2003D0858 — SL — 08.03.2007 — 004.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B ODLOČBA KOMISIJE z dne 21. novembra 2003 o pogojih zdravstvenega varstva živali in zahtevah za spričevala za uvoz živih rib, njihovih iker in zaroda, namenjenih za gojenje, ter živih rib in proizvodov iz ribogojstva, namenjenih za prehrano ljudi (notificirano pod dokumentarno številko K(2003) 4219) (Besedilo velja EGP) (2003/858/ES) (UL L 324, 11.12.2003, p.37)

spremenjena z:









▼B

ODLOČBA KOMISIJE

z dne 21. novembra 2003

o pogojih zdravstvenega varstva živali in zahtevah za spričevala za uvoz živih rib, njihovih iker in zaroda, namenjenih za gojenje, ter živih rib in proizvodov iz ribogojstva, namenjenih za prehrano ljudi

(notificirano pod dokumentarno številko K(2003) 4219)

(Besedilo velja EGP)

(2003/858/ES)







KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Direktive Sveta 91/67/EGS z dne 28. januarja 1991 o pogojih zdravstvenega varstva živali, ki urejajo dajanje na trg živali in proizvodov iz ribogojstva ( 1 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 806/2003 ( 2 ), in zlasti člena 19(1), člena 20(1) in člena 21(2) Direktive, ob upoštevanju naslednjega: (1) Treba je pripraviti seznam tretjih držav in njihovih delov, iz katerih je državam članicam dovoljeno uvažati žive ribe, njihove ikre in zarod za gojenje v Skupnosti. (2) Treba je določiti posebne pogoje zdravstvenega varstva živali in vzorce spričeval za navedene tretje države ob upoštevanju stanja zdravstvenega varstva živali v zadevni tretji državi in rib, iker ali zaroda, ki se bodo uvažale, da se prepreči vnos povzročiteljev bolezni, ki bi lahko občutno ogrozili stalež rib v Skupnosti. (3) Pozornost je treba posvetiti novim boleznim in boleznim, ki so v Skupnosti tuje in ki bi lahko resno vplivale na stalež rib v Skupnosti. Poleg tega je treba upoštevati politiko cepljenja in stanje bolezni v zvezi z epizootsko hematopoetsko nekrozo (EHN) in boleznimi rib iz Priloge A k Direktivi 91/67/EGS, v kraju gojenja ali, kjer je ustrezno, v namembnem kraju. (4) Države ali deli držav, iz katerih države članice lahko uvažajo žive ribe, njihove ikre in zarod za gojenje, morajo uporabljati ukrepe za nadzor nad boleznimi in spremljanje bolezni, ki so najmanj enakovredni standardom Skupnosti, določenim v Direktivi 91/67/EGS in Direktivi Sveta 93/53/ES z dne 24. junija 1993 o minimalnih ukrepih Skupnosti za nadzorovanje nekaterih bolezni rib ( 3 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo Komisije 2001/288/ES ( 4 ). Uporabljene metode vzorčenja in testiranja bi morale biti najmanj enakovredne normam, določenim v Odločbi Komisije 2001/183/ES ( 5 ) z dne 22. februarja 2001 o načrtih vzorčenja in diagnostičnih metodah za odkrivanje in potrditev nekaterih bolezni rib in preklicu Odločbe 92/532/EGS in Odločbi Komisije 2003/466/ES z dne 13. junija 2003 ( 6 ) o merilih za določanje območij in uradnem nadzoru ob sumu ali potrditvi suma obstoja infekciozne anemije salmonidov (ISA). Če zakonodaja Skupnosti ne določa metod vzorčenja in testiranja, bi morale uporabljene metode vzorčenja in testiranja biti v skladu s tistimi, določenimi v Priročniku diagnostičnih testov za vodne živali Mednarodnega urada za kužne bolezni (OIE). (5) Potrebno je, da odgovorni pristojni organi teh tretjih držav v 24 urah po telefaksu, s telegramom ali elektronsko pošto obvestijo Komisijo in države članice o slehernem pojavu epizootske hematopoetske nekroze (EHN) ali bolezni iz Priloge A k Direktivi 91/67/EGS, kot tudi o drugih izbruhih bolezni, ki občutno ogrožajo stalež rib na njihovem ozemlju ali delih ozemlja, od koder se dovoli uvoz po tej direktivi. V takih primerih morajo odgovorni pristojni organi navedenih tretjih držav sprejeti ukrepe, da se prepreči širjenje bolezni v Skupnosti. Poleg tega in če je ustrezno je treba Komisijo in države članice obvestiti o slehernih spremembah politike cepljenja proti takšnim boleznim. (6) Poleg tega je ob uvozu živih rib in proizvodov iz ribogojstva za prehrano ljudi treba preprečiti vnos resnih bolezni, za katerimi zbolijo živali iz ribogojstva, v Skupnost. (7) Zato je treba dopolniti zahteve za spričevalih v zvezi z uvozom živih rib in proizvodov iz ribogojstva po Direktivi Sveta 91/493/EGS z dne 22. julija 1991 o zdravstvenih pogojih za proizvodnjo in dajanje na trg ribiških proizvodov ( 7 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 806/2003, z zahtevami za veterinarska spričevala. (8) Možnost za nadzor nad boleznimi, ki so v Skupnosti tuje in ki bi lahko resno vplivale na stalež rib v Skupnosti, in njihovo izkoreninjenje bi se zmanjšala, če bi ribe, ki lahko prenašajo bolezen, izpustili v neograjene vode v Skupnosti. Žive ribe, ikre in zarod iz ribogojstva bi bilo torej treba uvažati v Skupnost le tako, da se jih vnese v ribogojnico. (9) Ta odločba se ne uporablja za uvoz okrasnih tropskih rib, ki so stalno v akvarijih. (10) Ta odločba se uporablja brez poseganja v pogoje javnega zdravja, ki jih določa Direktiva 91/493/EGS. (11) Ta odločba se uporablja brez poseganja v določbe Skupnosti ali nacionalne določbe o ohranjanju vrst. (12) Direktiva Sveta 96/93/ES z dne 17. decembra 1996 o izdajanju spričeval za živali in živalske proizvode ( 8 ) določa standarde za izdajo spričeval. Pravila in načela, ki jih uporabljajo uradniki tretjih držav, pristojni za izdajanje spričeval, bi morala zagotoviti jamstva, ki so vsaj enakovredna tistim, določenim v navedeni direktivi. (13) Treba je upoštevati načela, določena v Direktivi Sveta 2002/99/ES z dne 16. decembra 2002 o pravilih zdravstvenega varstva živali, ki urejajo proizvodnjo, predelavo, distribucijo in vnos proizvodov živalskega izvora za prehrano ljudi ( 9 ), in zlasti člen 3 navedene direktive. (14) Treba je predvideti prehodno obdobje za izvajanje novih zahtev za spričevala ob uvozu. (15) Seznam odobrenih držav iz Priloge I k tej odločbi, je treba revidirati najkasneje v 12 mesecih po datumu začetka uporabe. (16) Ukrepi, predvideni v tej odločbi, so skladni z mnenjem Stalnega odbora za prehransko verigo ljudi in zdravstveno varstvo živali – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:







Člen 1

Področje uporabe

1. Ta odločba določa usklajena pravila zdravstvenega varstva živali za uvoz:

(a) živih rib, njihovih iker in zaroda, namenjenih za gojenje v Skupnosti;

(b) živih rib iz ribogojstva, namenjenih za obnavljanje ribje populacije v gojitvenih loviščih v Skupnosti;

(c) živih rib in proizvodov iz ribogojstva, namenjenih za neposredno prehrano ljudi ali nadaljnjo predelavo, preden so namenjeni za prehrano ljudi.

2. Ta odločba se ne uporablja za uvoz okrasnih tropskih rib, ki so stalno v akvarijih.

Člen 2

Opredelitve pojmov

1. Za namene te odločbe se uporabljajo opredelitve iz člena 2 Direktiv 91/67/EGS in 93/53/EGS

2. Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve:

(a) „iz ribogojstva“ pomeni ribe, ki izvirajo iz ribogojnice;

(b) „odobreno uvozno središče“ je kateri koli obrat v Skupnosti, kjer so uvedeni posebni biološki varnostni ukrepi, ki ga je pristojni organ zadevne države članice odobril za nadaljnjo predelavo uvoženih živih rib in proizvodov iz ribogojstva;

(c) „obalno območje“ je območje, ki zajema del obale ali morske vode ali estuarija: (i) ki ima natančno zemljepisno razmejitev in ga sestavlja homogen hidrološki sistem ali niz takšnih sistemov, ali (ii) ki se nahaja med ustjema dveh vodotokov, ali (iii) kjer je ena ali več ribogojnic obkrožena z ustreznimi varovalnimi pasovi na obeh straneh ribogojnice ali ribogojnic;

(d) „celinsko območje“ pomeni območje, ki ga sestavlja: (i) del ozemlja, ki zajema celotno povodje od izvirov vodnih tokov do estuarija ali več kot eno povodje, v katerem se ribe vzrejajo, hranijo ali lovijo, po potrebi obkroženo z varovalnim pasom, v katerem se izvaja program spremljanja, ne da bi bilo potrebno pridobiti status odobrenega območja, ali (ii) del povodja od izvirov vodnih tokov do naravne ali umetne zapornice, ki preprečuje selitev rib iz spodnjega toka, po potrebi obkroženo z varovalnim pasom, v katerem se izvaja program spremljanja, ne da bi bilo potrebno pridobiti status odobrenega območja. Velikost in zemljepisni položaj celinskega območja morata biti takšna, da so možnosti za ponovno kontaminacijo, npr. od rib, ki se selijo, zmanjšane na minimum;

(e) „imenovana ribogojnica“ je: (i) obalna ribogojnica v tretji državi, za katero veljajo vsi potrebni ukrepi za preprečevanje vnosa bolezni, in v katero se voda dovaja s sistemom, ki zagotavlja popolno inaktivacijo naslednjih patogenov: infekciozna anemija salmonidov (ISA), virusna hemoragična septikemija (VHS) in infekciozna hemoragična nekroza (IHN), ali (ii) celinska ribogojnica v tretji državi, za katero veljajo vsi potrebni ukrepi za preprečevanje vnosa bolezni. Ribogojnica je, če je potrebno, zavarovana pred poplavljanjem in prenikanjem vode, in po toku navzdol od nje se nahaja naravna ali umetna zapornica, ki preprečuje, da bi ribe vstopile v ribogojnico. Voda se v ribogojnico dovaja neposredno iz vrtine, izvira ali vodnjaka, speljana pa je skozi cev, odprt kanal ali naravni kanal, ki ne predstavlja vira okužbe za ribogojnico in ne omogoča vstopa prostoživečih rib. Vodni kanal je pod nadzorom ribogojnice ali pristojnih organov;

(f) „obrat“ je: vsak prostor, ki se odobri v skladu z Direktivo 91/493/EGS, kjer se ribiški proizvodi pripravljajo, predelujejo, ohlajajo, zamrzujejo, pakirajo ali skladiščijo, vendar razen borznih trgov in trgov na debelo, na katerih poteka samo razstavljanje in prodaja na debelo;

▼M2

(g) „gojenje“ je reja vodnih živali v ribogojnici;

▼B

(h) „ribji proizvodi iz ribogojstva“ so proizvodi, namenjeni za prehrano ljudi, ki izvirajo iz rib iz ribogojstva, vključno s celimi ribami (neevisceriranimi), evisceriranimi ribami in fileti ter proizvodi iz njih;

(i) „nadaljnja predelava“ je priprava in predelava pred porabo s kakršnimi koli ukrepi in tehnikami, pri čemer nastajajo odpadki ali stranski proizvodi, ki bi lahko pomenili tveganje za širjenje bolezni, vključno s: postopki, ki vplivajo na anatomsko celost, kot so izkrvavitev, odstranitev notranjih organov/evisceracija, odstranitev glav, rezanje, filetiranje;

(j) „za neposredno prehrano ljudi“ pomeni, da ribe, ki so uvožene za prehrano ljudi, niso nadalje predelane v Skupnosti, preden se dajo na trg na drobno za prehrano ljudi;

(k) „gojitvena lovišča“ so ribniki, jezera ali neograjene vode, v katere se ribe vlagajo predvsem za rekreativni ribolov, ne pa za ohranjanje ali izboljšanje naravne populacije;

(l) „ozemlje“ je bodisi celotna država, obalno območje, celinsko območje ali imenovana ribogojnica, ki ima dovoljenje osrednjega pristojnega organa zadevne tretje države za izvoz v Skupnost.

Člen 3

Pogoji za uvoz živih rib, njihovih iker in zaroda, namenjenih za gojenje, in živih rib iz ribogojstva za obnavljanje ribje populacije v gojitvenih loviščih v Evropski skupnosti

1. Države članice dovolijo uvoz živih rib, njihovih iker in zaroda za gojenje na svoje ozemlje, samo če:

(a) ribe izvirajo z ozemelj, naštetih v Prilogi I;

(b) pošiljka ustreza jamstvom, vključno s tistimi za pakiranje in označevanje, in ustreznim posebnim dodatnim zahtevam, kot je določeno v veterinarskem spričevalu, ki je sestavljeno v skladu z vzorcem v Prilogi II, ob upoštevanju pojasnjevalnih opomb v Prilogi III;

(c) so se ribe prevažale v pogojih, ki ne spreminjajo njihovega zdravstvenega statusa.

2. Države članice dovolijo uvoz živih rib iz ribogojstva, njihovih iker in zaroda za neposredno obnavljanje ribje populacije v gojitvenih loviščih na svoje ozemlje, samo če:

(a) pošiljka ustreza pravilom, določenim v odstavku 1;

(b) gojitvena lovišča niso jezera ali neograjene vode.

3. Države članice zagotovijo, da se uvožene ribe iz ribogojstva, njihove ikre in zarod, namenjene za gojenje ali obnavljanje ribje populacije v gojitvenih loviščih v vodah Skupnosti, vložijo v ribogojnice ali gojitvena lovišča, ki jih predstavljajo ribniki, in se ne vložijo v neograjene vode.

4. Države članice zagotovijo, da se uvožene žive ribe iz ribogojstva, njihove ikre in zarod prevažajo neposredno v namembno ribogojnico ali ribnik, kot je navedeno v veterinarskem spričevalu.

▼M2

Člen 4

Pogoji, povezani z uvozom živih rib iz ribogojstva za prehrano ljudi

Države članice dovolijo uvoz živih rib iz ribogojstva, namenjenih za neposredno prehrano ljudi ali nadaljnjo predelavo pred porabo, na svoje ozemlje, samo če:

(a) riba izvira iz tretjih držav, ki so odobrene v členu 11 Direktive 91/493/EGS, in izpolnjuje zahteve javnega zdravja, ki so določene v tej direktivi; in

(b) pošiljka ustreza pogojem, določenim v členu 3(1); ali

(c) se ribe pošljejo neposredno v odobreno uvozno središče za zakol in evisceracijo.

▼M5

Člen 5

Pogoji za uvoz ribiških izdelkov iz ribogojstva za prehrano ljudi

1. Države članice odobrijo uvoz ribiških izdelkov iz ribogojstva, namenjenih za prehrano ljudi, na svoje ozemlje, samo če:

▼M7

(a) tretja država odpošiljanja je navedena bodisi na seznamu iz Odločbe Komisije 2006/766/ES ( 10 ) bodisi, med prehodnim obdobjem iz Uredbe Komisije (ES) št. 2076/2005 ( 11 ), na seznamu iz te uredbe;

▼M5

(b) je pošiljki priloženo skupno javnozdravstveno in veterinarsko spričevalo, sestavljeno v skladu z vzorcem, ki ga določa Uredba Komisije (ES) št. 2074/2005;

(c) pošiljka izpolnjuje določbe za pakiranje in označevanje iz Uredbe (ES) št. 853/2004.

▼M2

2. Države članice zagotovijo, da predelava ribjih proizvodov iz ribogojstva iz ribjih vrst, dovzetnih za EHN, ISA, VHS in IHN, poteka v odobrenem uvoznem središču, razen če:

(a) je riba eviscerirana pred odpremo v Evropsko skupnost; ali

(b) ima kraj porekla v tretji državi zdravstveni status, kar zadeva EHN, ISA, VHS in IHN, ki je enakovreden statusu kraja, kjer bodo ribji proizvodi predelani.

▼M5

Člen 6

Dodatni pogoji za uvoz nekaterih ribiških izdelkov iz ribogojstva za prehrano ljudi

1. Pošiljke vrst rib, dovzetnih za ISA in/ali EHN, morajo poleg zahtev, naštetih v členu 5, izpolnjevati še naslednje zahteve:

(a) pristojni organ tretje države izvora mora vir razglasiti za prost zadevnih bolezni v skladu z zakonodajo Skupnosti ali ustreznim standardom OIE (Svetovne organizacije za zdravje živali); ali

(b) ribam je treba pred odpošiljanjem odstraniti notranje organe; ali

(c) pošiljka mora biti poslana neposredno v odobren uvozni center, kjer se ribe nadalje predelajo.

2. Pošiljke vrste rib, dovzetnih za VHS in/ali IHN, uvoženih v države članice ali območja, razglašene za bolezni proste ali so v programu za pridobitev tega statusa na podlagi člena 5 ali 10 Direktive 91/67/EGS, morajo poleg zahtev, naštetih v členu 5, izpolnjevati še naslednje zahteve:

(a) pristojni organ tretje države izvora mora vir razglasiti za prost zadevne bolezni v skladu z zakonodajo Skupnosti ali ustreznim standardom OIE; ali

(b) ribam je treba pred odpošiljanjem odstraniti notranje organe; ali

(c) pošiljka mora biti poslana neposredno v odobren uvozni center, kjer se ribe nadalje predelajo.

▼M2

Člen 7

Nadzorni postopki

1. Žive ribe, njihove ikre in zarod, uvoženi za gojenje, in žive ribe iz ribogojstva, uvožene za obnavljanje ribje populacije v gojitvenih loviščih, so veterinarsko pregledane na mejnih kontrolnih točkah v državi članici prihoda v skladu s členom 8 Direktive 91/496/EEC, enotni veterinarski vstopni dokument iz Uredbe Komisije (ES) št. 282/2004 pa se ustrezno izpolni.

2. Žive ribe in proizvodi iz ribogojstva, uvoženi za neposredno prehrano ljudi ali za nadaljnjo predelavo pred porabo, so veterinarsko pregledani na mejni kontrolni točki v državi članici prihoda v skladu s členom 8 Direktive 97/78/ES, skupni veterinarski vstopni dokument iz Uredbe (ES) št. 136/2004 pa se ustrezno izpolni.

Člen 8

Preprečevanje kontaminacije naravnih voda

1. Države članice zagotovijo, da uvožene žive ribe iz ribogojstva, namenjene za prehrano ljudi, niso izpuščene v naravne vode na njihovem ozemlju.

2. Države članice zagotovijo, da uvoženi proizvodi iz ribogojstva, namenjeni za prehrano ljudi, ne kontaminirajo naravnih voda na njihovem ozemlju.

3. Države članice zagotovijo, da transportna voda iz uvoženih pošiljk ne kontaminira naravnih voda na njihovem ozemlju.

▼B

Člen 9

Odobritev uvoznih središč

1. Pristojni organi vsake države članice odobrijo obrat kot odobreno uvozno središče, pod pogojem, da izpolnjuje minimalne pogoje zdravstvenega varstva živali iz Priloge VII k tej odločbi.

2. Pristojni organi države članice sestavijo seznam odobrenih uvoznih središč ter vsakemu dodelijo uradno številko.

3. Seznam odobrenih uvoznih središč in morebitne kasnejše spremembe seznama pristojni organi vsake države članice pošljejo Komisiji in drugim državam članicam.

Člen 10

Datum začetka uporabe

Ta odločba se uporablja od 1. maja 2004.

Člen 11

Ta odločba je naslovljena na države članice.

▼M4









PRILOGA I







Ozemlja, iz katerih je dovoljen uvoz nekaterih vrst živih rib, njihovih iker in zaroda, namenjenih za gojenje v Evropski skupnosti (ES) Država Ozemlje Opombe (1) Oznaka ISO Ime Oznaka Opis AU Avstralija ▼M6 ————— ▼M4 BR Brazilija samo Cyprinidae CA Kanada CG Kongo samo Cyprinidae CL Čile CN Kitajska samo Cyprinidae CO Kolumbija samo Cyprinidae HR Hrvaška ID Indonezija IL Izrael JM Jamajka samo Cyprinidae JP Japonska samo Cyprinidae LK Šrilanka samo Cyprinidae MK (2) Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija samo Cyprinidae MY Malezija (polotok, samo zahodna Malezija) samo Cyprinidae NZ Nova Zelandija RU Rusija SG Singapur samo Cyprinidae TH Tajska samo Cyprinidae TR Turčija TW Tajvan samo Cyprinidae US Združene države Amerike ZA Južna Afrika (1) Nobena omejitev se ne izpusti. Če lahko neka država ali ozemlje izvažata le nekatere vrste in/ali ikre ali zarod, se mora to vrsto navesti in/ali v stolpec vstaviti opombo, na primer „samo ikre“. (2) Začasna oznaka ne vpliva na dokončno poimenovanje, ki bo državi dodeljeno po zaključku pogajanj, ki se trenutno odvijajo v Združenih narodih.

▼M2









PRILOGA II









PRILOGA III

POJASNJEVALNE OPOMBE

(a) Spričevala izdelajo pristojni organi v državi izvoznici, temeljijo pa na ustreznem vzorcu iz prilog II, IV ali V k tej odločbi, ob upoštevanju namembnega kraja in porabe rib ali proizvodov po vnosu v ES.

(b) Ob upoštevanju statusa namembnega kraja v zvezi z virusno hemoragično septikemijo (VHS), infekciozno hematopoetsko nekrozo (IHN), spomladansko viremijo krapov (SVC), bakterijskim nefritisom (BKD), kužno nekrozo trebušne slinavke (IPN) in zajedavcem Gyrodactylus salaris (G. salaris) v državi članici ES je treba v spričevalo vključiti ustrezne posebne dodatne zahteve.

(c) Izvirnik vsakega spričevala je sestavljen iz ene strani, natisnjene dvostransko, ali, če se zahteva več strani, je sestavljen tako, da vse strani tvorijo nedeljivo celoto. Na desni na vrhu vsake strani je oznaka ‚izvirnik‘ in posebna kodna številka, ki jo dodeli pristojni organ. Vse strani spričevala so oštevilčene – (številka strani) od (skupnega števila strani).

(d) Izvirnik spričevala in oznake, omenjene v vzorcu, so sestavljeni v vsaj enem od uradnih jezikov države članice ES, v kateri bo opravljena inšpekcija na mejni točki, ter v jeziku namembne države članice ES. Vendar lahko te države članice dopustijo uporabo drugih jezikov, ki jih spremlja uradni prevod.

(e) Spričevalo, izdano za žive ribe, njihove ikre in zarod mora biti izpolnjeno na dan nakladanja pošiljke za izvoz v ES. Izvirnik spričevala mora biti ožigosan z uradnim žigom in podpisan s strani uradnega inšpektorja, ki ga določi pristojni organ. Pristojni organ države izvoznice mora pri tem zagotoviti, da se spoštujejo načela certificiranja, ki so usklajena z načeli, določenimi v Direktivi Sveta 96/93/ES. Žig, razen reliefni žig, in podpis morata biti v barvi, ki se razlikuje od barve tiskanja.

(f) Zaradi identifikacije vsebine pošiljke se lahko spričevalu dodajo dodatne strani; te strani se obravnavajo kot sestavni del izvirnika in so na vsaki strani ožigosane in podpisane s strani uradnega inšpektorja, ki dokument potrjuje.

(g) Izvirnik spričevala mora spremljati pošiljko, dokler ta ne prispe na mejno kontrolno točko ES.

(h) Spričevalo, izdano za žive ribe, njihove ikre in zarod, velja 10 dni od datuma izdaje. V primeru prevoza z ladjo se čas veljavnosti podaljša za čas potovanja po morju.

(i) Žive ribe, njihove ikre in zarod se ne prevažajo skupaj z drugimi ribami, ikrami ali zarodom, ki niso namenjene v ES ali ki imajo nižji zdravstveni status. Poleg tega se ne smejo prevažati pod drugimi pogoji, ki bi utegnili spremeniti njihov zdravstveni status.

(j) Morebitna prisotnost patogenov v vodi je bistvenega pomena za ugotavljanje zdravstvenega statusa živih rib, iker in zaroda. Uradnik, pristojen za izdajanje spričeval, bi moral zato upoštevati naslednje: ‚Kraj porekla‘ mora navajati kraj ribogojnice, na kateri so bile vzgojene ribe, ikre ali zarod, preden so dosegle komercialno velikost, ustrezno za pošiljko iz tega spričevala.

▼M5 —————

▼M2 —————

▼B









PRILOGA VII

Minimalni pogoji zdravstvenega varstva živali za odobritev „odobrenih uvoznih središč“ za predelavo rib iz ribogojstva

A. Splošne določbe

1. Države članice obrate odobrijo kot uvozna središča za nadaljnjo predelavo uvoženih živih rib in ribjih proizvodov iz ribogojstva, le če so pogoji v uvoznem središču takšni, da ni tveganja za kontaminacijo rib v vodah Skupnosti s patogeni, ki bi lahko občutno ogrozili stalež rib z izpusti ali drugimi odpadki ali kako drugače.

2. Obratom, ki so odobreni kot „odobrena uvozna središča“, ne sme biti dovoljeno iznašati živih rib iz obrata.

3. Poleg ustreznih določb o javnem zdravju iz Direktive 91/493/EGS za vse obrate in zdravstvenih pravil, ki jih zakonodaja Skupnosti določa v zvezi s stranskimi proizvodi živalskega izvora, ki niso namenjeni za prehrano ljudi, se uporabljajo minimalni pogoji zdravstvenega varstva živali, ki so določeni v nadaljevanju.

B. Upravljalne določbe

1. Odobrena uvozna središča morajo ob vsakem času biti odprta za inšpekcije in preverjanja, ki jih opravlja pristojni organ.

2. Odobrena uvozna središča morajo imeti vzpostavljen učinkovit nadzor nad boleznimi in sisteme spremljanja; pri uporabi Direktive Sveta 93/53/EGS primere suma na bolezen in smrtnosti preučuje pristojni organ; potrebne analize in zdravljenje se izvajajo ob posvetovanju in pod nadzorom pristojnega organa ob upoštevanju zahtev iz člena 3(1)(a) Direktive 91/67/EGS.

3. Odobrena uvozna središča morajo uporabljati sistem upravljanja, ki ga odobri pristojni organ, vključno s higienskimi pogoji in rednimi postopki za prevoz, prevozne vsebnike, prostore in opremo. Treba je upoštevati smernice, določene za razkuževanje ribogojnic v Mednarodnem kodeksu za zdravstveno varstvo vodnih živali OIE, šesta izdaja, 2003, Dodatek 5.2.2. Razkužila, ki se uporabljajo, mora v ta namen odobriti pristojni organ in ustrezna oprema mora biti na voljo za čiščenje in razkuževanje. Izpusti stranskih proizvodov in drugih odpadnih materialov, vključno z mrtvimi ribami in njihovimi proizvodi, morajo potekati v skladu z Uredbo (ES) št. 1774/2002 Evropskega parlamenta in Sveta ( 12 ). Sistem upravljanja v odobrenih uvoznih središčih je takšen, da ni tveganja za kontaminacijo rib v vodah Skupnosti s patogeni, ki bi lahko občutno ogrozili stalež rib, zlasti kar zadeva patogene, ki so v Skupnosti tuji, in ribje patogene, omenjene v seznamih I in II, stolpec 1, iz Priloge A k Direktivi 91/67/EGS.

4. Odobrena uvozna središča hranijo posodobljeno evidenco o: opaženi smrtnosti; in o vseh živih ribah, ikrah in zarodu, ki vstopajo v središče, ter proizvodih, ki ga zapuščajo, vključno z njihovim izvorom, njihovimi dobavitelji in namembnim krajem. Odobrena uvozna središča morajo ob vsakem času biti odprta za preglede, ki jih opravlja pristojni organ.

5. Odobrena uvozna središča morajo biti redno očiščena in razkužena v skladu s programom, opisanim v točki 3 zgoraj.

6. V odobrena uvozna središča lahko vstopajo samo pooblaščene osebe, ki morajo nositi zaščitna oblačila, vključno z ustrezno obutvijo.