2002L0096 — SL — 12.01.2009 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA 2002/96/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (UL L 037, 13.2.2003, p.24)

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA 2002/96/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 27. januarja 2003

o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO)







EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Odbora regij ( 3 ), v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe, ob upoštevanju skupnega besedila, ki ga je odobril Spravni odbor 8. novembra 2002 ( 4 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Cilji okoljske politike Skupnosti so zlasti ohranitev, varstvo in izboljšanje kakovosti okolja, varovanje zdravja ljudi ter preudarno in racionalno izkoriščanje naravnih virov. Navedena politika temelji na previdnostnem načelu, na načelu preventivnega ukrepanja in na načelu, da naj se poškodba okolja prednostno odpravi pri viru, kot tudi na načelu plača povzročitelj obremenitve. (2) Program politike in ukrepov Skupnosti glede okolja in trajnostnega razvoja (peti delovni program Skupnosti o okolju) ( 5 ) navaja, da doseganje trajnostnega razvoja zahteva znatne spremembe v sedanjih vzorcih razvoja, proizvodnje, porabe in obnašanja ter se zavzema med drugim za zmanjšanje razsipne porabe naravnih virov in preprečitev onesnaževanja. Omenja odpadno električno in elektronsko opremo (OEEO) kot enega ciljnih področij, ki jih je treba urediti glede uporabe previdnostnega načela, načel, predelave in varne odstranitve odpadkov. (3) Sporočilo Komisije z dne 30. julija 1996 o pregledu strategije Skupnosti o ravnanju z odpadki navaja, da kjer se nastajanju odpadkov ni mogoče izogniti, naj bi se ponovno uporabili ali predelali v material ali energijo. (4) Svet je v svoji resoluciji z dne 24. februarja 1997 o strategiji Skupnosti za ravnanje z odpadki ( 6 ) vztrajal na pospeševanju predelave odpadkov z namenom, da se zmanjša količina odpadkov za odstranitev in se ohranijo naravni viri, zlasti s ponovno uporabo, recikliranjem, kompostiranjem in ponovnim pridobivanjem energije iz odpadkov, in priznal, da mora izbira možnosti v vsakem posameznem primeru upoštevati vplive na okolje in gospodarstvo, vendar dokler ni dosežen znanstveni in tehnološki napredek in dokler niso razvite nadaljnje analize življenjskega cikla, naj bi veljala za bolj zaželeno ponovna uporaba in predelava materialov, kadar in če je najboljša izbira za okolje. Svet je tudi povabil Komisijo, da čimprej razvije ustrezno sledenje projektov prednostnega programa smeri odstranjevanja odpadkov, vključno z OEEO. (5) Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 14. novembra 1996 ( 7 ) zaprosil Komisijo, da predstavi predloge za direktive o številnih prednostnih smereh odstranjevanja odpadkov, vključno z električnimi in elektronskimi odpadki, in da utemelji te predloge na načelu proizvajalčeve odgovornosti. Evropski parlament v isti resoluciji od Sveta in Komisije zahteva, da predložita predloge za zmanjšanje obsega odpadkov. (6) Direktiva Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih ( 8 ) predvideva, da se lahko s posebnimi direktivami določijo posebna pravila za posebne primere ali dopolnijo tista iz Direktive 75/442/EGS o ravnanju s posebnimi kategorijami odpadkov. (7) Količina OEEO, ki se proizvaja v Skupnosti, hitro narašča. Vsebnost nevarnih sestavnih delov v električni in elektronski opremi (EEO) je glavna skrb med fazo ravnanja z odpadki in recikliranje OEEO ni zadostno. (8) Cilj, da se izboljša ravnanje z OEEO, ne more biti uspešno dosežen, če države članice delujejo posamezno. Zlasti različne nacionalne uporabe načela odgovornosti proizvajalca lahko vodijo do znatnih neskladij pri finančnem bremenu gospodarskih subjektov. Če imajo države različne nacionalne politike do ravnanja z OEEO, to ovira učinkovitost politike recikliranja. Iz tega razloga je treba določiti bistvena merila na ravni Skupnosti. (9) Določbe te direktive bi se morale uporabljati za proizvode in proizvajalce ne glede na prodajno tehniko, vključno s prodajo na daljavo in elektronsko prodajo. V kolikor je izvedljivo, naj bi v tej zvezi obveznosti proizvajalcev in distributerjev, ki uporabljajo kanale prodaje na daljavo in elektronsko prodajo, imele isto obliko in naj bi se izvršile na isti način, da bi se tako izognili temu, da bi morali drugi distribucijski kanali nositi stroške določb te direktive glede OEEO, za katere je bila oprema prodana na daljavo ali po elektronski poti. (10) Ta direktiva bi morala urejati vso električno in elektronsko opremo, ki jo uporabljajo potrošniki, in električno ter elektronsko opremo, namenjeno za profesionalno uporabo. Ta direktiva bi se morala uporabljati brez poseganja v zakonodajo Skupnosti o zahtevah glede varnosti in zdravja, ki varuje vse udeležence v stiku z OEEO, kot tudi posebno zakonodajo Skupnosti glede ravnanja z odpadki, zlasti Direktive Sveta 91/157/EGS z dne 18. marca 1991 o baterijah in akumulatorjih, ki vsebujejo nekatere nevarne snovi ( 9 ). (11) Direktivo 91/157/EGS je treba čimprej revidirati zlasti z vidika te direktive. (12) Po tej direktivi je ustanovitev odgovornosti proizvajalca eno od sredstev za spodbujanje načrtovanja in proizvodnje električne in elektronske opreme, ki v celoti upošteva in olajša njeno popravilo, možno nadgradnjo, ponovno uporabo, demontažo in recikliranje. (13) Da bi zagotovile varnost in zdravje osebja distributerjev, ki sprejema OEEO nazaj in se ukvarja z njo, bi morale države članice v skladu z nacionalno zakonodajo in zakonodajo Skupnosti o zahtevah glede varnosti in zdravja določijo pogoje, pod katerimi lahko distributerji zavrnejo sprejemanje nazaj. (14) Države članice naj bi spodbujale načrtovanje in proizvodnjo električne in elektronske opreme, ki upošteva in olajša demontažo in predelavo, zlasti ponovno uporabo in recikliranje OEEO, njenih sestavnih delov in materialov. Proizvajalci ne bi smeli s pomočjo posebnih konstrukcijskih lastnosti ali proizvodnih procesov preprečevati, da bi se OEEO ponovno uporabila, razen če take posebne lastnosti pri konstrukciji ali proizvodnih procesih predstavljajo glavne prednosti, na primer glede varovanja okolja in/ali varnostnih zahtev. (15) Ločeno zbiranje je predpogoj za zagotavljanje posebne obdelave in recikliranja OEEO in je potrebno za doseganje izbrane ravni varovanja zdravja ljudi in okolja v Skupnosti. Potrošniki morajo aktivno prispevati k uspehu takega zbiranja in naj bi morali biti spodbujani, da vračajo OEEO. V ta namen naj bi bile postavljene ustrezne zmogljivosti za vračanje OEEO, vključno z javnimi zbirnimi mesti, kamor bi lahko zasebna gospodinjstva vračala svoje odpadke brezplačno. (16) Države članice bi morale sprejeti ustrezne ukrepe za zmanjšanje odstranitve OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in za doseganje visoke stopnje ločenega zbiranja OEEO, da bi dosegle izbrano raven varstva in usklajene cilje Skupnosti glede okolja. Da bi se zagotovila vzpostavitev učinkovitejših sistemov zbiranja, bi se moralo od držav članic zahtevati, da dosežejo visoko stopnjo zbiranja OEEO iz zasebnih gospodinjstev. (17) Posebna obdelava za OEEO je neobhodna, da se izogne razpršitvi onesnaževalcev med reciklirani material ali v smer odstranjevanja odpadkov. Taka obdelava je najučinkovitejše sredstvo za zagotovitev skladnosti z izbrano stopnjo varstva okolja Skupnosti. Katera koli ustanova ali podjetja, ki izvajajo recikliranje in obdelavo odpadkov, bi morala izpolnjevati minimalne standarde, da bi preprečila negativne vplive na okolje, povezane z obdelavo OEEO. Uporabljati bi bilo treba najboljše razpoložljive tehnike obdelave, predelave in recikliranja pod pogojem, da zagotovijo zdravje ljudi in visoko stopnjo varstva okolja. Najboljše razpoložljive tehnike obdelave, predelave in recikliranja se lahko nadalje določijo v skladu s postopki Direktive 96/61/ES. (18) Kjer je primerno, bi se morala prednost dati ponovni uporabi OEEO in njenim sestavnim delom, podsestavom in potrošnemu blagu. Kjer se ponovni uporabi ne da prednosti, bi bilo treba vso OEEO, ki je bila zbrana ločeno, poslati v predelavo, pri kateri naj se doseže visoka stopnja recikliranja in predelave. Poleg tega bi morali biti proizvajalci spodbujani, da integrirajo reciklirani material v novo opremo. (19) Osnovna načela glede financiranja ravnanja z OEEO morajo biti postavljena na ravni Skupnosti, finančni programi pa morajo prispevati k visoki stopnji zbiranja kot tudi k izvajanju načela odgovornosti proizvajalca. (20) Uporabniki električne in elektronske opreme iz zasebnih gospodinjstev bi morali imeti vsaj brezplačno možnost vračanja OEEO. Proizvajalci bi torej morali financirati zbiranje iz zbirališč ter obdelavo, predelavo in odstranitev OEEO. Za povečanje učinka odgovornosti proizvajalcev bi naj bil vsak proizvajalec odgovoren za financiranje ravnanja z odpadki svojih lastnih proizvodov. Proizvajalec bi lahko izbral, da izpolni to obveznost posamezno ali se priključi k skupnemu programu. Vsak proizvajalec bi moral, ko da proizvod v promet, zagotoviti finančno garancijo, da bi preprečil stroške za ravnanje z OEEO, ki izhajajo iz proizvodov, ki jih ni mogoče identificirati, in bi padli na družbo ali na preostale proizvajalce. Odgovornost za financiranje ravnanja s historičnimi odpadki bi se morala deliti z vsemi obstoječimi proizvajalci v kolektivnih finančnih programih, v katere vsi proizvajalci na trgu, ko se pojavijo stroški, prispevajo sorazmerno. Kolektivni finančni programi ne bi smeli izključevati proizvajalcev, uvoznikov in novincev na trgu, ki zavzemajo tržno nišo ali proizvajajo majhno količino. V prehodnem obdobju bi morali proizvajalci imeti možnost ob prodaji novih izdelkov kupce prostovoljno informirati o stroških zbiranja, obdelave in odstranitve historičnih odpadkov na okolju primeren način. Proizvajalci, ki uporabljajo to določbo, bi morali zagotoviti, da navedeni stroški ne presežejo dejanskih nastalih stroškov. (21) Za uspeh pri zbiranju OEEO je nujen predpogoj, da so uporabniki informirani o zahtevi, da ne odstranjujejo OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in da jo zbirajo ločeno ter o sistemih zbiranja in njihovi vlogi pri ravnanju z OEEO. Te informacije vsebujejo ustrezno označevanje električne in elektronske opreme, ki bi lahko končala v smetnjakih ali podobnih sredstvih za zbiranje komunalnih odpadkov. (22) Informacije proizvajalcev o identifikaciji sestavnih delov in materialov so pomembne za lažje ravnanje in še zlasti obdelavo ter predelavo/recikliranje OEEO. (23) Države članice bi morale zagotoviti, da inšpekcijske in nadzorne infrastrukture omogočajo, da se preveri ustrezno izvajanje te direktive, ob upoštevanju med drugim Priporočila 2001/331/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o določitvi minimalnih kriterijev za okoljske inšpekcije v državah članicah ( 10 ). (24) Za spremljanje doseganja ciljev te direktive so potrebni podatki o teži ali, če to ni mogoče, o številu električne in elektronske opreme, ki je dana v promet v Skupnosti in stopnje zbiranja, ponovne uporabe (vključno, kolikor je možno, ponovna uporaba celih naprav), predelave/recikliranja in izvoza OEEO, zbrane v skladu s to direktivo. (25) Države članice lahko izberejo, da izvajajo nekatere določbe te direktive prek sporazumov med pristojnimi organi in zadevnimi gospodarskimi sektorji, pod pogojem, da so izpolnjeni posebni pogoji. (26) Komisija bi morala prilagoditev nekaterih določb te direktive znanstvenemu in tehničnemu napredku, seznam proizvodov, ki se razvrščajo po kategorijah iz Priloge IA, selektivno obdelavo materialov in sestavnih delov OEEO, tehnične zahteve za skladiščenje in obdelavo OEEO in simbol za označevanje EEO, izvesti po postopku odbora. (27) Ukrepi, potrebni za izvajanje te direktive, bi se morali sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 11 ) – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

Cilji

Namen te direktive je prednostno preprečevanje odpadne električne in elektronske opreme (OEEO) in poleg tega ponovna uporaba, recikliranje in druge oblike predelave takih odpadkov, da se zmanjša odstranjevanje odpadkov. Skuša tudi izboljšati okoljsko učinkovitost vseh subjektov, vključenih v življenjski cikel električne in elektronske opreme, tj. proizvajalcev, distributerjev in potrošnikov in zlasti tistih operaterjev, ki so neposredno vključeni v obdelavo odpadne električne in elektronske opreme.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za električno in elektronsko opremo, ki se razvršča med kategorije iz Priloge IA, pod pogojem, da ta oprema ni del kake druge vrste opreme, ki ne spada v področje uporabe te direktive. Priloga IB vsebuje seznam izdelkov, ki se razvrščajo v kategorije iz Priloge IA.

2. Ta direktiva se uporablja brez poseganja v zakonodajo Skupnosti o zahtevah glede varnosti in zdravja in na posebno zakonodajo Skupnosti glede ravnanja z odpadki.

3. Oprema, ki je povezana z varstvom bistvenih interesov varnosti držav članic, orožja, streliva in vojnega materiala, se izključi iz te direktive. To pa ne velja za proizvode, ki niso namenjeni za izrecno vojaške namene.

Člen 3

Opredelitve pojmov

V tej direktivi izraz:

(a) „električna in elektronska oprema“ ali „EEO“ pomeni opremo, ki je za svoje pravilno delovanje odvisna od električnega toka ali elektromagnetnih polj, in opremo za proizvodnjo, prenos in merjenje toka in polj, ki se uvršča v kategorije, določene v Prilogi IA, in je oblikovana za uporabo za napetostni razred, ki ne presega 1 000 voltov za izmenični tok in 1 500 voltov za enosmerni tok;

(b) „odpadna električna in elektronska oprema“ ali „OEEO“ pomeni električno in elektronsko opremo, ki je odpadek po členu 1(a) Direktive 75/442/EGS, vključno z vsemi sestavnimi deli, podsestavi in potrošnim materialom, ki je del proizvoda ob zavrženju;

(c) „preprečevanje“ pomeni ukrepe, ki so namenjeni za zmanjšanje količine in škodljivosti OEEO in materialov ter njihovih snovi na okolje;

(d) „ponovna uporaba“ pomeni vsako operacijo, pri kateri se OEEO ali njeni sestavni deli uporabijo za isti namen, za katerega je bila narejena, vključno z nepretrgano uporabo opreme ali njenih sestavnih delov, ki so vrnjeni na zbirna mesta, k distributerjem, osebam, ki reciklirajo in proizvajalcem;

(e) „recikliranje“ pomeni ponovno obdelavo odpadnega materiala v proizvodnem procesu za izvorni namen ali za druge namene, vendar izključuje ponovno pridobivanje energije, kar pomeni uporabo gorljivih odpadkov kot sredstva za proizvajanje energije z neposrednim sežigom, skupaj z drugimi odpadki ali samostojno, in pridobivanjem toplote;

(f) „predelava“ pomeni vse uporabljive postopke, predvidene v Prilogi IIB k Direktivi 75/442/EGS;

(g) „odstranitev“ pomeni vse uporabljive postopke, predvidene v Prilogi IIA k Direktivi 75/442/EGS;

(h) „obdelava“ pomeni vsako dejavnost, potem ko je bila OEEO predana v objekt za odpravo onesnaževanja, demontažo, drobljenje, predelavo ali pripravo za odstranitev in vsako drugo dejavnost, ki se izvede za predelavo in/ali odstranitev OEEO;

(i) „proizvajalec“ pomeni vsako osebo, ki ne glede na uporabljeno prodajno tehniko, vključno s komunikacijo na daljavo v skladu z Direktivo 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo ( 12 ): (i) proizvaja in prodaja električno in elektronsko opremo pod svojo blagovno znamko; (ii) preprodaja pod svojo blagovno znamko opremo, ki so jo proizvedli drugi dobavitelji, preprodajalec ne velja za „proizvajalca“, če je blagovna znamka proizvajalca vidna na opremi, kot je predvideno v podtočki (i); ali (iii) profesionalno uvaža ali izvaža električno in elektronsko opremo v državo članico. Kdorkoli izključno zagotavlja financiranje po kakršnem koli finančnem sporazumu ali v skladu z njim, ne velja za „proizvajalca“, razen če ne deluje tudi kot proizvajalec v pomenu podtočk (i) do (iii);

(j) „distributer“ pomeni vsako osebo, ki komercialno zagotavlja električno in elektronsko opremo stranki, ki jo bo uporabljala;

(k) „OEEO iz zasebnih gospodinjstev“ pomeni OEEO, ki prihaja iz zasebnih gospodinjstev in iz komercialnih, industrijskih, institucionalnih ter drugih virov in je zaradi svoje narave in količine podobna zasebnim gospodinjstvom;

(l) „nevarne snovi ali ►M3 zmesi ◄ “ pomenijo vsako snov ali ►M3 zmes ◄ , ki jo je treba šteti za nevarno po Direktivi Sveta 67/548/EGS ( 13 ) ali Direktivi 1999/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 14 );

(m) „finančni sporazum“ pomeni vsako pogodbo o posojilu, lizingu, najemu ali pogodbo o prodaji na obroke ali dogovor o vsaki opremi ne glede na to, da pogoji te pogodbe ali dogovora ali dodatne pogodbe ali dogovora zagotavljajo, da se bo ali se bo lahko lastništvo te opreme preneslo.

Člen 4

Načrtovanje proizvodov

Države članice spodbujajo načrtovanje in proizvodnjo električne in elektronske opreme, ki upošteva in olajša demontažo in predelavo, zlasti ponovno uporabo in recikliranje OEEO, njenih sestavnih delov in materialov. V tem kontekstu države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da proizvajalci s pomočjo posebnih konstrukcijskih lastnosti ali proizvodnih procesov ne preprečijo, da bi se OEEO ponovno uporabila, razen če take posebne lastnosti pri načrtovanju ali proizvodnih procesih predstavljajo glavne prednosti, na primer glede varstva okolja in/ali varnostnih zahtev.

Člen 5

Ločeno zbiranje

1. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zmanjšanje odstranitve OEEO kot nesortiranih komunalnih odpadkov in za doseganje visoke stopnje ločenega zbiranja OEEO.

2. Za OEEO iz zasebnih gospodinjstev države članice zagotovijo, da se do 13. avgusta 2005:

(a) ustanovijo sistemi, ki bodo omogočali končnim imetnikom in distributerjem, da vrnejo vsaj brezplačno take odpadke. Države članice zagotovijo razpoložljivost in dostopnost potrebnih zbirališč, upoštevajoč zlasti gostoto prebivalstva;

(b) pri dobavi novega proizvoda so distributerji odgovorni zagotoviti, da se lahko odpadek vrne vsaj brezplačno na podlagi menjave enega za enega, dokler je proizvod enakovredne vrste in izpolnjuje iste funkcije kot dobavljena oprema. Države članice lahko odstopijo od te določbe, pod pogojem, da zagotovijo, da vračilo OEEO ni s tem za končnega imetnika oteženo, in pod pogojem, da ti sistemi za končnega imetnika ostanejo brezplačni. Države članice, ki uporabljajo to določbo, o tem obvestijo Komisijo;

(c) brez poseganja v določbe (a) in (b) proizvajalci lahko vzpostavijo in upravljajo posamezne in/ali skupinske sisteme sprejemanja OEEO iz zasebnih gospodinjstev nazaj, pod pogojem, da so ti v skladu s cilji te direktive;

(d) ob upoštevanju nacionalnih zdravstvenih in varnostnih standardov in standardov Skupnosti se lahko vračilo OEEO, ki predstavlja tveganje za zdravje in varnost osebja zaradi okužbe, zavrne po točkah (a) in (b). Države članice sprejmejo posebne ukrepe za tako OEEO.

Države članice lahko predvidijo posebne ukrepe za vračilo OEEO, kot je navedeno v (a) in (b), če oprema ne vsebuje bistvenih sestavnih delov ali če oprema vsebuje druge odpadke, kot so OEEO.

3. V primeru, da OEEO niso iz zasebnih gospodinjstev, in brez poseganja v člen 9 države članice zagotovijo, da proizvajalci ali tretja stran v njihovem imenu poskrbi za zbiranje takih odpadkov.

4. Države članice zagotovijo, da se vsa OEEO, zbrana po odstavkih 1, 2 in 3 zgoraj, prepelje v objekte obdelave, pooblaščene po členu 6, razen če naprave niso kot celota ponovno uporabljene. Države članice zagotovijo, da predvidena ponovna uporaba ne vodi v izogibanje tej direktivi, zlasti glede člena 6 in 7. Zbiranje in prevoz ločeno zbrane OEEO se izvede na način, ki optimira ponovno uporabo in recikliranje tistih sestavnih delov ali celih naprav, ki se jih bo dalo ponovno uporabiti ali reciklirati.

5. Brez poseganja v odstavek 1 države članice zagotovijo, da se najkasneje do 31. decembra 2006 doseže stopnja ločenega zbiranja povprečno vsaj štirih kilogramov OEEO iz zasebnih gospodinjstev na prebivalca na leto.

Na predlog Komisije Evropski parlament in Svet, upoštevajoč tehnične in gospodarske izkušnje v državah članicah, postavita nov obvezni cilj do 31. decembra 2008. To je lahko v obliki odstotka električne in elektronske opreme, ki je bila v prejšnjih letih prodana zasebnim gospodinjstvom.

Člen 6

Obdelava

1. Države članice zagotovijo, da proizvajalci ali tretje strani v njihovem imenu v skladu z zakonodajo Skupnosti vzpostavijo sisteme za obdelavo OEEO in pri tem uporabljajo najboljše razpoložljive tehnike obdelave, predelave in recikliranja. Sisteme lahko vzpostavijo proizvajalci posamezno in/ali skupinsko. Da se zagotovi skladnost s členom 4 Direktive 75/442/EGS, obdelava minimalno vključuje odstranitev vseh tekočin in izbirno obdelavo v skladu s Prilogo II k tej direktivi.

▼M2

Priloga II se lahko spremeni, z namenom da se vključijo druge tehnologije obdelave, ki zagotavljajo najmanj enako raven varstva zdravja ljudi in okolja. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 14(3).

▼B

Za varstvo okolja lahko države članice postavijo minimalne standarde kakovosti za obdelavo zbrane OEEO. Države članice, ki se odločijo za take standarde kakovosti, obvestijo o tem Komisijo, ki objavi te standarde.

2. Države članice zagotovijo, da vsaka ustanova ali podjetje, ki izvaja dejavnosti obdelave, dobi dovoljenje od pristojnih organov v skladu s členoma 9 in 10 Direktive 75/442/EGS.

Odstopanje od zahteve za dovoljenje iz člena 11(1)(b) Direktive 75/442/EGS se lahko uporablja za predelavo glede OEEO, če pristojni organi izvedejo inšpekcijo pred evidentiranjem, da se zagotovi skladnost s členom 4 Direktive 75/442/EGS.

Pri inšpekciji se preveri naslednje:

(a) vrsto in količine odpadkov za obdelavo;

(b) splošne tehnične zahteve, ki jih je treba izpolniti;

(c) varnostne ukrepe, ki jih je treba sprejeti.

Inšpekcija se izvede vsaj enkrat letno, države članice pa Komisiji sporočijo rezultate.

3. Države članice zagotovijo, da vsaka ustanova ali podjetje, ki izvaja obdelavo, skladišči in obdeluje OEEO v skladu s tehničnimi zahtevami iz Priloge III.

4. Države članice zagotovijo, da dovoljenje ali registracija iz odstavka 2 vključuje vse pogoje, potrebne za skladnost z zahtevami iz odstavkov 1 in 3 in za doseganje ciljev predelave iz člena 7.

5. Obdelava se lahko izvede zunaj zadevne države članice ali Skupnosti, pod pogojem, da je pošiljka OEEO v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje ( 15 ).

OEEO, izvožena iz Skupnosti v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 259/93, Uredbo Sveta (ES) št. 1420/1999 ( 16 ) z dne 29. aprila 1999 o določitvi skupnih pravil in postopkov, ki se uporabljajo za pošiljke določenih vrst odpadkov v določene države nečlanice OECD in Uredba Komisije (ES) št. 1547/1999 ( 17 ) z dne 12. julija 1999 o določitvi kontrolnih postopkov v skladu z Uredbo Sveta št. 259/93, ki se uporabljajo za pošiljke določenih vrst odpadkov v določene države, za katere ne velja dokončni Sklep OECD C (92)39, se šteje, da izpolnjuje obveznosti in cilje člena 7(1) in (2) te direktive samo, če izvoznik lahko dokaže, da se je predelava, ponovna uporaba in/ali recikliranje izvedlo pod pogoji, ki so enakovredni zahtevam iz te direktive.

6. Države članice spodbujajo ustanove ali podjetja, ki izvajajo obdelavo, da uvedejo potrjene sisteme ravnanja z okoljem v skladu z Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo EMAS ( 18 ).

Člen 7

Predelava

1. Države članice zagotovijo, da proizvajalci ali tretje strani, ki delujejo v njihovem imenu, vzpostavijo sisteme individualno ali skupinsko v skladu z zakonodajo Skupnosti za predelavo OEEO, ki je zbrana ločeno v skladu s členom 5. Države članice dajo prednost ponovni uporabi celih naprav. Do datuma iz odstavka 4 se take naprave ne upoštevajo za izračun ciljev, določenih v odstavku 2.

2. Glede OEEO, poslane v obdelavo v skladu s členom 6, države članice zagotovijo, da do 31. decembra 2006 proizvajalci izpolnijo naslednje cilje:

(a) za OEEO, ki se uvršča v kategoriji 1 in 10 Priloge IA: — stopnja predelave se poveča na najmanj 80 % povprečne teže po napravi in — ponovna uporaba in recikliranje sestavnih delov, materialov in snovi se poveča na najmanj 75 % povprečne teže po napravi;

(b) za OEEO, ki se uvršča v kategoriji 3 in 4 Priloge IA: — stopnja predelave se poveča na najmanj 75 % povprečne teže po napravi in — ponovna uporaba in recikliranje sestavnih delov, materialov in snovi se poveča na najmanj 65 % povprečne teže po napravi;

(c) za OEEO, ki se uvršča v kategorije 2, 5, 6, 7 in 9 Priloge IA: — stopnja predelave se poveča na najmanj 70 % povprečne teže po napravi in — ponovna uporaba in recikliranje sestavnih delov, materialov in snovi se poveča na najmanj 50 % povprečne teže po napravi;

(d) za plinske sijalke stopnja ponovne uporabe in recikliranja sestavnih delov, materialov in snovi doseže najmanj 80 % teže svetilk.

3. Države članice zagotovijo, da za izračun teh ciljev proizvajalci ali tretje strani v njihovem imenu vodijo zapise o količini OEEO, njenih sestavnih delih, materialih in snoveh, ko prihajajo (input) in zapuščajo (output) objekte za obdelavo in/ali ko prihajajo (input) v predelavo ali recikliranje.

▼M2

Določijo se podrobna pravila za spremljanje skladnosti držav članic s cilji iz odstavka 2, vključno s podrobnimi opisi materialov. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 14(3).

▼B

4. Evropski parlament in Svet na predlog Komisije do 31. decembra 2008 določita nove cilje za predelavo in ponovno uporabo/recikliranje, vključno s ponovno uporabo celotnih naprav, kjer je to primerno, in za proizvode, ki se uvrščajo v kategorijo 8 iz Priloge IA. Pri tem se upošteva okoljske koristi električne in elektronske opreme v uporabi, kot je izboljšana učinkovitost virov, ki izhaja iz razvoja na področju materialov in tehnologije. Upošteva se tudi tehnični napredek pri ponovni uporabi, predelavi in recikliranju, proizvodih in materialih in izkušnje držav članic, ki so jih pridobile v industriji.

5. Države članice spodbujajo razvoj novih tehnologij predelave, recikliranja in obdelave.

Člen 8

Financiranje OEEO iz zasebnih gospodinjstev

1. Države članice zagotovijo, da proizvajalci do 13. avgusta 2005 poskrbijo vsaj za financiranje zbiranja, obdelave, predelave in okolju primerne odstranitve OEEO iz zasebnih gospodinjstev, ki je bila odložena v zbirališča po členu 5(2).

2. Pri proizvodih, ki bodo dani v promet po 13. avgustu 2005, je vsak proizvajalec odgovoren za financiranje dejavnosti iz odstavka 1 glede odpadkov svojih lastnih proizvodov. Proizvajalec lahko po izbiri izpolni to obveznost posamezno ali da se priključi k skupnemu sistemu.

Države članice zagotovijo, da vsak proizvajalec, ko da izdelek v promet, preskrbi garancijo, ki bo pojasnila, da bo ravnanje z vso OEEO financirano in da proizvajalci jasno označijo svoje proizvode v skladu s členom 11(2). Ta garancija zagotovi, da bodo operacije iz odstavka 1 v zvezi s tem proizvodom financirane. Garancija je lahko v obliki sodelovanja proizvajalca v ustreznih programih za financiranje ravnanja z OEEO, zavarovanja recikliranja ali blokiranega bančnega računa.

Stroški zbiranja, obdelave in okolju primerne odstranitve se kupcem ob prodaji novih proizvodov ne prikažejo ločeno.

3. Za odgovornost za pokrivanje stroškov ravnanja z OEEO od proizvodov, ki so bili dani v promet pred datumom iz odstavka 1 (historični odpadki), poskrbi eden ali več sistemov, v katere sorazmerno prispevajo vsi proizvajalci, ki obstajajo na trgu, ko stroški nastanejo, npr. v sorazmerju z njihovim vsakokratnim tržnim deležem po vrsti opreme.

Države članice zagotovijo, da za prehodno obdobje osmih let (10 let za kategorijo 1 iz Priloge IA) po začetku veljavnosti te direktive proizvajalci ob prodaji novih izdelkov lahko kupcem pokažejo stroške zbiranja, obdelave in okolju primerne odstranitve. Navedeni stroški ne presegajo dejansko nastalih stroškov.

4. Države članice zagotovijo, da proizvajalci, ki dobavljajo električno in elektronsko opremo prek komunikacije na daljavo, tudi izpolnjuje zahteve glede opreme iz tega člena, ki je bila dobavljena v državo članico, kjer ima kupec opreme stalno prebivališče.

▼M1

Člen 9

Financiranje v zvezi z OEEO od uporabnikov, ki niso zasebna gospodinjstva

1. Države članice zagotovijo, da proizvajalci do 13. avgusta 2005 poskrbijo za kritje stroškov zbiranja, obdelave, predelave in okolju neškodljivega odstranjevanja OEEO od uporabnikov, razen zasebnih gospodinjstev, za proizvode, dane v promet po 13. avgustu 2005.

Države članice zagotovijo, da se do 13. avgusta 2005 stroški upravljanja z OEEO, ki se nanaša na proizvode, dane v promet pred 13. avgustom 2005 (odpadki iz preteklosti), krijejo, kot je navedeno v tretjem in četrtem pododstavku.

Za odpadke iz preteklosti, ki se nadomeščajo z novimi enakovrednimi proizvodi ali novimi proizvodi, ki izpolnjujejo isto funkcijo, kritje stroškov prevzamejo proizvajalci teh proizvodov. Države članice lahko kot alternativno možnost predvidijo, da so tudi uporabniki, razen zasebnih gospodinjstev, delno ali v celoti odgovorni za kritje teh stroškov.

Za druge odpadke iz preteklosti kritje stroškov prevzamejo uporabniki, razen zasebnih gospodinjstev.

2. Proizvajalci in uporabniki, razen zasebnih gospodinjstev, lahko brez poseganja v to direktivo sklenejo dogovore o drugačnih načinih financiranja.

▼B

Člen 10

Informacije za uporabnike

1. Države članice zagotovijo, da se uporabnike električne in elektronske opreme v zasebnih gospodinjstvih informira o:

(a) zahtevi, da ne odlagajo OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in da ločeno zbirajo take OEEO;

(b) razpoložljivih sistemih vračanja in zbiranja;

(c) njihovi vlogi pri prispevanju k ponovni uporabi, recikliranju in o drugih oblikah predelave OEEO;

(d) potencialnih učinkih na okolje in zdravje ljudi zaradi prisotnosti nevarnih snovi v električni in elektronski opremi;

(e) pomenu simbola iz Priloge IV.

2. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, tako da potrošniki sodelujejo v zbiranju OEEO in jih spodbujajo, da olajšajo ponovno uporabo, obdelavo in predelavo.

3. Z namenom da se zmanjša odstranitev OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in olajša njeno ločeno zbiranje, države članice zagotovijo, da proizvajalci ustrezno označijo električno in elektronsko opremo, ki bo dana v promet po 13. avgustu 2005, z znakom iz Priloge IV. V izjemnih primerih, kadar je to potrebno zaradi velikosti ali funkcije proizvoda, se znak izpiše na embalažo, na navodila za uporabo in na garancijo za električno in elektronsko opremo.

4. Države članice lahko zahtevajo, da nekaj ali vse informacije iz odstavka 1 do 3 zagotovijo proizvajalci in/ali distributerji, npr. v navodilih za uporabo ali ob prodaji.

Člen 11

Informacije za obrate za obdelavo

1. Da se olajša ponovna uporaba in pravilna ter okolju primerna obdelava OEEO, vključno z vzdrževanjem, nadgradnjo, obnavljanjem in recikliranjem, države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da proizvajalci zagotovijo informacije o ponovni uporabi in obdelavi za vsako vrsto nove EEO v enem letu po tem, ko je bila oprema dana v promet. Te informacije morajo, če jih centri za ponovno uporabo, obrati za obdelavo in recikliranje potrebujejo, da bi izpolnili določbe te direktive, navesti različne sestavne dele in materiale EEO, kakor tudi nahajališče nevarnih snovi in ►M3 zmesi ◄ v EEO. Proizvajalci EEE bodo dali na razpolago informacije centrom za ponovno uporabo, obratom za obdelavo in recikliranje v obliki priročnikov ali prek elektronskih sredstev (npr. zgoščenk, online storitev).

2. Države članice zagotovijo, da je vsak proizvajalec električne in elektronske naprave, ki bo dana v promet po 13. avgustu 2005, jasno prepoznaven po znaku na napravi. Poleg tega da se datum, ko je bila oprema dana v promet, določi nedvoumno, naj znak na opremi natančno določi, da je bila le-ta dana v promet po 13. avgustu 2005. Komisija v ta namen spodbudi pripravo evropskih standardov.

Člen 12

Informacije in poročanje

1. Države članice sestavijo register proizvajalcev in vsako leto zberejo informacije, vključno z dokazanimi ocenami, o količinah in kategorijah električne in elektronske opreme na trgu, zbrane po vseh kanalih, ponovno uporabljene, reciklirane in predelane v državah članicah in o izvoženih zbranih odpadkih po teži ali, če to ni mogoče, po številu.

Države članice zagotovijo, da proizvajalci, ki dobavljajo električno in elektronsko opremo prek komunikacije na daljavo, priskrbijo informacije o izpolnjevanju zahtev iz člena 8(4) in o količinah in kategorijah električne in elektronske opreme, ki je bila dana v promet v države članice, kjer kupec ima te opreme stalno prebivališče.

Države članice zagotovijo, da se zahtevane informacije pošljejo Komisiji vsaki dve leti v 18 mesecih po koncu zajetega obdobja. Prvi niz informacij bo zajemal leti 2005 in 2006.

Informacija se predstavi v obliki, ki bo določena v enem letu po začetku veljavnosti te direktive v skladu s postopkom iz člena 14(2), z namenom, da se vzpostavijo podatkovne baze o OEEO in njeni obdelavi.

V skladu s tem odstavkom skrbijo države članice za ustrezno izmenjavo informacij, zlasti za postopke obdelave, kakor je navedeno v členu 6(5).

2. Brez poseganja v zahteve odstavka 1 države članice vsaka tri leta pošljejo poročilo Komisiji o izvajanju te direktive. Poročilo se sestavi na podlagi vprašalnika ali vzorca, ki ga izdela Komisija v skladu s postopkom iz člena 6 Direktive Sveta 91/692/EGS z dne 23. decembra 1991 o standardiziranju in racionaliziranju poročil o izvajanju določenih direktiv, ki se nanašajo na okolje ( 19 ). Vprašalnik ali vzorec se pošlje državam članicam šest mesecev pred začetkom obdobja, ki ga zajema poročilo. Poročilo se predloži Komisiji v devetih mesecih od konca triletnega obdobja, ki ga ta zajema.

Prvo triletno poročilo bo zajemalo obdobje od 2004 do 2006.

Komisija objavi poročilo o izvajanju te direktive v devetih mesecih po prejemu poročil od držav članic.

▼M2

Člen 13

Prilagoditev znanstvenemu in tehničnemu napredku

Sprejmejo se vse spremembe, ki so potrebne za prilagoditev člena 7(3), Priloge IB (zlasti z namenom, da se morebiti dodajo svetilke v gospodinjstvih, žarnice z žarilno nitko in fotonapetostni proizvodi, tj. sončni kolektorji), Priloge II (zlasti ob upoštevanju novega tehnološkega razvoja v zvezi z obdelavo OEEO), in prilog III in IV znanstvenemu in tehničnemu napredku. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 14(3).

Preden se priloge spremenijo, se Komisija med drugim posvetuje s proizvajalci električne in elektronske opreme, z osebami, ki reciklirajo, izvajalci obdelave in okoljskimi organizacijami ter zvezami delojemalcev in potrošnikov.

▼B

Člen 14

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 18 Direktive 75/442/EGS.

2. Kadar se sklicuje na ta odstavek, se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES se določi na tri mesece.

▼M2

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

▼B

Člen 15

Sankcije

Države članice določijo sankcije, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive. Tako predvidene sankcije morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 16

Nadzor in spremljanje

Države članice zagotovijo, da nadzor in spremljanje omogočita preverjanje ustreznega izvajanja te direktive.

Člen 17

Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do 13. avgusta 2004. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih ukrepih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo vseh zakonov in drugih predpisov, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

3. Pod pogojem, da so cilji iz te direktive doseženi, lahko države članice prenesejo določbe iz členov 6(6), 10(1) in 11 s sporazumi med pristojnimi organi in zadevnimi gospodarskimi sektorji. Taki sporazumi morajo izpolnjevati naslednje zahteve:

(a) sporazumi morajo biti izvršljivi;

(b) sporazumi morajo podrobno navesti cilje z ustreznimi roki;

(c) sporazumi se morajo objaviti v nacionalnem uradnem listu ali v uradnem dokumentu, enako dostopnem javnosti, in poslati Komisiji;

(d) doseženi rezultati se redno spremljajo, poročajo pristojnim organom in Komisiji in biti na razpolago javnosti pod pogoji iz sporazuma;

(e) pristojni organi zagotovijo, da se napredek, ki je dosežen po sporazumu, preuči;

(f) v primeru neskladja s sporazumom morajo države članice izvesti ustrezne določbe te direktive z zakonodajnimi, ureditvenimi ali upravnimi ukrepi.

4.

(a) Grčija in Irska, ki zaradi njunega celotnega — deficita infrastrukture recikliranja, — geografskih okoliščin, kot so veliko število majhnih otokov in prisotnosti podeželskih in goratih območij, — nizke gostote prebivalstva in — nizke stopnje potrošnje EEE, ne moreta doseči niti cilja zbiranja, navedenega v prvem pododstavku člena 5(5), niti ciljev glede predelave, navedene v členu 7(2), in ki po tretjem pododstavku člena 5(2) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih ( 20 ) lahko zaprosita za podaljšanje rokov, omenjenih v navedenem členu, lahko podaljšata obdobja, navedena v členih 5(5) in 7(2) te direktive, do 24 mesecev. Te države članice obvestijo Komisijo o njihovih odločitvah najpozneje ob prenosu te direktive.

(b) Komisija obvesti druge države članice in Evropski parlament o teh odločitvah.

5. V petih letih po začetku veljavnosti te direktive Komisija predloži poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu na podlagi izkušenj z uporabo te direktive in zlasti glede ločenega zbiranja, obdelave, predelave in sistemov financiranja. Poročilo temelji na razvoju stanja tehnologije, pridobljenih izkušnjah, okoljskih zahtevah in delovanju notranjega trga. Poročilu se po potrebi priložijo predlogi za spremembo ustreznih določb te direktive.

Člen 18

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 19

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA IA

Kategorije električne in elektronske opreme, ki jih zajema ta direktiva

1. velike gospodinjske naprave

2. male gospodinjske naprave

3. oprema za IT in telekomunikacije

4. oprema za zabavno elektroniko

5. oprema za razsvetljavo

6. električna in elektronska orodja (z izjemo velikih nepremičnih industrijskih orodij)

7. igrače, oprema za prosti čas in šport

8. medicinske naprave (z izjemo vseh vsajenih in inficiranih proizvodov)

9. instrumenti za spremljanje in nadzor

10. avtomati









PRILOGA IB

Seznam proizvodov, ki se upoštevajo za namen te direktive in ki se razvrščajo po kategorijah Priloge IA

1. veliki gospodinjski aparati

velike hladilne naprave

hladilniki

zamrzovalniki

druge velike naprave za hlajenje, ohranjanje in začasno skladiščenje hrane

pralni stroji

sušilci oblačil

pomivalni stroji

štedilniki

električni kuhalniki

električne gorilne plošče

mikrovalovne pečice

druge velike naprave za kuhanje in predelavo hrano

električne ogrevalne naprave

električni radiatorji

druge velike naprave za ogrevanje sob, postelj, stolov

električni ventilatorji

klimatske naprave

druga oprema za zračenje, zračenje na izpuh in klimatizacijska oprema

2. mali gospodinjski aparati

sesalci

sesalci metle

druge naprave za čiščenje

naprave za šivanje, štrikanje, tkanje in drugo obdelavo blaga

likalniki in druge naprave za likanje, monganje in drugo nego oblačil

opekači

naprave za cvrtje

mlinčki za kavo, avtomati za kavo in oprema za odpiranje ali hermetično zapiranje posod ali embalaže

električni noži

naprave za striženje las, sušenje las, ščetkanje zob, britje, masiranje in drugi aparati za nego telesa

budilke, zapestne ure in naprave za merjenje, prikazovanje ali evidentiranje časa

tehtnice

3. oprema za IT in telekomunikacije

Centralizirana obdelava podatkov:

veliki računalniki

mali računalniki

tiskalniške enote

osebno računalništvo:

osebni računalniki (CPE, miška, ekran in tipkovnica vključeni)

prenosni računalniki (CPE, miška, ekran in tipkovnica vključeni)

notesniki

računalniki notepad

tiskalniki

oprema za kopiranje

električni in elektronski pisalni stroji

žepni in namizni kalkulatorji

in drugi proizvodi in oprema za zbiranje, skladiščenje, procesiranje, predstavitev ali sporočanje informacij z elektronskimi sredstvi

uporabniški terminali in sistemi

faks

teleks

telefoni

javni telefoni (na žetone, kartice, kovance)

brezžični telefoni

mobilni telefoni

odzivniki

in drugi proizvodi ali oprema za prenos zvoka, slike ali drugih podatkov prek telekomunikacij

4. oprema za zabavno elektroniko

radijski sprejemniki

televizijski sprejemniki

videokamere

videorekorderji

glasbeni stolpi

avdioojačevalniki

glasbeni instrumenti

in drugi proizvodi ali oprema za snemanje ali reproduciranje zvoka ali slik, vključno signalov ali drugačne tehnologije za distribucijo zvoka in slike od telekomunikacij

5. oprema za razsvetljavo

svetilke za fluorescentne sijalke razen svetilke v gospodinjstvih

paličaste fluorescentne sijalke

kompaktne fluorescentne sijalke

visokointenzivnostne sijalke, vključno z visokotlačnimi svetili z natrijevimi parami in metalhalogenidnimi sijalkami

nizkotlačna svetila z natrijevimi parami

druga razsvetljava ali oprema za difuzijo ali nadzor svetlobe razen žarnic z žarilno nitko

6. električna in elektronska orodja (razen velikih nepremičnih industrijskih orodij)

vrtalniki

žage

šivalni stroji

oprema za struženje, rezkanje, brušenje, drobljenje, žaganje, rezanje, striženje, vrtanje, luknjanje, izrezovanje, za upogibanje, ukrivljanje ali za drugo podobno obdelavo lesa, kovine in drugih materialov

orodja za zakovičenje, zabijanje žebljev ali pritrjevanje z vijaki ali odstranjevanje zakovic, žebljev, vijakov ali podobnih

orodja za varjenje, spajkanje ali podobno

oprema za škropljenje, širitev, razpršitev ali drugo podobno obdelavo tekočih oziroma plinskih snovi z drugimi sredstvi

orodja za košnjo oziroma druge vrtnarske dejavnosti

7. igrače, oprema za prosti čas in šport

električni vlakci oziroma garniture dirkalnih avtomobilčkov

ročne konzole za videoigre

videoigre

računalniki za kolesarjenje, potapljanje, tek, veslanje itd.

športna oprema z električnimi ali elektronskimi sestavnimi deli

igralni avtomati na kovance

8. medicinski pripomočki (razen vseh vsajenih in inficiranih proizvodov)

oprema za radioterapijo

oprema za kardiologijo

aparature za dializo

dihalni aparati

materiali iz nuklearne medicine

laboratorijska oprema za diagnozo in-vitro

naprave za analize

naprave za ohlajevanje

naprave za teste oploditve

druge naprave za odkrivanje, preprečevanje, spremljanje, obravnavo, lajšanje bolezni, poškodb ali nezmožnosti

9. instrumenti za spremljanje in nadzor

detektorji dima

regulatorji ogrevanja

termostati

naprave za merjenje, tehtanje ali reguliranje v gospodinjstvu ali kot laboratorijska oprema

drugi instrumenti za spremljanje in nadzor, ki se uporabljajo v industrijskih instalacijah (npr. v krmilnih ploščah)

10. avtomati

avtomati za vroče pijače

avtomati za steklenice ali pločevinke, z vročo ali hladno pijačo

avtomati za trdne proizvode

bančni avtomati

vse naprave, ki avtomatsko izdajajo raznovrstne izdelke









PRILOGA II

Selektivna obdelava za materiale in sestavne dele odpadne električne in elektronske opreme v skladu s členom 6(1)

1. Kot minimum morajo biti iz ločeno zbrane OEEO odstranjene naslednje snovi, ►M3 zmesi ◄ in sestavni deli: — poliklorirani bifenili (PCB), ki vsebujejo kondenzatorje v skladu z Direktivo Sveta 96/59/ES z dne 16. septembra 1996 o odstranitvi polikloriranih bifenilov in polikloriranih terfenilov (PCB/PCT) ( 21 ), — sestavni deli, kot so stikala ali svetila za osvetlitev ozadja, ki vsebujejo živo srebro, — baterije, — plošče s tiskanim vezjem v prenosnih telefonih na splošno in v drugih napravah, če je površina plošč s tiskanim vezjem večja od 10 kvadratnih centimetrov, — kartuše za toner, tekoče in kot pasta, kot tudi barvne kartuše, — plastika, ki vsebuje bromirane zaviralce gorenja, — azbestni odpadki in sestavni deli, ki vsebujejo azbest, — katodne elektronske, — klorofluoroogljiki (CFC), klorofluoroogljikovodiki (HCFC) ali fluorirani ogljikovodiki (HFC), ogljikovodiki (HC), — plinske sijalke, — prikazovalniki s tekočimi kristali (skupaj s svojimi ohišji, kadar je to primerno) s površino večjo od 100 kvadratnih centimetrov in vsi prikazovalniki iz ozadja osvetljeni s plinskimi sijalkami, — zunanji električni kabli, ▼M3 — sestavni deli, ki vsebujejo refraktorska keramična vlakna, kot je opisano v delu 3 Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008, ▼B — sestavni deli, ki vsebujejo radioaktivne snovi razen sestavni deli, ki so pod pragovi izvzetja, določenih v členu 3 in Priloga I k Direktivi Sveta 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996, ki določa osnovne varnostne standarde za varovanje zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja ( 22 ), — elektrolitni kondenzatorji, ki vsebujejo nevarne snovi (višina > 25 mm, premer > 25 mm ali sorazmerno podoben obseg). Te snovi, ►M3 zmesi ◄ in sestavne dele se mora odstraniti ali predelati v skladu s členom 4 Direktive Sveta 75/442/EGS.

2. Naslednje sestavne dele OEEO, ki se zbira ločeno, je treba obdelati, kot je navedeno: — katodne elektronske: fluorescentno prevleko je treba odstraniti, — oprema, ki vsebuje pline, ki tanjšajo ozonski plašč ali imajo potencial globalnega segrevanja (GWP) nad 15, kot so plini, ki jih vsebujejo pene in krogotoki za hlajenje: pline je treba ustrezno izločiti in ustrezno obdelati. Pline, ki tanjšajo ozonski plašč, je treba obdelati v skladu z Uredbo (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč ( 23 ). — plinske sijalke: živo srebro je treba odstraniti.

3. Upoštevajoč varstvo okolja in koristnost ponovne uporabe in reciklaže, se odstavka 1 in 2 uporabljata na tak način, da se ne ovira okolju primerna ponovna uporaba in reciklaža sestavnih delov ali celih naprav.

▼M2

4. V skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 14(3) Komisija prioritetno oceni, ali je treba spremeniti navedbe glede plošč s tiskanim vezjem v prenosnih telefonih in prikazovalnikov s tekočimi kristali.

▼B









PRILOGA III

Tehnične zahteve v skladu s členom 6(3)

1. Mesta za skladiščenje (vključno z začasnim skladiščenjem) OEEO pred njeno obdelavo (brez vpliva na zahteve Direktive Sveta 1999/31/ES): — nepremočljive površine za ustrezna območja, ki so opremljena z zbiralniki razlitih tekočin in po potrebi z usedalniki in s čistilniki-razmaščevalci, — prekritje, odporno proti vremenu za ustrezna območja.

2. Mesta za obdelavo OEEO: — vage za merjenje teže obdelanih odpadkov, — nepremočljive površine za ustrezna območja, ki so opremljena z zbiralniki razlitih tekočin in po potrebi z usedalniki in s čistilniki-razmaščevalci, — ustrezno skladiščenje za razstavljene rezervne dele, — ustrezni vsebniki za skladiščenje baterij, PCB-jev/PCT-jev, ki vsebujejo kondenzatorje in druge nevarne odpadke, kot so radioaktivni odpadki, — oprema za obdelavo vode v skladu s predpisi o zdravju in okolju.









PRILOGA IV

Znak za označevanje električne in elektronske opreme

Znak za označevanje ločenega zbiranja električne in elektronske opreme sestoji iz prečrtanega smetnjaka na kolesih, kot je na sliki. Znak mora biti natisnjen vidno, čitljivo in neizbrisljivo.