določeno v tabeli 1 v odstavku 14 za namene posebnega tveganja, dolžniško sredstvo pa v zanj ustrezni stolpec v isto tabelo. Pristojni organi lahko dovolijo, da je kapitalska zahteva za terminske pogodbe, s katerimi se trguje na borzi, enaka kritju, ki ga zahteva borza, če so popolnoma prepričani, da to zagotavlja natančno merilo tveganja iz naslova terminske pogodbe in da je vsaj enako kapitalski zahtevi za terminsko pogodbo, če se ta izračuna po metodi iz te priloge ali z uporabo notranjih modelov iz Priloge V. Pristojni organi lahko dovolijo, da je kapitalska zahteva za pogodbo z OTC izvedenimi finančnimi instrumenti, ki upošteva določbe tega odstavka in jo poravna priznana klirinška družba, enaka kritju, ki ga zahteva klirinška družba, če so popolnoma prepričani, da to kritje zagotavlja natančno merilo tveganja iz naslova pogodbe z izvedenimi finančnimi instrumenti in je najmanj enako kapitalski zahtevi iz zadevne pogodbe, če se ta izračuna po metodi iz te priloge ali z uporabo notranjih modelov iz Priloge V. Za namene tega odstavka „dolga pozicija“ pomeni pozicijo, v kateri je institucija fiksirala obrestno mero, ki jo bo prejela enkrat v prihodnosti, in „kratka pozicija“ pomeni pozicijo, v kateri je fiksirala obrestno mero, ki jo bo enkrat v prihodnosti plačala.

5. Opcije na obrestne mere, dolžniške finančne instrumente, lastniške finančne instrumente, delniške indekse, finančne terminske pogodbe, zamenjave in tuje valute se obravnavajo kot pozicije, katerih vrednost je enaka vrednosti osnovnega finančnega instrumenta, na katerega se opcija nanaša, pomnoženega s svojo delto za namene te priloge. Slednje pozicije se lahko pobotajo z nasprotnimi v istovrstnih osnovnih vrednostnih papirjih ali izvedenih finančnih instrumentih. Uporabljena delta je delta borze, delta, ki jo izračunajo pristojni organi, ali delta, ki jo izračuna institucija sama za OTC opcije ali v primeru, da delta ni na voljo, ob odobritvi pristojnih organov, ki ocenijo, da je institucija uporabila primeren model. Vendar pristojni organi lahko predpišejo, da morajo institucije svoje delte izračunavati po metodologiji, ki jo določijo pristojni organi. Z izjemo delta tveganj je nujno se zavarovati tudi pred drugimi tveganji, povezanimi z opcijami. Pristojni organi lahko dovolijo, da je kapitalska zahteva za izdano opcijo, s katero se trguje na borzi, enaka kritju, ki ga zahteva borza, če so popolnoma prepričani, da to zagotavlja natančno merilo tveganja povezano z opcijo in je najmanj enako kapitalski zahtevi do opcije, če se ta izračuna po metodi, navedeni v tej prilogi ali z uporabo notranjih modelov iz Priloge V. Pristojni organi lahko dovolijo, da je kapitalska zahteva za OTC opcijo na blago, ki jo poravna priznana klirinška družba, in za katero pristojni organi ugotovijo, da je enaka kritju, ki ga zahteva klirinška družba, če so popolnoma prepričani, da to kritje zagotavlja natančno merilo tveganja povezano z opcijo in je najmanj enako kapitalski zahtevi za OTC opcijo, če se ta izračuna po metodi, navedeni v nadaljevanju te priloge, ali z uporabo notranjih modelov iz Priloge V. Poleg tega pristojni organi lahko dovolijo, da je kritje kupljene opcije, s katero se trguje na borzi ali OTC opcije, enako, enako kapitalski zahtevi osnovnega instrumenta opcije, pod pogojem, da izračunano kritje ne presega tržne vrednosti opcije. Kapitalska zahteva za izdano OTC opcijo se določi v skladu z osnovnim instrumentom opcije.

6. Nakupni boni, ki so vezani na dolžniške in lastniške finančne instrumente, se obravnavajo na isti način kot opcije iz odstavka 5.

7. Zamenjave se zaradi tveganja spremembe obrestne mere obravnavajo na isti osnovi kot bilančna sredstva. Tako se zamenjava na obrestno mero, po kateri institucija prejema spremenljivo obrestno mero in plačuje fiksno obrestno mero, obravnava kot istovetna z dolgo pozicijo pri instrumentih s spremenljivo obrestno mero, katerega rok zapadlosti sovpada z rokom naslednje določitve obrestne mere, in s kratko pozicijo pri instrumentih s fiksno obrestno mero in isto zapadlostjo, kot jo ima sama zamenjava .

A. OBRAVNAVA PRODAJALCA ZAVAROVANJA

Razen če ni drugače določeno, je treba pri izračunu kapitalske zahteve za tržno tveganje stranke, ki prevzame kreditno tveganje („prodajalec zavarovanja“), uporabiti nominalni znesek kreditnega izvedenega finančnega instrumenta. Pri izračunu kapitalske zahteve za posebno tveganje se razen pri zamenjavi skupnih donosov namesto zapadlosti obveznosti uporablja zapadlost kreditnega finančnega izvedenega instrumenta. Pozicije se določijo na naslednji način: (i) zamenjava skupnih donosov za splošno tveganje ustvari dolgo pozicijo referenčni obveznosti in kratko pozicijo v državni obveznici, katere rok zapadlosti sovpada z rokom naslednje določitve obrestne mere in ki ji je dodeljena utež tveganja 0 % v skladu s Prilogo VI Direktive 2006/48/ES. Poleg tega za posebno tveganje ustvari dolgo pozicijo v referenčni obveznosti; (ii) kreditna zamenjava ne ustvari pozicije za splošno tveganje. Za namene posebnega tveganja mora institucija evidentirati sintetično dolgo pozicijo v obveznosti referenčnega subjekta, razen če izvedeni finančni instrument ima določeno bonitetno oceno in ustreza pogojem kvalificiranega dolga. V tem primeru se izkaže dolga pozicija v izvedenem finančnem instrumentu. Če plačilo premije ali obresti zapade po kreditni zamenjavi, morajo biti ti denarni tokovi predstavljeni kot hipotetične pozicije v državnih obveznicah; (iii) kreditni zapis za eno samo izpostavljenost za splošno tveganje ustvari dolgo pozicijo v samem kreditnem zapisu, kot obrestni produkt. Za namene posebnega tveganja se ustvari sintetična dolga pozicija v obveznosti referenčnega subjekta. Dodatna dolga pozicija se ustvari na posebno tveganje izdajatelja zapisa. Če ima kreditni zapis zunanjo bonitetno oceno in izpolnjuje pogoje za kvalificiran dolg, se lahko evidentira ena sama dolga pozicija povezana s posebnim tveganjem zapisa; (iv) poleg dolge pozicije, povezana s posebnim tveganjem izdajatelja zapisa, kreditni zapis za skupino izpostavljenosti, ki zagotavlja sorazmerno zavarovanje teh izpostavljenosti, ustvari pozicijo v vsakem referenčnem subjektu, pri čemer je skupni nominalni znesek pogodbe razporejen po vseh pozicijah glede na delež v skupnem evidenčnem znesku, ki ga predstavlja vsaka izpostavljenost v odnosu do referenčnega subjekta. Če se lahko izbere več kot ena obveznost referenčnega subjekta, se posebno tveganje določi z obveznostjo z največjo utežjo tveganja; Če ima kreditni zapis za skupino izpostavljenosti zunanjo bonitetno oceno in izpolnjuje pogoje kvalificiranega dolga, se lahko evidentira ena sama dolga pozicija, povezana s posebnim tveganjem zapisa; in (v) kreditni izvedeni finančni instrument na podlagi prvega neplačila ustvari pozicijo v višini nominalnega zneska v obveznosti vsakega referenčnega subjekta. Če je obseg največjega plačila po kreditnem dogodku nižji od kapitalske zahteve, izračunane v skladu s prvim stavkom te točke, se lahko kot kapitalska zahteva za posebno tveganje uporabi maksimalni znesek plačila. Kreditni izvedeni finančni instrument na podlagi drugega neplačila ustvari pozicijo v višini nominalnega zneska v obveznosti vsakega referenčnega subjekta, zmanjšane za ena (tiste z najnižjo kapitalsko zahtevo za posebno tveganje). Če je obseg največjega plačila po kreditnem dogodku nižji od kapitalske zahteve, izračunane v skladu s prvim stavkom tega pododstavka, se lahko kot kapitalska zahteva za posebno tveganje uporabi ta znesek. Če ima kreditni izvedeni finančni instrument na podlagi prvega ali drugega neplačila zunanjo bonitetno oceno in izpolnjuje pogoje za kvalificiran dolg, potem prodajalec zavarovanja izračuna eno samo kapitalsko zahtevo za posebno tveganje, ki odraža oceno kreditnega izvedenega finančnega instrumenta. 8.Razen če ni drugače določeno, je treba pri izračunu kapitalske zahteve za tržno tveganje stranke, ki prevzame kreditno tveganje („prodajalec zavarovanja“), uporabiti nominalni znesek kreditnega izvedenega finančnega instrumenta. Pri izračunu kapitalske zahteve za posebno tveganje se razen pri zamenjavi skupnih donosov namesto zapadlosti obveznosti uporablja zapadlost kreditnega finančnega izvedenega instrumenta. Pozicije se določijo na naslednji način:

▼M2

B. OBRAVNAVA KUPCA ZAVAROVANJA

Za stranko, ki prenese kreditno tveganje („,kupca zavarovanja“), se pozicije določijo kot zrcalna slika prodajalca zavarovanja, z izjemo kreditnega zapisa (ki ne ustvari kratke pozicije izdajatelja). Če v danem trenutku obstaja prodajna opcija v kombinaciji s stopnjevanjem, se tak trenutek obravnava kot zapadlost zavarovanja. V primeru prvega neplačila kreditnih izvedenih finančnih instrumentov in kreditnih izvedenih finančnih instrumentov n-tega neplačila se namesto načela zrcalne slike uporabi naslednji postopek.

Kreditni izvedeni finančni instrumenti na podlagi prvega neplačila

Če institucija pridobi kreditno zavarovanje za več referenčnih subjektov na osnovi kreditnega izvedenega finančnega instrumenta pod pogoji, da prvo neplačilo med sredstvi sproži plačilo in da ta kreditni dogodek prekine pogodbo, lahko institucija v skladu s tabelo 1 te priloge izravna posebno tveganje referenčnega subjekta z najnižjo zahtevo za posebno tveganje med osnovnimi referenčnimi subjekti.

Kreditni izvedeni finančni instrument na podlagi n-tega neplačila

Če n-to neplačilo med izpostavljenostmi sproži plačilo s kreditnim zavarovanjem, lahko kupec zavarovanja edino izravna posebno tveganje, če je bilo zavarovanje pridobljeno za neplačila 1 do n-1, ali če so se n-1 neplačila že zgodila. V teh primerih se uporablja metodologija, določena zgoraj, za kreditne izvedene finančne instrumente na podlagi prvega neplačila, ustrezno spremenjena za produkte n-tega neplačila.

▼B

9. Institucije, ki tržno vrednotijo in upravljajo tveganje spremembe obrestne mere v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti iz odstavkov 4 do 7 na osnovi diskontiranega denarnega toka, lahko za izračun zgoraj navedenih pozicij uporabijo modele občutljivosti in jih lahko uporabijo za vsako obveznico, ki se namesto preko enega končnega odplačila glavnice amortizira do svoje preostale zapadlosti . Pristojni organi morajo odobriti tako model kot njegovo uporabo s strani institucije. Ti modeli naj bi ustvarili pozicije enako občutljive na spremembe obrestne mere kot denarni tokovi osnovnih finančnih instrumentov. Ta občutljivost se mora ocenjevati glede na samostojna gibanja vzorca obrestnih mer na krivulji donosnosti, z vsaj eno točko občutljivosti v vsakem razredu zapadlosti iz tabele 2 odstavka 20. Pozicije se v skladu z določbami iz odstavkov 17 do 32 vključijo v izračun kapitalskih zahtev.

Institucije, ki ne uporabljajo modelov iz odstavka 9, lahko s soglasjem pristojnih organov obravnavajo kot popolnoma izravnane vse pozicije v izvedenih finančnih instrumentih iz odstavkov 4 do 7, ki izpolnjujejo vsaj naslednje pogoje: (a) pozicije imajo enako vrednost in se glasijo na isto valuto; (b) referenčna obrestna mera (za pozicije s spremenljivo obrestno mero) in kuponska obrestna mera (za pozicije s fiksno obrestno mero) sta enaki ali podobni; in rok do naslednje določitve obrestne mere oziroma za pozicije s fiksno obrestno mero rok do preostale zapadlosti ustreza naslednjim omejitvam: (i) krajši od enega meseca: isti dan; (ii) med enim mesecem in enim letom: v sedmih dneh; in (iii) daljši od enega leta: v 30 dneh. (c)rok do naslednje določitve obrestne mere oziroma za pozicije s fiksno obrestno mero rok do preostale zapadlosti ustreza naslednjim omejitvam: 10.Institucije, ki ne uporabljajo modelov iz odstavka 9, lahko s soglasjem pristojnih organov obravnavajo kot popolnoma izravnane vse pozicije v izvedenih finančnih instrumentih iz odstavkov 4 do 7, ki izpolnjujejo vsaj naslednje pogoje:

11. Prenosnik vrednostnih papirjev ali zajamčenih pravic v zvezi z vrednostnimi papirji v okviru posla začasne prodaje in začasnega odkupa in posojevalec pri poslu posoje/izposoje vrednostnih papirjev vključita te vrednostne papirje v izračun svojih kapitalskih zahtev v skladu s to prilogo, če takšni vrednostni papirji izpolnjujejo pogoje iz člena 11.

Posebno in splošno tveganje

12. Pozicijsko tveganje v zvezi z dolžniškimi ali lastniškimi finančnimi instrumenti (ali dolžniškimi ali lastniškimi izvedenimi finančnimi instrumenti) se za izračun kapitalske zahteve razdeli na dva sestavna dela. Prvi je posebno tveganje – to je tveganje spremembe cene dolžniškega finančnega instrumenta zaradi dejavnikov, ki so povezani z njegovim izdajateljem ali, v primeru izvedenega sredstva, z izdajateljem osnovnega instrumenta. Drugi del pokriva splošno tveganje – to je tveganje spremembe cene finančnega instrumenta zaradi (v primeru dolžniških finančnih instrumentov ali dolžniških izvedenih finančnih instrumentov) spremembe ravni obrestnih mer ali (v primeru lastniških finančnih instrumentov ali lastniških izvedenih finančnih instrumentov) gibanj cen na delniškem trgu, ki niso povezana z značilnostmi posameznih vrednostnih papirjev.

DOLŽNIŠKI FINANČNI INSTRUMENTI

13. Neto pozicije se razvrstijo glede na valuto, na katero se glasijo, in izračuna se kapitalska zahteva za splošno in posebno tveganje v vsaki valuti posebej.

Posebno tveganje

Institucija razvrsti vse neto pozicije v trgovalni knjigi, izračunane v skladu z odstavkom 1, v ustrezne kategorije v tabeli 1, glede na njihovega izdajatelja/dolžnika, na njihovo zunanjo ali notranjo bonitetno oceno ter glede na njihovo preostalo zapadlost in jih nato pomnoži z utežmi, prikazanimi v tabeli. Za izračun kapitalske zahteve za posebno tveganje institucija sešteje vse tehtane pozicije (ne glede na to, ali so dolge ali kratke). 14.Institucija razvrsti vse neto pozicije v trgovalni knjigi, izračunane v skladu z odstavkom 1, v ustrezne kategorije v tabeli 1, glede na njihovega izdajatelja/dolžnika, na njihovo zunanjo ali notranjo bonitetno oceno ter glede na njihovo preostalo zapadlost in jih nato pomnoži z utežmi, prikazanimi v tabeli. Za izračun kapitalske zahteve za posebno tveganje institucija sešteje vse tehtane pozicije (ne glede na to, ali so dolge ali kratke). ▼M2



Tabela 1 Kategorije Uteži za izračun kapitalske zahteve za posebno tveganje Dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo enote centralne ravni držav ali ki jih izdajo centralne banke, mednarodne organizacije, multilateralne razvojne banke ali enote regionalne ali lokalne ravni držav članic in bi bili upravičeni do stopnje 1 kreditne kvalitete ali bi prejeli utež tveganja 0 % na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2006/48/ES. 0 % Dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo enote centralne ravni držav ali ki jih izdajo centralne banke, mednarodne organizacije, multilateralne razvojne banke ali enote regionalne ali lokalne ravni držav članic in bi bili upravičeni do stopnje 2 ali 3 kreditne kvalitete na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2006/48/ES, dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo institucije in ki imajo zunanjo bonitetno oceno primerne ECAI ter bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 1 ali 2 na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2006/48/ES, dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo institucije in bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 3 na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu z odstavkom 29 dela 1 Priloge VI k Direktivi 2006/48/ES, in dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo podjetja in bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 1, 2 ali 3 na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2006/48/ES. Druge postavke kvalificiranih izdajateljev, opredeljene v odstavku 15. 0,25 % (preostali čas do končne zapadlosti šest mesecev ali manj) 1,00 % (preostali čas do končne zapadlosti več kot šest mesecev do in vključno s 24 meseci) 1,60 % (preostali čas do zapadlosti, daljši od 24 mesecev) Dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo enote centralne ravni države, ki jih izdajo centralne banke, mednarodne organizacije, multilateralne razvojne banke ali enote regionalne ali lokalne ravni držav članic ali institucije in bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 4 ali 5 na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2006/48/ES, dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo institucije in bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 3 na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu z odstavkom 26 dela 1 Priloge VI Direktive 2000/48/ES, in dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo podjetja in bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 4 v skladu s pravili za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2006/48/ES. Izpostavljenosti, za katere kreditna ocena s strani imenovane ECAI ni na voljo. 8,00 % Dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo enote centralne ravni držav, ki jih izdajo centralne banke, mednarodne organizacije, multilateralne razvojne banke ali enote regionalne ali lokalne ravni držav članic ali institucije in ki bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 6 na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2006/48/ES, in dolžniški vrednostni papirji, ki jih izdajo ali za katere jamčijo podjetja in bi bili upravičeni do stopnje kreditne kvalitete 5 ali 6 na podlagi pravil za tehtanje izpostavljenosti v skladu s členi 78 do 83 Direktive 2000/48/ES. 12,00 % ▼B Za določitev stopnje kreditne kvalitete institucij, ki uporabljajo pravila za tehtanje izpostavljenosti po členih 84 do 89 Direktive 2006/48/ES, se za dolžnika izpostavljenosti uporabi notranja bonitetna ocena z enako ali nižjo PD od tiste, ki po pravilih za tehtanje izpostavljenosti podjetjem po členih 78 do 83 navedene direktive velja za primerno stopnjo kreditne kvalitete. Za instrumente, ki jih izda nekvalificiran izdajatelj, prejmejo, v skladu s tabelo 1, utež za izračun kapitalska zahteva za posebno tveganje v višini 8 ali 12 odstotkov. Pristojni organi lahko od institucij zahtevajo, da za te instrumente uporabijo višjo utež za izračun kapitalske zahteve za posebno tveganje in/ali ne dovolijo pobotanja za potrebe določitve obsega splošnega tveganja med takimi instrumenti in drugimi dolžniškimi instrumenti. Izpostavljenosti iz listinjenja, ki bi se odbijal od kapitala na podlagi obravnave, določene v členu 66(2) Direktive 2006/48/ES, ali ki se tehtajo z utežjo 1 250 %, kakor je določeno v delu 4 Priloge IX k navedeni direktivi, se za te pozicije uporablja kapitalska zahteva, ki ni manjša od tiste, opredeljene v okviru navedene obravnave. Za likvidnostna posojila oz. aranžmaje brez bonitetne ocene se uporablja kapitalska zahteva, ki ni manjša od tiste, določene v skladu z delom 4 Priloge IX k Direktivi 2006/48/ES.

Za namene odstavka 14 postavke kvalificiranih izdajateljev zajemajo: (a) dolge in kratke pozicije v dolžniških finančnih instrumentih, primernih za stopnjo kreditne kvalitete, ki vsaj ustreza investicijskemu razredu v postopku vzporejanja, opisanem v pododdelku 1 oddelka 3 poglavja 2 naslova V Direktive 2006/48/ES; (b) dolge in kratke pozicije v dolžniških finančnih instrumentih, ki imajo zaradi solventnosti izdajatelja PD, ki ustreza investicijskemu razredu, iz točke (a) zgoraj, v skladu s pristopom, opisanim v pododdelku 2 oddelka 3 poglavja 2 naslova V Direktive 2006/48/ES; dolge in kratke pozicije v dolžniških finančnih instrumentih, ki nimajo zunanje bonitetne ocene primerne ECAI in ki izpolnjujejo naslednje pogoje: (i) zadevne institucije jih štejejo za dovolj likvidne; (ii) njihova investicijska kvaliteta je po lastni presoji institucije najmanj enakovredna investicijski kvaliteti pozicij, navedenih pod točko (a); in (iii) uvrščeni so vsaj na enem organiziranem trgu države članice ali na borzi tretje države, pod pogojem, da je borza priznana s strani pristojnih organov zadevne države članice; (c)dolge in kratke pozicije v dolžniških finančnih instrumentih, ki nimajo zunanje bonitetne ocene primerne ECAI in ki izpolnjujejo naslednje pogoje: (d) dolge in kratke pozicije v dolžniških instrumentih, ki so jih izdale institucije, ki so dolžne izpolniti zahteve za kapitalsko ustreznost, opredeljene v Direktivi 2006/48/ES, ki jih zadevne institucije štejejo za dovolj likvidne in katerih investicijska kvaliteta je po lastni presoji institucije najmanj enakovredna investicijski kvaliteti pozicij iz točke (a); in (e) vrednostne papirje, ki so jih izdale institucije, za katere se šteje, da imajo enakovredno ali višjo kreditno kvaliteto od kvalitete, ki ustreza stopnji kreditne kvalitete 2 po pravilih za tehtanje izpostavljenosti z utežjo iz členov 73 do 83 Direktive 2006/48/ES, in ki so predmet nadzorniške in zakonske določbe, primerljive z določbami v tej direktivi. 15.Za namene odstavka 14 postavke kvalificiranih izdajateljev zajemajo: Način ocenjevanja dolžniških finančnih instrumentov je predmet skrbnega nadzora pristojnih organov, ki ovržejo presojo institucije, če menijo, da so zadevni instrumenti izpostavljeni previsoki stopnji posebnega tveganja, da bi bili postavke kvalificiranih izdajateljev.

16. Pristojni organi od institucij zahtevajo, da za instrumente, ki kažejo posebno tveganje zaradi nezadostne plačilne sposobnosti izdajatelja, uporabijo najvišjo utež iz tabele 1 iz odstavka 14.

Splošno tveganje

(a) Pristop, ki temelji na zapadlosti

17. Postopek za izračun kapitalskih zahtev za splošno tveganje je sestavljen iz dveh osnovnih korakov. Prvič, za izračun kapitalske zahteve za splošno tveganje, se vse pozicije tehtajo glede na zapadlost (kakor je določeno v odstavku 18). Drugič, ta kapitalska zahteva se lahko zniža, če se v isti razred zapadlosti uvrstijo nasprotne tehtane pozicije . Znižanje te kapitalske zahteve se dovoli tudi v primeru, če so nasprotno tehtane pozicije uvrščene v različne razrede zapadlosti, pri čemer je obseg znižanja odvisen od tega, če sta poziciji uvrščeni v isto skupino ali ne, in od posameznih skupin razredov zapadlosti, v katere sta uvrščeni. Obstajajo tri skupine razredov zapadlosti.

18. Institucija ustrezno razvrsti vse neto pozicije v razrede zapadlosti v stolpce 2 ali 3 tabele 2 iz odstavka 20. Pri instrumentih s fiksno obrestno mero je merilo preostali čas do zapadlosti, pri instrumentih s spremenljivo obrestno mero pa obdobje do naslednje določitve obrestne mere. Institucija tudi razlikuje med dolžniškimi finančnimi instrumenti z nominalno obrestno mero 3 % ali več in dolžniškimi finančnimi instrumenti z nominalno obrestno mero, manjšo od 3 %, in jih na tej podlagi tudi razvrsti v stolpec 2 ali stolpec 3 tabele 2. Institucija nato vsakega od njih pomnoži z ut