1998L0034 — SL — 01.01.2007 — 003.002

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA 98/34/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 22. junija 1998 ►M1 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe ◄ (UL L 204, 21.7.1998, p.37)

spremenjena z:





spremenjena z:

A1 L 236 33 23.9.2003









▼B

DIREKTIVA 98/34/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 22. junija 1998

►M1 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe ◄







EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 100a, 213 in 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), delujoč v skladu s postopkom, določenim v členu 189b Pogodbe ( 3 ), (1) ker je bila Direktiva Sveta 83/189/EGS z dne 28. marca 1983 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov ( 4 ) bistveno spremenjena; ker bi bilo treba navedeno direktivo zaradi jasnosti in smotrnosti pripraviti v obliki prečiščenega besedila; (2) ker notranji trg obsega področje brez notranjih meja, na katerem je zagotovljen prosti pretok blaga, oseb, storitev in kapitala; ker je zato prepoved količinskih omejitev pretoka blaga in ukrepov z enakim učinkom eno od temeljnih načel Skupnosti; (3) ker bi bilo treba spodbuditi neovirano delovanje notranjega trga, zagotoviti čim večjo preglednost nacionalnih pobud za uvedbo tehničnih standardov ali tehničnih predpisov; (4) ker se lahko ovire v trgovini, ki se pojavijo zaradi tehničnih predpisov v zvezi s proizvodi, dopustijo samo, kadar so potrebne za izpolnitev bistvenih zahtev in kadar je njihov cilj v javnem interesu ter so njegovo glavno zagotovilo; (5) ker je za Komisijo bistvenega pomena, da ima pred sprejetjem tehničnih določb na razpolago potrebne informacije; ker morajo zato države članice, od katerih se zahteva, da Komisiji olajšajo izpolnjevanje njenih nalog v skladu s členom 5 Pogodbe, Komisijo uradno obvestiti o svojih načrtih na področju tehničnih predpisov; (6) ker morajo biti vse države članice seznanjene s tehničnimi predpisi, ki jih načrtuje katera koli država članica; (7) ker je cilj notranjega trga oblikovati okolje, ki omogoča konkurenčnost podjetij; ker je povečano zbiranje informacij eden od načinov pomoči podjetjem, da bolje izkoristijo prednosti tega trga; ker je zato treba gospodarskim subjektom omogočiti, da ocenijo učinek nacionalnih tehničnih predpisov, ki jih predlagajo druge države članice, tako da se poskrbi za redno objavljanje naslovov uradno sporočenih osnutkov in določb, ki zadevajo zaupnost takih osnutkov; (8) ker je zaradi pravne varnosti primerno, da države članice javno objavijo, da je sprejeti nacionalni tehnični predpis v skladu s formalnostmi, določenimi v tej direktivi; (9) ker, kolikor zadeva tehnične predpise za izdelke, ukrepi, katerih namen je zagotoviti primerno delovanje ali stalen razvoj trga, vključujejo večjo preglednost nacionalnih namer ter širjenje meril in pogojev za ocenjevanje potencialnega učinka, ki ga imajo predlagani tehnični predpisi na trg; (10) ker je zato treba oceniti vse določbe v zvezi s proizvodom in upoštevati razvoj nacionalnih postopkov za urejanje proizvodov; (11) ker lahko predpisi, ki niso tehnične specifikacije in so v zvezi z življenjskim ciklom proizvoda, potem ko je ta dan v promet, vplivajo na prosti pretok tega proizvoda ali ustvarijo ovire za pravilno delovanje notranjega trga; (12) ker je treba razjasniti pojem dejanskih tehničnih predpisov; ker zlasti določbe, pri katerih se državni organi sklicujejo na tehnične specifikacije ali druge zahteve ali s katerimi spodbujajo njihovo upoštevanje, in določbe, ki se nanašajo na proizvode, pri katerih zaradi javnega interesa sodelujejo državni organi, dajejo takim zahtevam ali specifikacijam bolj zavezujočo naravo, kakor bi jo imele same po sebi; (13) ker je treba Komisiji in državam članicam dati na voljo dovolj časa, da predlagajo spremembe za načrtovani ukrep, da bi odstranile ali zmanjšale kakršne koli ovire, ki bi jih ta ukrep lahko pomenil za prosti pretok blaga; (14) ker mora zadevna država članica upoštevati te spremembe pri oblikovanju končnega besedila predvidenega ukrepa; (15) ker notranji trg sam po sebi pomeni, da Komisija, zlasti kadar države članice ne morejo uresničevati načela medsebojnega priznavanja, sprejme zavezujoče pravne akte Skupnosti ali predlaga njihovo uzakonitev; ker je določeno posebno obdobje začasnega mirovanja zaradi preprečevanja škodljivega vpliva uvajanja nacionalnih ukrepov Sveta ali Komisije na sprejetje zavezujočih pravnih aktov Skupnosti na istem področju; (16) ker mora zadevna država članica v skladu s splošnimi določbami, določenimi v členu 5 Pogodbe, izvajanje načrtovanega ukrepa odložiti za toliko časa, da se lahko opravi skupni pregled predlaganih sprememb ali pripravi predlog zavezujočega pravnega akta Sveta ali sprejme zavezujoči pravni akt Komisije; ker se je izkazalo, da so roki, določeni v dogovoru zastopnikov vlad držav članic na srečanju v okviru Sveta 28. maja 1969, ki določa obdobje mirovanja in priglasitev Komisiji ( 5 ), kakor je spremenjen z dogovorom z dne 5. marca 1973 ( 6 ), neustrezni v zadevnih primerih in bi jih bilo treba ustrezno podaljšati; (17) ker postopek v zvezi z dogovorom o obdobju mirovanja in priglasitve Komisiji, ki ga vsebuje zgoraj navedeni dogovor z dne 28. maja 1969, še vedno velja za proizvode, ki niso zajeti v tej direktivi; (18) ker zato, da bi se Svetu olajšalo sprejetje ukrepov Skupnosti, države članice ne bi smele sprejeti tehničnih predpisov, potem ko Svet sprejme skupno stališče o predlogu Komisije v zvezi s tem področjem; (19) ker imajo lahko nacionalni tehnični standardi v praksi enak učinek na prosti pretok blaga kakor tehnični predpisi; (20) ker se zato zdi potrebno obvestiti Komisijo o osnutkih standardov po podobnih pogojih, ki veljajo za tehnične predpise; ker lahko Komisija v skladu s členom 213 Pogodbe v okviru omejitev in po pogojih, ki jih določi Svet v skladu z določbami Pogodbe, zbere kakršne koli informacije in opravi kakršne koli preglede, potrebne za opravljanje nalog, ki so ji zaupane; (21) ker je tudi potrebno, da so države članice in organi za standardizacijo obveščeni o standardih, ki jih načrtujejo organi za standardizacijo v drugih državah članicah; (22) ker je sistematično uradno obvestilo potrebno samo pri novih predmetih standardizacije in če obravnavanje teh predmetov na nacionalni ravni lahko povzroči razlike v nacionalnih standardih, ki bi zato lahko motile delovanje trga; ker je vsako nadaljnje uradno obveščanje ali sporočanje o poteku dejavnosti države odvisno od zanimanja, ki ga za take dejavnosti pokažejo tisti, ki so že obveščeni o tem novem predmetu; (23) ker mora biti Komisiji omogočeno, da lahko zahteva obveščanje o celotnih ali le delu nacionalnih standardizacijskih programov, da bi lahko pregledala razvoj standardizacijske dejavnosti zlasti v gospodarskih dejavnostih; (24) ker morajo zadevne strani organizirati evropski standardizacijski sistem na podlagi skladnosti, preglednosti, odprtosti, soglasnosti, neodvisnosti posebnih interesov, učinkovitosti in odločanja, ki temelji na nacionalnem zastopstvu; (25) ker mora delovanje standardizacije v Skupnosti temeljiti na temeljnih pravicah nacionalnih standardizacijskih organov, kakor so možnost dostopa do osnutkov standardov, obveščenost o ukrepih, sprejetih kot odgovor na predložene pripombe, seznanjenost z aktivnostmi nacionalne standardizacije ali zahtevanje priprave evropskih standardov, ki bi nadomestili nacionalne standarde; ker je naloga držav članic sprejeti ustrezne ukrepe, ki so v njihovi pristojnosti, da bi zagotovile, da njihovi organi za standardizacijo upoštevajo te pravice; (26) ker je treba določbe v zvezi z dogovori o mirovanju, ki veljajo za nacionalne organe za standardizacijo med pripravo evropskega standarda, uskladiti z ustreznimi določbami, ki jih sprejmejo organi za standardizacijo v okviru evropskih standardizacijskih organov; (27) ker je treba ustanoviti stalni odbor, katerega člane imenujejo države članice in katerega naloga je pomagati Komisiji, da pregleda osnutke nacionalnih standardov, in sodelovati z njo pri zmanjševanju kakršnih koli škodljivih učinkov, ki bi jih ti standardi lahko imeli na prosti pretok blaga; (28) ker bi se bilo treba posvetovati s stalnim odborom o osnutkih zahtev za standardizacijo, navedenih v tej direktivi; (29) ker ta direktiva ne sme vplivati na obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos direktiv, navedenih v delu B Priloge III, SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

V tej direktivi naslednji izrazi pomenijo:

1. „proizvod“ je kateri koli industrijsko izdelan proizvod in kateri koli kmetijski proizvod, vključno z ribjimi proizvodi;

▼M1

2. „storitev“ katera koli storitev informacijske družbe ali katera koli storitev, ki se običajno opravi odplačno, na daljavo, elektronsko in na zahtevo prejemnika storitev. Za namene te opredelitve pojmov: — „na daljavo“ pomeni, da se storitev opravi, ne da bi bile stranke sočasno navzoče, — „elektronsko“ pomeni, da se storitev pošlje na začetnem kraju in sprejme na cilju z elektronsko opremo za predelavo (skupaj z digitalnim zgoščevanjem) in shranjevanje podatkov ter se v celoti prenaša, pošilja in sprejema po žici, radijsko, z optičnimi ali drugimi elektromagnetnimi sredstvi, — „na zahtevo prejemnika storitev“ pomeni, da se storitev opravlja s prenosom podatkov na posamezno zahtevo. Okvirni seznam storitev, ki ne sodijo v to opredelitev, je prikazan v Prilogi V. Ta direktiva se ne uporablja za: — storitve radijskega oddajanja, — storitve televizijskega oddajanja, ki so zajete v točki (a) člena 1 Direktive 89/552/EGS ( 7 );

▼B

►M1 3. ◄ „tehnična specifikacija“ je v dokumentu vsebovana specifikacija, ki določa zahtevane lastnosti proizvoda, kakor so stopnja kakovosti, zmogljivost, varnost ali mere, vključno z zahtevami v zvezi s proizvodom glede imena, pod katerim se prodaja, izrazoslovjem, simboli, preskušanjem in preskusnimi postopki, embalažo, označevanjem ali etiketiranjem in postopki za ugotavljanje skladnosti. Izraz „tehnična specifikacija“ vključuje tudi proizvodne metode in postopke, ki se uporabljajo pri kmetijskih proizvodih, kakor je navedeno v členu 38(1) Pogodbe, proizvode za prehrano ljudi in živali ter zdravila, kakor je določeno v členu 1 Direktive 65/65/EGS ( 8 ), pa tudi proizvodne metode in postopke v zvezi z drugimi proizvodi, kadar ti vplivajo na njihove značilnosti;

►M1 4. ◄ „druge zahteve“ je zahteva za proizvode, ki ni tehnična specifikacija in ki se nanaša na proizvod zaradi varovanja zlasti potrošnikov ali okolja ter vpliva na njegov življenjski cikel, potem ko je bil dan v promet, kakor so pogoji uporabe, predelave, vnovične uporabe ali odlaganja, kadar lahko taki pogoji znatno vplivajo na sestavo ali značilnost proizvoda ali na njegovo trženje;

▼M1

5. „predpis o storitvah“ je splošna zahteva v zvezi z začetkom in nadaljevanjem storitvenih dejavnosti v skladu s točko 2, zlasti določbe, ki se nanašajo na dobavitelja storitev, storitve in prejemnika storitve, razen vseh predpisov, ki niso posebej namenjeni storitvam, opredeljenim v zgoraj navedeni točki. Ta direktiva se ne uporablja za predpise v zvezi z zadevami, ki jih ureja zakonodaja Skupnosti na področju telekomunikacijskih storitev, kot jih opredeljuje Direktiva 90/387/EGS ( 9 ) Ta direktiva se ne uporablja za predpise v zvezi z zadevami, ki jih ureja zakonodaja Skupnosti na področju finančnih storitev, ki jih neizčrpno navaja Priloga VI k tej direktivi. Ta direktiva, razen člena 8(3), se ne uporablja za predpise, ki jih določajo regulirani trgi ali ki so določeni za te trge v skladu z Direktivo 93/22/EGS ali ki jih določajo drugi trgi ali organi ali so določeni za druge trge ali organe, ki opravljajo funkcijo poravnave ali plačila za te trge. Za namene te opredelitve pojmov: — se predpis obravnava, kot posebej namenjen storitvam informacijske družbe, kadar je, ob upoštevanju razlogov za njegovo sprejetje in besedila, poseben namen in cilj vseh ali nekaterih posameznih določb predpisa urediti take storitve jasno in z določenim ciljem, — se predpis ne obravnava, kot da je posebej namenjen storitvam informacijske družbe, če vpliva na take storitve le posredno ali postransko;

▼B

►M1 6. ◄ „standard“ je tehnična specifikacija za večkratno ali trajno uporabo, ki jo je odobril priznan standardizacijski organ, katere izpolnjevanje ni obvezno in sodi v eno od naslednjih kategorij: — mednarodni standard: standard, ki ga sprejme mednarodna standardizacijska organizacija in je na voljo javnosti, — evropski standard: standard, ki ga sprejme evropski standardizacijski organ in je na voljo javnosti, — nacionalni standard: standard, ki ga sprejme nacionalni standardizacijski organ in je na voljo javnosti;

►M1 7. ◄ „standardizacijski program“ je delovni program priznanega standardizacijskega organa, v katerem so navedeni predmeti standardizacije, ki trenutno poteka;

►M1 8. ◄ „osnutek standarda“ je dokument, ki vsebuje besedilo tehničnih specifikacij o nekem predmetu in se preučuje za sprejetje v skladu z državnim standardnim postopkom tak, kakršen je nastal po pripravah in bil razposlan v javnost, da le-ta da svoje pripombe ali ga pregleda;

►M1 9. ◄ „evropski standardizacijski organ“ je organ, naveden v Prilogi I;

►M1 10. ◄ „nacionalni standardizacijski organ“ je organ, naveden v Prilogi II;

▼M1

11. „tehnični predpis“ tehnične specifikacije in druge zahteve ali predpisi o storitvah, skupaj z ustreznimi upravnimi določbami, katerih upoštevanje je formalno in dejansko obvezno pri trženju, zagotavljanju storitve, ustanovitvi dobavitelja storitve ali uporabi v državi članici ali njenem večjem delu, pa tudi zakoni in drugi predpisi držav članic, razen tistih, ki so določeni v členu 10 in prepovedujejo proizvodnjo, uvoz, trženje ali uporabo izdelka ali ki prepovedujejo opravljanje ali uporabo storitve ali ustanovitev dobavitelja storitve. Dejanski tehnični predpisi so zlasti: — zakoni in drugi predpisi države članice, ki urejajo tehnične specifikacije ali druge zahteve ali predpise o storitvah ali poklicne kodekse ali pravila obnašanja, ki pa se nanašajo na tehnične specifikacije ali druge zahteve ali na predpise o storitvah, skladnost s katerimi ustvarja domnevo o skladnosti z obveznostmi, ki jih nalagajo zgoraj navedeni zakoni in drugi predpisi, — prostovoljni dogovori, pri katerih je pogodbena stranka država in ki v javnem interesu določajo skladnost s tehničnimi specifikacijami ali drugimi zahtevami ali predpisi o storitvah, razen predpisov v zvezi z javnimi naročili, — tehnične specifikacije ali druge predpise o storitvah, povezane z davčnimi ali finančnimi ukrepi, ki s spodbujanjem izpolnjevanja takih tehničnih specifikacij ali drugih predpisov o storitvah vplivajo na porabo izdelkov ali storitev; tehnične specifikacije ali drugi predpisi, povezani z nacionalnimi sistemi socialnega zavarovanja, so izključeni. Sem sodijo tehnični predpisi, ki jih določijo organi, ki jih imenujejo države članice in za katere mora Komisija sestaviti seznam do 5. avgusta 1999 *, v okviru Odbora iz člena 5. Enak postopek se uporabi za spremembo tega seznama;

12. „osnutek tehničnega predpisa“ je besedilo tehnične specifikacije ali druge zahteve ali predpisa o storitvah, vključno z upravnimi določbami, ki je sestavljen, z namenom sprejetja v obliki tehničnega predpisa, pri čemer je besedilo v pripravljalni fazi, ko se še vedno lahko bistveno spremeni.

▼B

Ta direktiva ne velja za ukrepe, za katere države članice menijo, da so potrebni v okviru Pogodbe za varovanje oseb, zlasti delavcev, pri uporabi izdelkov, če taki ukrepi ne vplivajo na izdelke.

Člen 2

1. Komisijo in standardizacijske organe, navedene v prilogah I in II, je treba obvestiti o novih predmetih, za katere so se odločili nacionalni organi, navedeni v Prilogi II, ob njihovi vključitvi v svoje standardizacijske programe za pripravo ali spremembo standarda, razen če gre za istoveten ali enakovreden prenos mednarodnega ali evropskega standarda.

2. Informacija, navedena v odstavku 1, zlasti navede, ali bo zadevni standard:

— prenos mednarodnega standarda, ki ni enakovreden,

— nov nacionalni standard,

— spremenil nacionalni standard.

Po posvetu z odborom iz člena 5 lahko Komisija sestavi pravila za celotno predstavitev teh informacij ter načrt in merila, ki urejajo predstavitev teh informacij, da bi olajšala svoje vrednotenje.

3. Komisija lahko zahteva prenos dela ali vseh programov standardov.

Te informacije da na razpolago državam članicam v obliki, ki omogoča vrednotenje in primerjavo različnih programov.

4. Kadar je primerno, Komisija spremeni Prilogo II na podlagi obvestil držav članic.

5. Svet na podlagi predloga Komisije odloča o kakršni koli spremembi Priloge I.

Člen 3

Standardizacijskim organom, navedenim v prilogah I in II, in Komisiji se na željo pošljejo vsi osnutki standardov; zadevni organ jih bo sproti obveščal o ukrepih, sprejetih v zvezi z vsemi njihovimi pripombami o osnutkih.

Člen 4

1. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da njihovi standardizacijski organi:

— sporočijo informacije v skladu s členoma 2 in 3,

— objavijo osnutke standardov tako, da lahko pošljejo svoje pripombe tudi stranke s sedežem v drugih državah članicah,

— podelijo drugim organom, navedenim v Prilogi II, pravico, da se pasivno ali aktivno (tako da pošljejo opazovalca) vključijo v načrtovane dejavnosti,

— ne nasprotujejo, da se o predmetu standardizacije v njihovem delovnem načrtu razpravlja na evropski ravni v skladu s pravili, ki jih določijo evropski standardizacijski organi, in ne sprejmejo nobenih ukrepov, ki bi lahko vplivali na odločitev v zvezi s tem.

2. Države članice se vzdržijo kakršnega koli priznavanja, odobritve ali sklicevanja na nacionalni standard, ki je sprejet v nasprotju s členoma 2 in 3 in odstavkom 1 tega člena.

Člen 5

Ustanovi se stalni odbor, ki ga sestavljajo predstavniki, ki jih imenujejo države članice. Stalni odbor lahko zaprosi za pomoč strokovnjake ali svetovalce. Predseduje mu predstavnik Komisije.

Odbor pripravi svoj poslovnik.

Člen 6

1. Odbor se mora sestati s predstavniki standardizacijskih organov, ki so navedeni v prilogah I in II, najmanj dvakrat na leto.

▼M1

Odbor se sestane v posebni sestavi, da bi pregledal vprašanja v zvezi s storitvami informacijske družbe.

▼B

2. Komisija predloži odboru poročilo o izvajanju in uporabi postopkov, določenih v tej direktivi, ter predstavi predloge za odpravo obstoječih ali pričakovanih ovir v trgovini.

3. Odbor izrazi svoje mnenje o sporočilih in predlogih, navedenih v odstavku 2, in lahko v zvezi s tem predlaga zlasti, da Komisija:

— od evropskih standardizacijskih organov zahteva, da v danem roku pripravijo evropski standard,

— v izognitev nastanka ovir v trgovini po potrebi zagotovi, da se o ustreznih ukrepih najprej odločijo zadevne države članice,

— sprejme vse potrebne ukrepe,

— določi področja, na katerih se uskladitev zdi potrebna, in se po potrebi loti ustrezne uskladitve na danem področju.

4. Odbor se mora posvetovati s Komisijo:

(a) pred kakršno koli spremembo seznamov v prilogah I in II (člen 2(1));

(b) pri sestavljanju pravil za celotno predstavitev informacij ter načrtov in meril za predstavitev programov standardov (člen 2(2));

(c) pri odločanju o dejanskem sistemu, po katerem se opravlja izmenjava informacij, določena v tej direktivi, kakor tudi pri njegovih morebitnih spremembah;

(d) pri pregledovanju delovanja sistema, določenega v tej direktivi;

(e) ob zahtevah standardizacijskim organom, navedenim v prvi alinei odstavka 3.

5. Komisija se lahko posvetuje z odborom o vsakem predhodnem osnutku tehničnega predpisa, ki ga prejme Komisija.

6. Kakršno koli vprašanje v zvezi z izvajanjem te direktive se lahko predloži odboru na željo njegovega predsednika ali države članice.

7. Postopki odbora in podatki, ki se mu predložijo, so zaupni.

Vendar pa se lahko odbor in državni organi, da bi dobili strokovno mnenje, posvetujejo s fizičnimi ali pravnimi osebami, vključno z osebami v zasebnem sektorju, če so sprejeti potrebni varnostni ukrepi.

▼M1

8. Glede predpisov o storitvah se lahko Komisija in odbor posvetujeta s fizičnimi ali pravnimi osebami iz gospodarskih ali akademskih krogov, in kadar je mogoče, predstavniškimi organi, ki lahko dajo strokovno mnenje o družbenih in socialnih ciljih in posledicah kakršnega koli osnutka predpisa o storitvah, ter upoštevata njihovo mnenje, kadarkoli se to od njiju zahteva.

▼B

Člen 7

1. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da med pripravo evropskega standarda, navedenega v prvi alinei člena 6(3), ali po njegovi odobritvi njihovi standardizacijski organi ne sprejmejo nobenega ukrepa, ki bi lahko vplival na načrtovano uskladitev, in zlasti, da na zadevnem področju ne objavijo novega ali revidiranega nacionalnega standarda, ki ni popolnoma usklajen s sedanjim evropskim standardom.

2. Odstavek 1 ne velja za dejavnost standardizacijskih organov, ki je začeta na zahtevo državnih organov, da se sestavijo tehnične specifikacije ali standard za določene proizvode zaradi tehničnega predpisa za take proizvode.

Države članice sporočijo Komisiji vse take zahteve, ki so navedene v prejšnjem pododstavku, kot osnutke tehničnih predpisov v skladu s členom 8(1) in navedejo razloge za njihovo uzakonitev.

Člen 8

1. Države članice v skladu s členom 10 takoj sporočijo Komisiji vsak osnutek tehničnega predpisa, razen kadar gre le za prenos celotnega besedila mednarodnega ali evropskega standarda, ko zadostujejo podatki v zvezi z ustreznim standardom. Komisiji navedejo tudi razloge, na podlagi katerih je uzakonitev takega tehničnega predpisa potrebna, če ti niso že jasno razvidni v osnutku.

Kadar je primerno in če še ni poslano s predhodnim sporočilom, države članice hkrati sporočijo besedilo temeljnih zakonskih in drugih predpisov, ki jih predvsem in neposredno zadeva, če je poznavanje takega besedila potrebno, da bi se ugotovile posledice osnutka tehničnega predpisa.

Države članice ponovno sporočijo osnutek po zgoraj navedenih pogojih, če ga spremenijo tako, da znatno spremenijo njegovo področje uporabe, skrajšajo prvotno predvidene roke za izvajanje, dodajajo specifikacije ali zahteve ali poostrijo sedanje specifikacije in zahteve.

Kadar je namen osnutka zlasti omejiti trženje ali uporabo kemijske snovi, pripravka ali proizvoda zaradi zdravja ljudi ali varstva potrošnikov ali okolja, države članice pošljejo tudi povzetek vseh ustreznih podatkov o tej snovi, pripravku ali izdelku in o znanih in razpoložljivih nadomestkih ali sklicevanja nanje, kadar so taki podatki na voljo, ter sporočijo pričakovani učinek ukrepa na zdravje ljudi in varstvo potrošnikov in okolja skupaj z analizo nevarnosti, primerno opravljeno v skladu s splošnimi načeli ocenjevanja nevarnosti kemičnih snovi, kakor je navedeno v členu 10(4) Uredbe (EGS) št. 793/93 ( 10 ) za obstoječe snovi ali v členu 3(2) Direktive 67/548/EGS ( 11 ) za novo snov.

Komisija nemudoma uradno obvesti druge države članice o osnutku in vseh dokumentih, ki jih je prejela; da bi pridobila mnenje, lahko ta osnutek predloži tudi odboru iz člena 5 in, kadar je primerno, odboru, pristojnemu za to področje.

▼M1

V zvezi s tehničnimi specifikacijami ali drugimi zahtevami ali predpisi o storitvah, navedenimi v tretji alinei drugega pododstavka točke 11 člena 1, lahko pripombe ali podrobna mnenja Komisije ali držav članic zadevajo le vidike, ki bi lahko ovirali trgovino ali pri predpisih o storitvah prost pretok storitev ali pravico do ustanavljanja in delovanja dobaviteljev storitev, ne pa proračunskih ali finančnih vidikov ukrepa.

▼B

2. Komisija in države članice lahko pošljejo pripombe državi članici, ki je poslala osnutek tehničnega predpisa. Slednja te pripombe čim bolj upošteva pri poznejši pripravi tehničnega predpisa.

3. Države članice brez odloga sporočijo Komisiji dokončno besedilo tehničnega predpisa.

4. Informacije, ki se predložijo v skladu s tem členom, niso zaupne, razen če tako željo izrazi priglasitvena država članica. Za vsako tako željo je treba navesti razloge.

V takih primerih lahko odbor iz člena 5 in državni organi zaprosijo za strokovni nasvet fizičnih ali pravnih oseb v zasebnem sektorju, če so sprejeti potrebni varnostni ukrepi.

5. Kadar osnutki tehničnih predpisov sestavljajo del ukrepov, ki jih je treba sporočiti Komisiji v fazi osnutka, na podlagi drugega obvezujočega akta Skupnosti, lahko države članice to storijo v skladu z odstavkom 1 tega drugega pravnega akta, če formalno navedejo, da je navedeno sporočilo tudi sporočilo za namene te direktive.

Če se v skladu s to direktivo Komisija ne odzove na osnutek tehničnega predpisa, to ne posega v nobeno odločbo, ki bi lahko bila sprejeta v skladu z drugimi pravnimi akti Skupnosti.

Člen 9

1. Države članice preložijo sprejetje osnutka tehničnega predpisa za tri mesece od dneva, ko Komisija prejme sporočilo, navedeno v členu 8(1).

▼M1

2. Države članice odložijo:

— sprejetje osnutka tehničnega predpisa v obliki prostovoljnega dogovora v smislu druge alinee drugega pododstavka točke 11 člena 1, za štiri mesece,

— sprejetje kakršnega koli drugega osnutka tehničnega predpisa (razen osnutkov predpisov o storitvah), brez poseganja v odstavke 3, 4 in 5, za šest mesecev,

od dneva, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 8(1), če Komisija ali druga država članica v treh mesecih po zgoraj navedenem dnevu poda podrobno mnenje, da bi lahko predvideni ukrep ustvaril ovire za prost pretok blaga na notranjem trgu;

— brez poseganja v odstavka 4 in 5 za štiri mesece preložijo sprejetje kakršnega koli osnutka predpisa o storitvah od dneva, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 8(1), če Komisija ali druga država članica v treh mesecih od zgoraj navedenega dneva poda podrobno mnenje, da bi lahko predvideni ukrep ustvaril ovire v prostem pretoku storitev ali svobodi ustanavljanja in delovanja dobaviteljev storitev na notranjem trgu.

Kar zadeva osnutke predpisov o storitvah, podrobna mnenja Komisije ali držav članic ne smejo zadevati katerega koli ukrepa kulturne politike, zlasti na avdiovizualnem področju, ki ga države članice lahko sprejmejo v skladu z zakonodajo Skupnosti ob upoštevanju njihove jezikovne raznolikosti, posebnih državnih in regionalnih značilnosti ter kulturne dediščine.

Zadevna država članica sporoči Komisiji, kakšen ukrep predlaga v zvezi z zgoraj omenjenimi mnenji. Komisija pošlje pripombe o teh predlogih.

V zvezi s predpisi o storitvah zadevna država članica obrazloži, kadar je primerno, zakaj ni mogoče upoštevati podrobnih mnenj.

3. Razen osnutkov predpisov o storitvah države članice preložijo sprejetje osnutka tehničnega predpisa za 12 mesecev od dneva, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 8(1), če v treh mesecih po tem datumu Komisija izjavi, da namerava predlagati ali sprejeti direktivo, uredbo ali odločbo o tej zadevi v skladu s členom 189 Pogodbe.

▼B

4. Države članice odložijo sprejetje osnutka tehničnega predpisa za 12 mesecev od dneva, ko Komisija sprejme sporočilo, navedeno v členu 8(1), če v treh mesecih po zgoraj navedenem dnevu Komisija izjavi, da je ugotovila, da se osnutek tehničnega predpisa nanaša na področje, ki je obravnavano v predlogu za direktivo, uredbo ali odločbo, predstavljeno Svetu skladno s členom 189 Pogodbe.

5. Če Svet sprejme skupno stališče med obdobjem mirovanja, ki je navedeno v odstavkih 3 in 4, se to obdobje v skladu z odstavkom 6 podaljša na 18 mesecev.

6. Obveznosti, navedene v odstavkih 3, 4 in 5, prenehajo:

— kadar Komisija obvesti države članice, da ne namerava več predlagati ali sprejeti zavezujočega akta Skupnosti,

— kadar Komisija obvesti države članice o preklicu svojega osnutka ali predloga,

— kadar Komisija ali Svet sprejme zavezujoči akt Skupnosti.

▼M1

7. Odstavki od 1 do 5 se ne uporabljajo, kadar:

— mora država članica zaradi nujnih razlogov, ki jih povzročijo resne in nepredvidljive okoliščine v zvezi z zaščito javnega zdravja ali varnosti, zaščito živali ali ohranitvijo rastlin, zaradi predpisov o storitvah in tudi javne politike, zlasti zaščite mladoletnikov, pripraviti tehnične predpise v zelo kratkem času, da bi jih lahko takoj sprejela in uveljavila, pri čemer niso mogoči kakršni koli posveti;

— mora država članica zaradi nujnih razlogov, ki jih povzročijo resne okoliščine v zvezi z zaščito varnosti in neokrnjenosti finančnega sistema, zlasti zaščito deponentov, vlagateljev in zavarovanih oseb, takoj sprejeti in izvajati predpise o finančnih storitvah.

Država članica v sporočilu iz člena 8, navede razloge za nujnost sprejetih ukrepov. Komisija čim prej predstavi svoja stališča o sporočilu. Kadar se ta postopek neprimerno uporabi, Komisija sprejme ustrezne ukrepe. Komisija sproti obvešča Evropski parlament.

▼B

Člen 10

1. Člena 8 in 9 ne veljata za zakone in druge predpise držav članic ali prostovoljne dogovore, s katerimi države članice:

▼M1

— usklajujejo z zavezujočimi predpisi Skupnosti, kar ima za posledico sprejetje tehničnih specifikacij ali predpisov o storitvah,

— izpolnjujejo obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnih sporazumov, katerih posledica je sprejetje skupnih tehničnih specifikacij ali predpisov o storitvah v Skupnosti,

▼B

— se sklicujejo na zaščitne klavzule, določene v zavezujočih aktih Skupnosti,

— uveljavljajo člen 8(1) Direktive 92/59/EGS ( 12 ),

— se omejujejo na izvajanje sodbe Sodišča Evropskih skupnosti,

▼M1

— se omejijo na spreminjanje tehničnih predpisov v smislu točke 11 člena 1 v skladu z zahtevo Komisije, da bi odstranile ovire v trgovini ali pri predpisih o storitvah ovire v prostem pretoku storitev ali svobodi ustanavljanja dobaviteljev storitev.

▼B

2. Člen 9 ne velja za zakone in druge predpise držav članic, ki prepovedujejo proizvodnjo, če ne ovirajo prostega pretoka izdelkov.

▼M1

3. Odstavki od 3 do 6 člena 9 se ne uporabljajo za prostovoljne dogovore iz druge alinee drugega pododstavka točke 11 člena 1.

4. Člen 9 se ne uporablja za tehnične specifikacije ali druge zahteve ali predpise o storitvah iz v tretje alinee drugega pododstavka točke 11 člena 1.

▼B

Člen 11

Komisija vsaki dve leti poroča Evropskemu parlamentu, Svetu in Ekonomsko-socialnemu odboru o rezultatih uveljavitve te direktive. Seznam predmetov standardizacije, zaupanih evropskim standardizacijskim organizacijam v skladu s to direktivo, in statistični podatki o prejetih uradnih obvestilih se objavijo vsako leto v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 12

Države članice se v sprejetem tehničnem predpisu sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njeni uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

Člen 13

1. Direktive in odločbe, navedene v delu A Priloge III, se s tem razveljavijo ne glede na obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos navedenih direktiv iz dela B Priloge III.

2. Sklicevanja na razveljavljene direktive in odločbe se razlagajo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo, prikazano v Prilogi IV.

Člen 14

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 15

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA I

EVROPSKI STANDARDIZACIJSKI ORGANI

CEN

Evropski odbor za standardizacijo

Cenelec

Evropski odbor za standardizacijo v elektrotehniki

ETSI

Evropski inštitut za telekomunikacijske standarde

▼M2









PRILOGA II

NACIONALNI ORGANI ZA STANDARDIZACIJO

1. BELGIJA

IBN/BIN

Institut belge de normalisation

Belgisch Instituut voor Normalisatie

CEB/BEC

Comité électrotechnique belge

Belgisch Elektrotechnisch Comité

2. BOLGARIJA

БИС

Български институт за стандартизация

3. ČEŠKA

ČSNI

Český normalizační institut

4. DANSKA

DS

Dansk Standard

NTA

Telestyrelsen, National Telecom Agency

5. NEMČIJA

DIN

Deutsches Institut für Normung e.V.

DKE

Deutsche Elektrotechnische Kommission im DIN und VDE

6. ESTONIJA

EVS

Eesti Standardikeskus

Sideamet

7. GRČIJA

ΕΛΟΤ

Ελληνικός Οργανισμός Τυποποίησης

8. ŠPANIJA

AENOR

Asociación Española de Normalización y Certificación

9. FRANCIJA

AFNOR

Association française de normalisation

UTE

Union technique de l'électricité — Bureau de normalisation auprès de l'AFNOR

10. IRSKA

NSAI

National Standards Authority of Ireland

ETCI

Electrotechnical Council of Ireland

11. ITALIJA

UNI ( 13 )

Ente nazionale italiano di unificazione

CEI (13)

Comitato elettrotecnico italiano

12. CIPER

ΚΟΠΠ

Κυπριακός Οργανισμός Προώθησης Ποιότητας (The Cyprus Organisation for Quality Promotion)

13. LATVIJA

LVS

Latvijas Standarts

14. LITVA

LST

Lietuvos standartizacijos departamentas

15. LUKSEMBURG

ITM

Inspection du travail et des mines

SEE

Service de l'énergie de l'État

16. MADŽARSKA

MSZT

Magyar Szabványügyi Testület

17. MALTA

MSA

L-Awtorita' ta' Malta dwar l-Istandards (Malta Standards Authority)

18. NIZOZEMSKA

NNI

Nederlands Normalisatie Instituut

NEC

Nederlands Elektrotechnisch Comité

19. AVSTRIJA

ÖN

Österreichisches Normungsinstitut

ÖVE

Österreichischer Verband für Elektrotechnik

20. POLJSKA

PKN

Polski Komitet Normalizacyjny

21. PORTUGALSKA

IPQ

Instituto Português da Qualidade

22. ROMUNIJA

ASRO

Asociația de Standardizare din România

23. SLOVENIJA

SIST

Slovenski inštitut za standardizacijo

24. SLOVAŠKA

SÚTN

Slovenský ústav technickej normalizácie

25. FINSKA

SFS

Suomen Standardisoimisliitto SFS ry

Finlands Standardiseringsförbund SFS rf

THK/TFC

Telehallintokeskus

Teleförvaltningscentralen

SESKO

Suomen Sähköteknillinen Standardisoimisyhdistys SESKO ry

Finlands Elektrotekniska Standardiseringsförening SESKO rf

26. ŠVEDSKA

SIS

Standardiseringen i Sverige

SEK

Svenska elektriska kommissionen

ITS

Informationstekniska standardiseringen

27. ZDRUŽENO KRALJESTVO

BSI

British Standards Institution

BEC

British Electrotechnical Committee

▼B









PRILOGA III

DEL A

Razveljavljene direktive in odločbe

(navedene v členu 13)

Direktiva 83/189/EGS in njene naslednje spremembe

Direktiva Sveta 88/182/EGS

Odločba Komisije 90/230/EGS

Odločba Komisije 92/400/EGS

Direktiva 94/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta

Odločba Komisije 96/139/ES

DEL B

Seznam skrajnih rokov za prenos v nacionalno zakonodajo

(navedeno v členu 13)







Direktiva Rok za prenos 83/189/EGS (UL L 109, 26.4.1983, str. 8) 31. 3. 1984 88/182/EGS (UL L 81, 26.3.1988, str. 75) 1. 1. 1989 94/10/ES (UL L 100, 19.4.1994, str. 30) 1. 7. 1995









PRILOGA IV

KORELACIJSKA TABELA







Direktiva 83/189/EGS Ta direktiva člen 1 člen 1 člen 2 člen 2 člen 3 člen 3 člen 4 člen 4 člen 5 člen 5 člen 6 člen 6 člen 7 člen 7 člen 8 člen 8 člen 9 člen 9 člen 10 člen 10 člen 11 člen 11 člen 12 člen 12 — člen 13 — člen 14 — člen 15 Priloga I Priloga I Priloga II Priloga II — Priloga III — Priloga IV

▼M1









PRILOGA V

Okvirni seznam storitev, ki jih ne ureja drugi pododstavek točke 2 člena 1

1. Storitve, ki se ne opravljajo na daljavo'

Storitve, ki se opravljajo, ko sta fizično navzoča dobavitelj in prejemnik, četudi se pri tem uporabljajo elektronske naprave:

(a) zdravstveni pregledi ali zdravljenje v ambulantah z uporabo elektronske opreme, kadar je bolnik fizično navzoč;

(b) pregledi elektronskega kataloga v trgovini, kadar je stranka fizično navzoča;

(c) rezervacije letalskih vozovnic v potovalni agenciji po sistemu računalniškega omrežja, kadar je stranka fizično navzoča;

(d) elektronske igre, ki so na voljo v videoarkadah, kadar je stranka fizično navzoča.

2. Storitve, ki se ne opravljajo z elektronsko opremo

— Storitve z materialno vsebino, četudi potekajo po elektronskih napravah: — (a) avtomati za izdajanje denarja ali vozovnic (bankovci, železniške vozovnice); (b) dostop do cestnih omrežij, avtomobilskih parkirišč itd., katerih uporaba se zaračunava, četudi so na vhodu ali izhodu elektronske naprave, s katerimi se nadzoruje dostop in/ali zagotavlja pravilno plačevanje.

— Posredne storitve: distribucija CD ROM-ov ali programske opreme na disketah.

— Storitve, ki ne potekajo po elektronskih sistemih za obdelavo ali popis: — (a) storitve govorne telefonije; (b) storitve telefaksa ali teleksa; (c) storitve, ki se opravljajo po govorni telefoniji ali faksu; (d) zdravniški posvet po telefonu ali telefaksu; (e) pravni posvet po telefonu ali telefaksu; (f) neposredno trženje po telefonu ali telefaksu.

3. Storitve, ki se ne opravljajo na zahtevo prejemnika storitev

Storitve, ki se opravljajo s prenosom podatkov brez posamezne zahteve, ki jih sočasno prejme neomejeno število prejemnikov (prenos z enega na več krajev):

(a) storitve televizijskega oddajanja (vključno z delno televizijskimi storitvami na zahtevo), ki jih ureja točka (a) člena 1 Direktive 89/552/EGS;

(b) storitve radijskega oddajanja;

(c) teletekst (ki se oddaja po televiziji).









PRILOGA VI

Okvirni seznam finančnih storitev, ki jih ureja tretji pododstavek točke 5 člena 1

— Naložbene storitve

— Zavarovalniško in pozavarovalniško poslovanje

— Bančne storitve

— Poslovanje, povezano s pokojninskimi skladi

— Storitve, povezane s terminskimi posli in trgovanjem z opcijami

Take storitve vključujejo zlasti:

(a) naložbene storitve, navedene v prilogi k Direktivi 93/22/EGS ( 14 ); storitve kolektivnih investicijskih podjetij,

(b) storitve, zajete v dejavnostih, za katere velja medsebojno priznavanje, navedeno v prilogi k Direktivi 89/646/EGS ( 15 ),

(c) poslovanje, zajeto v zavarovalniških in pozavarovalniških dejavnostih, navedenih v: — členu 1 Direktive 73/239/EGS ( 16 ), — Prilogi k Direktivi 79/267/EGS ( 17 ), — Direktivi 64/225/EGS ( 18 ), — Direktivi 92/49/EGS ( 19 ) in 92/96/EGS ( 20 ).