2000L0029 — SL — 24.12.2009 — 019.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





spremenjena z:





popravljena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 2000/29/ES

z dne 8. maja 2000

o varstvenih ukrepih proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Skupnost in proti njihovemu širjenju v Skupnosti







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Direktiva Sveta 77/93/EGS z dne 21. decembra 1976 o varstvenih ukrepih proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Skupnost in proti njihovemu širjenju v Skupnosti ( 3 ). Zaradi jasnosti in racionalnosti je bila večkrat spremenjena, pogosto tudi vsebinsko ( 4 ). Zato jo je treba pripraviti v obliki prečiščenega besedila. (2) Rastlinska pridelava je zelo pomembna za Skupnost. (3) Rastlinska pridelava se dosledno zmanjšuje zaradi učinkov škodljivih organizmov. (4) Varstvo rastlin pred takimi organizmi je nujno potrebno ne samo za preprečitev zmanjšanja donosa, ampak tudi za povečanje kmetijske proizvodnosti. (5) Ukrepi za sistematsko izkoreninjenje škodljivih organizmov v okviru Skupnosti z uvedbo fitosanitarnega režima, ki se uporablja v Skupnosti in na območju brez notranjih meja, bi imeli le omejen vpliv, če ne bi hkrati uporabljali varstvenih ukrepov proti vnosu teh organizmov v Skupnost. (6) Potreba po takih ukrepih je že dolgo priznana in ukrepe obravnavajo mnogi nacionalni predpisi in mednarodne konvencije, vključno z Mednarodno konvencijo o varstvu rastlin z dne 6. decembra 1951, sprejeto v Organizaciji združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO), ki je svetovnega pomena. (7) Med najpomembnejšimi ukrepi je priprava seznama posebno nevarnih škodljivih organizmov, katerih vnos v Skupnost mora biti prepovedan, in tudi škodljivih organizmov, katerih vnos v države članice, kadar jih prenašajo nekatere rastline ali rastlinski proizvodi, mora biti tudi prepovedan. (8) Kadar se vnesejo rastline ali rastlinski proizvodi iz držav, v katerih so ti organizmi navzoči, se ne da učinkovito preverjati navzočnosti nekaterih škodljivih organizmov. Zato je treba sprejeti minimalne določbe za prepoved vnosa nekaterih rastlin in rastlinskih proizvodov ali predvideti posebne preglede v državah pridelovalkah. (9) Taki zdravstveni pregledi rastlin se morajo omejiti na vnose proizvodov, ki izvirajo iz držav nečlanic, in na primere, kadar obstajajo resni dokazi, da se ne upošteva kateri od predpisov o zdravstvenem varstvu rastlin. (10) Pod nekaterimi pogoji je treba predvideti odstopanje od nekaterih predpisov. Izkušnje kažejo, da se lahko nekaterim odstopanjem pripiše ista stopnja nujnosti kakor zaščitnim določbam. Zato naj se postopek nujne obravnave, opredeljen v tej direktivi, uporabi tudi za ta odstopanja. (11) Začasne varstvene ukrepe, ki niso predpisani v tej direktivi, naj bi praviloma sprejela država članica, v kateri je nastal problem neposredne nevarnosti vnosa ali širjenja škodljivih organizmov. Komisijo je treba obvestiti o vseh pojavih, zaradi katerih je treba sprejeti varstvene ukrepe. (12) Zaradi pomembnosti trgovine z rastlinami in rastlinskimi proizvodi med francoskimi čezmorskimi departmaji in preostalo Skupnostjo je zaželeno, da se zanje uporabijo določbe te direktive. Zaradi posebne narave kmetijske proizvodnje v francoskih čezmorskih departmajih je primerno zagotoviti dodatne varstvene ukrepe za varstvo zdravja in življenja tamkajšnjih rastlin. Določbe te direktive je treba razširiti tudi na varstvene ukrepe proti vnosu škodljivih organizmov v francoske čezmorske departmaje iz drugih delov Francije. (13) Uredba Sveta (EGS) št. 1911/91 z dne 26. junija 1991 o uporabi določb zakonodaje Skupnosti za Kanarske otoke ( 5 ) povezuje Kanarske otoke v carinsko območje Skupnosti in v skupne politike. V skladu s členoma 2 in 10 te uredbe je uporaba skupne kmetijske politike odvisna od uveljavitve posebnih dobavnih režimov. Tako uporabo morajo spremljati posebni ukrepi, ki se nanašajo na kmetijsko proizvodnjo. (14) Odločba Sveta 91/314/EGS z dne 26. junija 1991 o vzpostavitvi programa posebnih možnosti za Kanarske otoke zaradi njihove oddaljenosti in izoliranosti (Poseican) ( 6 ) opisuje možnosti, ki naj se izvajajo, zato da bi se upoštevale posebne težave in omejitve teh otokov. (15) Da bi se torej upoštevale posebne fitosanitarne razmere na Kanarskih otokih, je ustrezno, da se uporaba nekaterih ukrepov te direktive podaljša za šest mesecev od dneva, do katerega morajo države članice izvesti prihodnje določbe, ki se nanašajo na priloge k tej direktivi, za zaščito francoskih čezmorskih departmajev in Kanarskih otokov. (16) Za namene te direktive je primerno, da se sprejmejo vzorci spričeval, odobreni v skladu z Mednarodno konvencijo o varstvu rastlin, kakor je bila spremenjena 21. novembra 1979, v standardizirani obliki, ki je bila pripravljena v tesnem sodelovanju z mednarodnimi organizacijami. Primerno je tudi, da se predpišejo nekatera pravila v zvezi s pogoji, pod katerimi se lahko izdajo taka spričevala, nekatera pravila za uporabo prejšnjih vzorcev v prehodnem obdobju in zahteve za potrjevanje pri vnosu rastlin in rastlinskih proizvodov iz tretjih držav. (17) Pri uvozu rastlin ali rastlinskih proizvodov iz tretjih držav naj bi bili za izdajanje spričeval praviloma pristojni tisti organi v teh državah, ki so pooblaščeni po Mednarodni konvenciji o varstvu rastlin. Zaželeno bi bilo, da se pripravijo seznami teh organov za tretje države, ki niso pogodbenice. (18) Treba je poenostaviti postopek za nekatere spremembe prilog k tej direktivi. (19) Natančneje je treba določiti obseg uporabe te direktive v zvezi z „lesom“. Zlasti je koristno upoštevati podrobne opise „lesa“ v predpisih Skupnosti. (20) Nekatera semena niso zajeta v rastlinah, rastlinskih proizvodih in drugih predmetih, navedenih v prilogah k tej direktivi, ki morajo opraviti fitosanitarni pregled v državi izvora ali državi pošiljateljici, preden se jim dovoli vstop v Skupnost ali trgovino znotraj Skupnosti. (21) V nekaterih primerih je treba zagotoviti, da opravlja uradni inšpekcijski pregled rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, ki prihajajo iz tretjih držav, Komisija v tretji državi izvora. (22) Inšpekcijske preglede Skupnosti morajo opravljati izvedenci, ki jih zaposli Komisija, in izvedenci, zaposleni pri državah članicah, katerih storitve so na voljo Komisiji. Vloge teh izvedencev je treba opredeliti v zvezi z dejavnostmi, ki jih zahteva režim zdravstvenega varstva rastlin v Skupnosti. (23) Režim naj se po obsegu ne bi več omejeval na trgovino med državami članicami in tretjimi državami, ampak naj bi se razširil tudi na trženje znotraj posameznih držav članic. (24) Načelno naj bi imeli vsi deli Skupnosti enako raven varstva pred škodljivimi organizmi. Vendar pa je treba upoštevati različne ekološke razmere in razširjenost nekaterih škodljivih organizmov. Zato je treba opredeliti „varovana območja“, ki so izpostavljena posebni nevarnosti za zdravje rastlin, in jim zagotoviti posebno varstvo pod pogoji, združljivimi z notranjim trgom. (25) Zaradi uporabe režima zdravstvenega varstva rastlin Skupnosti je treba v Skupnosti kot območju brez notranjih meja in uvedbe varovanih območij razlikovati med zahtevami, ki se nanašajo na pridelke Skupnosti, in zahtevami, ki se nanašajo na uvoz iz tretjih držav, ter opredeliti škodljive organizme, ki so pomembni za varovana območja. (26) Mesto pridelave rastlin je najustreznejše za njihov zdravstveni pregled. Za pridelke Skupnosti morajo zato ti pregledi postati obvezni na mestu pridelave ter morajo zajemati vse ustrezne rastline in rastlinske proizvode, ki so vzgojeni, pridelani, uporabljeni ali kako drugače tam navzoči, in rastni substrat, ki se tam uporablja. Vsi pridelovalci morajo biti uradno registrirani za učinkovito delovanje takega sistema pregledov. (27) Za zagotavljanje učinkovitejše uporabe režima zdravstvenega varstva rastlin Skupnosti na notranjem trgu mora biti mogoče, da se za zdravstvene preglede rastlin uporabi razpoložljiva uradna delovna sila, ki ni delovna sila uradnih služb za varstvo rastlin v državah članicah ter katere usposabljanje naj bi Skupnost usklajevala in finančno podpirala. (28) Če bodo rezultati pregledov zadovoljivi, bodo pridelki Skupnosti namesto fitosanitarnega spričevala, ki se uporablja v mednarodni trgovini, nosili sprejeto oznako (rastlinski potni list), ki bo prilagojena vrsti pridelka, da se zagotovi prost pretok po vsej Skupnosti ali tistih delih Skupnosti, za katere potni list velja. (29) Opredeliti je treba uradne ukrepe, ki naj se sprejmejo, kadar rezultati pregledov niso zadovoljivi. (30) Za zagotovitev skladnosti z režimom zdravstvenega varstva rastlin Skupnosti v okviru notranjega trga je treba vzpostaviti sistem uradnih pregledov med trženjem. Ta sistem naj bi bil čim bolj zanesljiv in enoten po vsej Skupnosti, vendar naj bi izključeval posebne kontrole na mejah med državami članicami. (31) V okviru notranjega trga se morajo za pridelke, ki izvirajo iz tretjih držav, praviloma opraviti zdravstveni pregledi rastlin ob prvem vnosu v Skupnost. Če so rezultati pregledov zadovoljivi, se za pridelke tretjih držav izda rastlinski potni list, ki zagotavlja prost pretok, ki velja za pridelke Skupnosti. (32) Da bi za stanje, ki je nastalo z dokončnim oblikovanjem notranjega trga, pripravili potrebna jamstva, je nujno okrepiti infrastrukturo za zdravstvene inšpekcijske preglede rastlin na nacionalni ravni in na ravni Skupnosti na zunanjih mejah Skupnosti, ter zlasti v državah članicah, ki so zaradi svojega geografskega položaja vstopne točke v Skupnost. Komisija bo predlagala, da se v splošni proračun Evropske unije vključijo potrebna sredstva za ta namen. (33) Za zboljšanje učinkovitosti režima zdravstvenega varstva rastlin Skupnosti v okviru notranjega trga bi morale države članice uskladiti običajne postopke osebja, odgovornega za zdravstveno varstvo rastlin. Komisija bo pred 1. januarjem 1993 predložila kodeks Skupnosti o praksi zdravstvenega varstva rastlin. (34) Ni več mogoče, da bi države članice sprejele posebne predpise zdravstvenega varstva rastlin, o vnosu rastlin ali rastlinskih proizvodov, ki izvirajo iz drugih držav članic, na svoje ozemlje. Vse predpise o zahtevah zdravstvenega varstva rastlin za rastline in rastlinske proizvode je treba določiti na ravni Skupnosti. (35) Treba je vzpostaviti sistem finančnih prispevkov Skupnosti, da bi na ravni Skupnosti skupno nosili breme možne nevarnosti, ki lahko ostane pri trgovanju v skladu z režimom zdravstvenega varstva rastlin Skupnosti. (36) Da bi preprečili infekcije s škodljivimi organizmi, vnesenimi iz tretjih držav, mora biti finančni prispevek Skupnosti namenjen krepitvi infrastrukture za zdravstvene inšpekcijske preglede rastlin na zunanjih mejah Skupnosti. (37) Režim naj bi tudi predvidel ustrezne prispevke za nekatere stroške posebnih ukrepov, ki so jih sprejele države članice za obvladovanje in, če je primerno, izkoreninjenje okužb, ki so jih povzročili škodljivi organizmi, vneseni iz tretjih držav ali z drugih območij Skupnosti, in če je mogoče, za popravo povzročene škode. (38) Podrobnosti mehanizma za dodelitev finančne pomoči Skupnosti naj se določijo po hitrem postopku. (39) Treba je zagotoviti, da je Komisija v celoti obveščena o možnih vzrokih za vnos zadevnih škodljivih organizmov. (40) Komisija naj bi zlasti spremljala pravilno uporabo režima zdravstvenega varstva rastlin Skupnosti. (41) Treba je ugotoviti, ali so vnos škodljivih organizmov povzročila neustrezna preverjanja ali inšpekcijski pregledi. Zakonodaja Skupnosti naj se uporablja glede na posledice ob upoštevanju nekaterih posebnih ukrepov. (42) Za države članice in Komisijo je primerno tesno sodelovanje v okviru Stalnega odbora za zdravstveno varstvo rastlin, ustanovljenega z Sklepom Sveta 76/894/EGS ( 7 ). (43) Ta direktiva ne sme vplivati na obveznosti držav članic glede rokov, navedenih v delu B Priloge VIII, za prenos in uporabo – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

1. Ta direktiva ureja varstvene ukrepe proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v države članice iz drugih držav članic ali tretjih držav.

Ureja tudi:

(a) varstvene ukrepe proti širjenju škodljivih organizmov v okviru Skupnosti, od 1. junija 1993, v zvezi s premeščanjem rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih sorodnih predmetov v okviru države članice;

(b) varstvene ukrepe proti vnosu škodljivih organizmov v francoske čezmorske departmaje iz drugih delov Francije in obratno, v druge dele Francije iz francoskih čezmorskih departmajev;

(c) varstvene ukrepe proti vnosu škodljivih organizmov na Kanarske otoke iz drugih delov Španije in obratno, v druge dele Španije s Kanarskih otokov;

▼M4

(d) vzorec „fitosanitarnih spričeval“ in „fitosanitarnih spričeval za ponovni izvoz“ ali njihova elektronska ustreznica, ki jo izdajo države članice po Mednarodni konvenciji za varstvo rastlin (IPPC).

▼B

2. Brez poseganja v pogoje, ki naj se uveljavijo za varstvo zdravstvenega stanja rastlin na nekaterih območjih Skupnosti, se ob upoštevanju različnih kmetijskih in ekoloških razmer ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , lahko določijo varstveni ukrepi za varstvo zdravja in življenja rastlin v francoskih čezmorskih departmajih in na Kanarskih otokih, ki dopolnjujejo pogoje, določenev tej direktivi.

3. Ta direktiva se ne uporablja za Ceuto in Melillo.

▼M4

4. Države članice zagotovijo tesno, hitro, takojšnje in učinkovito sodelovanje med sabo in Komisijo v zvezi z zadevami iz te direktive. V ta namen vsaka država članica ustanovi ali določi en sam organ, odgovoren vsaj za koordinacijo in stike v zvezi s temi zadevami. Po možnosti naj bi bila za ta namen izbrana uradna organizacija za varstvo rastlin, osnovana skladno z IPPC.

O tem organu in vseh nadaljnjih spremembah je treba obvestiti druge države članice in Komisijo.

Skladno s postopkom iz člena 18(2) se ta edini organ lahko pooblasti, da naloge koordinacije in stikov prenese ali zaupa drugi službi, če se nanašajo na zadeve, ki so izrazito v zvezi z zdravstvenim varstvom rastlin po tej direktivi.

▼B

5. Glede na varstvene ukrepe proti vnosu škodljivih organizmov iz francoskih čezmorskih departmajev v druge dele Francije in druge države članice ter proti njihovemu širjenju v francoskih čezmorskih departmajih se datumi, navedeni v odstavku 1(a) tega člena, členu 3(4), členu 4(2) in (4), členu 5(2) in (4), členu 6(5) in (6), členu 10(1) in (2) ter členu 13(8), (10) in (11), nadomestijo z datumom, ki ustreza koncu šestmesečnega obdobja po datumu, do katerega morajo države članice izvesti nove določbe glede prilog I do V za zaščito francoskih čezmorskih departmajev., se z istim dnem se črtata odstavka 1(b) in 2 tega člena.

6. Glede na varstvene ukrepe proti vnosu škodljivih organizmov s Kanarskih otokov v druge dele Španije in v druge države članice ter proti njihovem širjenju na Kanarskih otokih se datumi, navedeni v odstavku 1(a) tega člena, členu 3(4), členu 4(2) in (4), členu 5(2) in (4), členu 6(5) in (6), členu 10(1) in (2) ter členu 13(8), (10) in (11) nadomestijo z datumom, ki ustreza koncu šestmesečnega obdobja po datumu, do katerega morajo države članice izvesti nove določbe gledeprilog I do V za zaščito Kanarskih otokov. Z istim dnem se črta odstavek 1(c) tega člena.

Člen 2

1. V tej Direktivi:

(a) ►M4 rastline pomenijo: žive rastline in določeni živi deli takih rastlin vključno s semeni; ◄ živi deli rastlin vključujejo: — plodove v botaničnem smislurazen tistih, ki so konzervirani z globokim zamrzovanjem, — vrtnine razen tistih, ki se shranjujejo z globokim zamrzovanjem, — gomolje, koreninske zadebelitve, čebulice, korenike, — rezano cvetje, — veje z listi ali iglicami, — posekana drevesa z ohranjenimi listi ali iglicami, ▼M4 — listi, listje, ▼B — rastlinske tkivne kulture, ▼M4 — živ cvetni prah, — cepiči za okuliranje, potaknjenci, cepiči, — katerikoli drug del rastlin, ki bi lahko bil določen po postopku iz člena 18(2); ▼B seme pomeni: seme v botaničnem smislu razen tistega, ki ni za setev;

(b) rastlinski proizvodi pomenijo: proizvode rastlinskega izvora, nepredelane ali enostavno pripravljene, če to niso rastline;

(c) saditev pomeni: katerikoli postopek za namestitev rastlin, da bi zagotovili njihovo nadaljnjo rast, generativno ali vegetativno razmnoževanje;

(d) rastline za saditev pomenijo: — rastline, ki so že posajene in ostanejo posajene ali se presadijo po vnosu, ali — rastline, ki niso posajene ob vnosu, ampak bodo posajene pozneje;

▼M4

(e) škodljivi organizmi pomenijo: katero koli vrsto, sev ali biotip rastline, živali ali patogenega povzročitelja, škodljivega za rastline ali rastlinske proizvode;

▼B

(f) rastlinski potni list pomeni: uradno etiketo, ki dokazuje, da so izpolnjene določbe direktive o standardih za zdravstveno varstvo rastlin in posebni pogoji, in ki je: — standardizirana na ravni Skupnosti za različne vrste rastlin ali rastlinskih proizvodov, in — jo pripravi pristojni uradni organ v državi članici ter je izdana v skladu z izvedbenimi pravili, ki urejajo podrobnosti postopka za izdajo rastlinskih potnih listov. Za posebne vrste proizvoda se lahko določi uradno sprejete oznake, ki niso etikete ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ . Standardizacija se ugotovi po postopku iz ►M4 členu 18(2) ◄ . Po tej standardizaciji se za neveljavne rastlinske potne liste določijo različne oznake v skladu z drugim pododstavkom člena 10(1) za vse dele Skupnosti;

(g) pristojni uradni organi v državi članici so: (i) uradna ►M4 organizacija(-e) ◄ za varstvo rastlin države članice, navedena v členu 1(4); ali (ii) katerikoli državni organ, ustanovljen — na nacionalni ravni, — ali na regionalni ravni pod nadzorom nacionalnih organov v mejah, opredeljenih z ustavo zadevne države članice. Pristojni uradni organi v državi članici smejo v skladu z nacionalno zakonodajo prenesti naloge, ki naj se v skladu s to direktivo izvajajo v njihovi pristojnosti in pod njihovim nadzorom, na pravno osebo javnega ali zasebnega prava, če ta oseba in njeni člani nimajo osebnega interesa glede rezultata sprejetega ukrepa. Pristojni uradni organi v državah članicah zagotovijo, da je pravna oseba iz drugega pododstavka po lastnem uradno potrjenem ustanovitvenem aktu izključno pristojna za posebne javne funkcije, razen v primeru laboratorijskega testiranja, ki ga navedena pravna oseba lahko izvaja, tudi kadar laboratorijsko testiranje ni del njenih posebnih javnih funkcij. Ne glede na tretji pododstavek lahko pristojni uradni organi države članice prenesejo laboratorijsko testiranje iz te direktive na pravno osebo, ki ne izpolnjuje zahtev iz navedene določbe. Laboratorijsko testiranje se lahko prenese le, če pristojni uradni organ v času trajanja tega prenosa zagotovi, da lahko pravna oseba, na katero prenese laboratorijsko testiranje, zagotovi nepristranskost, kakovost in varstvo zaupnih informacij, ter da pri izvajanju prenesenih nalog in drugih dejavnosti pravne osebe ne obstajajo navzkrižni interesi. Države članice zagotovijo tesno sodelovanje med organi, navedenimi v točki (ii) prvega pododstavka, in tistimi, navedenimi v točki (i). Poleg tega se lahko ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , odobrijo druge pravne osebe, ustanovljene v imenu organa ali organov, navedenih v točki (i) prvega pododstavka, in delujoče v pristojnosti in pod nadzorom takega organa, če taka oseba nima osebnih koristi od rezultatov sprejetih ukrepov. En sam organ iz člena 1(4) obvesti Komisijo o odgovornih uradnih organih v zadevnih državah članicah. Komisija to informacijo posreduje drugim državam članicam;

(h) varovano območje pomeni območje v Skupnosti, v katerem: — en ali več škodljivih organizmov, navedenih v tej direktivi, ki so naseljeni v enem ali več delih Skupnosti, niso endemični ali naseljeni kljub ugodnim razmeram za njihovo naselitev, — obstaja nevarnost za posamezno pridelavo, da se bodo nekateri škodljivi organizmi naselili v ugodnih ekoloških razmerah kljub dejstvu, da ti organizmi niso endemični ali naseljeni v Skupnosti, in ki je bilo priznano ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , da izpolnjuje pogoje iz prve in druge alinee, in v primeru iz prve alineje, priznano na zahtevo države članice/držav članic in pod pogojem, da rezultati ustreznih sistematičnih raziskav, ki jih spremljajo izvedenci iz člena 21, po tam predpisanem postopku ne dokazujejo nasprotnega. V primeru, navedenem v drugi alinei, so sistematične raziskave prostovoljne. Škodljivi organizem je tisti, ki je naseljen na nekem območju, če je znano, da je tam navzoč in če uradni ukrepi za njegovo izkoreninjenje niso bili sprejeti ali pa so se v najmanj dveh zaporednih letih izkazali za neučinkovite. Zadevna država članica (države članice) v zvezi s primerom iz prve alinee prvega pododstavka opravlja redne in sistematične uradne raziskave o navzočnosti organizmov, zaradi katerih je bilo priznano varovano območje. O vsaki ugotovitvi navzočnosti takih organizmov se takoj uradno obvesti ►M4 pisno ◄ Komisija. Stalni odbor za zdravstveno varstvo rastlin oceni nevarnost, ki izhaja iz take ugotovitve, in sprejmejo se ustrezni ukrepi ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ . Podrobnosti o sistematičnih raziskavah, navedenih v prvem in tretjem pododstavku, je lahko ugotoviti ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ ob upoštevanju ustreznih znanstvenih in statističnih načel. O rezultatih zgoraj navedenih sistematičnih raziskav se uradno obvesti ►M4 pisno ◄ Komisija. Komisija posreduje te informacije drugim državam članicam. Pred 1. januarjem 1998 Komisija predloži poročilo Svetu o delovanju sistema varovanih območij skupaj z ustreznimi predlogi, če je potrebno;

(i) Izjava ali ukrep je uraden, če ga, brez poseganja v določbe člena 21 dajo ali sprejmejo: ▼M4 — predstavniki uradne nacionalne organizacije za varstvo rastlin tretje države ali na njihovo odgovornost drugi javni uslužbenci, ki so strokovno usposobljeni in jih navedena uradna nacionalna organizacija za varstvo rastlin ustrezno pooblasti, v primeru izjav ali ukrepov v zvezi z izdajo fitosanitarnih spričeval za ponovni izvoz ali njihove elektronske ustreznice; ▼B — ali v vseh drugih primerih taki predstavniki ali javni uslužbenci ali usposobljeni zastopniki, ki so zaposleni v enem od pristojnih uradnih organov države članice, če taki zastopniki nimajo osebnih koristi od rezultatov sprejetih ukrepov in če izpolnjujejo minimalne standarde usposobljenosti. Države članice zagotovijo, da imajo njihovi javni uslužbenci in usposobljeni zastopniki potrebno usposobljenost za pravilno uporabo te direktive. ►M4 V skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se lahko oblikujejo smernice za tako usposobljenost. Komisija, ki deluje v okviru Stalnega odbora za zdravstveno varstvo rastlin, pripravi programe Skupnosti, katerih izvajanje spremlja v zvezi z nadaljnjim usposabljanjem javnih uslužbencev in usposobljenih zastopnikov, da bi se znanje in izkušnje, pridobljene v nacionalnem kontekstu, dvignile na raven prej navedene usposobljenosti. Komisija prispeva k financiranju tega nadaljnjega usposabljanja in predlaga, da se za to v proračunu Skupnosti dodelijo potrebna sredstva;

▼M4

(j) vstopno mesto pomeni: mesto, kjer so rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti prvič vneseni na carinsko območje Skupnosti: letališče v primeru zračnega prevoza, pristanišče v primeru pomorskega ali rečnega prevoza, postaja v primeru železniškega prevoza ter mesto carinskega urada, pristojnega za področje, kjer se prečka notranja meja Skupnosti v primeru katerega koli drugega prevoza;

(k) uradni organ vstopnega mesta pomeni: odgovorni uradni organ v državi članici, pristojen za vstopno mesto;

(l) uradni organ namembnega kraja pomeni: odgovorni uradni organ v državi članici, pristojen za področje, kjer je „carinski urad namembnega kraja“;

(m) carinski urad vstopnega mesta pomeni: urad vstopnega mesta, kot je opredeljeno v točki (j) zgoraj;

(n) carinski urad namembnega kraja pomeni: urad namembnega kraja v pomenu člena 340b(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 ( 8 );

(o) partija pomeni: število enot enega samega blaga, ki se ga da istovetiti s homogenostjo njegove sestave in izvora in ki je del pošiljke;

(p) pošiljka pomeni: neko količino blaga, ki jo zajema en sam dokument, potreben za carinske formalnosti ali za druge formalnosti, kot je eno samo fitosanitarno spričevalo ali en sam alternativni dokument ali žig; pošiljko lahko sestavlja ena ali več partij;

(q) carinsko odobrena obdelava ali uporaba pomeni: carinsko odobrene obdelave ali uporabe, omenjene v točki 15 člena 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o Carinskem zakoniku Skupnosti ( 9 ) (v nadaljevanju: Carinski zakonik Skupnosti);

(r) tranzit pomeni: premeščanje blaga, za katero velja carinski nadzor, z ene točke na drugo v carinskem območju Skupnosti, kot je navedeno v členu 91 Uredbe (EGS) št. 2913/92.

▼B

2. Razen če ni izrecno drugače določeno se določbe te direktive nanašajo na les le, če v celoti ali delno obdrži naravno okroglo površino z lubjem ali brez njega ali če je v obliki sekancev, iveri, žagovine, lesnih odpadkov ali ostankov.

Razen za namen določb glede Priloge V to zadeva les tudi, kadar v obliki podpornega lesa, distančnih letev, palet ali pakirnega materiala, ki se uporabljajo pri prevozu predmetov vseh vrst, ne glede na to, ali so pogoji iz prvega pododstavka izpolnjeni ali ne, pomeni nevarnost za zdravje rastlin.

Člen 3

1. Države članice prepovedo vnos škodljivih organizmov, navedenih v delu A Priloge I, na svoje ozemlje.

2. Države članice prepovedo vnos rastlin in rastlinskih proizvodov, navedenih v delu A Priloge II, na svoje ozemlje, če so okuženi z značilnimi škodljivimi organizmi, navedenimi v tem delu priloge.

▼M4

3. Prvi in drugi odstavek se ne uporabljata v skladu s pogoji, ki bi lahko bili določeni skladno s postopkom iz člena 18(2), v primeru rahle okuženosti rastlin, razen tistih, ki so namenjene saditvi, s škodljivimi organizmi, naštetimi v Prilogi I, del A, ali v Prilogi II, del A, ali v primeru ustreznih toleranc, uvedenih za škodljive organizme, naštete v Prilogi II, del A, Oddelek II, v zvezi z rastlinami, namenjenimi za sajenje, ki so bile predhodno izbrane v dogovoru z organi, ki predstavljajo države članice na področju zdravstvenega varstva rastlin, in ki temeljijo na ustrezni analizi nevarnosti škodljivih organizmov.

▼B

4. Z veljavnostjo od 1. junija 1993 države članice predpišejo, da se odstavka 1 in 2 uporabita tudi za širjenje škodljivih organizmov v zvezi s premeščanjem rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov na ozemlju države članice.

5. 1. junija 1993 države članice prepovedo vnos na ustrezna varovana območja in širjenje znotraj njih:

(a) škodljivih organizmov, navedenih v delu B Priloge I;

(b) rastlin in rastlinskih proizvodov, navedenih v delu B Priloge II, če so kontaminirani z ustreznimi, tam navedenimi škodljivimi organizmi.

6. ►M4 V skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ :

(a) se škodljivi organizmi, navedeni v prilogah I in II, podrazdelijo: — organizmi, za katere ni znano, ali so navzoči v katerem koli delu Skupnosti in ki so pomembni za vso Skupnost, se navedejo v oddelku I dela A Priloge I oziroma oddelku I dela A Priloge II, — organizmi, za katere je znano, da so navzoči v Skupnosti, toda niso endemični ali naseljeni po vsej Skupnosti, in ki so pomembni za vso Skupnost, se navedejo v oddelku II dela A Priloge I oziroma v oddelku II dela A Priloge II, — drugi organizmi se navedejo v delu B Priloge I oziroma delu B Priloge II za varovano območje, za katero so značilni;

(b) škodljivi organizmi, ki so endemični ali naseljeni v enem ali več delih Skupnosti, se črtajo, razen tistih, ki so navedeni v drugi in tretji alinei točke (a);

(c) naslovi prilog I in II, pa tudi razni njihovi deli in oddelki se spremenijo v skladu s točkama (a) in (b).

▼M4

7. Skladno s postopkom iz člena 18(2) se lahko sprejmejo izvedbeni predpisi za določitev pogojev za vnos v države članice in širjenje po državah članicah:

(a) organizmov, za katere se domneva, da so škodljivi za rastline ali rastlinske proizvode, ki pa niso našteti v Prilogah I in II;

(b) organizmov, ki so našteti v Prilogi II, ki pa se pojavljajo na drugih rastlinah ali rastlinskih proizvodih, kot so našteti v navedeni prilogi, in za katere se domneva, da so škodljivi za rastline ali rastlinske proizvode;

(c) organizmov, ki so našteti v Prilogah I in II, ki so v izoliranem stanju in za katere se šteje, da so škodljivi v tem stanju za rastline ali rastlinske proizvode.

8. Odstavka 1 in 5(a) ter odstavek 2 in 5(b) ter odstavek 4 se ne uporabljajo, skladno s pogoji, ki se določijo po postopku iz člena 18(2), v poskusne ali znanstvene namene in za delo na žlahtnjenju.

9. Po sprejetju ukrepov, predvidenih v odstavku 7, se navedeni odstavek ne uporablja, skladno s pogoji, ki se določijo po postopku, navedenem v členu 18(2), v poskusne ali znanstvene namene in za delo na žlahtnjenju.

▼B

Člen 4

1. Države članice prepovedo vnos rastlin ali rastlinskih proizvodov, navedenih v delu A Priloge III, na svoje ozemlje, če izvirajo iz ustreznih držav, navedenih v tem delu priloge.

2. Države članice predpišejo, da se s 1. junijem 1993 prepove vnos rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, navedenih v delu B Priloge III, na ustrezna varovana območja na njihovem ozemlju.

3. ►M4 V skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se Priloga III revidira tako, da so v delu A zajete rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti, ki predstavljajo nevarnost za zdravstveno varstvo rastlin za vse dele Skupnosti, in v delu B rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti, ki predstavljajo nevarnost za zdravstveno varstvo rastlin le na varovanih območjih. Varovana območja so tam določena.

4. Od 1. junija 1993 se odstavek 1 ne uporablja več za rastline, rastlinske proizvode in druge predmete, ki izvirajo iz Skupnosti.

5. V skladu s pogoji, ki se določijo na ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se odstavka 1 in 2 ne uporabita za poskusne ali znanstvene namene in žlahtnjenje.

6. Če ni nevarnosti, da bi se škodljivi organizmi širili, lahko država članica predpiše, da se odstavka 1 in 2 ne uporabita v posameznih posebnih primerih za rastline, rastlinske proizvode in druge predmete, ki se gojijo, pridelujejo ali uporabljajo neposredno v obmejnem pasu s tretjo državo in se vnesejo v to državo članico za uporabo na bližnjih lokacijah v njenem obmejnem pasu.

Kadar država članica odobri tako odstopanje, določi lokacijo in ime uporabnika. Ti podatki, ki so redno ažurirani, so dostopni Komisiji.

Rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti, za katere velja odstopanje v skladu s prvim pododstavkom, se opremijo z listinskimi dokazi o lokaciji v ustrezni tretji državi, iz katere izvirajo navedene rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti.

Člen 5

1. Države članice prepovedo vnos rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, navedenih v delu A Priloge IV, na svoje ozemlje, razen če so izpolnjene ustrezne posebne zahteve, navedene v tem delu priloge.

2. Države članice s 1. junijem 1993 prepovedo vnos na varovano območje ter na njem premeščanje rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, navedenih v delu B Priloge IV, razen če so izpolnjene ustrezne posebne zahteve, navedene v tem delu priloge.

3. ►M4 V skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se Priloga IV spremeni po merilih, opredeljenih v členu 3(6).

4. Od 1. junija 1993 države članice zagotovijo, da se prvi odstavek uporablja tudi za premeščanje rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov na območju države članice ne glede na člen 6(7). Ta odstavek ter odstavka 1 in 2 se ne uporabijo za premeščanje majhne količine rastlin, rastlinskih proizvodov, živil ali krmil, kadar naj bi jih lastnik ali prejemnik uporabljal za negospodarske in nekomercialne namene ali so namenjeni za porabo med prevozom, če ni nevarnosti širjenja škodljivih organizmov.

5. Odstavki 1, 2 in 4 se ne uporabijo v skladu s pogoji, ki se določijo ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , za poskusne ali znanstvene namene in žlahtnjenje.

6. Če ni nevarnosti širjenja škodljivih organizmov, lahko država članica zagotovi, da se odstavki 1, 2 in 4 ne uporabijo v posameznih, posebnih primerih za rastline, rastlinske proizvode in druge predmete, ki rastejo, se pridelajo ali uporabijo v neposrednem mejnem pasu s tretjo državo in se v državi članici uporabijo na bližnjih lokacijah v mejnem pasu njenega ozemlja.

Ko država članica odobri tako odstopanje, določi lokacijo in ime uporabnika. Ti podatki, ki so redno ažurirani, so dostopni Komisiji.

Rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti, za katere velja odstopanje v skladu s prvim pododstavkom, se opremijo z listinskimi dokazi o lokaciji v ustrezni tretji državi, iz katere izvirajo navedene rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti.

Člen 6

1. Države članice določijo vsaj v zvezi z vnosom rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, navedenih v delu A Priloge V, v drugo državo članico, da se le-ti in njihova embalaža temeljito uradno preverijo v celoti ali na reprezentativnem vzorcu in da se, če je treba, uradno preverijo vozila, ki jih prevažajo, da bi zagotovili:

(a) da niso kontaminirani s škodljivimi organizmi, navedenimi v delu A Priloge I;

(b) da rastline in rastlinski proizvodi, navedeni v delu A Priloge II, niso kontaminirani z značilnimi škodljivimi organizmi, navedenimi v tistem delu priloge;

(c) da rastline, rastlinske proizvode in druge predmete, navedene v delu A Priloge IV, izpolnjujejo ustrezne posebne zahteve, navedene v tistem delu priloge.

2. Kakor hitro se sprejmejo ukrepi, predvideni v členu 3(6)(a) in členu 5(3), se odstavek 1 tega člena uporabi le v zvezi z oddelkom II dela A Priloge I, oddelkom II dela A Priloge II in oddelkom II dela A Priloge IV. Kadar se med preverjanjem, ki se izvaja v skladu s to določbo, ugotovi navzočnost škodljivih organizmov, navedenih v oddelku I dela A Priloge I ali oddelku I dela A Priloge II, zahteve iz člena 10 niso izpolnjene.

3. Države članice določijo inšpekcijske ukrepe, navedene v odstavku 1, da bi zagotovile skladnost s členom 3(4), (5) in (7) ali členom 5(2), kadar namembna država članica uporabi eno od možnosti iz zgoraj navedenih členov.

4. Države članice določijo, da se seme, navedeno v delu A Priloge IV, ki naj se vnese v drugo državo članico, uradno preveri, da bi zagotovile izpolnjevanje ustreznih posebnih pogojev, navedenih v tistem delu priloge.

5. Z veljavnostjo od 1. junija 1993 in brez poseganja v odstavek 7, se odstavki 1, 3 in 4 tudi uporabijo za pretok rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov na ozemlju države članice. Odstavki 1, 3 in 4 se ne uporabijo v zvezi s škodljivimi organizmi, navedenimi v delu B Priloge I ali delu B Priloge II, in posebnimi pogoji, navedenimi v delu B Priloge IV, za pretok rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov prek varovanega območja ali zunaj njega.

Uradna preverjanja iz odstavkov 1, 3 in 4 se izvedejo v skladu z naslednjimi določbami:

(a) Razširijo se na ustrezne rastline ali rastlinske proizvode, ki jih goji, pridela ali uporablja pridelovalec ali so kako drugače navzoče na njegovi posesti, in na rastni substrat, ki se tam uporablja.

(b) Opravijo se na posesti, po možnosti na mestu pridelave.

(c) Opravljajo se redno ob ustreznem času najmanj enkrat na leto in vsaj z vizualnim opazovanjem ne glede na posebne zahteve iz Priloge IV; nadaljnji ukrepi se sprejmejo, kadar je to predvideno v skladu z odstavkom 8.

Vsak pridelovalec, za katerega se v skladu z odstavki 1 do 4 zahteva uradno preverjanje, navedeno v drugem pododstavku, je vpisan v uradni register pod registrsko številko, ki omogoča njegovo identifikacijo. Tako vzpostavljeni uradni registri so dostopni Komisiji na njeno zahtevo.

Pridelovalec upošteva nekatere obveznosti, po odstavku 8. Zlasti takoj uradno obvesti pristojni uradni organ zadevne države članice o vsaki nenavadni navzočnosti škodljivih organizmov, simptomov ali drugih anomalij na rastlinah.

Odstavki 1, 3 in 4 se ne uporabijo za pretok majhne količine rastlin, rastlinskih proizvodov, živil ali živalske krme, kadar naj bi jih lastnik ali prejemnik uporabljal za negospodarske in nekomercialne namene ali so namenjeni za porabo med prevozom, če ni nevarnosti širjenja škodljivih organizmov.

6. Od 1. junija 1993 države članice predpišejo, da se tudi pridelovalci nekaterih rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, ki niso navedeni v delu A Priloge V, opredeljeni v skladu z odstavkom 8, ali skupna skladišča ali distribucijski centri na pridelovalnem območju vpišejo v uradni lokalni, regionalni ali nacionalni register v skladu s tretjim pododstavkom odstavka 5. Na zadevnih območjih se lahko kadarkoli opravijo preverjanja, predvidena v drugem pododstavku odstavka 5.

V skladu z odstavkom 8 se lahko vzpostavi sistem, tako da je mogoče, če je in kolikor je treba, nekaterim rastlinam, rastlinskim proizvodom in drugim predmetom slediti vse do njihovega izvora ob upoštevanju narave pridelovalnih ali trgovinskih pogojev.

7. Če se ni bati širjenja škodljivih organizmov, lahko države članice izvzamejo:

— iz uradne registracije, ki jo zahtevata odstavka 5 in 6, male pridelovalce ali predelovalce, katerih celotna pridelava in prodaja ustreznih rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov za končno uporabo osebam na lokalnem trgu, ki se ne ukvarjajo poklicno z rastlinsko pridelavo (lokalno pretok), ali

— iz uradnega preverjanja, zahtevanega v odstavkih 5 in 6, lokalni pretok rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, ki izvirajo od tako izvzetih pridelovalcev.

Določbe te direktive o lokalnem pretoku pregleda Svet pred 1. januarjem 1998 na podlagi predloga Komisije in glede na pridobljene izkušnje.

8. ►M4 V skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se sprejmejo izvedbeni predpisi, ki se nanašajo na:

— manj stroge pogoje za pretok rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov na varovanem območju, vzpostavljenem za navedene rastline, rastlinske proizvode in druge predmete glede na enega ali več škodljivih organizmov,

— jamstva v zvezi s pretokom rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov prek varovanega območja, vzpostavljenega za navedene rastline, rastlinske proizvode in druge predmete glede na enega ali več škodljivih organizmov,

— pogostnost in časovno razporeditev uradnega preverjanja, vključno z nadaljnjimi ukrepi iz drugega pododstavku (c) odstavka 5,

— obveznosti registriranih pridelovalcev, navedenih v četrtem pododstavku odstavka 5,

— opredelitev proizvodov, navedenih v odstavku 6, in proizvodov, za katere se predvideva sistem, uveden v odstavku 6,

— druge zahteve v zvezi z izjemami, navedenimi v odstavku 7, in zlasti v zvezi s pojmi „mali pridelovalec“ in „lokalni trg“ ter ustreznimi postopki.

9. Izvedbena pravila v zvezi s postopkom registracije in registrska številka, navedena v tretjem pododstavku odstavka 5, se lahko sprejmejo ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ .

▼M4 —————

▼B

Člen 10

1. Če se na podlagi preverjanja, določenega v členu 6(1), (3) in (4) in izvedenega v skladu s členom 6(5) ugotovi, da so tam navedeni pogoji izpolnjeni, se od 1. junija 1993,, izda rastlinski potni list v skladu z določbami, ki se lahko sprejmejo na podlagi odstavka 4 tega člena ►M4 ————— ◄ .

▼M4

Vendar pa v primeru semen iz člena 6(4), ni treba izdati rastlinskega potnega lista, če je skladno s postopkom iz člena 18(2) zagotovljeno, da dokumenti, izdani skladno s predpisi Skupnosti, ki se uporabljajo za trženje uradno certificiranega semena, dokazujejo skladnost z zahtevami iz člena 6(4). V takem primeru se šteje, da so dokumenti za vse namene rastlinski potni listi v smislu člena 2(1)(f).

▼B

Če preverjanje ne zajame pogojev, ki zadevajo varovana območja, ali če taki pogoji niso izpolnjeni, izdani rastlinski potni list ni veljaven za ta območja in bo nosil oznako, predvideno za take primere, v skladu s členom 2(1)(f).

2. Od 1. junija 1993 se rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti, navedeni v oddelku 1 dela A Priloge V, ne smejo gibati ►M4 in semena iz člena 6(4) ◄ znotraj Skupnosti, razen lokalno v pomenu člena 6(7), razen če njih, njihovo embalažo ali vozila, ki jih prevažajo, ne spremlja rastlinski potni list za zadevno območje, izdan v skladu z odstavkom 1.

Od 1. junija 1993 se rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti, navedeni v oddelku II dela A Priloge V ne smejo vnesti ►M4 in semena iz člena 6(4) ◄ na neko varovano območje ali se na njem gibati, razen če njih, njihovo embalažo ali vozila, ki jih prevažajo, spremlja rastlinski potni list za to območje, izdan v skladu z odstavkom 1. Če so izpolnjeni pogoji, določeni v členu 6(8) za prevoz čez varovana območja, se ta pododstavek ne uporabi.

Prvi in drugi pododstavek se ne uporabita za pretok majhne količine rastlin, rastlinskih proizvodov, živil ali krmil, kadar naj bi jih lastnik ali prejemnik uporabljal za negospodarske in nekomercialne namene ali so namenjeni za porabo med prevozom, če ni nevarnosti širjenja škodljivih organizmov.

3. Rastlinski potni list se lahko nadomesti pozneje in v katerem koli delu Skupnosti z drugim rastlinskim potnim listom v skladu z naslednjimi določbami:

— rastlinski potni list se lahko nadomesti le, kadar se pošiljke razdelijo ali kadar se več pošiljk ali njihovih delov združi ali kadar se spremeni zdravstveno stanje pošiljk, brez poseganja v posebne zahteve, predvidene v Prilogi IV, ali v drugih primerih, določenih v skladu z odstavkom 4,

— nadomestitev se lahko opravi le na zahtevo fizične ali pravne osebe, ne glede na to, ali je pridelovalka ali ne vpisane v uradnem registru v skladu s smiselno uporabo tretjega pododstavka člena 6(5),

— nadomestni potni list lahko pripravi le pristojni uradni organ na območju, na katerem se nahajajo posesti prosilke, in le, če je zagotovljena identiteta zadevnega proizvoda in če takrat, ko je pridelovalec pošiljal proizvod, pri pridelovalcu ni bilo nevarnosti za infekcijo s škodljivimi organizmi, navedenimi v prilogah I in II,

— postopek nadomestitve mora biti v skladu z določbami, ki se lahko sprejmejo na podlagi odstavka 4,

— nadomestni potni list mora nositi posebno oznako, predpisano v skladu z odstavkom 4, ki vsebuje številko prvotnega pridelovalca, in če je prišlo do spremembe zdravstvenega stanja rastlin, številko subjekta, ki je odgovoren za to spremembo.

4. ►M4 V skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se sprejmejo izvedbena pravila za:

— podrobne postopke za izdajo rastlinskih potnih listov, kakor določa odstavek 1,

— pogoje, pod katerimi se lahko rastlinski potni list nadomesti v skladu s prvo alineo odstavka 3,

— podrobnosti postopka za nadomestni rastlinski potni list, kakor določa tretja alinea odstavka 3,

— posebno oznako, ki je obvezna za nadomestni potni list, kakor določa peta alinea odstavka 3.

Člen 11

1. Če se na podlagi preverjanja, določenega v členu 6(1), (3) in (4) in izvedenega v skladu s členom 6(5), ugotovi, da tam navedeni pogoji niso izpolnjeni, se rastlinski potni list ne izda, brez poseganja v odstavek 2 tega člena.

2. V posebnih primerih, kadar je ob upoštevanju narave rezultatov zadevnega preverjanja ugotovljeno, da del rastlin ali rastlinskih proizvodov, ki jih pridelovalec goji, prideluje ali uporablja ali so kako drugače navzoče na njegovi posesti, ali del tam uporabljenega rastnega substrata ne more predstavljati nevarnosti za širjenje škodljivih organizmov, se odstavek 1 za ta del ne uporabi ►M4 in se lahko uporablja rastlinski potni list ◄ .

3. Če se uporablja odstavek 1 za zadevne rastline, rastlinske proizvode ali rastni substrat, velja en ali več naslednjih uradnih ukrepov:

— ustrezno tretiranje, ki mu sledi izdaja ustreznega rastlinskega potnega lista v skladu s členom 10, če se upošteva, da so pogoji izpolnjeni zaradi tretiranja,

— dovoljenje za premeščanje pod uradnim nadzorom na območja, na katerih ne predstavljajo dodatne nevarnosti,

— dovoljenje za premeščanje pod uradnim nadzorom na mesta za industrijsko predelavo,

— uničenje.

►M4 Vskladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se lahko sprejmejo izvedbena pravila, ki se nanašajo na:

— pogoje, pod katerimi se sme ali ne sme sprejeti en ali več ukrepov iz prvega pododstavka,

— posebne značilnosti in pogoje za take ukrepe.

4. Če se uporablja odstavek 1, se dejavnosti pridelovalca popolnoma ali delno začasno prekinejo, dokler se ne ugotovi, da ni več nevarnosti širjenja škodljivih organizmov. Dokler traja ta začasna prekinitev, se člen 10 ne uporablja.

5. Kadar na podlagi uradnega preverjanja, izvedenega v skladu s členom 6(6), tam navedeni proizvodi ne vsebujejo škodljivih organizmov, navedenih v prilogah I in II, se odstavki 2, 3 in 4 tega člena uporabijo z vsemi potrebnimi spremembami.

▼M4

Člen 12

1. Države članice organizirajo uradne preglede, da zagotovijo skladnost z določbami te direktive, zlasti s členom 10(2), ki se izvajajo naključno in brez razlikovanja glede izvora rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov skladno z naslednjimi določbami:

— občasni pregledi, kadarkoli in kjerkoli, kamor se premeščajo rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti,

— občasni pregledi v prostorih, kjer se rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti gojijo, proizvajajo, skladiščijo ali so naprodaj, ter tudi v prostorih kupcev,

— občasni pregledi obenem s katerim koli drugim pregledom dokumentov, ki se opravlja zaradi drugih razlogov in ne zaradi zdravstvenega varstva rastlin.

Pregledi morajo biti redni v uradno registriranih objektih skladno s členom 10(3) in členom 13c(1b), in so lahko redni v uradno registriranih objektih skladno s členom 6(6).

Pregledi morajo biti ciljno naravnani, če so se odkrila dejstva, ki nakazujejo, da ena ali več določb te direktive ni bilo izpolnjenih.

2. Komercialni kupci rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov kot končni uporabniki, ki se poklicno ukvarjajo z rastlinsko proizvodnjo, hranijo ustrezne rastlinske potne liste vsaj eno leto in vnesejo sklice v svoje evidence.

Inšpektorji imajo dostop do rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov v vseh fazah proizvodne in tržne verige. Imajo pravico, da opravijo vse preiskave, potrebne za zadevne uradne preglede, vključno s tistimi, ki se nanašajo na rastlinske potne liste in evidence.

3. Državam članicam lahko pri uradnih pregledih pomagajo strokovnjaki iz člena 21.

4. Če se z uradnimi pregledi, opravljenimi skladno z odstavkoma 1 in 2, ugotovi, da predstavljajo rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti nevarnost za širjenje škodljivih organizmov, zanje veljajo uradni ukrepi skladno s členom 11(3).

Brez poseganja v uradno obveščanje in informiranje, zahtevano po členu 16, države članice zagotovijo, če zadevne rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti prihajajo iz druge države članice, da en sam organ države članice prejemnice nemudoma obvesti en sam organ tiste države članice in Komisijo o ugotovitvah in o uradnih ukrepih, ki jih namerava izvesti ali jih je izvedel. Skladno s postopkom iz člena 18(2) se lahko vzpostavi standardiziran sistem informiranja.

Člen 13

1. Države članice zagotovijo, brez poseganja v:

— določbe člena 3(3), 13b(1), (2), (3), (4) in (5),

— posebne zahteve in pogoje, določene v odstopanjih, sprejetih skladno s členom 15(1), v ekvivalentne ukrepe, sprejete skladno s členom 15(2), ali v izredne ukrepe, sprejete skladno s členom 16, ter

— posebne sporazume, sprejete glede zadev, obravnavanih v tem členu, med Skupnostjo in eno ali več tretjimi državami,

da za rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, naštete v Prilogi V, del B, ki prihajajo iz tretje države in so vneseni na carinsko območje Skupnosti, od trenutka njihovega vnosa velja carinski nadzor skladno s členom 37(1) Carinskega zakonika Skupnosti in tudi nadzor odgovornih uradnih organov. Zanje se lahko uporabi eden od carinskih postopkov, kot je določeno v členu 4(16)(a), (d), (e), (f), (g) Carinskega zakonika Skupnosti samo, če so bile formalnosti, kot je določeno v členu 13a, opravljene skladno z določbami člena 13c(2) in če je kot rezultat teh formalnosti mogoče ugotoviti:

— da rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti niso okuženi s škodljivimi organizmi, naštetimi v Prilogi I, del A, ter — v primeru rastlin ali rastlinskih proizvodov, naštetih v Prilogi II, del A, niso okuženi z ustreznimi škodljivimi organizmi, naštetimi v navedeni prilogi, ter — v primeru rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, naštetih v Prilogi IV, del A, da ustrezajo ustreznim posebnim zahtevam, navedenim v tej prilogi, ali, če je primerno, možnosti, deklarirani v spričevalu skladno s členom 13a(4)(b), ter (i)

(ii) da je rastlinam, rastlinskim proizvodom ali drugim predmetom priložen ustrezen original zahtevanega uradnega „fitosanitarnega spričevala“; ali „fitosanitarnega spričevala za ponovni izvoz“;, izdanega skladno z določbami iz člena 13a(3) in (4), ali, če je primerno, da so zadevnemu predmetu priloženi ali dodani ali je kakorkoli drugače opremljen z originalom alternativnih dokumentov ali žigov, kot je določeno in dovoljeno v izvedbenih predpisih. Spričevalo v elektronski obliki se lahko prizna, če so izpolnjeni ustrezni pogoji, določeni v izvedbenih predpisih. V izjemnih primerih, ki so določeni v izvedbenih predpisih, se lahko priznajo tudi uradno overjene kopije.

Izvedbeni predpisi, omenjeni v (ii) zgoraj, se lahko sprejmejo skladno s postopkom iz člena 18(2).

2. V primerih rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, namenjenih za varovano območje, se uporablja odstavek 1 v zvezi s škodljivimi organizmi in posebnimi zahtevami, naštetimi v Prilogi I, del B, Prilogi II, del B oziroma Prilogi IV, del B za tisto varovano območje.

3. Države članice zagotovijo, da lahko za rastline, rastlinske proizvode ali predmete z izjemo tistih, ki so omenjeni v prvem in drugem odstavku, ki prihajajo iz tretje države in so vneseni na carinsko območje Skupnosti, od trenutka njihovega vnosa velja nadzor odgovornih uradnih organov v zvezi s prvo, drugo in tretjo alineo odstavka 1(i). Te rastline, rastlinski proizvodi ali predmeti vključujejo les v obliki varovalne obloge, distančnikov, palet ali pakirnega materiala, ki se dejansko uporablja pri transportu predmetov vseh vrst.

Če odgovorni uradni organ uporabi to pooblastilo, zadevne rastline, rastlinski proizvodi ali predmeti ostanejo pod nadzorom iz prvega odstavka, dokler niso opravljene ustrezne formalnosti, tako da se kot rezultat teh formalnosti in če je mogoče, ugotovi, da izpolnjujejo ustrezne zahteve, določene v ali po tej direktivi.

Izvedbeni predpisi glede vrste informacij in sredstev za njihovo dostavo, ki jih morajo podati uvozniki ali njihovi carinski posredniki odgovornim uradnim organom v zvezi z rastlinami, rastlinskimi proizvodi ali predmeti vključno z različnimi vrstami lesa iz prvega pododstavka, se sprejmejo skladno s postopkom iz člena 18(2).

4. Če obstaja nevarnost za razširitev škodljivih organizmov, države članice brez poseganja v člen 13c(2)(a) uporabijo tudi odstavke 1, 2 in 3 za rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, za katere se uporablja eden od carinsko odobrenih postopkov ali uporab, kot je določeno v členu 4(15)(b), (c), (d), (e) Carinskega zakonika Skupnosti, ali carinski postopki, kot je določeno v členu 4(16)(b), (c) tega zakonika.

Člen 13a

1.

(a) Formalnosti iz člena 13(1) sestavljajo podrobni inšpekcijski pregledi odgovornih uradnih organov vsaj za: (i) vsako pošiljko, za katero je po carinskih formalnostih deklarirano, da jo sestavljajo ali da vsebuje rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, omenjene v členu 13(1), (2) ali (3) pod ustreznimi pogoji, ali (ii) v primeru pošiljke, ki jo sestavljajo različne partije, vsako partijo, za katero je po carinskih formalnostih deklarirano, da jo sestavljajo ali da vsebuje take rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete.

(b) Z inšpekcijskimi pregledi se ugotovi, ali: (i) je pošiljka ali partija opremljena z zahtevanimi spričevali, alternativnimi dokumenti ali žigi, kot je določeno v členu 13(1)(ii) (preverjanje dokumentov), (ii) je pošiljka ali partija v celoti ali eden ali več njenih reprezentativnih vzorcev sestavljena ali vsebuje rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, kot je deklarirano na zahtevanih dokumentih (preverjanje istovetnosti), ter (iii) pošiljka ali partija v celoti ali eden ali več njenih reprezentativnih vzorcev, vključno z embalažo in, če je primerno, transportnim vozilom, ali njihov leseni pakirni material ustrezajo zahtevam, predpisanim v tej direktivi, kot je določeno v členu 13(1)(i) (zdravstveni pregled rastlin), in ali se uporablja člen 16(2).

2. Preverjanje istovetnosti in zdravstveni pregledi rastlin se opravljajo z zmanjšano pogostostjo, če:

— so inšpekcijske preglede rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov v pošiljki ali partiji že opravili v pošiljateljevi tretji državi po tehničnih dogovorih iz člena 13b(6) ali

— so rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti v pošiljki ali partiji našteti v izvedbenih predpisih, sprejetih v ta namen skladno z odstavkom 5(b), ali

— rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti v pošiljki ali partiji prihajajo iz tretje države, za katero je v ali po krovnih mednarodnih fitosanitarnih sporazumih na podlagi načela recipročne obravnave med Skupnostjo in tretjo državo omenjena določba o zmanjšani pogostosti preverjanja istovetnosti in zdravstvenih pregledov rastlin,

razen če obstaja tehten razlog za mnenje, da niso izpolnjene zahteve, predpisane v tej direktivi.

Zdravstveni pregledi rastlin se lahko opravljajo z zmanjšano pogostostjo tudi, če se po podatkih, ki jih je zbrala Komisija in temeljijo na izkušnjah iz predhodnega vnosa takega materiala z istim izvorom v Skupnost in so jih potrdile vse zadevne države članice, ter po posvetovanju z odborom iz člena 18, lahko meni, da rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti v pošiljki ali partiji ustrezajo zahtevam, predpisanim v tej direktivi, če so izpolnjeni podrobni pogoji, določeni v izvedbenih predpisih skladno z odstavkom 5(c).

3. Uradno „fitosanitarno spričevalo“ ali „fitosanitarno spričevalo za ponovni izvoz“ iz člena 13(1)(ii) se izda v vsaj enem uradnem jeziku Skupnosti in skladno z zakoni ali drugimi predpisi tretje države izvoza ali ponovnega izvoza, ki so bili sprejeti skladno z določbami IPPC, ne glede na to ali je zadevna država pristopila k IPPC ali ne. Naslovi se na „Organizacije za varstvo rastlin držav članic Evropske skupnosti“, kot je omenjeno v členu 1(4), prvi pododstavek, zadnji stavek.

Spričevalo ne sme biti napisano več kot 14 dni pred datumom, na katerega so v njem zajete rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti zapustili tretjo državo, v kateri je bil izdan.

Vsebuje informacije v skladu z vzorci, določenimi v prilogi k ICCP, ne glede na njegovo obliko.

Naredi se po enem od vzorcev, ki jih določi Komisija skladno z odstavkom 4. Spričevalo izdajo za to pooblaščeni organi na podlagi zakonov ali predpisov zadevne tretje države, ki so bili skladno z določbami IPPC predloženi Generalnemu direktorju FAO ali - v primeru tretjih držav, ki niso podpisnice IPPC - Komisiji. Komisija obvesti države članice o prejetih dokumentih.

4.

(a) Skladno s postopkom iz člena 18(2) se določijo sprejemljivi vzorci, kot je določeno v različnih verzijah Priloge k IPPC. Po istem postopku se lahko za tretje države, ki niso podpisnice IPPC, predpišejo alternativne specifikacije za „fitosanitarna spričevala“ ali „fitosanitarna spričevala za ponovni izvoz“.

(b) Brez poseganja v člen 15(4) spričevala v primeru rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, naštetih v Prilogi IV, oddelek I ali del B, pod naslovom „Dodatna deklaracija“ opredelijo, če je ustrezno, katera posebna zahteva izmed tistih, ki so naštete kot alternative v ustrezni postavki v različnih delih Priloge IV, je bila izpolnjena. Ta opredelitev se naredi s sklicem na ustrezno postavko v Prilogi IV.

(c) V primeru rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, za katere se uporabljajo posebne zahteve, določene v Prilogi IV, del A ali del B, se uradna „fitosanitarna spričevala“ iz člena 13(1)(ii) izda v tretji državi, iz katere izvirajo rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti (država porekla).

(d) Vendar pa v primeru, če so lahko ustrezne posebne zahteve izpolnjene tudi na drugih mestih, kot so mesta porekla, ali ko se ne uporablja nobena posebna zahteva, se lahko „fitosanitarno spričevalo“ izda v tretji državi, iz katere rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti prihajajo (država pošiljateljica).

5. Skladno s postopkom iz člena 18(2) se lahko sprejmejo izvedbeni predpisi, da:

(a) se določijo postopki za opravljanje zdravstvenih pregledov rastlin iz odstavka 1(b), točka (iii), vključno z minimalnimi števili in minimalnimi velikostmi vzorcev,

(b) se uvedejo seznami rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, za katere se izvajajo zdravstveni pregledi rastlin po zmanjšani pogostosti skladno z odstavkom 2, prvi pododstavek, druga alinea,

(c) se določijo podrobni pogoji za podatke iz odstavka 2, drugi pododstavek, in kriteriji za vrsto in raven omejitve zdravstvenih pregledov rastlin.

Komisija lahko vključi smernice v zvezi z odstavkom 2 v priporočila iz člena 21(6).

Člen 13b

1. Države članice zagotovijo, da odgovorni uradni organi pregledajo tudi pošiljke ali partije, ki prihajajo iz tretje države, za katere pa po carinskih formalnostih ni deklarirano, da jih sestavljajo ali da vsebujejo rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, naštete v Prilogi V, del B, če obstaja utemeljen razlog za mnenje, da so take rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti navzoči.

Države članice zagotovijo, da preiskovalni carinski urad v okviru sodelovanja iz člena 13c(4) nemudoma obvesti uradni organ svoje države članice, kadarkoli se s carinskim pregledom ugotovi, da pošiljko ali partijo, ki prihaja iz tretje države, sestavljajo ali da vsebuje nedeklarirane rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, naštete v Prilogi V, del B.

Če ob izidu pregleda odgovornih uradnih organov še vedno obstaja dvom glede istovetnosti blaga, zlasti v zvezi z rodom ali vrsto rastlin ali rastlinskih proizvodov ali njihovega porekla, se šteje, da pošiljka vsebuje rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, kot je našteto v Prilogi V, del B.

2. Pod pogojem da ni nevarnosti, da bi se škodljivi organizmi razširili po Skupnosti:

(a) se člen 13(1) ne uporablja za vnos v Skupnost rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, ki se prenašajo z ene na drugo točko v Skupnosti in pri tem prečkajo ozemlje tretje države, ne da bi se spremenil njihov carinski status (interni tranzit),

(b) se člen 13(1) in člen 4(1) ne uporabljata za vnos v Skupnost rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, ki se prenašajo z ene na drugo točko v eni ali dveh tretjih državah in pri tem prečkajo ozemlje Skupnosti po ustreznih carinskih postopkih brez kakršne koli spremembe njihovega carinskega statusa.

3. Brez poseganja v določbe člena 4 v zvezi s Prilogo III in če ni nobene nevarnosti, da bi se škodljivi organizmi razširili po Skupnosti, člena 13(1) ni treba uporabljati za vnos v Skupnost majhnih količin rastlin, rastlinskih proizvodov, hrane ali živalskih krmil, v kolikor se nanašajo na rastline ali rastlinske proizvode, če naj bi jih uporabljal lastnik ali prejemnik v negospodarske in nekomercialne namene ali so namenjeni za porabo med prevozom.

Skladno s postopkom iz člena 18(2) se lahko sprejmejo podrobna pravila, ki določajo pogoje za izvajanje te določbe, vključno z določitvijo „majhnih količin“.

4. Pod opredeljenimi pogoji se člen 13(1) ne uporablja za vnos v Skupnost rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih premetov za uporabo v poskusih, v znanstvene namene ali za delo pri žlahtnjenju. Opredeljeni pogoji se določijo skladno s postopkom iz člena 18(2).

5. Če ni nobene nevarnosti, da bi se škodljivi organizmi razširili po Skupnosti, lahko država članica sprejme odstopanje, da se člen 13(1) ne uporablja v določenih posameznih primerih za rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, ki se gojijo, proizvajajo ali uporabljajo v njeni neposredni obmejni coni s tretjo državo in so vnesene v to državo članico, da bi se obdelovali na bližnjih lokacijah v obmejni coni na njenem ozemlju.

Ko dovoli tako odstopanje, država članica določi lokacijo in ime osebe, ki jo obdeluje. Te podatke, ki se redno ažurirajo, se da na voljo Komisiji.

Rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti, za katere velja odstopanje po prvem pododstavku, so opremljene z listinskimi dokazi o lokaciji v ustrezni tretji državi, iz katere izvirajo navedene rastline, rastlinski proizvodi in drugi predmeti.

6. V tehničnih dogovorih, sklenjenih med Komisijo in pristojnimi organi v nekaterih tretjih državah in odobrenih v skladu s postopkom iz člena 18(2) je lahko dogovorjeno, da se dejavnosti iz člena 13(1)(i) lahko izvajajo tudi pod pristojnostjo Komisije in skladno z ustreznimi določbami člena 21 v tretji državi pošiljateljici v sodelovanju z uradno organizacijo za varstvo rastlin tiste države.

Člen 13c

1.

(a) Formalnosti, kot je opredeljeno v členu 13a(1), inšpekcijski pregledi, kot je predpisano v členu 13b(1) in pregledi za ujemanje z določbami člena 4 glede Priloge III se, kot je določeno v odstavku 2, opravljajo v povezavi s formalnostmi, zahtevanimi za uvedbo carinskega postopka, kot je omenjeno v členu 13(1) ali členu 13(4). Izvajajo se skladno z določbami Mednarodne konvencije o harmonizaciji mejnih pregledov blaga in zlasti Priloge 4 konvencije, kot je odobreno z Uredbo Sveta (EGS) št. 1262/84 ( 10 ).

(b) Države članice predpišejo, da morajo biti uvozniki, ne glede na to ali so proizvajalci ali ne, rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, naštetih v Prilogi V, del B vključeni v uradni register države članice pod uradno registrsko številko. Določbe člena 6(5), tretji in četrti pododstavek, se uporabljata ustrezno za te uvoznike.

(c) Države članice tudi zagotavljajo, da: (i) se uvozniki – ali njihovi carinski zastopniki - pošiljk, ki jih sestavljajo ali ki vsebujejo rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, naštete v Prilogi V, del B, sklicujejo na vsaj en dokument, zahtevan za uvedbo carinskega postopka, kot je navedeno v členu 13(1) ali členu 13(4), na tako sestavo pošiljke, tako da podajo naslednje informacije: — sklic na vrsto rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov z uporabo kode „integrirane tarife Evropskih skupnosti (Taric)“, — izjavo „Ta pošiljka vsebuje fitosanitarno relevantne pridelke“ ali drugo enakovredno alternativno opombo, kot je dogovorjeno med carinskim uradom vstopnega mesta in uradnim organom vstopnega mesta, — referenčno številko(-e) zahtevane fitosanitarne dokumentacije, — uradno registrsko številko uvoznika, kot je navedeno pod (b) zgoraj; (ii) letališčni organi, pristaniški organi ali uvozniki ali operaterji, kakor je urejeno med njimi, takoj ko zvedo za bližnji prihod takih pošiljk, o tem vnaprej obvestijo carinski urad vstopnega mejnega prehoda in uradni organ vstopnega mejnega prehoda. Države članice lahko to določbo smiselno uporabljajo za primere kopenskega prometa, zlasti če se prihod pričakuje izven običajnega delovnega časa ustreznega uradnega organa ali drugega urada, kot je določeno v odstavku 2.

2.

(a) „Preverjanje dokumentov“ in inšpekcijske preglede, kot je predpisano v členu 13b(1), in preglede ujemanja z določbami člena 4 v zvezi s Prilogo III mora opraviti uradni organ vstopnega mejnega prehoda ali carinski urad vstopnega mejnega prehoda po dogovoru med odgovornim uradnim organom in carinskimi uradi tiste države članice.

(b) Brez poseganja v (c) in (d) spodaj, mora „preverjanje istovetnosti“ in „zdravstvene preglede rastlin“ opraviti uradni organ vstopnega mejnega prehoda v povezavi s carinskimi formalnostmi, zahtevanimi za uvedbo carinskega postopka, kot je navedeno v členu 13(1) ali členu 13(4), in sicer na istem mestu kot te formalnosti, v prostorih uradnega organa vstopnega mejnega prehoda ali na katerem koli bližnjem kraju, ki ga določijo ali odobrijo carinski organi in odgovorni uradni organ in ki ni namembni kraj, kot je določeno pod (d).

(c) Vendar pa lahko v primeru tranzita blaga, ki ni iz Skupnosti, uradni organ vstopnega mejnega prehoda v dogovoru z uradnim organom ali organi namembnega kraja sklene, da „preverjanje istovetnosti“ ali „zdravstvene preglede rastlin“ v celoti ali delno opravi uradni organ namembnega kraja v svojih prostorih ali na katerem koli bližnjem kraju, ki ga določijo ali odobrijo carinski organi in odgovorni uradni organ in ki ni namembni kraj, kot je določeno pod (d). Če ni sklenjen tak dogovor, „preverjanje istovetnosti“ ali „zdravstveni pregled rastlin“ v celoti opravi uradni organ vstopnega mejnega prehoda na katerem koli kraju, določenem pod (b).

(d) V skladu s postopkom iz člena 18(2) se lahko opredelijo nekateri primeri ali okoliščine, v katerih lahko „preverjanje istovetnosti“ ali „zdravstvene preglede rastlin“ opravijo na namembnem kraju, kot je kraj proizvodnje, ki ga odobrijo uradni organ in carinski organi, odgovorni za območje, na katerem je namembni kraj, namesto na prej omenjenih drugih krajih, pod pogojem da so izpolnjena posebna jamstva in upoštevani dokumenti v zvezi s prevozom rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov.

(e) Skladno s postopkom iz člena 18(2) se sprejmejo izvedbeni predpisi v zvezi z: — minimalnimi pogoji za izvajanje „zdravstvenih pregledov rastlin“; pod (b), (c) in (d), — posebnimi jamstvi in dokumenti glede prevoza rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov na kraje, določene v (c) in (d), da se zagotovi, da ni nobene nevarnosti za razširjanje škodljivih organizmov med prevozom, — posebnimi jamstvi in minimalnimi pogoji glede ustreznosti namembnega kraja za skladiščenje in glede skladiščnih pogojev obenem z opredelitvijo primerov pod (d).

(f) V vseh primerih se „zdravstveni pregledi rastlin“ štejejo za sestavni del formalnosti, omenjenih v členu 13(1).

3. Države članice lahko predpišejo, da se ustrezni original ali spričevala ali alternativni dokumenti v elektronski obliki z izjemo žigov, kot je opredeljeno v členu 13(1)(ii), ki se ga predloži odgovornemu uradnemu organu za „preverjanje dokumentov“ skladno z določbami člena 13a(1)(b)(i) ob inšpekcijskem pregledu označi z „vizo“ tistega organa skupaj s poimenovanjem in datumom predložitve dokumenta.

Skladno s postopkom iz člena 18(2) se lahko uvede standardiziran sistem, da se zagotovi, da se za določene rastline, namenjene za saditev, informacije iz spričevala posredujejo pristojnemu uradnemu organu vsake države članice ali območja, kamor so rastline iz pošiljke namenjene ali kjer naj bi se posadile.

4. Države članice Komisiji in drugim državam članicam v pisni obliki posredujejo seznam krajev, določenih za vstopne mejne prehode. Kakršne koli spremembe tega seznama je prav tako treba poslati nemudoma v pisni obliki.

Države članice sestavijo seznam krajev, kot je določeno pod 2(b) in 2(c), ter namembnih krajev, kot je določeno pod 2(d), za katere so odgovorne. Ti seznami so dostopni Komisiji.

Vsak uradni organ vstopnega mesta in vsak uradni organ namembnega kraja, ki izvaja preverjanje istovetnosti ali zdravstvene preglede rastlin, mora izpolnjevati nekatere minimalne pogoje v zvezi z infrastrukturo, osebjem in opremo.

Skladno s postopkom iz člena 18(2) so prej omenjeni minimalni pogoji predpisani v izvedbenih predpisih.

Skladno z istim postopkom se predpišejo podrobna pravila glede:

(a) vrste dokumentov, zahtevanih za uvedbo carinskega postopka, na katerih so informacije, določene v odstavku 1(c)(i),

(b) sodelovanja med: (i) uradnim organom vstopnega mejnega prehoda in uradnim organom namembnega kraja; (ii) uradnim organom vstopnega mejnega prehoda in carinskim uradom vstopnega mejnega prehoda; (iii) uradnim organom namembnega kraja in carinskim uradom namembnega kraja, (iv) uradnim organom vstopnega mejnega prehoda in carinskim uradom namembnega kraja. Navedena pravila vključujejo vzorčne formularje dokumentov, ki se uporabljajo pri tem sodelovanju, način prenosa teh dokumentov, postopke za izmenjavo informacij med zgoraj omenjenimi uradnimi organi in uradi ter ukrepe, ki jih je treba sprejeti za ohranjanje istovetnosti partij in pošiljk in za varstvo pred razširjanjem škodljivih organizmov, zlasti med prevozom, do dokončanja zahtevanih carinskih formalnosti.

5. Države članice prejmejo finančni prispevek Skupnosti za krepitev infrastrukture za inšpekcijske preglede, v kolikor ta zadeva zdravstvene preglede rastlin, opravljene skladno z odstavkom 2(b) ali (c).

Namen tega prispevka je, da se na mestih inšpekcijskih pregledov, razen tistih v namembnih krajih, izboljša dobava opreme in kapacitet, potrebnih za opravljanje inšpekcijskih pregledov in preverjanj ter, če je primerno, za izvajanje ukrepov iz odstavka 7 nad ravnijo, ki je že dosežena z izpolnjevanjem minimalnih pogojev, določenih v izvedbenih predpisih skladno z odstavkom 2(e).

Komisija predlaga, da se v ta namen razporejena ustrezna sredstva vključijo v splošni proračun Evropske unije.

V okviru razporejenih sredstev za te namene prispevek Skupnosti pokriva do 50 % izdatkov, ki se nanašajo neposredno na izboljšave opreme in kapacitet.

Podrobna pravila glede finančnega prispevka Skupnosti se predpišejo v izvedbeni uredbi, sprejeti po postopku iz člena 18(2).

O dodelitvi in znesku finančnega prispevka Skupnosti se odloča po postopku iz člena 18(2) z vidika informacij in dokumentov, ki jih dostavijo zadevne države članice, in, če je primerno, rezultatov pregledov, ki jih pod pristojnostjo Komisije opravijo strokovnjaki iz člena 21, ter glede na razporejena sredstva, na voljo za te namene.

6. Člen 10(1) in (3) se smiselno uporablja za rastline, rastlinske proizvode in druge predmete iz člena 13, če so navedeni v Prilogi V, del A in če se na podlagi formalnosti iz člena 13(1) šteje, da so izpolnjeni tam določeni pogoji.

7. Če se na podlagi formalnosti iz člena 13(1) šteje, da tam določeni pogoji niso izpolnjeni, se nemudoma sprejme eden ali več izmed naslednjih uradnih ukrepov:

(a) zavrnitev vnosa celotne ali dela pošiljke v Skupnost,

(b) premeščanje v namembni kraj izven Skupnosti pod uradnim nadzorom skladno z ustreznim carinskim postopkom med njihovim premeščanjem po Skupnosti,

(c) odstranitev okuženega/napadenega pridelka iz pošiljke,

(d) uničenje,

(e) uvedba karantene, dokler niso na voljo rezultati preiskav ali uradnih preskusov,

(f) izjemoma in samo v posebnih razmerah ustrezno tretiranje, če odgovorni uradni organ države članice meni, da bodo kot rezultat tretiranja izpolnjeni pogoji in preprečena nevarnost za širjenje škodljivega organizma; ukrep ustreznega tretiranja se sprejme tudi v zvezi s škodljivimi organizmi, ki niso našteti v Prilogi I ali Prilogi II.

Člen 11(3), drugi odstavek, se smiselno uporablja.

Pri zavrnitvi, omenjeni pod (a), ali premestitvi v namembni kraj izven Skupnosti, omenjeni pod (b), ali odstranitvi, omenjeni pod (c), države članice predpišejo, da odgovorno uradni organ razveljavi fitosanitarna spričevala ali fitosanitarna spričevala za ponovni izvoz in katerikoli drugi dokument, ki so bili predloženi, ko so bile rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti predani za vnos na njihovo ozemlje. Ob preklicu omenjeni uradni organ na sprednjo stran na vidno mesto odtisne trikotni žig rdeče barve z oznako „spričevalo razveljavljeno“ ali „dokument razveljavljen“ skupaj s svojim imenom in datumom zavrnitve, začetkom premeščanja v namembni kraj izven Skupnosti ali odstranitve. Napisana je z velikimi črkami v vsaj enem od uradnih jezikov Skupnosti.

8. Ne glede na zahtevano uradno obveščanje in informiranje iz člena 16 države članice zagotovijo, da odgovorni uradni organi obvestijo organizacijo za varstvo rastlin tretje države, od koder blago izvira, ali tretjo državo pošiljateljico in Komisijo o vseh primerih, ko so rastline, rastlinske proizvode ali druge predmete, ki prihajajo iz zadevne tretje države, zadržali, ker niso izpolnjevale zahtev glede zdravstvenega varstva rastlin, ter o vzrokih za zadržanje ne glede na ukrep, ki bi ga država članica lahko ali ga je izvedla v zvezi z zadržano pošiljko. Informacija se pošlje, takoj ko je mogoče, tako da lahko prizadete organizacije za varstvo rastlin in, če je primerno, tudi Komisija proučijo primer, da bi naredile korake, potrebne za preprečevanje nadaljnjih podobnih primerov. Po postopku iz člena 18(2) se lahko uvede standardiziran sistem informiranja.

Člen 13d

1. Države članice zagotovijo pobiranje pristojbin (fitosanitarna pristojbina) zaradi pokrivanja stroškov, ki jih povzročijo preverjanje dokumentov, preverjanje istovetnosti in zdravstveni pregledi rastlin iz člena 13a(1), ki se opravijo skladno s členom 1. Višina pristojbine odraža:

(a) plače, vključno s socialnim zavarovanjem, inšpektorjev, vključenih v zgoraj omenjene preglede;

(b) pisarno, druge kapacitete, orodje in opremo za te inšpekcijske preglede;

(c) jemanje vzorcev za vizualne preglede ali laboratorijsko testiranje;

(d) laboratorijsko testiranje;

(e) administrativa opravila (vključno z obratovalno režijo), potrebna za učinkovito opravljanje pregledov, ki lahko vključujejo začetno izobraževanje in stalno strokovno izpopolnjevanje inšpektorjev.

2. Države članice lahko višino fitosanitarne pristojbine določijo na podlagi podrobnega izračuna stroškov, opravljenega skladno z odstavkom 1, ali uporabljajo standardno pristojbino, kot je določeno v Prilogi VIIIa.

Če se skladno s členom 13a(2) za neko skupino rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov s poreklom iz nekaterih tretjih držav izvajajo preverjanje istovetnosti in zdravstveni pregledi rastlin z zmanjšano pogostostjo, države članice pobirajo sorazmerno znižano fitosanitarno pristojbino za vse pošiljke in partije v tej skupini, ne glede na to ali so podvržene inšpekcijskemu pregledu ali ne.

Po postopku iz člena 18(2) se lahko sprejmejo izvedbeni ukrepi, da se določi višina te znižane fitosanitarne pristojbine.

3. Če država članica določi fitosanitarno pristojbino na podlagi stroškov, ki jih nosi odgovorni uradni organ te države članice, prizadete države članice Komisiji pošljejo poročila, ki podrobno prikazujejo metodo izračuna pristojbin glede na elemente, naštete v odstavku 1.

Nobena pristojbina, naložena v skladu s prvim pododstavkom, ne sme biti višja od dejanskih stroškov, ki jih nosi odgovorni uradni organ države članice.

4. Dovoljeno ni nobeno neposredno niti posredno povračilo pristojbin, predpisanih s to direktivo. Vendar pa se možna uporaba standardne pristojbine države članice, kot je določeno v Prilogi VIIIa, ne šteje za posredno povračilo.

5. Standardna pristojbina, kot je določeno v prilogi VIIIa, ne vpliva na dodatne dajatve za povračilo dodatnih stroškov, ki nastanejo pri posebnih dejavnostih, povezanih s pregledi, kot so izjemna potovanja inšpektorjev ali čakalne dobe inšpektorjev zaradi nenačrtovanih zamud pri prihodu pošiljk, pregledov, opravljenih izven rednih delovnih ur, dodatni pregledi ali laboratorijski testi, potrebni poleg tistih iz člena 13 zaradi potrditve ugotovitev, izpeljanih iz pregledov, posebnih fitosanitarnih ukrepov, kot jih zahtevajo akti Skupnosti na podlagi členov 15 ali 16, ukrepov, izvedenih po členu 13c(7) ali prevajanja potrebnih dokumentov.

6. Države članice imenujejo organe, pooblaščene za zaračunavanje fitosanitarne pristojbine. Pristojbino plača uvoznik ali njegov carinski posrednik.

7. Fitosanitarna pristojbina nadomesti vse druge dajatve ali pristojbine, ki se pobirajo v državah članicah na državni, regionalni ali lokalni ravni za preglede iz odstavka 1 in za potrdila zanje.

Člen 13e

„Fitosanitarno spričevalo“ in „fitosanitarno spričevalo za ponovni izvoz“, ki jih države članice izdajajo po IPPC, so v formatu standardiziranega vzorca iz Priloge VII.

▼B

Člen 14

Svet na predlog Komisije, sprejme spremembe prilog.

Vendar se po postopku iz ►M4 člen 18(2) ◄ , sprejmejo:

(a) dodatne postavke k Prilogi III v zvezi z nekaterimi rastlinami, rastlinskimi proizvodi ali drugimi predmeti, ki izvirajo iz določenih tretjih držav: (i) če se te postavke uvedejo na zahtevo države članice, ki že uporablja posebne prepovedi glede vnosa takih proizvodov iz tretjih držav; (ii) če predstavljajo škodljivi organizmi, ki so navzoči v državi izvora, nevarnost za zdravje rastlin po vsej Skupnosti ali njenem delu in (iii) če se ne da učinkovito odkriti njihove morebitne navzočnosti na proizvodih ob njihovem vnosu;

(b) dodatne postavke k drugim prilogam v zvezi z nekaterimi rastlinami, rastlinskimi proizvodi ali drugimi predmeti, ki izvirajo iz določenih tretjih držav: (i) če se te postavke uvedejo na zahtevo države članice, ki že uporablja posebne prepovedi ali omejitve glede vnosa takih proizvodov iz tretjih držav; (ii) če predstavljajo škodljivi organizmi, ki so navzoči v državi izvora, nevarnost za zdravje rastlin po vsej Skupnosti ali njenem delu v zvezi s pridelki, za katere se obseg možne škode ne da predvideti;

(c) katera koli sprememba dela B prilog ►M4 po posvetovanju z zadevno državo članico ◄ ;

▼M4

(d) kakršna koli sprememba Prilog, ki se opravi z vidika razvoja znanstvenega ali tehničnega znanja ali ki je, če je tehnično utemeljena, skladna z nevarnostjo škodljivih organizmov;

▼M4

(e) spremembe Priloge VIIIa.

▼B

Člen 15

▼M4

1. Po postopku iz člena 18(2) se lahko predvidijo odstopanja:

— od člena 4(1) in (2) glede na Prilogo III, del A in del B brez poseganja v določbe člena 4(5) in od člena 5(1) in (2) in tretje alinee člena 13(1)(i) v zvezi z zahtevami, omenjenimi v Prilogi IV, del A, oddelek I in Prilogi IV, del B,

— od člena 13(1)(ii) v primeru lesa, če so zagotovljeni enakovredni varstveni ukrepi z alternativno dokumentacijo ali oznakami.

▼B

če se ugotovi, da se nevarnost širjenja škodljivih organizmov prepreči z enim ali več naslednjimi dejavniki:

— izvor rastlin ali rastlinskih proizvodov,

— ustrezno tretiranje,

— posebni varnostni ukrepi za uporabo rastlin ali rastlinskih proizvodov.

Nevarnost se oceni na podlagi razpoložljivih znanstvenih in tehničnih informacij; kadar so take informacije nezadostne, se dopolnijo z dodatnimi poizvedbami, ali če je to primerno, s poizvedbami, izvedenimi v pristojnosti Komisije in v skladu z ustreznimi določbami člena 21 v državi izvora rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov.

Vsaka odobritev se uporablja posamezno za vse ozemlje Skupnosti ali njen del pod pogoji, ki upoštevajo nevarnost širjenja škodljivih organizmov z zadevnim proizvodom na varovanih območjih ali v nekaterih regijah ob upoštevanju razlik v kmetijskih in ekoloških razmerah. V takih primerih se zadevne države članice izrecno izvzamejo iz določenih obveznosti, izhajajočih iz gornjih določb v odločbah, ki predvidevajo te odobritve.

Nevarnost se oceni na podlagi razpoložljivih znanstvenih in strokovnih informacij. Kadar so take informacije nezadostne, se dopolnijo z dodatnimi poizvedbami, ali če je ustrezno, s poizvedbami, ki jih izvede Komisija v državi izvora rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov.

▼M4

2. Skladno s postopki iz prvega pododstavka odstavka 1 se fitosanitarni ukrepi, ki jih za izvoz v Skupnost sprejme tretja država, priznajo za enakovredne fitosanitarnim ukrepom, predpisanim v tej direktivi, zlasti tistim, ki so opredeljeni v Prilogi IV, če ta tretja država objektivno prikaže Skupnosti, da njeni ukrepi dosegajo ustrezno raven fitosanitarnega varstva Skupnosti in če to potrdijo sklepi na podlagi ugotovitev, doseženih ob primernem dostopu strokovnjakov iz člena 21 zaradi inšpekcijskega pregleda, testiranja in drugih ustreznih postopkov v zadevni tretji državi.

Na zahtevo tretje države Komisija začne s posvetovanji zaradi doseganja dvostranskih ali večstranskih sporazumov o priznavanju enakovrednosti določenih fitosanitarnih ukrepov.

3. Odločbe o odstopanjih po prvem pododstavku odstavka 1 ali priznavanje enakovrednosti po odstavku 2 zahtevajo, da država izvoznica za vsak posamezen primer uporabe uradno v pisni obliki ugotovi, da so izpolnjeni pogoji, ki so tam predpisani, ter določajo podrobnosti o uradni ugotovitvi, ki potrjuje izpolnjevanje pogojev.

4. Odločbe iz odstavka 3 opredeljujejo, ali in na kak način države članice obvestijo druge države članice in Komisijo o vsakem posameznem primeru uporabe ali skupinah primerov uporabe.

▼B

Člen 16

1. Vsaka država članica takoj uradno obvesti ►M4 v pisni obliki ◄ Komisijo in druge države članice o navzočnosti katerih koli škodljivih organizmov, navedenih v oddelku I dela A Priloge I ali oddelku I dela A Priloge II, na njenem ozemlju ali o pojavu katerih koli škodljivih organizmov, navedenih v oddelku II dela A Priloge I ali oddelku II dela A ali dela B Priloge II, na delu njenega ozemlja, na katerem je bila njihova navzočnost prej neznana.

Država članica sprejme vse potrebne ukrepe za izkoreninjenje, ali če to ni mogoče, za preprečevanje širjenja zadevnih škodljivih organizmov. Komisijo in druge države članice obvesti o sprejetih ukrepih.

2. Vsaka država članica takoj uradno obvesti ►M4 v pisni obliki ◄ Komisijo in druge države članice o dejanskem ali domnevnem pojavu škodljivih organizmov, ki niso navedeni v Prilogi I ali Prilogi II, katerih navzočnost na njenem ozemlju prej ni bila znana. Komisijo in druge države članice obvesti o varstvenih ukrepih, ki jih je sprejela ali jih namerava sprejeti. Ti ukrepi morajo med drugim biti taki, da preprečujejo nevarnost širjenja zadevnega škodljivega organizma na ozemlju drugih držav članic.

V zvezi s pošiljkami rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov iz tretjih držav, ki predstavljajo neposredno nevarnost vnosa ali širjenja škodljivih organizmov, navedenih v odstavku 1 in v prvem pododstavku tega odstavka, država članica takoj sprejme potrebne ukrepe za zaščito ozemlja Skupnosti pred to nevarnostjo in o tem obvesti Komisijo in druge države članice.

Če država članica presodi, da obstaja neposredna nevarnost, razen tiste, navedene v drugem pododstavku, takoj uradno obvesti ►M4 v pisni obliki ◄ Komisijo in druge države članice o ukrepih, ki jih želi sprejeti. Če presodi, da se ti ukrepi ne sprejmejo v ustreznem času, da bi preprečili vnos ali širjenje škodljivega organizma na njenem ozemlju, lahko začasno sprejme dodatne potrebne ukrepe, če Komisija ni sprejela ukrepov v skladu z odstavkom 3.

Komisija bo z morebitnimi predlogi do 31. decembra 1992 Svetu predstavila poročilo o delovanju te določbe.

3. V primerih, navedenih v odstavkih 1 in 2, Komisija čim prej preveri stanje v okviru Stalnega odbora za zdravstveno varstvo rastlin. Poizvedbe na kraju samem se lahko opravijo v pristojnosti Komisije in v skladu z ustreznimi določbami člena 21. Sprejmejo se lahko ►M4 na podlagi analize nevarnosti škodljivih organizmov v primerih iz odstavka 2 ◄ potrebni ukrepi, vključno s tistimi, s katerimi se odloči, ali naj se ukrepi, ki so jih sprejele države članice, prekličejo ali spremenijo po postopku iz ►M4 člen 18(2) ◄ . Komisija spremlja razvoj stanja in po istem postopku spremeni ali prekliče navedene ukrepe glede na razvoj stanja. Do sprejema ukrepa po prej navedenem postopku lahko država članica ohrani ukrepe, ki jih je uporabila.

4. Podrobna pravila za uporabo odstavkov 1 in 2 se sprejmejo, kakor je potrebno, ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ .

▼M4

5. Če Komisija ni bila obveščena o ukrepih, izvedenih po odstavku 1 ali 2, ali če šteje izvedene ukrepe za neustrezne, lahko do sestanka Stalnega odbora za zdravstveno varstvo rastlin sprejme začasne varstvene ukrepe na podlagi predhodne analize nevarnosti škodljivih organizmov, da bi odpravila ali, če to ni mogoče, ustavila širjenje zadevnega škodljivega organizma. Ti ukrepi se čim prej predložijo Stalnemu odboru za zdravstveno varstvo rastlin, da jih potrdi, dopolni ali prekliče skladno s postopkom iz člena 18(2).

▼M4 —————

▼M4

Člen 18

1. Komisiji pomaga Stalni odbor za zdravstveno varstvo rastlin, ustanovljen s Sklepom Sveta 76/894/EGS ( 11 ), v nadaljevanju „Odbor“.

2. Pri sklicih na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Določi se, da obdobje, predpisano v členu 5(6) Sklepa 1999/468/ES, znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼M4 —————

▼B

Člen 20

1. Ta direktiva ne vpliva na določbe Skupnosti o zahtevah zdravstvenega varstva rastlin in rastlinskih proizvodov, razen če predvideva ali izrecno dovoljuje strožje tovrstne zahteve.

2. Spremembe te direktive, ki so potrebne za zagotavljanje skladnosti z določbami Skupnosti, navedenimi v odstavku 1, se sprejmejo ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ .

3. Za vnos rastlin ali rastlinskih proizvodov na svoje ozemlje, zlasti tistih, navedenih v Prilogi VI, in njihove embalaže ali prevoznih sredstev, ki jih prevažajo, lahko države članice sprejmejo posebne ukrepe zdravstvenega varstva rastlin proti škodljivim organizmom, ki praviloma napadajo skladiščene rastline ali rastlinske proizvode.

Člen 21

1. Za zagotavljanje pravilne in enotne uporabe te direktive in ne glede na preglede, opravljene v pristojnosti držav članic, sme Komisija organizirati preglede, ki naj jih opravijo izvedenci v njeni pristojnosti in ob upoštevanju nalog, navedenih v odstavku 3, na kraju samem ali kje drugje, v skladu z določbami tega člena.

Če se taki pregledi opravljajo v državi članici, jih je treba izvesti v sodelovanju z uradno organizacijo za varstvo rastlin te države članice, kakor je določeno v odstavkih 4 in 5, in v skladu s postopki iz odstavka 7.

2. Izvedence, navedene v odstavku 1, lahko:

— zaposli Komisija,

— zaposlijo države članice in jih začasno ali priložnostno dajo na voljo Komisiji.

Vsaj v eni državi članici so si izvedenci pridobili potrebno usposobljenost, ki se zahteva od oseb, pristojnih za izvajanje in spremljanje uradnih zdravstvenih inšpekcijskih pregledov rastlin.

▼M4

3. Pregledi iz odstavka 1 se lahko opravljajo v zvezi z naslednjimi nalogami:

— nadzorni pregledi skladno s členom 6,

— izvajanje uradnih pregledov skladno s členom 12(3),

— spremljanje ali v okviru določb iz petega pododstavka odstavka 5 izvajanje inšpekcijskih pregledov v sodelovanju z državami članicami skladno s členom 13(1),

— izvajanje ali spremljanje dejavnosti, opredeljenih v tehničnih predpisih iz člena 13b(6),

— izvajanje preiskav iz člena 15(1), 15(2) in člena 16(3),

— spremljanje, zahtevano po določbah o pogojih, pod katerimi se lahko določeni škodljivi organizmi, rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti vnašajo v ali premeščajo po Skupnosti ali nekaterih njenih varovanih območjih zaradi poskusov ali v znanstvene namene ali za delo na žlahtnjenju iz členov 3(9), 4(5), 5(5) in 13b(4),

— spremljanje, zahtevano po pooblastilih, podeljenih skladno s členom 15, po ukrepih, ki jih izvajajo države članice skladno s členom 16(1) ali (2), ali po ukrepih, sprejetih skladno s členom 16(3) ali (5),

— pomoč Komisiji v zadevah iz odstavka 6,

— izvajanje katere koli druge dolžnosti, naložene strokovnjakom v podrobnih pravilih iz odstavka 7.

▼B

4. Za izpolnjevanje nalog iz odstavka 3 lahko izvedenci, navedeni v odstavku 1:

— obiščejo vzgajališča rastlin za saditev, kmetije in druga mesta, na katerih so ali so bile gojene, pridelovane, predelovane ali skladiščene rastline, rastlinski proizvodi ali drugi predmeti,

— obiščejo mesta, na katerih se opravljajo naloge v skladu s členom 6 ali inšpekcijski pregledi v skladu s členom 13,

— se posvetujejo z uradniki iz uradnih organizacij za varstvo rastlin v državah članicah,

— spremljajo nacionalne inšpektorje v državah članicah pri njihovem opravljanju dejavnosti za namene uporabe te direktive.

5. V okviru sodelovanja, navedenega v drugem pododstavku odstavka 1, se uradna organizacija za varstvo rastlin države članice pravočasno vnaprej obvesti o nalogi, da se lahko opravijo potrebne priprave.

Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev, da cilji in učinkovitost inšpekcijskih pregledov niso v nevarnosti. Zagotovijo, da lahko izvedenci nemoteno izvajajo svoje naloge in sprejemajo ustrezne ukrepe, da se jim na njihovo zahtevo zagotovijo potrebni razpoložljivi objekti in naprave, vključno z laboratorijsko opremo in laboratorijskim osebjem. Komisija zagotovi povrnitev stroškov, ki izhajajo iz takih zahtev v mejah proračunskih sredstev, ki so na voljo za namene te naloge v splošnem proračunu Evropske unije. ►M4 Ta določba se ne uporablja za izdatke, ki so rezultat naslednjih vrst zahtev, postavljenih ob sodelovanju imenovanih strokovnjakov pri inšpekcijskih pregledih ob uvozu držav članic: laboratorijsko testiranje in vzorčenje za vizualne preglede ali za laboratorijsko testiranje, ki so že pokriti s pristojbinami iz člena 13d. ◄

Če tako zahteva nacionalna zakonodaja, mora izvedence ustrezno pooblastiti uradna organizacija za varstvo rastlin zadevne države članice ter morajo upoštevati pravila in običajne postopke, ki se zahtevajo od uradnikov te države članice.

Kadar je naloga sestavljena iz spremljanja preverjanj, navedenih v členu 6, spremljanja inšpekcijskih pregledov, navedenih v členu 13(1), ali poizvedb, navedenih v členu 15(1) in členu 16(3), se sklepi ne smejo sprejeti na kraju samem. Izvedenci poročajo Komisiji o svojih dejavnostih in svojih ugotovitvah.

Kadar je naloga sestavljena iz opravljanja inšpekcijskih pregledov v skladu s členom 13(1), so ti inšpekcijski pregledi vključeni v skladu z veljavnim programom inšpekcijskih pregledov in morajo biti v skladu s pravili postopka, ki jih sprejme država članica; pri skupnem inšpekcijskem pregledu država članica dovoli vnos pošiljke v Skupnost le, če sta njena organizacija za varstvo rastlin in Komisija soglasni. ►M4 V skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , se ta pogoj lahko razširi na druge nepreklicne zahteve, ki se uporabijo za pošiljke pred vnosom v Skupnost, če je glede na izkušnje, to potrebno. Če se izvedenec Skupnosti in nacionalni inšpektor ne strinjata, sprejme država članica potrebne začasne ukrepe do dokončne odločitve.

V vseh primerih se po običajnih postopkih uporabijo nacionalne določbe v zvezi s kazenskim postopkom in upravnimi sankcijami. Če izvedenci ugotovijo domnevno kršitev določb te direktive, je treba o tem uradno obvestiti pristojne organe države članice.

6. Komisija:

— vzpostavi mrežo za uradno obveščanje o novih pojavih škodljivih organizmov,

— oblikuje priporočila za pripravo navodil za izvedence in za nacionalne inšpektorje pri izvajanju njihovih dejavnosti.

Kot pomoč Komisiji pri tej zadnji nalogi države članice uradno obvestijo Komisijo o zdajšnjih nacionalnih inšpekcijskih postopkih na področju zdravstvenega varstva rastlin.

7. Komisija ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , podrobna pravila za uporabo tega člena, skupaj s tistimi, ki se uporabijo za sodelovanje iz drugega podostavka odstavka 1.

8. Komisija najpozneje do 31. decembra 1994 poroča Svetu o izkušnjah, pridobljenih pri izvajanju določb tega člena. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije, sprejme potrebne ukrepe za spremembo teh določb, kjer je ustrezno, na podlagi teh izkušenj.

Člen 22

Pri dejanskem ali domnevnem pojavu škodljivega organizma zaradi njegovega vnosa ali širjenja v Skupnosti, lahko države članice prejmejo finančni prispevek Skupnosti za „ obvladovanje zdravstvenega varstva rastlin“ na podlagi členov 23 in 24 za kritje izdatkov, ki se neposredno nanašajo na potrebne ukrepe, sprejete ali načrtovane za boj proti temu škodljivemu organizmu, da bi ga izkoreninili, ali če to ni mogoče, preprečili njegovo širjenje. Komisija predlaga, da se za ta namen predvidijo ustrezna proračunska sredstva v splošnem proračunu Evropske unije.

Člen 23

1. Zadevna država članica lahko, na podlagi zahteve, prejme finančni prispevek Skupnosti, naveden v členu 22, če se za zadevni škodljivi organizem, ne glede na to, ali je naveden v prilogah I in II, ugotovi:

— da je bil uradno prijavljen v skladu s prvim pododstavkom člena 16(1) ali (2) in

— da predstavlja neposredno nevarnost za vso Skupnost ali njen del zaradi svojega pojava na območju, na katerem njegova navzočnost do zdaj ni bila znana ali je bil izkoreninjen ali se izkoreninja in

— je bil vnesen na območje prek pošiljk rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov iz tretje države ali z drugega območja Skupnosti.

2. Naslednji ukrepi se uvrščajo med potrebne po členu 22:

(a) uničenje, dezinfekcija, dezinfestacija, sterilizacija, čiščenje ali drugo tretiranje, ki se izvaja uradno ali na uradno zahtevo: (i) v zvezi z rastlinami, rastlinskimi proizvodi ali drugimi predmeti, ki sestavljajo pošiljko/pošiljke, s katero/s katerimi je bil škodljivi organizem vnesen na območje, in za katere se ugotovi, da so kontaminirane ali občutljive za kontaminacijo; (ii) v zvezi z rastlinami, rastlinskimi proizvodi in drugimi predmeti, za katere se ugotovi, da so kontaminirani ali občutljivi za kontaminacijo z vnesenim škodljivim organizmom, pridelani iz rastlin v zadevni pošiljki/pošiljkah ali so bili v neposredni bližini rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov teh pošiljk ali rastlin, ki so bile iz njih pridelane; (iii) v zvezi z rastnimi substrati in zemljo, za katere se ugotovi, da so kontaminirani ali občutljivi za kontaminacijo s škodljivim organizmom; (iv) v zvezi s proizvodnim materialom, embalažo, ovojnim in skladiščnim materialom, prostori za skladiščenje ali pakiranje in prevoznimi sredstvi, ki so bili v stiku z vsemi rastlinami, rastlinskimi proizvodi in drugimi zgoraj navedenimi predmeti ali le njihovim delom;

(b) inšpekcijski pregledi ali testiranje, izvedeno uradno ali na uradno zahtevo, za spremljanje navzočnosti ali obsega kontaminacije z vnesenim škodljivim organizmom;

(c) prepovedi ali omejitve glede uporabe rastnih substratov, obdelovalnih območij ali posesti in rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov razen materiala iz pošiljke/pošiljk ali materiala, pridelanega iz njih, kadar izhajajo iz uradnih sklepov, sprejetih na podlagi nevarnosti za zdravje rastlin v zvezi z vnesenim škodljivim organizmom.

3. Plačila iz javnih sredstev:

— za kritje vseh stroškov ali dela stroškov ukrepov, iz odstavka 2(a) in (b), razen tistih, ki se nanašajo na redne tekoče stroške zadevnega pristojnega uradnega organa ali

— za nadomestilo vseh ali dela finančnih izgub, razen izgube dobička, ki izhajajo neposredno iz enega ali več ukrepov, opisanih v odstavku 2(c),

so neposredni izdatki za potrebne ukrepe, navedene v odstavku 2.

Z odstopanjem od druge alinee prvega pododstavka se lahko z izvedbeno uredbo ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , določi primere, ko se nadomestilo za izgubo dobička upošteva kot izdatek v neposredni zvezi s potrebnimi ukrepi ob upoštevanju zahtev, navedenih v zvezi s tem v odstavku 5, in časovne omejitve največ treh let, ki se uporabijo za te primere.

4. Da bi bila država članica upravičena do finančnega prispevka Skupnosti, in brez poseganja v člen 16, vloži prošnjo na Komisijo najpozneje do konca koledarskega leta, ki sledi letu, v katerem je bil odkrit pojav škodljivega organizma, in takoj obvesti Komisijo in druge države članice:

— o sklicu na uradno obveščanje, predvideno v prvi alinei odstavka 1,

— o naravi in obsegu pojava škodljivega organizma iz člena 22, ter kdaj, kje in kako je bil odkrit,

— o identiteti pošiljk, navedenih v tretji alinei odstavka 1, prek katerih je bil škodljivi organizem vnesen,

— o potrebnih ukrepih, ki so bili sprejeti ali so načrtovani, za katere išče pomoč, skupaj s časovnim razporedom zanje in

— o dobljenih rezultatih in dejanskih ali ocenjenih stroških za izdatke, ki nastanejo ali naj bi nastali, ter deležu teh izdatkov, ki se krijejo ali naj se krijejo iz javnih sredstev države članice, zato da bi se izvajali ti potrebni ukrepi.

Če je pojav škodljivega organizma ugotovljen pred 30. januarjem 1997, se ta datum upošteva kot datum odkritja po tem odstavku in odstavku 5, če dejanski datum odkritja ni pred 1. januarjem 1995. Vendar pa se ta določba ne uporabi v zvezi z nadomestilom za izgubo dobička, navedenim v drugem pododstavku odstavka 3, razen v izrednih primerih pod pogoji, določenimi v izvedbeni uredbi iz odstavka 3, za izgubo dobička, ki nastane pozneje.

5. Brez poseganja v člen 24 se dodelitev in višina finančnega prispevka Skupnosti določita ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ , glede na informacije in listine, ki jih predloži zadevna država članica v skladu z odstavkom 4, in kjer je ustrezno, rezultati poizvedb, ki jih v pristojnosti Komisije opravijo izvedenci, navedeni v členu 21, na podlagi prvega pododstavka člena 16(3) ob upoštevanju obsega nevarnosti iz druge alinee odstavka 1 zgoraj in odvisno od proračunskih sredstev, ki so na voljo za te namene.

V okviru proračunskih sredstev, ki so na voljo za te namene, pokriva finančni prispevek Skupnosti do 50 % in pri nadomestilih za izgubo dobička iz drugege pododstavka odstavka 3 do 25 % neposrednih izdatkov, ki se nanašajo neposredno na potrebne ukrepe iz odstavka 2, če so bili ti ukrepi sprejeti največ dve leti po datumu odkritja škodljivega organizma iz člena 22, ali se načrtujejo za to obdobje.

Zgoraj navedeno obdobje se lahko podaljša po istem postopku, če se na podlagi preverjanja zadevnega stanja lahko sklepa, da bo cilj ukrepov dosežen v ustreznem dodatnem obdobju. Finančni prispevek Skupnosti je degresiven v zadevnih letih.

Če država članica ne more dati zahtevanih informacij glede identitete pošiljke v skladu s tretjo alineo odstavka 4, navede domnevne vire odkritja in razloge, zakaj se pošiljk ni dalo identificirati. Dodelitev finančnega prispevka se lahko odobri po istem postopku glede na rezultat ocene teh informacij.

Podrobna pravila za izvedbo tega odstavka se oblikujejo v izvedbeni uredbi, ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ .

6. Glede na razvoj stanja v Skupnosti se lahko odloči ►M4 v skladu s postopkom iz člena 18(2) ◄ ali 19, da bodo izvedeni drugi ukrepi ali da bodo ukrepi, ki jih sprejme ali načrtuje država članica, podrejeni nekaterim zahtevam ali dodatnim pogojem, če so ti potrebni za doseganje zadevnega cilja.

Po istem postopku se lahko sprejme sklep o dodelitvi finančnega prispevka Skupnosti za take dodatne ukrepe, zahteve ali pogoje. V mejah proračunskih sredstev, ki so na voljo v te namene, prispevek Skupnosti pokriva do 50 % izdatkov, ki se neposredno nanašajo na druge zadevne ukrepe, zahteve ali pogoje.

Kadar imajo taki drugi ukrepi, zahteve ali pogoji bistveni pomen za varovanje ozemlja Skupnosti, razen ozemlja zadevne države članice, se lahko po istem postopku sprejme sklep, da finančni prispevek Skupnosti pokriva več kot 50 % izdatkov.

Finančni prispevek Skupnosti je časovno omejen in degresiven v zadevnih letih.

7. Dodelitev finančnega prispevka Skupnosti ne vpliva na zahtevke, ki jih ima država članica ali posamezniki do drugih, vključno drugih držav članic v primerih, navedenih v odstavku 24(3), za povračilo izdatkov, nadomestilo izgub ali druge škode po nacionalni zakonodaji, zakonodaji Skupnosti ali mednarodnem pravu. Pravice v teh zahtevkih bodo predmet prenosa s polno pravico na Skupnost z veljavnostjo od plačila finančnega prispevka Skupnosti, če so taki izdatki, izgube ali druge škode kriti s tem prispevkom.

8. Finančni prispevek Skupnosti se lahko vplača v več obrokih.

Če se zdi, da finančni prispevek Skupnosti, kakor je dodeljen, ni več upra