1997L0070 — SL — 29.11.2002 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 97/70/ES

z dne 11. decembra 1997

o vzpostavitvi usklajenega varnostnega režima za ribiška plovila dolžine 24 metrov in več







SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 84(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe ( (1) ker naj bo cilj ukrepov Skupnosti na področju pomorskega prometa izboljšati varnost v pomorskem prometu; (2) ker je bil dne 2. aprila 1993 sprejet Torremolinoški protokol, ki se nanaša na Torremolinoško mednarodno konvencijo o varnosti ribiških plovil iz leta 1977, v nadaljnjem besedilu „Torremolinoški protokol“; (3) ker bo uveljavitev tega protokola na ravni Skupnosti za ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo države članice ali ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice ali iztovarjajo svoj ulov v pristanišču države članice, izboljšala varnost takih ribiških ladij, ker razne nacionalne zakonodaje še ne zahtevajo ravni varnosti, kakor jo določa protokol; ker bo taka skupna raven varnosti z usklajevanjem različnih in spreminjajočih se nacionalnih varnostnih zahtev zagotovila, da bo konkurenca za ribiška plovila, ki ribarijo v istem območju, potekala na enaki ravni, ne da bi bili zmanjšani varnostni standardi; (4) ker je zlasti z vidika razsežnosti notranjega trga ukrepanje na ravni Skupnosti najučinkovitejši način za vzpostavitev skupne ravni varnosti za ribiška plovila v vsej Skupnosti; (5) ker je direktiva Sveta ustrezen pravni instrument, ker zagotavlja okvir za enotno in obvezno uporabo varnostnih standardov s strani držav članic, pri čemer je vsaki državi članici prepuščena izbira oblike in sredstev, ki so najbolj združljiva z njenim notranjim sistemom; (6) ker se nekatera pomembna poglavja Torremolinoškega protokola uporabljajo le za ribiška plovila dolžine 45 metrov in več; ker bi omejevanje uporabe Protokola na ravni Skupnosti zgolj na taka plovila pomenilo varnostno praznino med navedenimi in manjšimi ribiškimi plovili z dolžino med 24 in 45 metri ter bi zato izkrivljalo konkurenco; (7) ker člen 3(4) navedenega protokola navaja, da vsaka pogodbenica določi, katero izmed njenih pravil, za katero je navedena omejitev dolžine 24 metrov, je treba v celoti ali delno uporabiti za ribiško plovilo z dolžino 24 metrov ali več, vendar manjšo od predpisane omejitve dolžine, ki je upravičeno, da pluje pod zastavo navedene pogodbenice; ker člen 3(5) navedenega protokola navaja, da si pogodbenice prizadevajo za vzpostavitev enotnih standardov za ta ribiška plovila, ki ribarijo v isti regiji; (8) ker je treba za povečanje varnosti in preprečevanje izkrivljanja konkurence slediti cilju uporabe varnostnih določb te direktive za vsa ribiška plovila dolžine 24 metrov in več, ki ribarijo v ribolovnih območjih Skupnosti, ne glede na zastavo, pod katero plujejo; ker mora biti to doseženo za ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo tretjih držav in ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice ali iztovarjajo svoj ulov v pristanišču države članice, v skladu s splošnimi pravili mednarodnega prava; (9) ker morajo ustrezne določbe direktiv Sveta, sprejetih v okviru socialne politike Skupnosti, veljati še naprej; (10) ker morajo države članice zaradi vseh teh razlogov uporabljati določbe Priloge k Torremolinoškemu protokolu za nova in, če se to zahteva, obstoječa ribiška plovila dolžine 45 metrov in več, ob upoštevanju ustreznih določb Priloge I k tej direktivi; ker morajo države članice uporabljati tudi določbe poglavij IV, V, VII in IX Priloge k Torremolinoškemu protokolu, prilagojene s Prilogo II k tej direktivi, za vsa nova plovila dolžine 24 metrov in več, vendar manj od 45 metrov, ki plujejo pod njihovo zastavo; (11) ker se lahko posebne zahteve, opredeljene v Prilogi III, upravičijo iz razlogov, povezanih s posebnimi regionalnimi okoliščinami, kot so geografski in klimatski pogoji; ker so bile takšne določbe razvite za ribarjenje v severnih oziroma južnih območjih; (12) ker morajo za nadaljnje povečanje ravni varnosti plovila, ki plujejo pod zastavo države članice, izpolnjevati posebne zahteve iz Priloge IV; (13) ker se ribiškim plovilom, ki plujejo pod zastavo tretjih držav, ne sme dovoliti, da ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice ali iztovarjajo svoj ulov v pristanišču države članice in tako konkurirajo plovilom, ki plujejo pod zastavo države članice, razen če njihova država zastave potrdi, da izpolnjujejo tehnične določbe te direktive; (14) ker je treba opremo, ki je nameščena na ribiških plovilih in v skladu z zahtevami Direktive Sveta 96/98/ES z dne 20. decembra 1996 o pomorski opremi ( 4 ), avtomatično priznati kot skladno s posebnimi določbami te direktive za takšno opremo, ker so zahteve Direktive 96/98/ES vsaj enakovredne zahtevam Torremolinoškega protokola in te direktive; (15) ker bi države članice lahko naletele na lokalne okoliščine, ki upravičujejo uporabo posebnih varnostnih ukrepov za vsa ribiška plovila, ki ribarijo v nekaterih območjih; ker bi lahko menile, da je smiselno sprejeti izjeme od določb Priloge k Torremolinoškemu protokolu ali vsaj enakovredne zahteve; ker morajo imeti pravico sprejetja takšnih ukrepov, s pridržkom nadzora v okviru postopka odbora; (16) ker trenutno ni enotnih mednarodnih tehničnih standardov za ribiška plovila glede trdnosti njihovega ladijskega trupa, glavnih in pomožnih strojev ter električnih in avtomatskih naprav; ker se takšni standardi lahko določijo v skladu s pravili priznanih organizacij ali nacionalnih uprav; (17) ker morajo države članice zaradi nadzora učinkovitega izvajanja in uporabe te direktive opravljati preglede in izdati ribiškim plovilom, ki izpolnjujejo posebne zahteve te direktive, spričevalo o ustreznosti; (18) ker mora ribiška plovila za zagotovitev neomejene uporabe te direktive in v skladu s postopkom iz člena 4 Torremolinoškega protokola pregledati pomorska inšpekcija; ker država članica lahko opravi preglede tudi na ribiških plovilih tretjih držav, ki niti ne ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice niti ne iztovarjajo svojega ulova v pristaniščih države članice, če so v pristanišču navedene države članice, da bi potrdile skladnost s Protokolom, ko ta začne veljati; (19) ker je potrebno, da odbor, sestavljen iz predstavnikov držav članic, pomaga Komisiji pri učinkovitem izvajanju te direktive; ker lahko to nalogo prevzame odbor, ustanovljen s členom 12 Direktive Sveta 93/75/EGS z dne 13. septembra 1993 o minimalnih zahtevah za plovila, ki so namenjena v pristanišča Skupnosti ali jih zapuščajo in prevažajo nevarno ali okolju škodljivo blago ( 5 ); (20) ker lahko ta odbor za zagotovitev doslednega izvajanja te direktive prilagodi nekatere predpise, da bi upošteval ustrezen razvoj na mednarodni ravni; (21) ker je treba v skladu s Torremolinoškim protokolom o tej direktivi obvestiti Mednarodno pomorsko organizacijo (IMO); (22) ker morajo države članice za zagotovitev neomejene uporabe te direktive določiti sistem sankcij za kršitve nacionalnih določb, sprejetih na podlagi te direktive, v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe ( 3 ), SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

Namen

1. Namen te direktive je določiti varnostne standarde za pomorska ribiška plovila dolžine 24 metrov in več, in sicer za nova in kolikor Priloga k Torremolinoškemu protokolu zanje velja, tudi za obstoječa plovila, ter

— plujejo pod zastavo države članice in so vpisana v Skupnosti, ali

— ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice, ali

— iztovarjajo svoj ulov v pristanišču države članice.

Plovila za rekreacijo, ki izvajajo nekomercialni ribolov, so izvzeta s področja uporabe te direktive.

2. Ta direktiva ne posega v določbe Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu ( 6 ), posebne direktive sprejete na njeni podlagi in zlasti ne v Direktivo Sveta 93/103/ES z dne 23. novembra 1993 o minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtevah pri delu na ribiških ladjah (13. posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) ( 7 ).

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tej direktivi:

(1) „ribiško plovilo“ ali „plovilo“ pomeni katero koli plovilo, ki je opremljeno ali se uporablja v komercialne namene za lovljenje rib ali drugih živih virov morja;

(2) „novo ribiško plovilo“ pomeni ribiško plovilo, za katerega: (a) je 1. januarja 1999 ali po tem datumu sklenjena pogodba za gradnjo ali večjo predelavo ladje; ali (b) je pogodba za gradnjo ali večjo predelavo sklenjena pred 1. januarjem 1999 in je predano tri leta ali več po tem datumu; ali (c) je, če pogodbe o gradnji ni, 1. januarja 1999 ali po tem datumu: — položena kobilica ali — se začne gradnja, razpoznavna za določeno ladjo, ali — se začne montaža, ki zajema najmanj 50 ton ali 1 % ocenjene mase celotnega konstrukcijskega materiala, glede na nižjo vrednost;

(3) „obstoječe ribiško plovilo“ pomeni ribiško plovilo, ki ni novo ribiško plovilo;

(4) „Torremolinoški protokol“ pomeni Torremolinoški protokol, ki se nanaša na Torremolinoško mednarodno konvencijo o varnosti ribiških plovil iz leta 1977, skupaj z njegovimi spremembami;

(5) „spričevalo“ pomeni spričevalo o ustreznosti, navedeno v členu 6;

(6) „dolžina“ pomeni, če ni drugače določeno, 96 % celotne dolžine na vodni črti pri 85 % najmanjše oblikovane globine, merjene od linije kobilice, ali, če je naslednja vrednost večja, dolžino od sprednjega dela plovila do osi gredi krmila na navedeni vodni črti. Pri plovilih, konstruiranih z naklonom kobilice, je vodna črta, na kateri se ta dolžina meri, vzporedna s konstruirano vodno črto;

(7) „ribariti“ pomeni loviti ali loviti in predelovati ribe ali druge žive vire morja brez poseganja v pravico neškodljivega prehoda v teritorialnem morju in svobodo plovbe v 200 miljah izključne ekonomske cone;

(8) „priznana organizacija“ pomeni organizacijo, priznano v skladu s členom 4 Direktive Sveta 94/57/ES z dne 22. novembra 1994 o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav ( 8 ).

Člen 3

Splošne zahteve

1. Države članice zagotovijo, da se določbe Priloge k Torremolinoškemu protokolu uporabljajo za zadevna ribiška plovila, ki plujejo pod njihovo zastavo, razen če je v Prilogi I k tej direktivi drugače določeno.

Če v tej direktivi ni drugače določeno, obstoječa ribiška plovila izpolnijo ustrezne zahteve Priloge k Torremolinoškemu protokolu najpozneje 1. julija 1999.

2. Države članice zagotovijo, da se zahteve v poglavjih IV, V, VII in IX Priloge k Torremolinoškemu protokolu, ki veljajo za plovila dolžine 45 metrov in več, uporabljajo tudi za nova ribiška plovila dolžine 24 metrov in več, ki plujejo pod njihovo zastavo, razen če je v Prilogi II k tej direktivi drugače določeno.

3. Vendar države članice zagotovijo, da plovila, ki plujejo pod njihovo zastavo in ribarijo v določenih območjih, izpolnjujejo določbe za zadevna območja, kakor je opredeljeno v Prilogi III.

4. Države članice zagotovijo, da plovila, ki plujejo pod njihovo zastavo, izpolnjujejo posebne varnostne zahteve iz Priloge IV.

5. Države članice prepovedo ribiškim plovilom, ki plujejo pod zastavo tretje države, ribarjenje v svojih notranjih vodah ali teritorialnem morju ali iztovarjanje njihovega ulova v svojih pristaniščih, razen če uprava njihove države zastave potrdi, da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 1, 2, 3 in 4 ter člena 5.

6. Pomorska oprema, ki je našteta v Prilogi A.1 k Direktivi 96/98/ES in izpolnjuje zahteve Direktive, ob namestitvi na ribiško plovilo zaradi izpolnjevanja določb te direktive avtomatično velja za skladno s takšnimi določbami, ne glede na to, ali te določbe zahtevajo, da mora biti ta oprema odobrena in preskušena brez ugovorov uprave države zastave.

Člen 4

Posebne zahteve, izjeme in enakovredna nadomestila

1. Če država članica ali skupina držav članic meni, da nekatere situacije zaradi posebnih lokalnih okoliščin ali posebnosti plovil zahtevajo posebne varnostne predpise za ribiška plovila, ki ribarijo v določenem območju, in če se pokaže potreba, lahko po postopku iz odstavka 4 sprejme takšne posebne varnostne predpise, s katerimi se upoštevajo lokalne okoliščine, kot so naravni in klimatski pogoji voda, v katerih ta plovila ribarijo, dolžina njihovih potovanj ali njihove posebnosti, kot je njihov konstrukcijski material.

Sprejeti predpisi se dodajo v Prilogo III.

2. Za sprejetje predpisov, ki vključujejo izjeme, po postopku iz odstavka 4 tega člena države članice uporabljajo določbe pravila 3 odstavka 3 poglavja 1 Priloge k Torremolinoškemu protokolu.

3. Države članice lahko po postopku iz odstavka 4 tega člena sprejmejo ukrepe, ki po pravilu 4 odstavka 1 poglavja 1 Priloge k Torremolinoškemu protokolu, dovoljujejo enakovredna nadomestila.

4. Država članica, ki uporabi določbe odstavka 1, 2 ali 3, ravna po naslednjem postopku:

(a) Država članica uradno obvesti Komisijo o ukrepih, ki jih namerava sprejeti, vključno s podrobnostmi, potrebnimi za potrditev, da je stopnja varnosti zadostno vzdrževana.

(b) Če je po postopku iz člena 9 v šestih mesecih od uradnega obvestila sprejeta odločitev, da predlagani ukrepi niso upravičeni, se lahko od navedene države članice zahteva, da predlagane ukrepe spremeni ali jih ne sprejme.

(c) Sprejeti ukrepi se opredelijo v ustrezni nacionalni zakonodaji in sporočijo Komisiji, ki obvestiti druge države članice o vseh podrobnostih ukrepov.

(d) Vsak tak ukrep se uporablja za vsa ribiška plovila, ki ribarijo pod enakimi navedenimi pogoji, brez diskriminacije na podlagi njihove zastave ali državne pripadnosti njihovega upravljavca.

(e) Ukrepi iz odstavka 2 se uporabljajo toliko časa, dokler ribiška plovila ribarijo pod navedenimi pogoji.

Člen 5

Standardi za načrtovanje, gradnjo in vzdrževanje

Standardi za načrtovanje, gradnjo in vzdrževanje ladijskega trupa, glavnih in pomožnih strojev, električnih in avtomatskih naprav ribiškega plovila so določbe, veljavne na datum izgradnje plovila, ki jih za klasifikacijo opredeli priznana organizacija ali jih uporabi uprava.

Za nova plovila so te določbe v skladu s postopkom in pogoji iz člena 14(2) Direktive 94/57/ES.

Člen 6

Pregledi in spričevala

1. Države članice izdajo ribiškim plovilom, ki plujejo pod njihovo zastavo in izpolnjujejo zahteve iz členov 3 in 5 spričevalo o ustreznosti s pogoji iz te direktive, skupaj s seznamom opreme, in po potrebi spričevala o izvzetju. Spričevalo o ustreznosti, seznam opreme in spričevalo o izvzetju imajo obliko iz Priloge V. Spričevala izdaja uprava države zastave ali priznana organizacija, ki deluje v njenem imenu, po prvem pregledu, ki ga izvedejo izključni inšpektorji uprave države zastave same ali priznane organizacije ali države članice, ki od države zastave dobi dovoljenje za opravljanje pregledov, v skladu s pravilom 6 odstavka (1)(a) poglavja 1 Priloge k Torremolinoškemu protokolu.

2. Obdobja veljavnosti spričeval iz odstavka 1 ne presegajo tistih, ki so določena v pravilu 11 iz poglavja 1 Priloge k Torremolinoškemu protokolu. Spričevalo o ustreznosti se obnovi po rednih pregledih v skladu s pravilom 6 poglavja 1 Priloge k Torremolinoškemu protokolu.

Člen 7

Določbe o nadzoru

1. Ribiška plovila, ki ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice ali iztovarjajo svoj ulov v njenih pristaniščih in niso ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo navedene države članice, nadzoruje država članica v skladu s členom 4 Torremolinoškega protokola in brez diskriminacije na podlagi zastave ali državne pripadnosti upravljavca, da bi preverila, ali so v skladu s to direktivo.

2. Ribiška plovila, ki niti ne ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice niti ne iztovarjajo svojega ulova v pristaniščih države članice in plujejo pod zastavo druge države članice, nadzoruje država članica, če so v njenih pristaniščih, v skladu s členom 4 Torremolinoškega protokola in brez diskriminacije na podlagi zastave ali državne pripadnosti upravljavca, da bi preverila, ali so v skladu s to direktivo.

3. Ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo tretje države in ne ribarijo v notranjih vodah ali teritorialnem morju države članice niti ne iztovarjajo svojega ulova v pristaniščih države članice, nadzoruje država članica, če so v njenih pristaniščih, v skladu s členom 4 Torremolinoškega protokola, da bi preverila, ali so v skladu s Torremolinoškim protokolom, ko ta začne veljati.

Člen 8

Prilagoditve

Po postopku iz člena 9:

(a) se lahko sprejmejo in vključijo določbe za: — usklajeno razlago določb Priloge k Torremolinoškemu protokolu, ki so bile prepuščene presoji uprav posameznih pogodbenic, če je to potrebno za zagotavljanje njihove enotne uporabe v Skupnosti, — uporabo te direktive brez razširitve njenega področja uporabe.

(b) Členi 2, 3, 4, 6 in 7 te direktive se lahko prilagodijo in njene priloge spremenijo, da bi se za namene te direktive upoštevale poznejše spremembe Torremolinoškega protokola, ki so začele veljati po sprejetju te direktive.

▼M3

Spremembe mednarodnega instrumenta iz člena 2(4) se lahko po členu 5 Uredbe (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) ( 9 ) izvzamejo s področja uporabe te direktive.

▼M3

Člen 9

Odbor

1. Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen s členom 3 Uredbe (ES) št. 2099/2002.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek veljata člena 5 in 7 Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 10 ), ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša dva meseca.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 10

Uradno obveščanje IMO

Predsedstvo Sveta in Komisije obvestita IMO o sprejetju te direktive, pri čemer se sklicujeta na člen 3(5) Torremolinoškega protokola.

Člen 11

Sankcije

Države članice določijo sistem sankcij za kršitev nacionalnih predpisov, sprejetih po tej direktivi, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev uporabe teh sankcij. Predvidene sankcije morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 12

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, pred 1. januarjem 1999. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih ukrepih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice takoj predložijo Komisiji vse predpise nacionalne zakonodaje, sprejete na področju, ki ga ureja ta direktiva. Komisija o tem obvesti druge države članice.

Člen 13

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 14

Naslovljenci

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M2









PRILOGA I

Prilagoditev določb Priloge k Torremolinoškemu protokolu za uporabo člena 3(1) Direktive 97/70/ES

V tej prilogi:

1. „Novo ribiško plovilo, zgrajeno 1. januarju 2003 ali po tem datumu“ pomeni novo ribiško plovilo, za katerega: (a) je 1. januarja 2003 ali po tem datumu sklenjena pogodba za gradnjo ali večjo preureditev; ali (b) je bila pogodba za gradnjo ali večjo preureditev sklenjena pred 1. januarjem 2003 in je bilo predano tri leta ali več po tem datumu; ali (c) je, če ni pogodbe za gradnjo, 1. januarja 2003 ali po tem datumu: — položena kobilica ali — začeta gradnja, razpoznavna za določeno ladjo ali — začeta montaža, ki zajema najmanj 50 ton ali 1 % ocenjene mase vsega konstrukcijskega materiala, kar predstavlja manjšo vrednost.

DEL A

Prilagoditve, ki se uporabljajo za vsa ribiška plovila, urejena z direktivo, razen za nova ribiška plovila, zgrajena 1. januarja 2003 ali po tem datumu

POGLAVJE I: SPLOŠNE DOLOČBE

Pravilo 2: Opredelitev pojmov

Odstavek (1) „Novo plovilo“ je treba nadomestiti z opredelitvijo „novo ribiško plovilo“, ki jo vsebuje člen 2 te direktive.

POGLAVJE V: PREPREČEVANJE, ODKRIVANJE IN GAŠENJE POŽARA IN PROTIPOŽARNA OBRAMBA

Pravilo 2: Opredelitev pojmov

Odstavek (2) „standardni preskus požarne varnosti“ mora na koncu vsebovati naslednje spremembe v zvezi s standardno temperaturno krivuljo:

„… Standardna krivulja čas-temperatura je pravilna krivulja, ki poteka skozi naslednje temperaturne točke v notranjosti peči:







—začetna temperatura v notranjosti peči: 20 °C —po prvih petih minutah: 576 °C —po 10 minutah: 679 °C —po 15 minutah: 738 °C —po 30 minutah: 841 °C —po 60 minutah: 945 °C“

POGLAVJE VII: REŠEVALNE NAPRAVE IN PRIPRAVE

Pravilo 1: Področje uporabe

Odstavek (2) se mora glasiti: „Pravili 13 in 14 se uporabljata tudi za obstoječa plovila, dolga 45 metrov in več, če lahko uprava odloži izvajanje zahtev teh pravil do 1. februarja 1999.“

Pravilo13: Radijske reševalne naprave

Odstavek (2) se mora glasiti: „Uprava lahko do 1. februarja 1999 dovoli dvosmerno UKV- radiotelefonsko napravo, s katero je opremljeno obstoječe plovilo in ni v skladu s standardi za delovanje, ki jih je sprejela organizacija, če se uprava prepriča o njeni združljivosti z odobrenimi UKV-radiotelefonskimi napravami.“

POGLAVJE IX: RADIJSKE ZVEZE

Pravilo 1: Področje uporabe

Drugi stavek odstavka (1) se mora glasiti:

„Pri obstoječih plovilih pa lahko uprava odloži izvajanje teh zahtev do 1. februarja 1999.“

Pravilo 3: Izjeme

Odstavek (2)(c) se mora glasiti:

„če bo plovilo dokončno vzeto iz uporabe pred 1. februarjem 2001.“

DEL B

Prilagoditve, ki se uporabljajo za nova ribiška plovila, zgrajena 1. januarja 2003 ali po tem datumu

Zdajšnje besedilo pravil se spremeni:

POGLAVJE I: SPLOŠNE DOLOČBE

Pravilo 2: Opredelitev pojmov

Pri plovilih, krajših od 45 m, mora biti pregrada v naslednji razdalji od prednje navpičnice: ne manj kakor 0,05L in ne več kakor 0,05L plus 1,35 m.

Pravilo 6: Pregledi

Ob rednih pregledih, zahtevanih v pododstavku (b)(i), še vmesni pregledi konstrukcije in strojev plovila v dvoletnih razmikih plus/minus tri mesece pri plovilih, ki niso iz lesa, in pri plovilih, narejenih iz lesa v razmikih, ki jih določi uprava. Pregledi morajo tudi zagotavljati, da niso bile narejene spremembe, ki bi negativno vplivale na varnost plovila ali posadke.

POGLAVJE II: KONSTRUKCIJA, VODNA NEPREPUSTNOST IN OPREMA

Pravilo 1: Konstrukcija

Trdnost in konstrukcija trupa, nadgradenj, zgradb na krovu, ohišij strojev, prehodov in katerih koli drugih struktur ali opreme plovila morata prenesti vse predvidljive okoliščine namenske uporabe in biti v skladu s predpisi priznane organizacije.

Pravilo 2: Za vodo neprepustna vrata

Število odprtin v za vodo neprepustnih pregradah, kakor to zahteva pravilo 1(3), se zmanjša na minimum, ki je združljivo s splošno ureditvijo in potrebami plovila za plovbo; odprtine so opremljene z za vodo neprepustnimi napravami za zapiranje, ki so v skladu s predpisi priznane organizacije. Za vodo neprepustna vrata morajo imeti enako trdnost kakor okolna konstrukcija brez odprtin.

Pravilo 2: Za vodo neprepustna vrata

Na plovilih, dolgih 45 m ali več, morajo biti za vodo neprepustna vrata drsnega tipa v:

prostorih, v katerih se bodo odpirala, ko je plovilo na morju, če so postavljena s pragovi pod najglobljo vodno črto, razen če uprava šteje, da je to glede na vrsto in namembnost plovila nepotrebno ali neizvedljivo.

Izjeme tega pravila, ki jih dovoli država članica, so predmet postopka iz člena 4 te direktive.

Pravilo 5: Žrela

Ureditve zapiranja lesenih pokrovov žrel, odpornih na vremenske vplive, morajo biti v skladu s standardi iz pravil 14 in 16 Priloge I k Mednarodni konvenciji o tovornih črtah 1966 ( 11 ).

Pravilo 9: Ventilatorji

Pri plovilih, dolgih 45 m ali več, je višina od krova do odprtin za ventilatorje, razen odprtin za ventilatorje v strojnici, najmanj 900 mm na glavnem krovu in najmanj 760 mm na krovu nadgradnje. Pri plovilih, krajših od 45 m, morajo biti višine teh odprtin 760 mm in 450 mm. Višina od krova do odprtin ventilatorjev strojnice, ki morajo stalno preskrbovati strojnico in na zahtevo takoj priskrbeti prostor za generator, so na splošno v skladu s pravilom II/9(3). Kjer pa to zaradi velikosti in ureditve plovila ni izvedljivo, se lahko dovolijo nižje višine, vendar nikakor ne manj kakor 900 mm nad glavnim krovom ali krovom nadgradnje, če za vodo neprepustne naprave za zapiranje, v skladu s pravilom II/9(2), v kombinaciji z drugimi ustreznimi ureditvami, zagotavljajo neprekinjeno ustrezno ventilacijo prostorov.

Pravilo 12: Bočna okna

Uprava lahko dovoli bočna okna in okna brez kovinskih pokrovov v stranskih in zadnjih pregradah zgradb na krovu, ki so na glavnem krovu ali nad njim, če se prepriča, da to ne bo škodilo varnosti plovila, pri tem pa upošteva predpise priznanih organizacij, ki temeljijo na ustreznih standardih ISO.

Pravilo 15: Oprema za sidranje

Uporablja se oprema za sidranje, zasnovana za hitro in varno delovanje, ki zajema opremo sider, sidrne verige ali žičnate vrvi, zapirače in vitle za sidro ali druge naprave za spuščanje in dviganje sidra in držanje plovila na sidrišču pri vseh predvidljivih okoliščinah plovbe. Plovila so opremljena tudi z ustrezno opremo za privezovanje, za varno privezovanje v vseh okoliščinah plovbe. Oprema za sidranje in privezovanje mora biti v skladu s predpisi priznane organizacije.

POGLAVJE III: STABILNOST IN Z NJO POVEZANA SPOSOBNOST ZA PLOVBO

Pravilo 1: Splošno

Plovila morajo biti zasnovana in zgrajena tako, da so v okoliščinah plovbe, navedenih v pravilu 7, izpolnjene zahteve tega poglavja. Izračuni krivulj vzravnalnih momentov bodo opravljeni v skladu s Kodeksom IMO o stabilnosti vseh tipov nepoškodovanih ladij ( 12 ).

Pravilo 2: Merila stabilnosti

Izpolnjena morajo biti naslednja minimalna merila stabilnosti, razen če je uprava prepričana, da pridobljene izkušnje upravičujejo odstopanja od njih. Vsa odstopanja od zahtevanih minimalnih meril stabilnosti, ki jih dovoli država članica, so predmet postopka iz člena 4 te direktive ( 13 ).

Začetna metacentrska višina GM pri plovilih z enim krovom ni nižja od 350 mm. Pri plovilih s celotno nadgradnjo se lahko metacentrska višina z dovoljenjem uprave zniža, vendar nikakor ne pod 150 mm. Znižanje zahtevane metacentrske višine, ki ga dovoli država članica, je predmet postopka iz člena 4 te direktive.

Če se za zagotavljanje skladnosti z odstavkom (1) uporablja balast, uprava določi njegovo vrsto in razporeditev. Pri plovilih, krajših od 45 m, je tak balast trajen. Če je balast trajen, mora biti trden in varno pritrjen v plovilo. Uprava lahko dovoli tekoči balast, hranjen v rezervoarjih, napolnjenih do vrha, ki niso priključeni na noben črpalni sistem plovila. Če je tekoči balast uporabljen kot trajen balast za zagotovitev skladnosti z odstavkom (1), je treba podrobnosti vključiti v Listino o skladnosti in knjigo stabilnosti.

Trajni balast se ne premešča ali odstranjuje z ladje brez odobritve uprave.

Pravilo 4: Posebne ribolovne metode

Plovila, ki uporabljajo posebne ribolovne metode, pri katerih med ribolovom na plovilo delujejo dodatne zunanje sile, morajo, če je to potrebno, izpolnjevati poostrena merila stabilnosti iz pravila 2(1), kakor določi uprava. Plovila, ki lovijo z vlačilnimi mrežami z drogom, morajo izpolnjevati naslednja poostrena merila stabilnosti:

(a) merila za območja pod vzravnalnim momentom in za vzravnalne ročice, opredeljena v pravilu 2(1)(a) in (b), se povečajo za 20 %;

(b) metacentrska višina ni nižja od 500 mm;

(c) merila, podana pod (a), veljajo samo za plovila, pri katerih vgrajena pogonska moč v kilovatih ne presega moči, podane z naslednjimi formulami: — N = 0,6 Ls 2 za plovila dolžine 35 m ali manj in — N = 0,7 Ls 2 za plovila dolžine 37 m ali več, — pri vmesni dolžini plovila je treba koeficient za Ls dobiti z interpolacijo med 0,6 in 0,7, — Ls je celotna dolžina, v skladu z mednarodnim izmeritvenim spričevalom.

Če vgrajena pogonska moč presega vrednosti za standardno pogonsko moč, podane v zgornjih formulah, se merila, navedena pod (a), povečajo premo sorazmerno večji pogonski moči.

Uprava se prepriča, ali so zgoraj navedena poostrena merila stabilnosti izpolnjena za ladje, ki ribarijo z vlačilno mrežo z drogom, v okoliščinah plovbe iz pravila 7(1) tega poglavja.

Za izračun stabilnosti se oceni, da so drogovi dvignjeni do kota 45 stopinj z vodoravnico.

Pravilo 5: Hud veter in opotekanje plovila

Plovila morajo biti sposobna prenesti učinke hudega vetra in opotekanja v takih razmerah na morju, ob upoštevanju sezonskih vremenskih razmer, stanja morja, v katerem bo plovilo plulo, vrste plovila in njegovega načina plovbe. Ustrezni izračuni bodo opravljeni v skladu s Kodeksom IMO o stabilnosti vseh tipov nepoškodovanih ladij.

Pravilo 8: Nabiranje ledu

To pravilo velja povsod, razen kjer ni dovoljeno spreminjanje dovoljenega nabiranja ledu, ki je po priporočilu 2 ( 14 ) prosta presoja uprave.

Pravilo 9: Nagibni preskus

Če so na plovilu opravljene spremembe, ki vplivajo na njegovo stanje prazne ladje in/ali na položaj težišča, se, če uprava ob upoštevanju mej stabilnosti plovila šteje to za potrebno, ponovno opravi nagibni preskus in popravijo podatki o stabilnosti. Če je sprememba teže praznega plovila večja od 2 % prvotne teže praznega plovila in z računi ni mogoče prikazati, da plovilo še vedno izpolnjuje merila stabilnosti, je treba na plovilu ponovno opraviti nagibni preskus.

Pravilo 12: Višina premca

Premec mora biti dovolj visok za preprečevanje čezmernega zajemanja vode.

Pri plovilih, ki plujejo v omejenih območjih, oddaljenih od obale največ 10 milj, uprava določi minimalno višino premca, pri tem pa upošteva sezonske vremenske razmere, stanje morja, v katerem bo plovilo plulo, vrsto plovila in način plovbe.

Pri plovilih, ki plujejo na vseh drugih območjih:

1. če se pri ribolovu ulov shranjuje v skladišča za ribe prek žrel, ki so nameščena na izpostavljenem glavnem krovu pred zgradbo na krovu ali nadgradnjo, se minimalna višina premca izračuna po računski metodi iz priporočila 4 priponke 3 k Sklepni listini Torremolinoške konference;

2. če se ulov shranjuje v skladišča za ribe prek žrela, ki je nameščeno na izpostavljenem glavnem krovu, zaščitenem z zgradbo na krovu ali nadgradnjo, mora biti minimalna višina premca v skladu s pravilom 39 Priloge I k Mednarodni konvenciji o tovornih črtah 1966, ne sme pa znašati manj kakor 2 000 mm. V tem smislu je treba namesto navedenega poletnega nadvodja upoštevati maksimalni dovoljeni ugrez med plovbo.

Pravilo 14: Pregraditev in stabilnost ob poškodbah

Plovila, dolžine 100 m in več, za prevoz 100 oseb ali več, se ob poplavljenju katerega koli domnevno poškodovanega predelka ne smejo potopiti in morajo obdržati pozitivno stabilnost, pri čemer se upoštevajo vrsta plovila, namen uporabe in področje plovbe ( 15 ). Izračune je treba opraviti v skladu s smernicami, kakor je navedeno v opombi pod črto.

POGLAVJE IV: STROJI, ELEKTRIČNE NAPELJAVE IN STROJNICE, KI SO OBČASNO BREZ POSADKE

Pravilo 3: Splošno

Glavni pogon, krmiljenje, parna cev, gorivo, stisnjeni zrak, električni in hladilni sistemi, dodatni stroji, kotli in druge tlačne posode, cevi in črpalne naprave, naprave in mehanizmi za krmarjenje, gredi in sklopke za prenos pogona so zasnovane, zgrajene, preskušene, nameščene in vzdrževane v skladu s predpisi priznane organizacije. Ti stroji in oprema, vključno z mehanizmi za dviganje, vitli in opremo za ravnanje z ribami ter za predelavo rib, so zaščiteni tako, da je najbolj zmanjšana katera koli nevarnost za osebje na krovu. Posebna pozornost mora biti posvečena premikajočim se delom, vročim površinam in drugim nevarnostim.

Uprava se prepriča, da se pravila od 16 do 18 izvajajo enotno in uporabljajo v skladu z določbami priznane organizacije ( 16 ).

Sprejmejo se ukrepi, ki jih določi uprava, da se zagotovi zanesljivo delovanje vse opreme v vseh okoliščinah plovbe, vključno z manevriranjem, in da se v skladu z določbami priznane organizacije poskrbi za redne preglede in rutinske preskuse, ki zagotavljajo zanesljivo nepretrgano plovbo.

Plovila morajo imeti listinske dokaze v skladu z določbami priznane organizacije, da so sposobna za plovbo s strojnico, ki je občasno brez posadke.

Pravilo 6: Parni kotli, sistemi napajanja in cevi za paro

Vsak parni kotel in vsak generator pare je opremljen z najmanj dvema varnostnima ventiloma zadostne zmogljivosti. Uprava lahko glede na zmogljivost ali druge lastnosti katerega koli parnega kotla ali generatorja pare dovoli namestitev enega samega varnostnega ventila, če je prepričana, da to v skladu z določbami priznane organizacije zagotavlja ustrezno zaščito pred previsokim pritiskom.

Pravilo 8: Upravljanje v krmarnici

Če se uporablja daljinsko upravljanje pogonskih strojev iz krmarnice, velja naslednje: daljinsko upravljanje, navedeno v pododstavku (a), se mora opravljati s krmilno napravo, ki je v skladu z določbami priznane organizacije in je po potrebi opremljena z napravo za preprečevanje preobremenitve pogonskih strojev.

Pravilo 10: Preventivni ukrepi v zvezi z gorivom, oljem za mazanje in drugimi vnetljivimi olji

Cevi za pogonsko gorivo, katerih poškodba bi povzročila puščanje olja iz rezervoarjev za hranjenje, usedanje ali dnevno uporabo, nameščene nad dvojnim dnom, se ob rezervoarju opremijo z ventilom, ki ga je mogoče zapreti iz varnega položaja zunaj prizadetega prostora ob požaru v prostoru, kjer so taki rezervoarji nameščeni. Pri posebnih globokih rezervoarjih, nameščenih v jašku, cevastem hodniku ali podobnem prostoru, se ventili na rezervoarju sicer namestijo, nadzor ob požaru pa se lahko izvede z dodatnim ventilom na cevi ali ceveh zunaj hodnika ali podobnega prostora. Če je tak dodatni ventil nameščen v strojnici, ga mora biti mogoče zapreti zunaj tega prostora.

Cevi za gorivo ter njihovi ventili in oprema morajo biti iz jekla ali drugega enakovrednega materiala, lahko pa se uporabi minimalna količina gibkih cevi. Take gibke cevi in končni priključki morajo biti dovolj trdni in narejeni iz certificiranega negorljivega materiala ali prevlečeni z negorljivo prevleko v skladu z določbami priznane organizacije. Nameščanje teh gibkih cevi mora biti v skladu z Okrožnico MSC 547 IMO „Smernice za kar največje zmanjševanje puščanja iz sistemov z vnetljivimi tekočinami“.

Naprave za shranjevanje, distribucijo in uporabo olja, ki se uporablja v sistemih mazanja pod pritiskom, morajo biti v skladu z določbami priznane organizacije. Take naprave v strojnicah kategorije A in, če je to izvedljivo, v drugih strojnicah morajo biti v skladu vsaj z določbami odstavkov (1), (3), (6) in (7) in, če je to potrebno po določbah priznane organizacije, z določbami odstavkov (2) in (4). To ne izključuje uporabe okenc za nadzor pretoka v sistemih za mazanje, če imajo s preskusom dokazano zadostno stopnjo požarne odpornosti.

Naprave za shranjevanje, distribucijo in uporabo vnetljivih olj, razen olja, navedenega v odstavku (10), ki se uporabljajo pod pritiskom v sistemih prenosa pogona, v nadzornih in sprožilnih sistemih ter sistemih gretja, morajo biti v skladu z določbami priznane organizacije. Na mestih, kjer obstajajo viri vžiga, morata biti trdnost in konstrukcija takih naprav v skladu vsaj z določbami odstavkov (3) in (7).

Pravilo 12: Protihrupna zaščita

Sprejmejo se ukrepi za zmanjšanje vplivov hrupa na osebje v strojnicah na raven, navedeno v Kodeksu IMO ( 17 ) o ravneh hrupa na ladjah.

Pravilo 13: Naprava za krmarjenje

Plovila morajo biti opremljena z glavno napravo za krmarjenje in pomožnimi napravami premikanja krmila, ki so v skladu z določbami priznane organizacije. Glavna naprava za krmarjenje in pomožne naprave premikanja krmila morajo biti razporejeni tako, da, kolikor je to primerno in izvedljivo, okvara enega od teh sistemov ne prepreči delovanja drugega.

Pravilo 16: Glavni vir električne energije

Če je električna energija edino sredstvo zagotavljanja delovanja pomožnih naprav, ključnih za pogon in varnost plovila, se mora plovilo opremiti z glavnim virom električne energije, ki vsebuje vsaj dva generatorja, izmed katerih lahko enega poganja glavni motor. V skladu z določbami priznane organizacije se lahko dovolijo druge naprave z enakovrednimi električnimi zmožnostmi.

POGLAVJE V: PREPREČEVANJE, ODKRIVANJE IN GAŠENJE POŽARA IN PROTIPOŽARNA OBRAMBA

Pravilo 1: Splošne določbe

Metoda IIIF: Namestitev avtomatskega sistema za odkrivanje in javljanje požara v vseh prostorih, v katerih se lahko pričakuje nastanek požara, na splošno brez omejitev glede tipa notranjih pregrad, vendar površina katerega koli bivalnega prostora ali prostorov, ograjenih s pregradami razredov „A“ ali „B“, nikakor ne sme presegati 50 m2. Pri javnih prostorih lahko uprava to površino poveča do 75 m2.

Pravilo 2: Opredelitev pojmov

„Negorljiv material“ pomeni material, ki ne gori in ne oddaja vnetljivih hlapov v zadostni količini, da bi pri zagretju na približno 750 °C prišlo do samovžiga, kar se ugotovi v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti ( 18 ). Vsi drugi materiali so gorljivi.

Odstavek (2) „standardni preskus požarne varnosti“ se mora glasiti:

„Standardni preskus požarne varnosti“ je preskus, v katerem so vzorci ustreznih pregrad ali krovov v preskusni peči izpostavljeni temperaturam, ki so približno v skladu s standardno temperaturno krivuljo. Postopki preskusa morajo biti v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Uprava mora zahtevati preskus prototipa pregrade ali krova in se tako prepričati, da ta izpolnjuje zgoraj navedene zahteve obstojnosti in dviga temperature v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Uprava mora zahtevati preskus prototipa pregrade in se tako prepričati, da ta izpolnjuje zgoraj navedene zahteve obstojnosti in dviga temperature v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Uprava mora zahtevati preskus prototipa pregrade in se tako prepričati, da ta izpolnjuje zgoraj navedeno zahtevo obstojnosti in dviga temperature v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Težko gorljivo pomeni, da bo tako opisana površina zadovoljivo omejila širjenje ognja, kar se ugotovi v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Pravilo 4: Pregrade znotraj bivalnih in delovnih prostorov

Metoda IIIF: Pri izgradnji pregrad, za katere to pravilo ali druga pravila tega dela ne zahtevajo, da so pregrade razreda „A“ ali „B“, ni omejitev. Površina katerega koli bivalnega prostora ali prostora, ograjenega z neprekinjeno pregrado tipa „A“ ali „B“, nikakor ne presega 50 m2, razen v posameznih primerih, v katerih se v skladu s tabelo 1 iz pravila 7 zahtevajo pregrade razreda „C“. Pri javnih prostorih lahko uprava to površino poveča do 75 m2.

Pravilo 7: Obstojnost pregrad in krovov proti ognju

(*) Kjer se v tabelah pojavlja zvezdica, mora biti pregrada iz jekla ali enakovrednega materiala, ne zahteva pa se, da ustreza standardu razreda „A“. Kadar je krov prebit zaradi prehoda električnih kablov, cevi ali ventilacijskih vodov, mora biti tak preboj zatesnjen, da se prepreči prehajanje ognja in dima.

Pravilo 8: Podrobnosti konstrukcije

(a) Izolacijski materiali so negorljivi, razen v prostorih za tovor in hlajenih oddelkih delovnih prostorov. Ni treba, da so parne pregrade in lepila, ki se uporabljajo skupaj z izolacijskim materialom, in izolacija opreme cevi hladilnih sistemov iz negorljivega materiala, vendar se morajo uporabljati v čim manjši količini, njihove izpostavljene površine pa morajo biti težko gorljive, kar se ugotovi v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti. V prostorih, kjer je mogoče pronicanje olj, mora biti površina izolacije neprepustna za olje ali oljne hlape.

Pravilo 9: Ventilacijski sistemi

Ventilacijski vodi morajo biti iz negorljivega materiala. Ni treba, da so kratki vodi, katerih dolžina na splošno ne presega 2 m, presek pa ne 0,02 m2, negorljivi, če:

(i) so ti vodi iz težko gorljivega materiala, kar se ugotovi v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Pravilo 11: Razno

Barve, laki in drugi zaključni premazi, ki se uporabljajo na izpostavljenih notranjih površinah, ne smejo tvoriti prevelikih količin dima ali strupenih plinov in hlapov, kar se ugotovi v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Pravilo 12: Hranjenje plinskih jeklenk in nevarnih snovi

Električna napeljava in oprema, razen tiste, ki je potrebna za uporabo v teh prostorih, nista dovoljeni v predelkih, ki se uporabljajo za skladiščenje močno vnetljivih tekočin ali utekočinjenih plinov. Če je taka električna oprema nameščena, mora biti certificirano varnega tipa in v skladu z ustreznimi določbami Zbirke mednarodnih standardov IEC 79 „Električne naprave, ki se uporabljajo v potencialno eksplozivnih atmosferah“. V takih prostorih ne sme biti virov toplote, na vidno mesto pa se morajo izobesiti napisi „Kajenje prepovedano“ in „Prepovedana uporaba odprtega plamena“.

Pravilo 13: Poti in izhodi v sili

Stopnišča in lestve, ki vodijo v vse bivalne prostore in prostore, v katerih se običajno zadržujejo člani posadke, razen strojnic, in iz njih, morajo biti postavljeni tako, da bodo omogočali hiter izhod v sili na odprt krov in od tod v reševalna plovila. Zlasti za te prostore:

(e) neprekinjenost poti in izhodov v sili določi uprava. Stopnišča in hodniki, ki se uporabljajo kot poti in izhodi v sili, ne smejo imeti manj kakor 700 mm prehodne širine, vsaj na eni strani pa morajo imeti držaj. Odprtine vrat, skozi katera je dostop na stopnišče, ne smejo imeti manj kakor 700 mm prehodne širine.

Iz vsake strojnice kategorije A morata voditi dva zasilna izhoda na enega izmed naslednjih načinov:

(a) dvoje jeklenih lestev, ki morata biti, kolikor je mogoče, razmaknjeni in voditi do vrat v zgornjem delu prostora, podobno razmaknjenih in prek katerih je mogoč dostop na odprt krov. Na splošno mora ena izmed teh lestev omogočati neprekinjeno protipožarno zaščito od spodnjega dela prostora do varnega mesta zunaj prostora. Upravi ni treba zahtevati take zaščite, če je zaradi posebnih ureditev ali dimenzij strojnice omogočena varna pot do zasilnega izhoda iz spodnjega dela tega prostora. Ta zaščita mora biti iz jekla, izolirana po standardu razreda „A-60“ in na spodnjem koncu opremljena s samozapornimi jeklenimi vrati razreda „A-60“; ali

Pravilo 14: Avtomatski sistem protipožarnih brizgalk in avtomatski sistem za odkrivanje in javljanje požara (metoda IIF)

Za vsako skupino brizgalk se morajo zagotoviti rezervne brizgalne glave.

Rezervne brizgalne glave vključujejo vse tipe in zmogljivosti, nameščene na plovilu, in se zagotovijo na naslednji način:

— manj kakor 100 brizgalnih glav: 3 rezervne glave,

— manj kakor 300 brizgalnih glav: 6 rezervnih glav,

— 300 do 1 000 brizgalnih glav: 12 rezervnih glav.

Pravilo 15: Avtomatski sistemi za odkrivanje in javljanje požara (metoda IIIF)

Sistem lahko sproži neobičajna temperatura zraka, neobičajna koncentracija dima ali drugi dejavniki, ki kažejo na začetek požara v katerem koli prostoru, ki se ga namerava zaščititi. Sistemi, občutljivi na temperaturo zraka, se ne smejo sprožiti pri temperaturi pod 54 °C, morajo pa se sprožiti pri temperaturi, ki ni višja od 78 °C, če se temperatura do teh ravni dviga počasneje od 1 °C na minuto. Dovoljena temperatura sprožitve se lahko v sušilnicah in podobnih prostorih, v katerih je temperatura okolja običajno visoka, z dovoljenjem uprave poviša na 30 °C nad maksimalno temperaturo podpalubja. Sistemi, ki so občutljivi na koncentracijo dima, se sprožijo ob padcu jakosti oddajanega žarka svetlobe. Detektorji dima morajo biti certificirani, da se sprožijo, preden gostota dima preseže 12,5 % zmanjšanja vidljivosti na meter, in da se ne sprožijo, dokler gostota dima ne preseže 2 % zmanjšanja vidljivosti na meter. Uprava lahko sprejeme druge, enako učinkovite načine sproženja. Sistem za odkrivanje se ne sme uporabljati za nič drugega kakor za odkrivanje požara.

Pravilo 17: Protipožarne črpalke

Če bi požar v nekem predelku lahko onesposobil vse protipožarne črpalke, mora obstajati še drug način preskrbe z vodo za gašenje. Pri plovilih, dolgih 75 m in več, mora biti na tej drugi napravi vgrajena neodvisno gnana zasilna protipožarna črpalka. Ta zasilna protipožarna črpalka mora biti sposobna zagotavljati dva curka vode z minimalnim pritiskom 0,25 N/mm2.

Pravilo 20: Gasilni aparati

1. Za vsak tip gasilnega aparata na krovu, ki ga je mogoče ponovno napolniti na plovilu, se mora za prvih 10 aparatov zagotoviti 100 % rezervnih polnitev in 50 % za druge gasilne aparate, ampak ne več kakor 60.

2. Za gasilne aparate, ki jih na plovilu ni mogoče ponovno napolniti, se mora namesto rezervnih polnitev zagotoviti najmanj 50 % dodatnih gasilnih aparatov istega tipa in zmogljivosti.

3. Navodila za ponovno polnjenje morajo biti na plovilu. Za ponovno polnjenje se lahko uporabi samo polnjenja, odobrena za zadevne gasilne aparate.

Gasilne aparate mora enkrat letno pregledati pristojna oseba, ki jo pooblasti uprava. Vsak gasilni aparat se mora opremiti z znakom, ki dokazuje njegov pregled. Posode vseh gasilnih aparatov, ki so stalno pod pritiskom, in posode s potisnim plinom gasilnih aparatov, ki niso pod pritiskom, se morajo vsakih 10 let preskusiti s hidravličnim preskusom tesnosti.

Pravilo 21: Prenosni gasilni aparati v kontrolnih postajah, bivalnih prostorih in delovnih prostorih

1. Za gasilne aparate, ki jih je mogoče ponovno napolniti na plovilu, se mora za prvih 10 aparatov zagotoviti 100 % rezervnih polnitev in 50 % za druge gasilne aparate, ampak ne več kakor 60.

2. Za gasilne aparate, ki jih na plovilu ni mogoče ponovno napolniti, se mora namesto rezervnih polnitev zagotoviti najmanj 50 % dodatnih gasilnih aparatov istega tipa in zmogljivosti.

3. Navodila za ponovno polnjenje morajo biti na plovilu. Za ponovno polnjenje se lahko uporabi samo polnjenja, odobrena za zadevne gasilne aparate.

Pravilo 24: Gasilska oprema

Na plovilu morata biti najmanj dve gasilski opremi. Gasilska oprema mora biti v skladu s Kodeksom IMO za sisteme protipožarne varnosti, poglavje III, pravila 2.1, 2.1.1 in 2.1.2. Za vsak zahtevani dihalni aparat se morata zagotoviti po dve rezervni polnitvi.

Pravilo 25: Načrt gašenja

Načrt gašenja mora biti stalno izobešen. Vsebina takega načrta mora biti v skladu z resolucijo A.654(16) IMO „Grafični simboli za načrte gašenja“ in resolucijo A.756(18) IMO „Navodila glede podatkov, ki jih morajo zagotoviti načrti gašenja“.

Pravilo 28: Strukturna protipožarna zaščita

Pri plovilih, ki imajo ladijski trup iz negorljivih materialov, morajo biti krovi in pregrade, ki ločujejo strojnice kategorije A od bivalnih prostorov, delovnih prostorov ali kontrolnih postaj, izdelani po standardu razreda „A-60“, če strojnica kategorije A ni opremljena s stalnim sistemom za gašenje požara, ali po standardu razreda „A-30“, če je tak sistem nameščen. Krovi in pregrade, ki ločujejo druge strojnice od bivalnih prostorov, delovnih prostorov ali kontrolnih postaj, morajo biti izdelani po standardu razreda „A-0“.

Krovi in pregrade, ki ločujejo kontrolne postaje od bivalnih in delovnih prostorov, morajo biti izdelani po standardu razreda „A“ in v skladu s tabelami 1 in 2 v pravilu 7 tega poglavja, razen kadar uprava lahko dovoli namestitev pregrade tipa „B-15“ za ločevanje prostorov, kakor je poveljnikova kabina od krmarnice, če se šteje, da so ti prostori del krmarnice.

Pravilo 31: Razno

Izpostavljene površine v bivalnih in delovnih prostorih, kontrolnih postajah, v prostorih hodnikov in stopnišč ter skrite površine za pregradami, stropi in oblogami v bivalnih prostorih, delovnih prostorih in kontrolnih postajah morajo biti težko gorljive, kar se ugotovi v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Barve, laki in drugi zaključni premazi, ki se uporabljajo na izpostavljenih notranjih površinah, ne smejo tvoriti prevelikih količin dima ali strupenih plinov in hlapov, kar se ugotovi v skladu s Kodeksom IMO o postopkih preskušanja požarne varnosti.

Pravilo 32: Hranjenje plinskih jeklenk in nevarnih snovi

Električna napeljava in oprema, razen tiste, ki je potrebna za uporabo v tem prostoru, nista dovoljeni v predelkih, ki se uporabljajo za skladiščenje močno vnetljivih tekočin ali utekočinjenih plinov. Če je taka električna oprema nameščena, mora biti certificirano varnega tipa in skladna z ustreznimi določbami Zbirke mednarodnih standardov IEC 79 „Električne naprave, ki se uporabljajo v potencialno eksplozivnih atmosferah“. V takih prostorih ne sme biti virov toplote, na vidno mesto pa se morajo izobesiti napisi „Kajenje prepovedano“ in „Prepovedana uporaba odprtega plamena“.

Pravilo 38: Gasilni aparati

1. Razen v primerih, navedenih pod 2 (spodaj), se za vsak tip gasilnega aparata na krovu, ki ga je mogoče ponovno napolniti na plovilu, zagotovi za prvih 10 aparatov 100 % rezervnih polnitev in 50 % za druge gasilne aparate, ampak ne več kakor 60.

2. Pri plovilih z dolžino pod 45 m in pri gasilnih aparatih, ki jih na plovilu ni mogoče ponovno napolniti, se namesto rezervnih polnitev zagotovi najmanj 50 % dodatnih gasilnih aparatov istega tipa in zmogljivosti.

3. Navodila za ponovno polnjenje morajo biti na plovilu. Za ponovno polnjenje se lahko uporabijo samo polnjenja, odobrena za zadevne gasilne aparate.

Gasilni aparat mora enkrat letno pregledati pristojna oseba, ki jo pooblasti uprava. Vsak gasilni aparat se opremi z znakom, ki dokazuje njegov pregled. Posode vseh gasilnih aparatov, ki so stalno pod pritiskom, in posode s potisnim plinom gasilnih aparatov, ki niso pod pritiskom, se morajo vsakih 10 let preskusiti s hidravličnim preskusom tesnosti.

Pravilo 39: Prenosni gasilni aparati v kontrolnih postajah, bivalnih prostorih in delovnih prostorih

1. Razen v primerih, navedenih pod 2 (spodaj), se mora za vsak tip gasilnega aparata na krovu, ki ga je mogoče ponovno napolniti na plovilu, zagotoviti za prvih 10 aparatov vsaj 100 % rezervnih polnitev in 50 % za druge gasilne aparate, ampak ne več kakor 60.

2. Pri plovilih z dolžino pod 45 m in pri gasilnih aparatih, ki jih na plovilu ni mogoče ponovno napolniti, se mora namesto rezervnih polnitev zagotoviti najmanj 50 % dodatnih gasilnih aparatov istega tipa in zmogljivosti.

3. Navodila za ponovno polnjenje morajo biti na plovilu. Za ponovno polnjenje se lahko uporablja samo polnjenja, odobrena za zadevni gasilni aparat.

Pravilo 41: Gasilska oprema

Na plovilih, dolgih 45 m ali več, morata biti najmanj dve gasilski opremi in skladiščeni na hitro dostopnih in široko razmaknjenih mestih, da sta lahko ob požaru dosegljivi. Gasilska oprema mora biti v skladu s Kodeksom IMO za sisteme protipožarne varnosti, poglavje III, pravila 2.1, 2.1.1 in 2.1.2.

Za vsak zahtevani dihalni aparat se morata zagotoviti najmanj dve rezervni polnitvi.

Pravilo 42: Načrt gašenja

Načrt gašenja mora biti stalno izobešen.

Vsebina takega načrta mora biti v skladu z resolucijo A.654(16) IMO „Grafični simboli za načrte gašenja“ in resolucijo A.756(18) IMO „Navodila o podatkih, ki jih morajo zagotoviti načrti gašenja“.

Pri plovilih, krajših od 45 m, lahko uprava to zahtevo opusti.

POGLAVJE VI: ZAŠČITA POSADKE

Pravilo 3: Ladijske ograje, držaji in zaščite

Minimalna navpična razdalja od najgloblje vodne črte med plovbo do najnižje točke vrha ladijske ograje ali, če so nameščeni zaščitni držaji, do roba glavnega krova mora zagotoviti ustrezno zaščito posadke pred vodo, ki se zajema na krov, ob upoštevanju stanja morja in vremenskih razmer, v katerih bi lahko plovilo plulo, območij plovbe, vrste plovila in njegovega načina ribolova. Nadvodje, merjeno na srednjem delu ladje od roba glavnega krova, s katerega se izvaja ribolov, ne sme biti nižje od 300 mm ali nižje od nadvodja, ki je v skladu z maksimalnim dovoljenim ugrezom, glede na večjo vrednost. Pri plovilih z zaščitenimi glavnimi palubami, ki so narejene tako, da voda ne vstopa v zaščitene delovne prostore, se minimalno nadvodje, razen tistega, ki je v skladu z maksimalnim dovoljenim ugrezom, ne zahteva.

Pravilo 4: Stopnišča in lestve

Zaradi varnosti posadke se nabavijo in izdelajo stopnišča in lestve ustrezne velikosti in trdnosti, z ograjami in profili proti zdrsavanju, ki so v skladu z ustreznimi standardi ISO.

POGLAVJE VII: REŠEVALNA OPREMA IN NAPRAVE

Pravilo 3: Ocenjevanje, preskušanje in odobritev reševalne opreme in naprav

Uprava se mora pred odobritvijo reševalne opreme in naprav prepričati o preskušanju take reševalne opreme in naprav ter tako potrditi, da izpolnjujejo zahteve tega poglavja v skladu z zahtevami Direktive Sveta 96/98/ES ( 19 ) o pomorski opremi, ki vključuje Priporočila IMO za preskušanje reševalne opreme.

Reševalno opremo, ki jo to poglavje zahteva in za katero ni podrobnih specifikacij v delu C, določi uprava, pri čemer upošteva podrobne specifikacije za to opremo, navedene v poglavju III spremenjene Konvencije Solas 1974 in v Mednarodnem kodeksu IMO o reševalni opremi.

Pravilo 6: Dostopnost in shranjevanje reševalnih plovil in rešilnih čolnov

Vsako reševalno plovilo mora biti shranjeno:

— tako, da reševalno plovilo in naprave, na katerih je shranjeno, ne ovirajo uporabe katerega koli drugega reševalnega plovila ali rešilnega čolna na katerem koli drugem položaju splavitve,

— tako blizu površini vode, da je varno in izvedljivo, in pri reševalnih plovilih, ki niso rešilni splavi za splavljenje z metanjem v vodo, tako, da reševalno plovilo v položaju za vkrcanje ni več kakor 2 m nad vodno črto pri popolnoma natovorjeni ladji ter pod neugodnimi pogoji prevesa do 10° in nagiba do 20° na katero koli stran ali do kota, pri čemer se rob glavnega krova potopi, glede na manjšo vrednost.

— v stanju stalne pripravljenosti, tako da lahko člani posadke opravijo priprave za vkrcanje in splavitev v manj kakor 5 minutah,

— popolnoma opremljeno, kakor zahteva to poglavje.

Pravilo 23: Rešilni čolni

Rešilni čolni imajo lahko togo konstrukcijo, napihnjeno konstrukcijo ali kombinacijo obeh in:

(i) ne smejo biti krajši od 3,8 m in ne daljši od 8,5 m, razen pri plovilih, krajših od 45 m, ko lahko uprava zaradi velikosti plovila ali iz drugih razlogov, zaradi katerih je prevažanje takih čolnov nesmiselno ali neizvedljivo, sprejme krajši rešilni čoln, vendar ne krajšega od 3,3 m;

(ii) morajo biti zmožni nositi vsaj pet sedečih in eno ležečo osebo, ali pri plovilih, krajših od 45 m, ki imajo rešilni čoln krajši od 3,8 m, vsaj štiri sedeče in eno ležečo osebo.

Dovoljeno število potnikov, ki jih čoln sme vkrcati, določi uprava s preskusom sedenja. Najmanjša nosilnost je navedena v pravilu 23(1)(b)(ii). Potniki, razen krmarja, lahko sedijo na dnu. Noben del položaja za sedenje ne sme biti na stranicah, krmi, ali napihnjenih plovcih na straneh čolna.

▼B









PRILOGA II

Prilagoditev določb poglavij IV, V, VII in IX Priloge k Torremolinoškemu protokolu po členu 3(4) Protokola za uporabo za nova ribiška plovila dolžine 24 metrov in več

POGLAVJE IV: STROJI IN ELEKTRIČNE NAPRAVE TER STROJNICE, KI SO OBČASNO BREZ POSADKE

Pravilo 1: Področje uporabe

Se glasi:

„Če ni drugače določeno, se to poglavje uporablja za nova ribiška plovila dolžine 24 metrov in več.“

Pravilo 7: Komunikacija med krmarnico in strojnico

Z naslednjo dopolnitvijo se glasi:

„Med … se zagotovita dve ločeni sredstvi za komunikacijo, od katerih je ena telegraf v strojnici, pri plovilih z dolžino, manjšo od 45 metrov, pri katerih so pogonski stroji neposredno nadzorovani iz krmarnice, lahko uprava namesto telegrafa v strojnici dovoli druga komunikacijska sredstva.“

Pravilo 8: Upravljanje s pogonskimi stroji iz krmarnice

Odstavek 1(d) se z naslednjo dopolnitvijo glasi:

„… ali kontrolna soba. Na plovilih z dolžino, manjšo od 45 metrov, lahko uprava dovoli, da je kontrolna postaja v strojnici samo zasilna postaja, če je poskrbljeno za ustrezno spremljanje in nadzor v krmarnici.“

Pravilo 16: Glavni vir električne energije

Odstavek 1(b) se z naslednjo dopolnitvijo glasi:

„… sklopi ustavljeni. Pri plovilih z dolžino, manjšo od 45 m, pa je v primeru zaustavitve katerega koli generatorskega sklopa treba zagotoviti delovanje zmogljivosti, potrebnih za pogon in varnost plovil.“

Pravilo 17: Zasilni vir električne energije

Odstavek 6 se z naslednjim dodatkom glasi:

„Akumulatorska baterija, nameščena v skladu s tem pravilom, razen baterij, nameščenih v radijski oddajnik in sprejemnik v plovilih z dolžino, manjšo od 45 metrov, se vgradi …“

.

Pravilo 22: Alarmni sistem

Odstavek 2(a) se z naslednjo dopolnitvijo glasi:

„Alarmi sistem … na primernem položaju. Vendar lahko pri plovilih z dolžino, manjšo od 45 metrov, uprava dovoli sistem, ki lahko oddaja zvok in vizualne signale za vsako posamezno alarmno funkcijo samo v krmarnici.“

Odstavek 2(b) se z naslednjo dopolnitvijo glasi:

„Pri plovilih dolžine 45 metrov in več ima alarmni sistem povezavo …“

.

Odstavek 2(c) se z naslednjo dopolnitvijo glasi:

„Pri plovilih dolžine 45 metrov in več alarm strojnika …“

.

POGLAVJE V: PROTIPOŽARNO VARSTVO, ODKRIVANJE POŽARA, GAŠENJE POŽARA IN PROTIPOŽARNA OBRAMBA

Pravilo 2: Opredelitev pojmov

Odstavek 14(b) se z naslednjo spremembo glasi:

„… ne manj kakor 375 kilovatov“

.

DEL C

Nadomestite naslov na naslednji način:

UKREPI ZA PROTIPOŽARNO VARSTVO NA PLOVILIH Z DOLŽINO 24 METROV IN VEČ, VENDAR MANJŠO OD 60 METROV“

Pravilo 35: Požarne črpalke

Vstavite naslednji odstavek:

„Ne glede na določbo pravila V/35(1) sta vedno na voljo vsaj dve požarni črpalki.“

Odstavku 8 dodajte:

„… ali 25 m3/h, glede na večjo vrednost.“

Pravilo 40: Oprema za gašenje požara v strojnicah

Odstavek 1(a) se z naslednjo spremembo glasi:

„… ne manj kakor 375 kilovatov …“

.

POGLAVJE VII: REŠEVALNA OPREMA IN NAPRAVE

Pravilo 1: Področje uporabe

Odstavek 1 se z naslednjimi spremembami glasi:

„1. Če ni drugače določeno, se to poglavje uporablja za nova plovila dolžine 24 metrov in več.“

Pravilo 5: Število in vrste reševalnih plovil in rešilnih čolnov

(1) Začetek odstavka 3 se glasi: „Plovila z dolžino, manjšo od 75 metrov, vendar 45 metrov in več, izpolnjujejo naslednje zahteve:“ .

(2) Doda se novi odstavek 3(a): „3(a) Plovila z dolžino, manjšo od 45 metrov, imajo: (a) reševalna plovila z zadostno skupno zmogljivostjo, da sprejmejo vsaj 200 % celotnega števila oseb na plovilu. Omogočeno mora biti, da se zadostno število teh reševalnih plovil za sprejem vsaj celotnega števila oseb na plovilu lahko spusti v vodo s katere koli strani plovila; in (b) rešilni čoln, razen če uprava meni, da je zaradi velikosti in manevrskih sposobnosti plovila, bližnje razpoložljivosti sredstev za iskanje in reševanje ter meteoroloških opozorilnih sistemov, uporabe plovila v območjih, ki jih ne ogroža slabo vreme, ali sezonskih karakteristik uporabe takšen čoln nepotreben.“

(3) Začetek odstavka 4 se glasi: „4. Namesto izpolnjevanja zahtev odstavkov 2(a), 3(a) in 3a(a) lahko plovila prevažajo …“

Pravilo 10: Rešilni pasovi

(1) Pododstavek 1(b) se glasi: „šest rešilnih pasov na plovilih z dolžino, manjšo od 75 metrov, vendar 45 metrov in več;“ .

(2) Vstavite nov pododstavek 1(c): „1(c) štiri rešilne pasove na plovilih z dolžino, manjšo od 45 metrov.“

Pravilo 13: Radijska reševalna oprema

Vstavite novi odstavek 1a, ki se glasi:

„1a Vendar se za plovila z dolžino, manjšo od 45 metrov, število takšnih naprav lahko zmanjša na dva, če uprava meni, da je zahteva po treh takšnih napravah nepotrebna, ob upoštevanju območja ribarjenja plovila in števila oseb, zaposlenih na plovilu;“

.

Pravilo 14: Radarski reflektorji

Z naslednjo dopolnitvijo na koncu se glasi:

„… v vsakem reševalnem plovilu. Na vsakem plovilu z dolžino, manjšo od 45 metrov, je vsaj en radarski reflektor.“

POGLAVJE IX: RADIJSKE ZVEZE

Pravilo 1: Področje uporabe

V odstavku 1 se prvi stavek glasi:

„Če ni drugače določeno, se to poglavje uporablja za nova plovila dolžine 24 metrov in več ter obstoječa plovila dolžine 45 metrov in več.“

▼M1

Pravilo 7: Radio oprema — morsko območje A1

Doda se nov odstavek (4), ki se glasi:

„Ne glede na določbe Pravila 4(a) lahko Uprava nova ribiška plovila dolžine 24 metrov in več, vendar ne več kakor 45 metrov, ter namenjene zgolj plovbi znotraj morskega območja A1 oprosti zahtev iz Pravil 6(1)(f) in 7(3), če so opremljene z UKV radio napravo, kakor določa Pravilo 6(1)(a), in z dodatno z UKV radio napravo, ki uporablja DSC za prenos klica v sili z ladje na obalo, kakor določa Pravilo 7(1)(a).“

▼B









PRILOGA III

Regionalne in lokalne določbe (člena 3(3) in 4(1))

(A) „Severne“ regionalne določbe

(1) Področje uporabe

Če ni drugje drugače navedeno, vode severno od razmejitvene črte, narisane na karti, dodani k tej prilogi, z izjemo Baltiškega morja. Ta razmejitvena črta je opredeljena z vzporednico 62° severne zemljepisne širine od zahode obale Norveške do 4° zahodne zemljepisne dolžine, od poldnevnika 4° zahodne zemljepisne dolžine do 60°30′ severne zemljepisne širine, od vzporednika 60°30′ severne zemljepisne širine do 5° zahodne zemljepisne dolžine, od poldnevnika 5° zahodne zemljepisne dolžine do 60° severne zemljepisne širine, od vzporednika 60° severne zemljepisne širine do 15° zahodne zemljepisne dolžine, od poldnevnika 15° zahodne zemljepisne dolžine do 62° severne zemljepisne širine, od vzporednika 62° severne zemljepisne širine do 27° zahodne zemljepisne dolžine, od poldnevnika 27° zahodne zemljepisne dolžine do 59° severne zemljepisne širine, od vzporednika 59° severne zemljepisne širine proti zahodu.

(2) Opredelitev pojmov

„Veliko plavajočega ledu“ pomeni, da plavajoči led pokriva 8/10 površine morja ali več.

(3) Pravilo III/7(1) (Pogoji ribarjenja)

Poleg posebnih pogojev ribarjenja, navedenih v pravilu III/7(1), je treba upoštevati še naslednje pogoje ribarjenja:

(e) pogoj ribarjenja (b), (c) ali (d), odvisno od tega, kateri daje najnižje vrednosti parametrov stabilnosti, ki so vsebovani v merilih stabilnosti, naštetih v pravilu 2, se izračuna z upoštevanjem prirastka ledu v skladu z določbami pravila III/8;

(f) za ribarjenje z zapornimi plavaricami: odhod z ribiškega območja z ribiško opremo, brez ulova in 30 % zaloge, gorivo itd., vključno z upoštevanjem prirastka ledu v skladu z določbami pravila III/8.

(4) Pravilo III/8 (Prirastek ledu)

Posebne zahteve pravila III/8 in posebna navodila, dana v priporočilu 2 Konference v Torremolinosu, se uporabljajo znotraj zadevne regije, tj. tudi zunaj razmejitvenih črt, prikazanih na karti, priloženi navedenemu priporočilu.

Ne glede na določbe pravila III/8(1)(a) in (b) se pri izračunih stabilnosti za plovila, ki ribarijo v območju severno od 63° severne zemljepisne širine in med 28° in 11° zahodne zemljepisne dolžine, upošteva naslednji prirastek ledu:

(a) 40 kilogramov na kvadratni meter na izpostavljenih zunanjih krovih in hodnikih;

(b) 10 kilogramov na kvadratni meter za projicirane stranske predele na vsaki strani plovila nad vodno črto.

(5) Pravila VII/5(2)(b) in (3)(b) (Število in vrste reševalnih plovil in rešilnih čolnov)

Ne glede na določbe pravila VII/5 (2)(b), (3)(b) in (3a) mora za ribiška plovila, katerih trup je zgrajen po predpisih priznane organizacije, pri ribarjenju v vodah z visoko koncentracijo plavajočega ledu v skladu s pravilom II/1/2 Priloge k Torremolinoškemu protokolu reševalni/rešilni čoln, ki se zahteva v (2)(b), (3)(b) ali (3a)(b), biti vsaj delno pokrit (kakor je opredeljeno v pravilu VII/18) in imeti zadostno zmogljivost za sprejem vseh oseb na plovilo.

(6) Pravilo VII/9 (Reševalne obleke in toplotna zaščitna sredstva)

Ne glede na določbe pravila VII/9 mora biti za vsako osebo na plovilu na voljo odobrena reševalna obleka primerne velikosti, skladna z določbami pravila VII/25, vključno z ukrepi, ki so sprejeti za navedeno pravilo in našteti v tej prilogi pod točko 1.8.

(7) Pravilo VII/14 (Radarski reflektor)

Poleg določb dela B poglavja VII je vsak rešilni čoln, reševalni čoln in rešilni splav stalno opremljen z odobrenim radarskim reflektorjem z zmogljivostjo obratovanja v frekvenčnem pasu 9 GHz.

(8) Pravilo VII/25 (Reševalne obleke)

Ne glede na določbe pravila VII/25 so vse reševalne obleke, ki se zahtevajo pod točko 1.6 te priloge, izdelane v enem kosu iz izolirnega materiala in izpolnjujejo zahteve za rešilne pasove iz pravila VII/24(1)(c)(i). Izpolnjevati morajo tudi vse druge ustrezne določbe pravila VII/25.

(9) Pravilo X/3(7) (Radarske naprave)

Ne glede na določbe pravila X/3(7) mora biti vsako plovilo dolžine 24 metrov in več opremljeno z radarsko napravo, ki izpolnjuje zahteve uprave. Ta radarska naprava mora biti primerna za obratovanje v frekvenčnem pasu 9 GHz.

(10) Pravilo X/5 (Signalizacijska oprema)

Poleg določb pravila X/5 mora biti vsako plovilo, kadar ribari v vodah, v katerih se lahko pojavi plavajoči led, opremljeno z vsaj enim žarometom s svetlobno zmogljivostjo najmanj 1 lux, merjeno na razdalji 750 metrov.

(B) „Južne“ regionalne določbe

(1) Področja uporabe

Sredozemsko morje in obalna območja znotraj 20 milj od obale Španije in Portugalske, poletno območje Atlantskega oceana, kakor je opredeljeno v „Karti con in sezonskih območij“ v Prilogi II k Mednarodni konvenciji o tovornih črtah iz leta 1996 ( 20 ) v spremenjeni različici.

(2) Pravilo VII/9(1) (Reševalne obleke)

Ob upoštevanju določb odstavka 4 pravila VII/9 se na koncu odstavka 1 doda naslednji stavek:

„Pri plovilih z dolžino, manjšo od 45 metrov, ni potrebno, da je število reševalnih oblek večje od dva.“

(3) Pravilo IX/1 (Radijske zveze)

Doda se naslednji nov odstavek 1a:

„To poglavje velja tudi za nova plovila dolžine 24 metrov in več, če območje, v katerem ribarijo, ustrezno pokriva obalna postaja, ki obratuje v skladu z glavnim načrtom IMO.“

SEVERNA REGIJA









PRILOGA IV

Posebne varnostne zahteve (člen 3(4))

POGLAVJE II: KONSTRUKCIJA, NEPREPUSTNOST IN OPREMA

Dodajte naslednja nova pravila:

„Pravilo 16: Delovni krovi znotraj ograjene nadgradnje

(1) Takšni krovi so opremljeni z učinkovitim drenažnim sistemom z ustrezno drenažno zmogljivostjo za odtekanje čistilne vode in ribjega drobovja.

(2) Vse odprtine, potrebne za ribolovno dejavnost, se opremijo z napravami, s katerimi jih lahko ena oseba hitro in učinkovito zapre.

(3) Ulov, ki se na take krove prinese za obdelavo ali predelavo, se namesti v posebno pregrado. Takšne pregrade morajo izpolnjevati zahteve pravila 11 poglavja III. Namesti se učinkovit drenažni sistem. Zagotovi se ustrezna zaščita proti neželenemu pritoku vode na delovni krov.

(4) Zagotovita se vsaj dva izhoda s takih krovov.

(5) Čista višina delovnega prostora ne sme na nobenem mestu biti nižja od dveh metrov.

(6) Namesti se pritrjen ventilacijski sistem, ki omogoča vsaj šest zamenjav zraka na uro.

Pravilo 17: Oznake ugreza

(1) Vse ladje se na premcu in krmi na obeh straneh opremijo z oznakami ugreza v decimetrih.

(2) Takšne oznake se namestijo čim bližje prednjim navpičnicam.

Pravilo 18: Cisterne za ribe v globoko ohlajeni (RSW) ali hlajeni (CSW) morski vodi

1. Pri uporabi cistern z globoko hlajeno morsko vodo (RSW) ali hlajeno morsko vodo (CSW) ali podobnih sistemov cistern se takšne cisterne opremijo z ločeno, stalno nameščeno napravo za polnjenje in praznjenje morske vode.

2. Če je treba te cisterne uporabiti tudi za prevoz suhega tovora, se opremijo s sistemom odvodnjavanja in ustreznimi napravami za preprečevanje vdora vode iz sistema odvodnjavanja v cisterne.“

POGLAVJE III: STABILNOST IN Z NJO POVEZANA SPOSOBNOST ZA PLOVBO

Pravilo 9: Preskus nagibanja

Dodajte naslednji novi odstavek 4:

„4. Preskus nagibanja in ugotavljanje izpolnjevanja zahtev, ki se zahtevajo s pravilom III/9(1), se opravita vsaj vsakih 10 let.“

POGLAVJE IV: STROJNE IN ELEKTRIČNE NAPRAVE TER STROJNICE, KI SO OBČASNO BREZ POSADKE

Pravilo 13: Krmilna naprava

Odstavku 10 dodajte naslednje besedilo:

„Če je ta vir energije električen, mora biti zasilni vir električne energije dovolj zmogljiv, da napaja pomožno opremo za aktiviranje krmila najmanj 10 minut.“

Pravilo 16: Glavni vir električne energije

Odstavku 3 dodajte naslednje besedilo:

„(3) Navigacijske luči, če so samo električne, se napajajo prek lastne ločene stikalne plošče in zagotovijo se ustrezne naprave za nadzor takšnih luči.“

Pravilo 17: Zasilni vir električne energije

Ne glede na odstavek 2 mora biti pri plovilih dolžine 45 metrov in več zasilni vir električne energije dovolj zmogljiv, da napaja naprave, naštete v navedenem pravilu, najmanj osem ur.

POGLAVJE V: PROTIPOŽARNO VARSTVO, ODKRIVANJE POŽARA, GAŠENJE POŽARA IN PROTIPOŽARNA OBRAMBA

Pravilo 22: Oprema za gašenje požarov v strojnicah

Ne glede na določbe tega pravila se vse strojnice kategorije A opremijo s pritrjenimi napravami za gašenje požarov.

Pravilo 40: Oprema za gašenje požarov v strojnicah

Ne glede na določbe tega pravila se vse strojnice kategorije A opremijo s pritrjenimi napravami za gašenje požarov.









PRILOGA V

OBRAZCI SPRIČEVALA O USTREZNOSTI, SPRIČEVALA O IZVZETJU IN SEZNAMA OPREME