02012A1013(01) — SL — 15.01.2020 — 004.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjen z:









▼B

MONETARNI SPORAZUM

med Evropsko unijo in Kneževino Monako

2012/C 310/01







EVROPSKA UNIJA, ki jo zastopata Francoska republika in Evropska komisija, in KNEŽEVINA MONAKO, ob upoštevanju naslednjega: (1) Dne 1. januarja 1999 je euro nadomestil valute posameznih držav članic, ki so sodelovale v tretji fazi ekonomske in monetarne unije, med njimi tudi Francije, v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998. (2) Francija in Kneževina Monako sta bili že pred nastankom eura povezani z dvostranskimi sporazumi na monetarnem in bančnem področju, zlasti s francosko-monaškim sporazumom o deviznem nadzoru: (Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes) z dne 14. aprila 1945 in sporazumom o dobrih sosedskih odnosih (Convention de voisinage) z dne 18. maja 1963. (3) Kneževini Monako je bilo dovoljeno uporabljati euro kot svojo uradno valuto od 1. januarja 1999 na podlagi Sklepa Sveta z dne 31. decembra 1998 ( 1 ). (4) Evropska unija, ki jo je zastopala Francoska republika v povezavi s Komisijo in Evropsko centralno banko, je dne 24. decembra 2001 sklenila monetarni sporazum s Kneževino Monako. Sporazum o dobrih sosedskih odnosih med Francosko republiko in Kneževino Monako je bil zato posodobljen. (5) Na podlagi sedanjega monetarnega sporazuma ima Kneževina Monako pravico še naprej uporabljati euro kot svojo uradno valuto ter eurobankovcem in eurokovancem podeliti status zakonitega plačilnega sredstva. Predpisi Evropske unije, navedeni v Prilogi tega sporazuma, se uporabljajo na ozemlju Kneževine Monako pod pogoji in z omejitvami, predvidenimi v tem sporazumu. (6) Kneževina Monako mora zagotavljati, da se lahko predpisi Skupnosti o bankovcih in kovancih, denominiranih v eurih, uporabljajo na njenem ozemlju; ti bankovci in kovanci morajo biti ustrezno zaščiteni pred ponarejanjem; pomembno je, da Kneževina Monako ukrene vse potrebno za preprečevanje ponarejanja in za sodelovanje s Komisijo, Evropsko centralno banko (ECB), Francijo in Evropskim policijskim uradom (Europol) na tem področju. (7) Ta monetarni sporazum ne daje nobenih pravic kreditnim institucijam oziroma morebitnim ostalim finančnim institucijam s sedežem na ozemlju Kneževine Monako glede svobode ustanavljanja in opravljanja storitev v Evropski uniji. Ne daje tudi nobenih pravic kreditnim institucijam oziroma morebitnim ostalim finančnim institucijam s sedežem na ozemlju Evropske unije glede svobode ustanavljanja in opravljanja storitev v Kneževini Monako. (8) Ta monetarni sporazum nikakor ne zavezuje ECB in nacionalnih centralnih bank, da vključijo finančne instrumente Kneževine Monako na sezname vrednostnih papirjev, s katerimi je možno izvajati ukrepe monetarne politike evropskega sistema centralnih bank. (9) Na ozemlju Kneževine Monako obstajajo nekatere družbe za upravljanje, ki se ukvarjajo z upravljanjem portfelja za račun tretjih ali prenosom nalogov, in za njihove storitve velja izključno monaška zakonodaja, brez poseganja v obveznosti iz člena 11(6) tega sporazuma. Te družbe ne bodo imele dostopa do plačilnih sistemov ter sistemov poravnave ter dostave vrednostnih papirjev. (10) V okviru neprekinjenih zgodovinskih povezav med Francijo in Kneževino Monako ter na podlagi načel iz monetarnega sporazuma z dne 24. decembra 2001 se Evropska unija in Kneževina Monako zavezujeta sodelovati v dobri veri za zagotovitev učinkovite uporabe sporazuma, ki se zdaj sklepa, v njegovi celoti. (11) Ustanovljen je skupni odbor iz zastopnikov Kneževine Monako, Francoske republike, Evropske komisije in ECB, da bi preverjal izvajanje tega sporazuma, določal v okviru pogojev iz člena 3 letno zgornjo mejo za izdajo kovancev, preverjal primernost minimalnega deleža kovancev, ki se izdajo v nominalni vrednosti, ter ocenjeval ukrepe, ki jih Kneževina Monako sprejme za izvajanje zadevne zakonodaje Evropske unije. (12) Sodišče Evropske unije bi moralo biti organ, zadolžen za poravnavo sporov, ki bi bili posledica neizvajanja obveznosti ali neupoštevanja katere od določb iz tega sporazuma in za katere bi bilo ugotovljeno, da se pogodbenici prej o njih sami nista mogli sporazumeti, ob upoštevanju naslednjega: STA SE DOGOVORILI O NASLEDNJEM:







Člen 1

Kneževina Monako ima pravico uporabljati euro kot svojo uradno valuto v skladu s spremenjenima uredbama (ES) št. 1103/97 in (ES) št. 974/98. Kneževina Monako eurobankovcem in eurokovancem podeli status zakonitega plačilnega sredstva.

Člen 2

Kneževina Monako ne izdaja niti bankovcev niti kovancev, razen če so bili pogoji za izdajo prej opredeljeni sporazumno z Evropsko unijo. Pogoji za izdajo eurokovancev od 1. januarja 2011 naprej so določeni v naslednjih členih.

Člen 3

1. Letna zgornja meja, izražena v vrednosti, za izdajo eurokovancev s strani Kneževine Monako je sestavljena iz:

fiksnega dela, katerega začetni znesek za leto 2011 znaša 2 340 000 EUR;

spremenljivega dela, katerega vrednost ustreza povprečni izdaji kovancev na prebivalca Francoske republike v letu n-1, pomnoženi s številom prebivalcev Kneževine Monako.

Skupni odbor lahko letno revidira fiksni del z namenom upoštevati inflacijo – na podlagi indeksa cen življenjskih potrebščin v Franciji v letu n-1 – in morebitnih pomembnih dogajanj, ki vplivajo na trg zbirateljskih eurokovancev.

2. Kneževina Monako lahko izda tudi en poseben priložnostni kovanec in/ali zbirateljske kovance ob dogodkih, pomembnih za kneževino. Če bi zaradi te posebne izdaje skupna izdaja presegla zgornjo mejo iz odstavka 1, se vrednost te izdaje upošteva v smislu izkoriščanja možnosti pod še nedoseženo zgornjo mejo za prejšnje leto in/ali se za zadevno vrednost zmanjša zgornja meja za naslednje leto.

Člen 4

1. Glede nominalne vrednosti, statusa zakonitega plačilnega sredstva, tehničnih značilnosti, umetniških značilnosti skupne strani in skupnih umetniških značilnosti nacionalne strani so eurokovanci, ki jih izda Kneževina Monako, enaki tistim, ki jih izdajo države članice Evropske unije, ki so uvedle euro.

2. Kneževina Monako o osnutkih nacionalne strani svojih eurokovancev vnaprej uradno obvesti Komisijo, ki preveri njihovo skladnost s predpisi Evropske unije.

Člen 5

V skladu s členom 18 Sporazuma o dobrih sosedskih odnosih med Francijo in Kneževino Monako z dne 18. maja 1963 da Francija Kneževini Monako na razpolago pariško kovnico kovancev (Hôtel de la Monnaie) za kovanje njenih kovancev.

Člen 6

1. Za namene odobritve s strani Evropske centralne banke glede celotnega volumna izdaje eurokovancev Francije se volumen eurokovancev, ki jih izda Kneževina Monako, doda volumnu eurokovancev, ki jih izda Francija, v skladu s členom 128(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

2. Vsako leto najpozneje 1. septembra Kneževina Monako obvesti Francosko republiko o volumnu in nominalni vrednosti eurokovancev, ki jih namerava izdati v naslednjem letu. Komisijo obvesti tudi o pogojih, pod katerimi namerava izdati te kovance.

3. Kneževina Monako sporoči informacije, navedene v odstavku 2, za leto 2011 ob podpisu tega sporazuma.

4. Ne glede na izdajo zbirateljskih kovancev da Kneževina Monako najmanj 80 % eurokovancev, ki jih izda vsako leto, v nominalni vrednosti v obtok. Skupni odbor vsakih pet let preveri primernost minimalnega deleža kovancev, ki se dajo v obtok v nominalni vrednosti, in lahko odloči, da se ta spremeni.

Člen 7

1. Kneževina Monako lahko izda zbirateljske eurokovance. Ti so upoštevani v zgornji meji, navedeni v členu 3. Izdaja zbirateljskih eurokovancev s strani Kneževine Monako mora upoštevati smernice Evropske unije glede zbirateljskih kovancev, ki zlasti določajo, da morajo tehnične in umetniške značilnosti ter denominacije zbirateljskih kovancev omogočati njihovo razlikovanje od kovancev, namenjenih obtoku.

2. Zbirateljski kovanci, ki jih izdaja Kneževina Monako, niso zakonito plačilno sredstvo v Evropski uniji.

Člen 8

Kneževina Monako ukrene vse potrebno za preprečevanje ponarejanja in za sodelovanje s Komisijo, Evropsko centralno banko (ECB), Francijo in Evropskim policijskim uradom (Europol) na tem področju.

Člen 9

Kneževina Monako se zavezuje:

(a) da bo uporabljala pravne akte in predpise Evropske unije, naštete v Prilogi A, ki spadajo v področje uporabe člena 11(2) in ki jih neposredno uporablja Francija, oziroma določbe, ki jih je Francija sprejela za prenos teh pravnih aktov in teh predpisov v skladu z modalitetami iz členov 11(2) in 11(3);

(b) da bo sprejela ukrepe, enakovredne pravnim aktom in predpisom Evropske unije, naštetim v Prilogi B, ki jih neposredno uporabljajo države članice, oziroma tiste, ki jih slednje prenesejo, v skladu z modalitetami iz členov 11(4), 11(5), in 11(6), na naslednjih področjih: — bančno in finančno pravo ter preprečevanje pranja denarja na področjih iz člena 11 in v skladu z modalitetami, predvidenimi v slednjem, — preprečevanja goljufij ter ponarejanja gotovine in negotovinskih plačilnih sredstev, medalj in žetonov;

(c) da bo na svojem ozemlju neposredno uporabljala pravne akte in predpise Evropske unije, povezane z eurobankovci in eurokovanci, ter ukrepe, potrebne za uporabo eura kot enotne valute, sprejete na podlagi člena 133 Pogodbe o delovanju Evropske unije, razen če ta sporazum izrecno določa drugače. Komisija prek skupnega odbora redno obvešča monaške organe o seznamu zadevnih aktov in predpisov.

Člen 10

1. Kreditne institucije in, če je ustrezno, tudi druge finančne institucije z dovoljenjem za izvajanje svoje dejavnosti na ozemlju Kneževine Monako lahko pod pogoji iz člena 11 sodelujejo v sistemih medbančnih poravnav ter plačil in poravnav vrednostnih papirjev Evropske unije v skladu z istimi modalitetami kot kreditne institucije in, če je ustrezno, druge finančne institucije s sedežem na ozemlju Francije, če izpolnjujejo pogoje, določene za dostop do teh sistemov.

2. Za kreditne institucije in, če je ustrezno, tudi druge finančne institucije s sedežem na ozemlju Kneževine Monako uporablja Banque de France pod pogoji iz člena 11 enake modalitete izvajanja določb, ki jih je določila ECB glede instrumentov in postopkov monetarne politike, kot kreditne institucije in, če je ustrezno, druge finančne institucije s sedežem na ozemlju Francije.

Člen 11

1. Pravni akti, ki jih sprejme Svet pri izvajanju člena 129(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členom 5(4) ali 19(1) ali 34(3) Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: statut), ali ki jih sprejme ECB pri izvajanju prej navedenih pravnih aktov, ki jih je sprejel Svet, ali členov 5, 16, 18, 19, 20, 22 ali 34(3) statuta, ali ki jih sprejme Banque de France pri izvajanju pravnih aktov, ki jih je sprejela ECB, se uporabljajo na ozemlju Kneževine Monako. To velja tudi za morebitne spremembe teh aktov.

2. Kneževina Monako uporablja določbe, ki jih je sprejela Francija za namen prenosa aktov Unije, povezanih z dejavnostjo kreditnih institucij in nadzorom slednjih ter s preprečevanjem sistemskih tveganj v plačilnih sistemih in sistemih poravnave in dostave vrednostnih papirjev iz Priloge A. V ta namen Kneževina Monako uporablja na prvem mestu določbe francoskega monetarnega in finančnega zakonika (Code monétaire et financier), povezane z dejavnostjo kreditnih institucij in nadzorom slednjih, ter ustrezne predpise, sprejete za izvajanje navedenih določb v skladu s francosko-monaškim sporazumom o deviznem nadzoru (Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes) z dne 14. aprila 1945 in v skladu s pojasnjevalnimi pismi, izmenjanimi po sklenitvi navedenega sporazuma med vlado Francoske republike in vlado njegove presvetle visokosti monaškega kneza 18. maja 1963, 10. maja 2001, 8. novembra 2005 in 20. oktobra 2010 o bančnih predpisih, na drugem mestu pa tudi določbe francoskega monetarnega in finančnega zakonika o preprečevanju sistemskih tveganj v plačilnih sistemih in sistemih poravnave in dostave vrednostih papirjev.

3. Komisija bo seznam iz Priloge A spremenila ob vsaki spremembi zadevnih besedil in vsakič, ko bo Evropska unija sprejela novo besedilo, ob upoštevanju datuma začetka veljavnosti in prenosa besedil. Pravne akte in predpise iz Priloge A uporablja Kneževina Monako od njihove vključitve v francosko pravo v skladu z določbami, navedenimi v odstavku 2. Ob vsaki spremembi se posodobljen seznam objavi v Uradnem listu Evropske unije (ULEU).

4. Kneževina Monako sprejme ukrepe, enakovredne tistim, ki jih sprejmejo države članice pri uporabi aktov Unije, ki so potrebni za izvajanje tega sporazuma in so navedeni v Prilogi B. Skupni odbor iz člena 13 preveri enakovrednost med ukrepi, ki jih sprejme Kneževina Monako, in tistimi, ki jih sprejmejo države članice pri izvajanju prej navedenih aktov Unije v skladu s postopkom, ki ga določi navedeni odbor.

5. Brez poseganja v postopek iz odstavka 9 tega člena se seznam iz Priloge B spremeni na podlagi odločitve skupnega odbora. V ta namen Komisija po tem, ko pripravi novo zakonodajo na področju, na katero se nanaša ta sporazum, in ko oceni, da je treba to zakonodajo vključiti na seznam iz Priloge B, o tem obvesti Kneževino Monako. Kneževina Monako prejme kopijo dokumentov, ki jih pripravijo institucije in organi Evropske unije v različnih fazah zakonodajnega postopka. Komisija objavi tako spremenjeno Prilogo B v Uradnem listu Evropske unije.

Skupni odbor odloča tudi o primernih in smiselnih rokih za izvedbo novih pravnih aktov in predpisov, dodanih v Prilogo B, s strani Kneževine Monako.

6. Kneževina Monako v zvezi z bojem proti pranju denarja sprejme ukrepe, ki imajo enakovredne učinke kot direktive Evropske unije iz Priloge B, in sicer v skladu s priporočili skupine za mednarodno finančno ukrepanje proti pranju denarja (Financial Action Task Force – FATF). Glede vključitve uredb Evropske unije, povezanih z bojem proti pranju denarja, v Prilogo B za vsak primer posebej odloča skupni odbor. Finančna obveščevalna enota Kneževine Monako in finančne obveščevalne enote držav članic Evropske unije dejavno sodelujejo v boju proti pranju denarja.

7. Za kreditne institucije in, če je ustrezno, ostale finančne institucije ter ostale poročevalske enote s sedežem na ozemlju Kneževine Monako se uporabijo sankcije in disciplinski postopki, ki se izvajajo v primeru neupoštevanja pravnih aktov iz prejšnjih odstavkov. Kneževina Monako skrbi za izvajanje sankcij, ki jih naložijo pristojni organi v skladu z določbami tega člena.

8. Pravni akti iz prvega odstavka tega člena začnejo veljati v Kneževini Monako istega dne kot v Evropski uniji, če so objavljeni v Uradnem listu Evropske unije (ULEU), oziroma istega dne kot v Franciji, če so objavljeni v Uradnem listu Francoske republike (JORF – Journal officiel de la République française). Pravni akti s splošno veljavnostjo iz prvega odstavka tega člena, ki niso objavljeni v Uradnem listu Evropske unije ali v Uradnem listu Francoske republike, začnejo veljati, ko se o njih obvestijo monaški organi. Pravni akti z individualno veljavnostjo iz prvega odstavka tega člena začnejo veljati, ko se o njih obvesti subjekt, na katerega se nanašajo.

9. Pred izdajo dovoljenja investicijskim podjetjem, ki želijo vzpostaviti svoje podružnice na ozemlju Kneževine Monako in ki bi lahko tam ponujala investicijske storitve, ki niso dejavnosti upravljanja za račun tretjih ali prenos nalogov, in brez poseganja v obveznosti, navedene v odstavku 6 tega člena, se Kneževina Monako zavezuje, da bo sprejela ukrepe z enakim učinkom kot ga imajo veljavni pravni akti Unije, ki se nanašajo na te storitve. Z odstopanjem od postopka iz odstavka 5 tega člena Komisija navedene akte vključi v Prilogo B.

Člen 12

1. Sodišče Evropske unije ima izključno pristojnost za reševanje vseh sporov med pogodbenicami, ki bi bili posledica neizvajanja obveznosti ali neupoštevanja katere od določb iz tega sporazuma in ki ne bi mogli biti rešeni v okviru skupnega odbora. Pogodbenici se zavezujeta, da bosta izvedli vse možne ukrepe za sporazumno rešitev sporov v okviru skupnega odbora.

2. Če v tem okviru ni možno najti sporazumne rešitve, lahko Evropska unija – na podlagi priporočila Komisije ter na podlagi mnenj Francije in ECB, slednje pri zadevah, za katere je pristojna – ali Kneževina Monako predloži zadevo Sodišču Evropske unije, če skupni odbor odloči, da ena od pogodbenic ni izpolnila obveznosti ali ni upoštevala določb iz tega sporazuma. Sodba Sodišča je zavezujoča za pogodbenice, ki bodo sprejele potrebne ukrepe za upoštevanje sodbe v roku, ki ga določi Sodišče v svoji sodbi.

3. Če Evropska unija ali Kneževina Monako ne sprejme potrebnih ukrepov za upoštevanje sodbe v določenem roku, lahko druga pogodbenica nemudoma prekine sporazum.

4. Za vsa vprašanja glede veljavnosti odločitev institucij ali organov Evropske unije, sprejetih pri izvajanju tega sporazuma, je pristojno izključno Sodišče Evropske unije. Predvsem lahko vsaka fizična ali pravna oseba s sedežem na ozemlju Kneževine Monako uporablja pravna sredstva, ki jih imajo na voljo fizične in pravne osebe s sedežem na ozemlju Francije proti pravnim aktom katere koli oblike ali vrste, ki so nanje naslovljene.

Člen 13

1. Skupni odbor je sestavljen iz zastopnikov Kneževine Monako in Evropske unije. Skupni odbor izmenjuje stališča in informacije ter sprejema odločitve, navedene v členih 3, 6 in 11. Proučuje ukrepe, ki jih sprejema Kneževina Monako, in poskuša rešiti morebitne spore, ki so posledica izvajanja tega sporazuma. Skupni odbor sprejme tudi svoj poslovnik.

2. Zastopstvo Evropske unije je sestavljeno iz zastopnikov Francoske republike, ki mu predseduje, Evropske komisije in Evropske centralne banke. Zastopstvo Evropske unije sprejema svoja pravila in postopke s soglasjem.

3. Monaško zastopstvo je sestavljeno iz zastopnikov, ki jih imenuje državni minister (Ministre d’Etat), predseduje pa jim svetnik vlade (Conseiller de Gouvernement) za finance in gospodarstvo ali njegov namestnik.

4. Skupni odbor se sestane najmanj enkrat letno in vsakič, ko eden od članov oceni, da je to potrebno, da bi odbor lahko izpolnil naloge, za katere je zadolžen v skladu s tem sporazumom, zlasti v zvezi z razvojem zakonodaje na evropski, francoski in monaški ravni. Odboru izmenoma predsedujeta, vsakič za eno leto, predsednik zastopstva Evropske unije in predsednik zastopstva Monaka. Skupni odbor sprejema svoje odločitve soglasno.

5. Sekretariat odbora je sestavljen iz dveh oseb, od katerih eno imenuje predsednik monaškega zastopstva in eno predsednik zastopstva Evropske unije. Sekretariat sodeluje tudi na sestankih odbora.

Člen 14

Vsaka pogodbenica lahko prekine ta sporazum z enoletnim odpovednim rokom.

Člen 15

Ta sporazum je napisan v francoskem jeziku in se lahko po potrebi prevede v ostale jezike Evropske unije. Vendar je pravno zavezujoča le francoska različica.

Člen 16

Ta sporazum začne veljati 1. decembra 2011.

Člen 17

Monetarni sporazum z dne 24. decembra 2001 se razveljavi na dan začetka veljavnosti tega sporazuma. Sklicevanja na sporazum z dne 24. decembra 2001 se razumejo kot sklicevanja na ta sporazum.

V Bruslju, v treh izvirnikih v francoskem jeziku.

Za Evropsko unijo

Olli REHN

Podpredsednik Evropske komisije, pristojen za ekonomske in monetarne zadeve

François BAROIN

Minister za gospodarstvo, finance in industrijo Francoske republike

Za kneževino Monako

Michel ROGER

Državni minister

▼M6

PRILOGA A







Zakonodaja, ki se uporablja za dejavnost kreditnih institucij in nadzor slednjih ter za preprečevanje sistemskih tveganj v plačilnih sistemih in sistemih poravnave in dostave vrednostnih papirjev 1 Kar zadeva določbe, ki se uporabljajo za kreditne institucije: Direktiva Sveta 86/635/EGS z dne 8. decembra 1986 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij (UL L 372, 31.12.1986, str. 1), spremenjena z naslednjimi akti: 2 Direktiva 2001/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spremembah direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS in 86/635/EGS glede pravil vrednotenja za letne in konsolidirane računovodske izkaze nekaterih oblik družb kakor tudi bank in drugih finančnih institucij (UL L 283, 27.10.2001, str. 28). 3 Direktiva 2003/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o spremembah direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS, 86/635/EGS in 91/674/EGS o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic (UL L 178, 17.7.2003, str. 16). 4 Direktiva 2006/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih, 86/635/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij ter 91/674/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic (UL L 224, 16.8.2006, str. 1). 5 Direktiva Sveta 89/117/EGS z dne 13. februarja 1989 o obveznostih podružnic, ustanovljenih v državi članici, ki pripadajo kreditnim in finančnim institucijam, s sedežem zunaj te države članice, glede objave letnih računovodskih izkazov (UL L 44, 16.2.1989, str. 40). 6 Direktiva 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev (UL L 166, 11.6.1998, str. 45), spremenjena z naslednjimi akti: 7 Direktiva 2009/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil (UL L 146, 10.6.2009, str. 37). 8 Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120). 9 Uredba (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (UL L 201, 27.7.2012, str. 1). 10 Uredba (EU) št. 909/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah ter o spremembi direktiv 98/26/ES in 2014/65/EU in Uredbe (EU) št. 236/2012 (UL L 257, 28.8.2014, str. 1). 11 Direktiva 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij (UL L 125, 5.5.2001, str. 15), spremenjena z naslednjim aktom: 12 Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, 12.6.2014, str. 190). 13 Direktiva 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju (UL L 168, 27.6.2002, str. 43), spremenjena z naslednjima aktoma: 14 Direktiva 2009/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil (UL L 146, 10.6.2009, str. 37). 15 Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, 12.6.2014, str. 190). 16 Direktiva 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 35, 11.2.2003, str. 1) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2, spremenjena z naslednjimi akti: 17 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/1/ES z dne 9. marca 2005 o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 85/611/EGS, 91/675/EGS, 92/49/EGS in 93/6/EGS ter direktiv 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES in 2002/87/ES za vzpostavitev nove organizacijske strukture odborov za finančne storitve (UL L 79, 24.3.2005, str. 9). 18 Direktiva 2008/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2002/87/ES o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 81, 20.3.2008, str. 40). 19 Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120). 20 Direktiva 2011/89/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o spremembah direktiv 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES in 2009/138/ES glede dopolnilnega nadzora finančnih subjektov v finančnem konglomeratu (UL L 326, 8.12.2011, str. 113). 21 Razen naslova V: Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338) 22 Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES (UL L 267, 10.10.2009, str. 7), spremenjena z naslednjima aktoma: 23 Razen naslova V: Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338). 24 Razen naslovov III in IV: Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35). 25 Uredba (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/78/ES (UL L 331, 15.12.2010, str. 12), spremenjena z naslednjimi akti: 26 Uredba (EU) št. 1022/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), kar zadeva prenos posebnih nalog na Evropsko centralno banko na podlagi Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 (UL L 287, 29.10.2013, str. 5). 27 Direktiva 2014/17/ЕU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine in spremembi direktiv 2008/48/ES in 2013/36/EU ter Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL L 60, 28.2.2014, str. 34). 28 Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, 12.6.2014, str. 190). 29 Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL L 225, 30.7.2014, str. 1). 30 Razen naslovov III in IV: Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35). 31 Uredba (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (UL L 201, 27.7.2012, str. 1) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2, spremenjena z naslednjimi akti: 32 Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1). 33 Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, 12.6.2014, str. 190). 34 Uredba (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov in spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 173, 12.6.2014, str. 84) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2, spremenjena z naslednjimi akti: 35 Uredba (EU) 2016/1033 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2016 o spremembi Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) št. 596/2014 o zlorabi trga in Uredbe (EU) št. 909/2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah (UL L 175, 30.6.2016, str. 1–7). 36 Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES, (UL L 141, 5.6.2015, str. 73). 37 Uredba (EU) 2015/2365 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o preglednosti poslov financiranja z vrednostnimi papirji in ponovne uporabe ter spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 337, 23.12.2015, str. 1), kar zadeva kreditne institucije 38 Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2, spremenjena z naslednjimi akti: 39 Uredba (EU) 2017/2395 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2017 o spremembi Uredbe (EU) št. 575/2013 glede prehodne ureditve za zmanjšanje učinka uvedbe MSRP 9 na kapital in za obravnavo določenih izpostavljenosti do javnega sektorja, denominiranih v domači valuti katere koli države članice, za namen velikih izpostavljenosti (UL L 345, 27.12.2017, str. 27). 40 Uredba (EU) 2017/2401 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2017 o spremembi Uredbe (EU) št. 575/2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja (UL L 347, 28.12.2017, str. 1). 41 Uredba (EU) 2019/630 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o spremembi Uredbe (EU) št. 575/2013 glede minimalnega kritja izgub za nedonosne izpostavljenosti (UL L 11, 25.4.2019, str. 4). 42 Razen naslova V: Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2, spremenjena z naslednjim aktom: 43 Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, 12.6.2014, str. 190). 44 Direktiva 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o sistemih jamstva za vloge (prenovitev) (UL L 173, 12.6.2014, str. 149). 45 Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, 12.6.2014, str. 190) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2, spremenjena z naslednjim aktom: 46 Direktiva (EU) 2017/2399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2017 o spremembi Direktive 2014/59/EU v zvezi z razvrstitvijo nezavarovanih dolžniških instrumentov v primeru insolventnosti (UL L 345, 27.12.2017, str. 96). 47 Kar zadeva določbe, ki se uporabljajo za kreditne institucije, razen členov 34 do 36 in naslova III: Direktiva 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU (prenovitev) (UL L 173, 12.6.2014, str. 349) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2, spremenjena z naslednjima aktoma: 48 Uredba (EU) št. 909/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah ter o spremembi direktiv 98/26/ES in 2014/65/EU in Uredbe (EU) št. 236/2012 (UL L 257, 28.8.2014, str. 1). 49 Direktiva (EU) 2016/1034 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2016 o spremembi Direktive 2014/65/EU o trgih finančnih instrumentov (UL L 175, 30.6.2016, str. 8). 50 Uredba (EU) št. 909/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah ter o spremembi direktiv 98/26/ES in 2014/65/EU in Uredbe (EU) št. 236/2012 (UL L 257, 28.8.2014, str. 1), spremenjena z naslednjim aktom: 51 Uredba (EU) 2016/1033 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2016 o spremembi Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) št. 596/2014 o zlorabi trga in Uredbe (EU) št. 909/2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah (UL L 175, 30.6.2016, str. 1). 52 Kar zadeva določbe, ki se uporabljajo za kreditne institucije: Uredba (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov in spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 173, 12.6.2014, str. 84), spremenjena z naslednjim aktom: 53 Uredba (EU) 2016/1033 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2016 o spremembi Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) št. 596/2014 o zlorabi trga in Uredbe (EU) št. 909/2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah (UL L 175, 30.6.2016, str. 1). 54 Uredba (EU) 2015/2365 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o preglednosti poslov financiranja z vrednostnimi papirji in ponovne uporabe ter spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 337, 23.12.2015, str. 1), kar zadeva kreditne institucije 55 Razen naslovov III in IV: Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35) ter, kadar je to primerno, povezani ukrepi na ravni 2

▼B

PRILOGA B

Preprečevanje pranja denarja

Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (UL L 309, 25.11.2005, str. 15)

spremenjena z naslednjimi akti:

Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, 5.12.2007, str. 1) v zvezi z določbami naslovov I in II Direktive 2007/64/ES.

Direktiva 2008/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2005/60/ES o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 76, 19.3.2008, str. 46)

Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES (UL L 267, 10.10.2009, str. 7), razen naslova III Direktive 2009/110/ES.

Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)

in dopolnjena z naslednjimi akti:

Direktiva Komisije 2006/70/ES z dne 1. avgusta 2006 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede opredelitve politično izpostavljene osebe in tehničnih meril za postopke poenostavljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke ter izjeme na podlagi finančne dejavnosti, ki poteka zgolj občasno ali v omejenem obsegu (UL L 214, 4.8.2006, str. 29)

Uredba (ES) št. 1781/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o podatkih o plačniku, ki spremljajo prenose denarnih sredstev (UL L 345, 8.12.2006, str. 1)

Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1889/2005 z dne 26. oktobra 2005 o kontroli gotovine ob vstopu v Skupnost ali izstopu iz nje (UL L 309, 25.11.2005, str. 9, str. 1)

Preprečevanje goljufij in ponarejanja

Okvirni sklep Sveta 2001/413/PNZ z dne 28. maja 2001 o boju proti goljufiji in ponarejanju v zvezi z negotovinskimi plačilnimi sredstvi (UL L 149, 2.6.2001, str. 1)

Uredba Sveta (ES) št. 2182/2004 z dne 6. decembra 2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem (UL L 373, 21.12.2004, str. 1)

spremenjena z naslednjim aktom:

Uredba Sveta (ES) št. 46/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 2182/2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem (UL L 17, 22.1.2009, str. 5)

Uredba Sveta (ES) št. 1338/2001 z dne 28. junija 2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito eura pred ponarejanjem (UL L 181, 4.7.2001, str. 6)

spremenjena z naslednjim aktom:

Uredba Sveta (ES) št. 44/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1338/2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito eura pred ponarejanjem (UL L 17, 22.1.2009, str. 1)

Okvirni sklep Sveta 2000/383/PNZ z dne 29. maja 2000 o povečanju zaščite s kaznimi in drugimi sankcijami za ponarejanje v zvezi z uvedbo eura (UL L 140, 14.6.2000, str. 1)

spremenjena z naslednjim aktom:

Okvirni sklep Sveta 2001/888/PNZ z dne 6. decembra 2001 o spremembi Okvirnega sklepa 2000/383/PNZ o povečanju zaščite s kaznimi in drugimi ukrepi proti ponarejanju v zvezi z uvedbo eura (UL L 329, 14.12.2001, str. 3)

Sklep Sveta 2001/887/PNZ z dne 6. decembra 2001 o zaščiti eura pred ponarejanjem (UL L 329, 14.12.2001, str. 1)

Sklep Sveta 2009/371/PNZ z dne 6. aprila 2009 o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (Europol) (UL L 121, 15.5.2009, str. 37)

Sklep Sveta 2001/923/ES z dne 17. decembra 2001 o vzpostavitvi programa izmenjave, pomoči in usposabljanja za zaščito eura proti ponarejanju (program „Pericles“), (UL L 339, 21.12.2001, str. 50)

spremenjen z naslednjima aktoma:

Sklep Sveta 2006/75/ES z dne 30. januarja 2006 o spremembah in podaljšanju Sklepa 2001/923/ES o vzpostavitvi programa izmenjave, pomoči in usposabljanja za zaščito eura proti ponarejanju (program „Pericles“) (UL L 36, 8.2.2006, str. 40)

Sklep Sveta 2006/849/ES z dne 20. novembra 2006 o spremembah in podaljšanju Sklepa 2001/923/ES o vzpostavitvi programa izmenjave, pomoči in usposabljanja za zaščito eura proti ponarejanju (program „Pericles“) (UL L 330, 28.11.2006, str. 28)

Bančna in finančna zakonodaja

Direktiva 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje (UL L 84, 26.3.1997, str. 22)