1994R0519 — SL — 07.02.2009 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:







(*) Ta akt ni bil nikoli objavljen v slovenščini.









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 519/94

z dne 7. marca 1994

o skupnih pravilih za uvoz iz nekaterih tretjih držav in razveljavitvi uredb (EGS) št. 1765/82, 1766/82 in 3420/83







SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 113 Pogodbe, ob upoštevanju instrumentov, ki vzpostavljajo skupno ureditev kmetijskih trgov, in instrumentov v zvezi s predelanimi kmetijskimi proizvodi, sprejetih po členu 235 Pogodbe, zlasti predpisov tistih instrumentov, ki dovoljujejo odstopanje od splošnega načela, da lahko količinske omejitve ali ukrepe z enakim učinkom nadomestijo samo ukrepi, ki jih predvidevajo ti isti instrumenti, ob upoštevanju predloga Komisije, ker bi morala skupna trgovinska politika temeljiti na enotnih načelih; ker skupna pravila za uvoz iz nekaterih tretjih držav, določena z Uredbo Sveta (EGS) št. 1765/82 z dne 30. junija 1982 o skupnih pravilih za uvoz iz držav z državno trgovino ( 1 ), Uredbo Sveta (EGS) št. 1766/82 z dne 30. junija 1982 o skupnih pravilih za uvoz iz Ljudske republike Kitajske ( 2 ) in Uredbo Sveta (EGS) št. 3420/83 z dne 14. novembra 1983 o uvoznih režimih za izdelke s poreklom iz držav z državno trgovino, ki niso liberalizirani na ravni Skupnosti ( 3 ), tvorijo pomemben vidik politike; vendar pa še vedno dovoljujejo izjeme in odstopanja, ki državam članicam omogočajo, da pri uvozu izdelkov s poreklom iz zgoraj navedenih tretjih držav še naprej uporabljajo nacionalne ukrepe, zato je to politiko treba izpopolniti; ker po členu 7a Pogodbe notranji trg od 1. januarja 1993 zajema območje brez notranjih meja, na katerem je zagotovljen prosti pretok blaga, oseb, storitev in kapitala; ker dokončno oblikovanje skupne trgovinske politike na področju uvoznih pravil pomeni potrebno dopolnitev pri dokončni vzpostavitvi notranjega trga in je edino sredstvo zagotavljanja, da pravila, ki se uporabljajo pri trgovini Skupnosti s tretjimi državami, pravilno odražajo združevanje trgov; ker je za doseganje večjega poenotenja uvoznih pravil treba odpraviti izjeme in odstopanja, ki izhajajo iz preostalih nacionalnih ukrepov trgovinske politike, ter zlasti količinske omejitve, ki jih ohranjajo države članice po Uredbi (EEC) št. 3420/83; ker je treba to enotnost doseči z določitvijo določb, podobnih tistim, ki se v okviru skupnih pravil uporabljajo za druge tretje države, kolikor je to mogoče ob upoštevanju posebnosti gospodarskih sistemov v zadevnih tretjih državah; ▼M5 ker se skupna pravila, ki veljajo za uvoz, uporabljajo tudi za izdelke ESPJ, brez poseganja v kakršne koli ukrepe za izvajanje sporazuma, ki velja posebej za take izdelke; ▼B ker mora zato liberalizacija uvoza, namreč odsotnost kakršnih koli količinskih omejitev, predstavljati izhodiščno točko za pravila Skupnosti; ker je zaradi občutljivosti nekaterih sektorjev industrije Skupnosti vendarle treba za omejeno število izdelkov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske vključiti v to uredbo količinske kvote in nadzorne ukrepe, ki se bodo izvajali na ravni Skupnosti; in ker je treba določiti postopek za pregledovanje in preverjanje teh ukrepov, da bi jih prilagajali spremembam položaja; ker mora Komisija v primeru drugih izdelkov pregledati uvozne pogoje, uvozne trende in različne vidike gospodarske in trgovinske razmere ter sprejeti morebitne ukrepe; ker se za te izdelke lahko izkaže, da je za nekatere izmed njih treba pri uvozu izvajati nadzor Skupnosti; ker morata Komisija in Svet ob upoštevanju obstoječih mednarodnih obveznosti sprejeti zaščitne ukrepe, ki jih zahtevajo interesi Skupnosti; ker se lahko izkaže, da so nadzorni ali zaščitni ukrepi, omejeni na eno regijo Skupnosti ali več, primernejši od ukrepov, ki veljajo za celotno Skupnost; ker pa je treba take ukrepe odobriti le izjemoma in če ni nobene druge možnosti; ker je treba zagotoviti, da so taki ukrepi začasni in povzročajo čim manj motenj v delovanju notranjega trga; ker mora biti v primeru nadzora Skupnosti sprostitev zadevnega izdelka v prosti promet pogojena s predložitvijo uvozne dokumenta, ki mora izpolnjevati enotna merila; ker morajo ta dokument na podlagi enostavne vloge uvoznika v določenem roku potrditi organi držav članic, ne da bi uvoznik s tem pridobil pravico do uvoza; ker mora zato tak dokument veljati samo toliko časa, dokler se uvozna pravila ne spremenijo; ker je v interesu Skupnosti, da si države članice in Komisija v čim večjem obsegu izmenjujejo rezultate, ki izhajajo iz nadzora Skupnosti; ker so izkušnje pokazale, da je treba sprejeti podrobnejša merila za ugotavljanje morebitne škode in uvesti preiskavo v času, ki Komisiji omogoča, da v nujnih primerih sprejme ustrezne ukrepe; ker je treba v ta namen sprejeti podrobnejše predpise o začetku preiskav, potrebnih preverjanjih in pregledih, zasliševanju udeležencev, ravnanju s pridobljenimi informacijami in merilih za ocenjevanje škode; ker določbe te uredbe o preiskavah ne posegajo v predpise Skupnosti ali nacionalne predpise v zvezi s poslovno tajnostjo; ker je prav tako treba določiti roke za začetek preiskav in zaradi sprejemanja hitrih odločitev tudi roke za ugotavljanje smotrnosti ukrepov, da bi se povečala pravna varnost zadevnih gospodarskih subjektov; ker je zaradi enotnosti uvoznih pravil treba formalnosti, ki jih morajo izpolniti uvozniki, poenostaviti in morajo biti med seboj enake, ne glede na kraj carinjenja; ker je zato zaželeno predvideti, da se vse formalnosti izpolnijo z uporabo obrazcev, ki ustrezajo vzorcem, priloženim k tej uredbi; ker naj uvozni dokumenti, izdani v zvezi z nadzornimi ukrepi Skupnosti, veljajo po vsej Skupnosti, ne glede na državo članico izdajateljico; ker določena skupina uvoznih pravil ne upravičuje več ohranjanja dveh ločenih skupin pravil Skupnosti za države z državno trgovino in Ljudsko republiko Kitajsko; ker so bila opravljena posvetovanja, predvidena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2616/85 z dne 16. septembra 1985 o sklenitvi Sporazuma o trgovinskem in gospodarskem sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Ljudsko republiko Kitajsko ( 4 ); ker so tekstilni izdelki, ki spadajo pod Uredbo (ES) št. 517/94 z dne 7. marca 1994 o skupnih pravilih za uvoz tekstilnih izdelkov iz nekaterih tretjih držav, ki jih ne urejajo dvostranski sporazumi, protokoli ali drugi dogovori ali druga posebna uvozna pravila Skupnosti ( 5 ), predmet posebnega obravnavanja na ravni Skupnosti in mednarodni ravni; ker jih je zato treba v celoti izvzeti s področja uporabe te uredbe; ker določbe te uredbe veljajo brez poseganja v člene 77, 81, 244 in 249 Akta o pristopu Španije in Portugalske; ker je treba zato Uredbe (EGS) št. 1765/82, 1766/82 in 3420/83 razveljaviti, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







NASLOV I

Splošna načela

Člen 1

▼M5

1. Ta uredba se uporablja za uvoz izdelkov s poreklom iz tretjih držav, navedenih v Prilogi I, razen tekstilnih izdelkov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 517/94.

▼B

2. Uvoz izdelkov iz odstavka 1 v Skupnost je prost in zato ni podvržen nobenim količinskim omejitvam, brez poseganja v:

— ukrepe, ki se lahko sprejmejo po Naslovu V.

▼M10 —————

▼B

4. Na zahtevo države članice ali na pobudo Komisije lahko v okviru Odbora, predvidenega s členom 4, potekajo posvetovanja glede prilog II ►M10 ————— ◄ .

Po koncu teh posvetovanj lahko Komisija po postopku iz člena 16 predlaga Svetu ukrepe, potrebne za prilagoditev prilog II ►M10 ————— ◄ , kakor je določeno v poglavju III ter po potrebi v poglavjih IV in V te uredbe.







NASLOV II

Postopek obveščanja in posvetovanja v Skupnosti

Člen 2

Države članice obvestijo Komisijo, če bi uvozni trendi zahtevali sprejem nadzornih ali zaščitnih ukrepov. To obvestilo vsebuje razpoložljive dokaze na podlagi meril iz člena 8. Komisija takoj posreduje to obvestilo vsem državam članicam.

Člen 3

Posvetovanja lahko potekajo bodisi na zahtevo države članice bodisi na pobudo Komisije. Začnejo se v osmih delovnih dnevih po tem, ko Komisija prejme obvestilo iz člena 2, in v vsakem primeru, preden Skupnost uvede kakršne koli nadzorne ali zaščitne ukrepe.

Člen 4

1. Posvetovanja potekajo v okviru Svetovalnega odbora, v nadaljnjem besedilu „odbor“, ki ga sestavljajo predstavniki vseh držav članic in predstavnik Komisije kot predsednik.

2. Odbor skliče predsednik. Predsednik čim prej predloži državam članicam vse potrebne informacije.

3. Posvetovanja zadevajo zlasti:

(a) pogoje uvoza, uvozne trende ter različne vidike gospodarskih in trgovinskih razmer v zvezi z zadevnim izdelkom, zlasti v okviru pregleda prilog II ►M10 ————— ◄ ;

(b) vprašanja glede izvajanja trgovinskih sporazumov med Skupnostjo in tretjimi državami, navedenimi v Prilogi I;

(c) morebitne ukrepe, ki jih je treba sprejeti.

4. Po potrebi lahko posvetovanja potekajo v pisni obliki. V tem primeru Komisija obvesti države članice, ki lahko v roku, ki ga določi Komisija in znaša pet do osem delovnih dni, izrazijo svoje mnenje ali zahtevajo ustna posvetovanja.







NASLOV III

Preiskovalni postopek Skupnosti

Člen 5

1. Kadar Komisija po posvetovanjih meni, da obstaja dovolj dokazov, ki upravičujejo preiskavo:

(a) sproži preiskavo v enem mesecu po prejemu obvestila od države članice in objavi sporočilo v Uradnem listu Evropskih skupnosti; to sporočilo vsebuje povzetek prejetega obvestila in navodilo, naj se vse ustrezne informacije predložijo Komisiji; Komisija določi rok, v katerem lahko zainteresirane stranke pisno sporočijo svoja stališča in predložijo informacije, če je taka stališča in informacije treba upoštevati med preiskavo; prav tako določi rok, v katerem lahko zainteresirane stranke zaprosijo za zaslišanje pri Komisiji v skladu s členom 4;

(b) začne preiskavo, pri čemer sodeluje z državami članicami.

2. Komisija si prizadeva dobiti vse informacije, za katere meni, da so potrebne, in jih poskuša preveriti pri uvoznikih, trgovcih, posrednikih, proizvajalcih, trgovinskih združenjih in organizacijah, če po posvetovanju z odborom meni, da je to smiselno.

Komisiji pri tej nalogi pomaga uslužbenci države članice, na katere ozemlju se ta preverjanja izvajajo, če ta država članica to želi.

Zainteresirane stranke, ki so se javile v skladu z odstavkom 1(a), pa tudi predstavniki države izvoznice, lahko pregledajo vse informacije, ki jih je Komisija pridobila v okviru preiskave, razen internih dokumentov, ki so jih pripravili organi Skupnosti ali njenih držav članic, če so te informacije pomembne za zaščito njihovih interesov in niso zaupni v smislu člena 7 ter jih Komisija uporablja pri preiskavi. V ta namen na Komisijo naslovijo pisno zahtevo, v kateri navedejo zahtevane informacije.

3. Države članice predložijo Komisiji na njeno zahtevo in po postopkih, ki jih določi Komisija, razpoložljive informacije o razvoju na trgu preiskovanega izdelka.

4. Komisija lahko zasliši zainteresirane stranke. Te stranke morajo biti zaslišane, če so pisno zahtevo vložile v roku, določenem v sporočilu, ki je bilo objavljeno v Uradnem listu Evropskih skupnosti, pri čemer morajo dokazati, da bo izid preiskave dejansko vplival nanje in da obstajajo posebni razlogi za njihovo ustno zaslišanje.

5. Kadar informacije niso predložene v rokih, ki jih določa ta uredba ali Komisija v okviru te uredbe, ali je preiskava znatno ovirana, je ugotovitve preiskave mogoče sprejeti na podlagi razpoložljivih dejstev. Če Komisija ugotovi, da je kakšna zainteresirana stranka ali tretja stranka predložila napačne ali zavajajoče informacije, teh informacij ne upošteva in lahko uporabi razpoložljiva dejstva.

6. Če Komisija po posvetovanjih iz odstavka 1 oceni, da ni zadostnih dokazov, ki bi upravičevali preiskavo, sporoči svojo odločitev državam članicam v enem mesecu po prejemu informacij od držav članic.

Člen 6

1. Po koncu preiskave Komisija predloži odboru poročilo o izsledkih.

2. Če Komisija v devetih mesecih po začetku preiskave oceni, da nadzorni ali zaščitni ukrepi Skupnosti niso potrebni, se po posvetovanju z odborom preiskava zaključi v roku enega meseca. Odločba o zaključku preiskave z navedbo glavnih sklepov preiskave in povzetkom razlogov zanje se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

3. Če Komisija oceni, da so potrebni nadzorni ali zaščitni ukrepi Skupnosti, sprejme potrebne odločitve v skladu z naslovoma IV in V najpozneje devet mesecev po začetku preiskave. V izjemnih okoliščinah se lahko ta rok podaljša za nadaljnje obdobje dveh mesecev; Komisija nato Uradnem listu Evropskih skupnosti objavi obvestilo trajanju podaljšanja in navede povzetek razlogov zanj.

4. Določbe tega naslova v nobenem primeru ne preprečujejo uporabe nadzornih ukrepov v skladu s členi 9 do 14 ali, kadar kritične razmere, v katerih bi vsako odlašanje povzročilo težko popravljivo škodo, zahtevajo takojšnje ukrepanje, zaščitnih ukrepov v skladu s členi 15 do 17.

Komisija nemudoma sprejme vse preiskovalne ukrepe, za katere oceni, da so še potrebni. Rezultati preiskave se uporabijo za ponovno preučitev sprejetih ukrepov.

Člen 7

1. Na podlagi te uredbe prejete informacije se uporabljajo samo za namen, zaradi katerega so bile zahtevane.

2.

(a) Niti Svet niti Komisija niti države članice niti njihovi uradniki ne smejo razkriti nobene informacije zaupne narave, prejete na podlagi te uredbe, ali informacije, ki so jim bile zaupno predložene, brez izrecnega dovoljenja osebe, ki je te informacije predložila.

(b) Vsak zahtevek po zaupnosti navaja razloge zaupnosti informacij. Vendar, če se izkaže, da je zahtevek po zaupnosti neupravičen, in če oseba, ki je informacije predložila, teh niti ne želi objaviti niti ne dovoli njihovega razkritja na splošno ali v obliki povzetka, zadevnih informacij ni treba upoštevati.

3. Informacije se bodo v vsakem primeru obravnavale kot zaupne, če bi njihovo razkritje po vsej verjetnosti imelo znaten škodljiv učinek na osebo, ki je te informacije predložila, ali na vir teh informacij.

4. Prejšnji odstavek ne preprečuje možnosti sklicevanja organov Skupnosti na splošne informacije in zlasti na razloge, na katerih temeljijo odločbe, sprejete na podlagi te uredbe. Vendar morajo navedeni organi upoštevati zakonite interese zadevnih pravnih in fizičnih oseb, da se ne razkrijejo njihove poslovne tajnosti.

Člen 8

1. Pregled uvoznih trendov, pogojev, pod katerimi ta uvoz poteka, in iz tega uvoza izhajajoče že povzročene resne škode ali grožnje resne škode za proizvajalce Skupnosti zajema zlasti naslednje dejavnike:

(a) obseg uvoza, zlasti pri znatnem povečanju, bodisi v absolutnem smislu bodisi v sorazmernem glede na proizvodnjo ali potrošnjo v Skupnosti;

(b) ceno uvoza, predvsem, zlasti ob ponudbi po znatno nižjih cenah za istovrstni izdelek v Skupnosti;

(c) posledični vpliv na proizvajalce Skupnosti podobnih ali neposredno konkurenčnih izdelkov, ki se kaže s trendi nekaterih gospodarskih indikatorjev, kot so: — proizvodnja, — izkoriščenost zmogljivosti, — zaloge, — prodaja, — tržni delež, — cene (tj. znižanje cen ali preprečitev zvišanja cen, do katerega bi običajno prišlo), — dobički, — donos investiranega kapitala, — denarni tok, — zaposlenost.

2. Pri vodenju preiskave Komisija upošteva posebni gospodarski sistem držav, navedenih v Prilogi I.

3. Če se domneva nevarnost resne škode, Komisija prav tako preuči, ali je jasno predvidljivo, da se bo določena situacija po vsej verjetnosti povzročila dejansko škodo. Pri tem se lahko upoštevajo dejavniki, kot so:

(a) stopnja rasti izvoza v Skupnost;

(b) izvozna zmogljivost v državi porekla ali izvoza, kakršna je ali kakršna bo v predvidljivi prihodnosti, in verjetnost, da se bo zadevni izvoz stekal v Skupnost.







NASLOV IV

Nadzor

Člen 9

1. Če tako zahtevajo interesi Skupnosti, lahko Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo:

(a) odloči, da se za nekatere uvoze uvede naknadni nadzor Skupnosti po postopku, ki ga določi sama;

(b) odloči, da se zaradi spremljanja trenda teh uvozov za nekatere uvoze uvede predhodni nadzor Skupnosti v skladu s členom 10.

2. Nadzorni ukrepi veljajo samo omejen čas. Če ni drugače določeno, prenehajo veljati ob koncu drugega šestmesečnega obdobja, ki sledi šestmesečnemu obdobju, v katerem so bili uvedeni.

Člen 10

▼M4

1. Izdelki, ki so predmet predhodnega nadzora Skupnosti, se lahko sprostijo v prosti promet samo ob predložitvi listine o nadzoru. Tako listino brezplačno izda pristojni organ, ki ga imenujejo države članice, za katero koli zahtevano količino in najkasneje v petih delovnih dneh po tem, ko je pristojni nacionalni organ prejel zahtevek katerega koli uvoznika Skupnosti, ne glede na to, kje v Skupnosti ima svojo poslovno enoto. Šteje se, da so pristojni nacionalni organi prejeli ta zahtevek najkasneje v treh delovnih dneh po njeni oddaji, razen če se dokaže drugače.

2. Listina o nadzoru se izpolni na obrazcu, ki ustreza vzorcu v Prilogi I.

Razen kjer odločitev o uvedbi nadzora določa drugače, mora uvoznikov zahtevek za listino o nadzoru vsebovati le naslednje:

(a) polno ime in naslov vlagatelja (vključno s številkami telefona in faksa in številko, s katero se vlagatelj identificira pri pristojnem nacionalnem organu), in vlagateljevo registracijsko številko DDV, če je zavezanec zanj,

(b) kjer je ustrezno, polno ime in naslov deklaranta ali zastopnika, ki ga je imenoval vlagatelj (vključno s telefonsko in faks številko),

(c) opis blaga z naslednjimi podatki: — trgovsko ime, — oznako kombinirane nomenklature, — kraj porekla in kraj odpreme,

(d) deklarirano količino v kg, in kjer je ustrezno v drugi dodatni enoti (pari, kosi itd.);

(e) vrednost blaga CIF na meji Skupnosti v ECU,

(f) spodaj navedeno izjavo, ki jo podpiše in datira vlagatelj, z vlagateljevim imenom, izpisanim z velikimi tiskanimi črkami: „,Spodaj podpisani potrjujem, da so informacije v tem zahtevku resnične in dane v dobri veri, in da imam sedež v Skupnosti.“

▼B

3. Uvozno dovoljenje velja v celotni Skupnosti, ne glede na državo članico, ki ga je izdala.

4. Ugotovitev, da cena na enoto, pri kateri je izvedena transakcija, presega ceno, navedeno v uvoznem dovoljenju, za manj kakor 5 % ali da skupna vrednost ali količina izdelkov, predložena za uvoz, presega vrednost ali količino, navedeno v uvoznem dokumentu, za manj kakor 5 %, ne preprečuje sprostitve zadevnega izdelka v prosti promet. Komisija lahko po seznanitvi s stališči, izraženimi v odboru, ter upoštevanju kakovosti izdelkov in drugih posebnih značilnosti zadevnih transakcij, določi drugačen odstotek, ki pa običajno ne bi smel presegati 10 %.

5. Uvozni dokumenti se lahko uporabljajo le tako dolgo, dokler veljajo dogovori glede liberalizacije uvoza za zadevne transakcije. Ti uvozni dokumenti se v nobenem primeru ne smejo uporabljati po izteku obdobja, ki bo določeno istočasno in po istem postopku kakor sama uvedba nadzora, pri čemer so bodo upoštevale kakovost izdelkov in druge posebne značilnosti transakcij.

6. Če tako zahteva odločitev, sprejeta po členu 9, je treba dokazati poreklo izdelkov, ki so pod nadzorom Skupnosti, s potrdilom o poreklu. Ta odstavek ne posega v druge določbe v zvezi s predložitvijo katerega koli takega potrdila.

7. Kadar za izdelek, ki je pod predhodnim nadzorom Skupnosti, veljajo regionalni zaščitni ukrepi v državi članici, se lahko uvozni dokument nadomesti z uvoznim dovoljenjem, ki ga izda ta država članica.

▼M4

8. Obrazci listin o nadzoru in delne listine o nadzoru se izdajo v dvojniku, pri čemer se en izvod označen kot „Izvod za imetnika“, ki nosi številko 1 izda vlagatelju, drugi izvod, ki je označen kot „Izvod za pristojni organ“, ki nosi številko 2, pa se zadrži organ izdaje. Za upravne namene lahko pristojni organ pripne dodatne izvode k obrazcu 2.

9. Obrazci se natisnejo na bel, klejen, brezlesni pisalni papir, ki tehta med 55 in 65 gramov na kvadratni meter. Merijo 210 X 297 mm; razmak med vrsticami pa je 4,24 mm (šestino palca); oblikovanju obrazca je potrebno natančno slediti. Obe strani obrazca morata imeti ozadje s tiskanim vzorcem „guilloche“ v rumeni barvi, tako da je vsako ponarejanje z mehanskimi ali kemičnimi sredstvi opazno že na prvi pogled.

10. Države članice so odgovorne za tiskanje obrazcev. Obrazce lahko natisnejo tiskarji, ki jih imenuje država članica, v kateri imajo sedež. V tem primeru mora biti na vsakem obrazec razvidno imenovanje. Vsak obrazec mora vsebovati ime in naslov tiskarja ali oznako, na podlagi katere se ga lahko identificira.

▼B

Člen 11

Kadar tako zahtevajo interesi Skupnosti, lahko Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo, če se bo po vsej verjetnosti nastopila situacija, navedena v členu 15(1):

— omeji čas veljavnosti katerega koli zahtevanega uvoznega dokumenta;

— postavi določene pogoje za izdajo tega dokumenta in, kot izjemen ukrep, zanj uvede vstavitev razveljavitvene klavzule ali postopek predhodnega obveščanja in posvetovanja iz člena 3, katerega pogostost in trajanje sama določi.

Člen 12

Če se v osmih delovnih dnevih po koncu posvetovanj za uvoz izdelka ne uvede predhodni nadzor Skupnosti, lahko Komisija v skladu s členom 17 uvede nadzor, ki je omejen na uvoz v eno regijo Skupnosti ali več.

Člen 13

▼M4

1. Izdelki pod regionalnim nadzorom se lahko sprostijo v prosti promet v zadevni regiji samo po predložitvi listine o nadzoru. To listino brezplačno izda pristojni organ, ki ga imenujejo države članice, za katero koli zahtevano količino in najkasneje v petih delovnih dneh po tem, ko je pristojni nacionalni organ prejme zahtevek katerega koli uvoznika Skupnosti, ne glede na to, kje v Skupnosti ima svojo poslovno enoto. Šteje se, da je pristojni nacionalni organ prejel zahtevek najkasneje v treh delovnih dneh po oddaji, razen če ni drugače dokazano. Listine o nadzoru se lahko uporablja samo dokler ostanejo dogovori o uvozu liberalizirani glede zadevnih poslov.

2. Uporablja se člen 10(2).

▼B

Člen 14

1. Države članice predložijo Komisiji v primeru nadzora Skupnosti ali regionalnega nadzora v prvih desetih dneh vsakega meseca:

(a) v primeru predhodnega nadzora, podrobnosti glede vsot denarja (računano na podlagi cen cif) in količin blaga, za katerega so bili v preteklem obdobju izdani ali potrjeni uvozni dokumenti;

(b) v vsakem primeru, podrobnosti o uvozu v obdobju pred obdobjem iz pododstavka (a).

Podatki, ki jih predložijo države članice, so razvrščeni po izdelkih in po državah.

Istočasno in po istem postopku kot nadzorni ukrepi se lahko določijo tudi drugačne določbe.

2. Kadar kakovost izdelkov ali posebne okoliščine tako zahtevajo, lahko Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo spremeni časovne razporede za predložitev teh podatkov.

3. Komisija obvesti države članice.







NASLOV V

Zaščitni ukrepi

Člen 15

1. Če se izdelek uvaža v Skupnost v tako izrazito povečanih količinah ali pod takimi pogoji, da povzroča ali grozi, da bo povzročil, resno škodo proizvajalcem enakovrstnih ali neposredno konkurenčnih izdelkov v Skupnosti, lahko Komisija, da bi zaščitila interese Skupnosti, na zahtevo države članice ali na lastno pobudo spremeni uvozna pravila za ta izdelek, tako da ga je mogoče sprostiti v prosti promet samo ob predložitvi uvoznega dovoljenja, katerega izdajo urejajo določbe in omejitve, ki jih določi Komisija.

2. Sprejeti ukrepi se nemudoma sporočijo Svetu in državam članicam ter začnejo takoj uporabljati.

3.

(a) Ukrepi iz tega člena veljajo za vsak izdelek, ki se sprosti v prosti promet po začetku njihove veljavnosti. V skladu s členom 17 so lahko omejeni na eno regijo Skupnosti ali več.

(b) Vendar pa ti ukrepi ne preprečujejo sprostitve izdelkov v prosti promet, ki že potujejo v Skupnost, če destinacije teh izdelkov ni mogoče spremeniti in te izdelke, ki se lahko po členih 10 in 13 sprostijo v prosti promet samo ob predložitvi uvoznega dovoljenja, dejansko spremlja tak dokument.

4. Kadar je posredovanje Komisije zahtevala država članica, Komisija sprejme odločitev v roku največ petih delovnih dni po prejemu takega zahtevka.

5. Vsaka odločitev, ki jo sprejme Komisija po tem členu, se sporoči Svetu in državam članicam. Vsaka država članica lahko v enem mesecu po dnevu sporočila predloži tako odločitev Svetu.

6. Če država članica predloži odločitev Komisije Svetu, lahko Svet s kvalificirano večino potrdi, spremeni ali zavrne odločitev Komisije.

Če Svet v treh mesecev po predložitvi zadeve ne odloči, se šteje, da je odločitev Komisije zavrnjena.

Člen 16

1. Svet lahko zlasti v situaciji iz člena 15(1) sprejme ustrezne ukrepe. Odloča s kvalificirano večino na predlog Komisije.

2. Uporablja se člen 15(3).

Člen 17

Če se izkaže, zlasti na podlagi dejavnikov iz člena 8, da so pogoji, določeni za sprejem ukrepov po naslovu IV in členu 15, izpolnjeni v eni regiji Skupnosti ali več, lahko Komisija po preučitvi drugih možnih rešitev izjemoma dovoli izvajanje nadzornih ali zaščitnih ukrepov, omejenih na zadevno(-e) regijo(-e), če meni, da so taki ukrepi, ki se izvajajo na tej ravni, primernejši od ukrepov, ki bi se izvajali na ravni Skupnosti.

Ti ukrepi morajo biti začasni in povzročati čim manj motenj v delovanju notranjega trga.

Ti ukrepi se sprejmejo po postopkih iz členov 9 in 15.

Člen 18

1. Med izvajanjem kakršnega koli nadzornega ali zaščitnega ukrepa v skladu z naslovoma IV in V potekajo v okviru odbora posvetovanja, predvidena v členu 4, bodisi na zahtevo države članice bodisi na pobudo Komisije. Namen takih posvetovanj je:

(a) preučiti učinke ukrepov;

(b) preveriti, ali je uporaba ukrepov še potrebna.

2. Kadar Komisija na podlagi posvetovanj iz odstavka 1 oceni, da je treba katerikoli nadzorni ali zaščitni ukrep iz naslovov IV in V preklicati ali spremeniti, ravna, kakor sledi:

(a) če Svet ni sprejel nobene odločitve glede ukrepa, ki ga je sprejela Komisija, slednja nemudoma spremeni ali prekliče tak ukrep in o tem takoj poroča Svetu;

(b) v vseh drugih primerih Komisija predlaga Svetu, da se ukrepi, ki jih je sprejel Svet, prekličejo ali spremenijo. Svet odloča s kvalificirano večino.

Če se ta sklep nanaša na regionalne nadzorne ukrepe, začne veljati šesti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.







NASLOV VI

Končne določbe

Člen 19

1. Ta uredba ne preprečuje izpolnjevanja obveznosti, ki izhajajo iz posebnih pravil, vsebovanih v sporazumih, ki jih je Skupnost sklenila s tretjimi državami.

2.

(a) Brez poseganja v druge predpise Skupnosti, ta uredba ne preprečuje, da države članice sprejmejo ali uporabljajo: (i) prepovedi, količinske omejitve ali nadzorne ukrepe iz razlogov javne morale, javnega reda ali javne varnosti; varstvo zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin, varstvo nacionalnih bogastev umetniške, zgodovinske ali arheološke vrednosti ali varstvo industrijske in poslovne lastnine; (ii) posebne formalnosti deviznega poslovanja; (iii) formalnosti, uvedene po mednarodnih sporazumih v skladu s Pogodbo;

(b) Države članice obvestijo Komisijo o ukrepih ali formalnostih, ki jih nameravajo uvesti ali spremeniti v skladu s tem odstavkom. V primeru izjemne nujnosti se zadevni nacionalni ukrepi ali formalnosti sporočijo Komisiji takoj po njihovem sprejetju.

Člen 20

1. Ta uredba ne posega v uporabo instrumentov, ki vzpostavljajo skupno ureditev kmetijskih trgov, ali iz njih izhajajočih upravnih predpisov Skupnosti ali nacionalnih upravnih predpisov ali posebnih instrumentov, sprejetih po členu 235 Pogodbe, ki veljajo za blago, ki izhaja iz predelave kmetijskih proizvodov; ta uredba se uporablja kot dopolnitev navedenih instrumentov.

2. Vendar pa se v primeru izdelkov, za katere veljajo instrumenti iz odstavka 1, ne uporabljajo členi 9 do 14 in 18 za tiste izdelke, za katere pravila Skupnosti o trgovini s tretjimi državami zahtevajo predložitev dovoljenja ali drugega uvoznega dokumenta.

Členi 15, 17 in 18 se ne uporabljajo za tiste izdelke, za katere taka pravila predvidevajo možnost količinskih uvoznih omejitev.

Člen 21

Španija in Portugalska lahko do 31. decembra 1995 obdržita količinske omejitve za kmetijske proizvode iz členov 77, 81, 244, 249 in 280 Akta o pristopu.

Člen 22

Za leto 1994 se nivo kvot iz člena1(2) zniža v sorazmerju z obdobjem uporabe, kakor je navedeno v Prilogi II.

Navedene kvote ne veljajo za naslednje izdelke in se lahko sprostijo v prosti promet v Skupnosti:

— izdelki, ki na dan objave te uredbe v Uradnem listu Evropskih skupnosti že potujejo v Skupnost, če destinacije teh izdelkov ni mogoče spremeniti;

— izdelki, za katere so pristojni nacionalni organi izdale uvozno dovoljenje v skladu z določbami naslova IV Uredbe (EGS) št. 3420/83 in jih tako dovoljenje dejansko spremlja.

Za kvote iz Priloge II veljajo določbe Uredbe Sveta (ES) št. 520/94 z dne 7. marca 1994 o določitvi postopka Skupnosti za upravljanje s količinskimi kvotami ( 6 ).

Člen 23

Uredbe (EGS) št. 1765/82, (EGS) št. 1766/82 in (EGS) št. 3420/83 se razveljavijo. Sklicevanja na razveljavljene uredbe se štejejo za sklicevanja na to uredbo.

Člen 24

Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Uporablja se od 15. marca 1994.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA I

Seznam tretjih držav:

▼M10 —————

▼B

Armenija

Azerbajdžan

Belorusija

▼M10 —————

▼M3 —————

▼M10 —————

▼B

Kazahstan

Severna Koreja

▼M10 —————

▼M3 —————

▼M10 —————

▼B

Rusija

Tadžikistan

Turkmenistan

▼M11 —————

▼B

Uzbekistan

Vietnam

▼M10 —————

▼M4









PRILOGA IV