02018R0858 — SL — 26.09.2021 — 001.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

►B UREDBA (EU) 2018/858 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 30. maja 2018 o odobritvi in tržnem nadzoru motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, spremembi uredb (ES) št. 715/2007 in (ES) št. 595/2009 ter razveljavitvi Direktive 2007/46/ES (Besedilo velja za EGP) (UL L 151 14.6.2018, str. 1)

spremenjena z:









▼B

UREDBA (EU) 2018/858 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 30. maja 2018

o odobritvi in tržnem nadzoru motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, spremembi uredb (ES) št. 715/2007 in (ES) št. 595/2009 ter razveljavitvi Direktive 2007/46/ES

(Besedilo velja za EGP)







POGLAVJE I

PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV

Člen 1

Predmet urejanja

1. V tej uredbi so določene upravne določbe in tehnične zahteve za homologacijo in dajanje na trg vseh novih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot iz člena 2(1) ter za posamične odobritve vozil.

V tej uredbi so določene tudi določbe za dajanje na trg in začetek uporabe delov in opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov vozil iz člena 2(1).

2. V tej uredbi so določene zahteve za tržni nadzor vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki jih je treba odobriti. V tej uredbi so prav tako določene zahteve za tržni nadzor delov in opreme za takšna vozila.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta uredba se uporablja za vsa motorna vozila kategorij M in N ter njihove priklopnike kategorije O, ki so namenjeni za uporabo na javnih cestah, vključno z vozili, načrtovanimi in izdelanimi v eni ali več stopnjah, ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, dele in opremo, načrtovane in izdelane za taka vozila in priklopnike.

2. Ta uredba se ne uporablja za naslednja vozila: (a) kmetijska ali gozdarska vozila, kot so opredeljena v Uredbi (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ); (b) dvo- ali trikolesna vozila in štirikolesnike, kot so opredeljeni v Uredbi (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 2 ); (c) gosenična vozila; (d) vozila, načrtovana in izdelana ali prilagojena samo za potrebe oboroženih sil.

3. Proizvajalec lahko v skladu s to uredbo zaprosi za homologacijo ali posamično odobritev vozila za naslednja vozila, če ta izpolnjujejo določbe te uredbe: (a) vozila, načrtovana in izdelana predvsem za uporabo na gradbiščih ali v kamnolomih, pristaniških ali letaliških kompleksih; (b) vozila, načrtovana in izdelana ali prilagojena za potrebe civilne zaščite, gasilskih enot ter enot za ohranjanje javnega reda in miru; (c) vsa vozila na lastni pogon, posebej načrtovana in izdelana za opravljanje dela, ki zaradi svojih konstrukcijskih značilnosti niso primerna za prevoz potnikov ali blaga in ki niso delovni stroji, nameščeni na šasijo motornega vozila.

Take odobritve ne posegajo v uporabo Direktive 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 3 ).

4. Proizvajalec lahko v skladu s to uredbo zaprosi za posamično odobritev vozila za naslednja vozila: (a) vozila, namenjena izključno za cestne dirke; (b) prototipe vozil, ki se uporabljajo na cestah na odgovornost proizvajalca zaradi izvedbe posebnega preskusnega programa, pod pogojem, da so bila načrtovana in izdelana posebej za ta namen.

Člen 3

Opredelitev pojmov

V tej uredbi in regulativnih aktih iz Priloge II, razen če je v njih drugače določeno, se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(1) „homologacija“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;

(2) „EU-homologacija“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve te uredbe;

(3) „nacionalna homologacija“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve, določene v pravu države članice, veljavnost take odobritve pa je omejena na ozemlje navedene države članice;

(4) „certifikat o homologaciji“ pomeni dokument, s katerim organ za odobritev uradno potrjuje, da je tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote homologiran;

(5) „certifikat o skladnosti“ pomeni dokument, ki ga izda proizvajalec in ki potrjuje, da proizvedeno vozilo ustreza odobrenemu tipu vozila in je ob izdelavi skladno z vsemi regulativnimi akti, ki so bili v veljavi v času njegove proizvodnje;

(6) „posamična odobritev vozila“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da posamezno vozilo, naj bo unikatno ali ne, izpolnjuje ustrezne upravne predpise in tehnične zahteve za posamično odobritev vozila v EU ali nacionalno posamično odobritev vozila;

(7) „homologacija celotnega vozila“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da nedodelan, dokončan ali dodelan tip vozila izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;

(8) „večstopenjska homologacija“ pomeni postopek, s katerim en ali več organov za odobritev potrdi, da glede na stanje dodelave tip nedodelanega ali dodelanega vozila izpolnjuje ustrezne upravne predpise in tehnične zahteve;

(9) „homologacija po delih“ pomeni postopek, s katerim se postopoma zbere celoten sklop certifikatov o EU-homologaciji ali homologaciji ZN za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki so del vozila, zaradi česar je na koncu homologirano celotno vozilo;

(10) „homologacija v enem delu“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev naenkrat potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote kot celota izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;

(11) „mešana homologacija“ pomeni homologacijo po delih, s katero se v končni fazi homologacije celotnega vozila pridobijo homologacije za enega ali več sistemov, ne da bi bilo treba zanje izdati certifikate o EU-homologaciji;

(12) „homologacija sistema“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip sistema izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;

(13) „homologacija samostojne tehnične enote“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozil;

(14) „homologacija sestavnega dela“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip sestavnega dela izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve neodvisno od vozila;

(15) „vozilo“ pomeni vsako motorno vozilo ali njegov priklopnik;

(16) „motorno vozilo“ pomeni vsako vozilo, ki je načrtovano in izdelano z lastnim motornim pogonom, ima najmanj štiri kolesa in je dokončano, dodelano ali nedodelano ter ima največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, ki presega 25 km/h;

(17) „priklopnik“ pomeni vozilo na kolesih brez lastnega pogona, načrtovano in izdelano za vleko z motornim vozilom, gibljivo vsaj okoli vodoravne osi, pravokotne na vzdolžno srednjo ravnino, in okrog vertikalne osi, vzporedne vzdolžni srednji ravnini vlečnega motornega vozila;

(18) „sistem“ pomeni skupek naprav, ki v vozilu skupaj opravljajo eno ali več posebnih funkcij ter za katerega veljajo zahteve iz te uredbe ali katerega koli regulativnega akta iz Priloge II;

(19) „sestavni del“ pomeni napravo, ki naj bi postala del vozila in je lahko homologirana neodvisno od navedenega vozila ter za katero veljajo zahteve iz te uredbe ali katerega koli regulativnega akta iz Priloge II, kadar je v posebnem regulativnem aktu to izrecno določeno;

(20) „samostojna tehnična enota“ pomeni napravo, ki naj bi postala del vozila in je lahko homologirana ločeno, a le v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozila, ter za katero veljajo zahteve iz te uredbe ali katerega koli regulativnega akta iz Priloge II, kadar je v posebnem regulativnem aktu to izrecno določeno;

(21) „deli“ pomeni blago, ki se uporabi za sestavljanje, popravila in vzdrževanje vozila, ter nadomestne dele;

(22) „oprema“ pomeni blago, ki niso deli in ki se lahko doda ali namesti na vozilo;

(23) „nadomestni deli“ pomeni blago, namenjeno vgradnji v vozilo ali namestitvi nanj, da se nadomestijo originalni deli vozila, vključno z blagom, potrebnim za uporabo motornega vozila, razen goriva;

(24) „osnovno vozilo“ pomeni vsako vozilo, ki se uporablja na začetni stopnji večstopenjske homologacije;

(25) „nedodelano vozilo“ pomeni vsako vozilo, pri katerem je potrebna najmanj ena nadaljnja stopnja dodelave, da bi bile izpolnjene ustrezne tehnične zahteve te uredbe;

(26) „dodelano vozilo“ pomeni vozilo ob koncu postopka večstopenjske homologacije, ki izpolnjuje ustrezne tehnične zahteve te uredbe;

(27) „dokončano vozilo“ pomeni vozilo, ki ga ni treba dodelati, da bi izpolnjevalo ustrezne tehnične zahteve te uredbe;

(28) „vozilo zaključka serije“ pomeni vozilo iz zaloge, ki ga zaradi začetka veljavnosti novih tehničnih zahtev, za katere ni bilo homologirano, ni mogoče ali ni več mogoče dati na voljo na trgu, registrirati ali začeti uporabljati;

(29) „vozilo na alternativno gorivo“ pomeni vozilo, ki je načrtovano za pogon na vsaj eno vrsto goriva, ki je bodisi plinasto pri sobni temperaturi in tlaku ali pa v glavnem pridobljeno iz nemineralnih olj;

(30) „vozilo, izdelano v majhni seriji“ pomeni tip vozila, katerega število enot, ki so dane na voljo na trgu, se registrirajo ali začnejo uporabljati, ne preseže letnih količinskih omejitev iz Priloge V;

(31) „vozilo za posebne namene“ pomeni vozila kategorij M, N ali O s posebnimi tehničnimi lastnostmi, zaradi katerih lahko opravlja funkcijo, ki zahteva posebne ureditve ali opremo;

(32) „tip vozila“ pomeni določeno skupino vozil, ki so jim skupne vsaj lastnosti iz dela B Priloge I, vključno s skupino vozil, ki vsebuje variante in izvedenke iz dela B Priloge I;

(33) „polpriklopnik“ pomeni vlečeno vozilo, pri katerem je os oziroma so osi nameščene za težiščem vozila (ko je enakomerno obremenjeno) in ki je opremljeno s spojno napravo, ki dovoljuje prenos vodoravnih in navpičnih sil na vlečno vozilo;

(34) „tržni nadzor“ pomeni dejavnosti, ki jih izvajajo nacionalni organi za tržni nadzor, in ukrepe, ki jih ti organi sprejmejo za zagotovitev, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote ter deli in oprema, ki so na voljo na trgu, skladni z zahtevami iz ustrezne harmonizacijske zakonodaje Unije in ne ogrožajo zdravja, varnosti, okolja ali drugih vidikov zaščite javnega interesa;

(35) „organ za tržni nadzor“ pomeni nacionalni organ ali organe, pristojne za izvajanje tržnega nadzora na ozemlju države članice;

(36) „organ za odobritev“ pomeni organ ali organe v državi članici, o katerih je ta država članica uradno obvestila Komisijo ter so pristojni za vse vidike homologacije vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ali posamične odobritve vozila, za postopek izdaje dovoljenja za dele in opremo, za izdajo in po potrebi preklic ali zavrnitev certifikatov o odobritvi, ki delujejo kot kontaktna točka za organe za odobritev v drugih državah članicah, imenujejo tehnične službe in zagotavljajo, da so obveznosti proizvajalca glede skladnosti proizvodnje izpolnjene;

(37) „nacionalni organ“ pomeni organ za odobritev ali vsak drug organ, ki je vključen v in pristojen za tržni nadzor, mejni nadzor ali registracijo za vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote in dele ali opremo v državi članici;

(38) „tehnična služba“ pomeni organizacijo ali organ, ki ga organ za odobritev imenuje bodisi za preskuševalni laboratorij za izvajanje preskusov bodisi za organ za ugotavljanje skladnosti za izvajanje začetnega ocenjevanja in drugih preskusov ali kontrolnih pregledov;

(39) „nacionalni akreditacijski organ“ pomeni nacionalni akreditacijski organ, kot je opredeljen v točki 11 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008;

(40) „proizvajalec“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki je odgovorna za vse vidike homologacije vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ali posamične odobritve vozila ali postopka pridobitve dovoljenja za dele in opremo, za zagotavljanje skladnosti proizvodnje in za zadeve tržnega nadzora v zvezi s tem proizvedenim vozilom, sistemom, sestavnim delom, samostojno tehnično enoto, delom in opremo, ne glede na to, ali je ta oseba neposredno vključena v vse stopnje zasnove in izgradnje tega vozila, sistema, sestavnega dela ali zadevne samostojne tehnične enote;

(41) „zastopnik proizvajalca“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo proizvajalec ustrezno imenuje, da ga zastopa pri organu za odobritev ali organu za tržni nadzor in ukrepa v njegovem imenu glede zadev, zajetih v tej uredbi;

(42) „uvoznik“ pomeni fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da na trg vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo, proizvedeno v tretji državi;

(43) „distributer“ pomeni trgovca ali vsako drugo fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki ni proizvajalec ali uvoznik, ki da vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo na voljo na trgu;

(44) „gospodarski subjekt“ pomeni proizvajalca, zastopnika proizvajalca, uvoznika ali distributerja;

(45) „neodvisni izvajalec“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki ni pooblaščeni trgovec ali serviser, je pa neposredno ali posredno vključena v popravilo in vzdrževanje vozil ter vključuje serviserje, proizvajalce ali distributerje servisne opreme, orodij ali nadomestnih delov kot tudi izdajatelje tehničnih informacij, avtomobilske klube, izvajalce pomoči pri okvarah vozil na cesti, izvajalce kontrolnih pregledov in preskušanja ter ponudnike usposabljanj za vgrajevalce, proizvajalce in serviserje opreme za vozila na alternativna goriva; pomeni tudi pooblaščene serviserje, trgovce in distributerje v distribucijskem sistemu določenega proizvajalca vozil, če izvajajo popravila in vzdrževanje vozil, za katera niso člani distribucijskega sistema proizvajalca;

(46) „pooblaščeni serviser“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki izvaja popravila in vzdrževanje vozil in ki deluje v distribucijskem sistemu proizvajalca;

(47) „neodvisni serviser“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki izvaja popravila in vzdrževanje vozil in ki ne deluje v distribucijskem sistemu proizvajalca;

(48) „informacije o popravilu in vzdrževanju vozila“ pomeni vse informacije, vključno z vsemi poznejšimi spremembami in dopolnili teh informacij, ki so potrebne za diagnosticiranje, servisiranje in pregledovanje vozila, njegovo pripravo na tehnične preglede, popravila, ponovno programiranje, ponastavitev vozila, ali ki so potrebne za diagnostično podporo vozilu na daljavo ali za namestitev delov in opreme na vozilo, ki jih proizvajalec zagotovi svojim pooblaščenim partnerjem, trgovcem in serviserjem, ali jih proizvajalec uporablja za namene popravil in vzdrževanja;

(49) „informacije v zvezi z vgrajenim sistemom za diagnostiko na vozilu“ (on-board diagnostics – OBD) pomeni informacije, ki jih zbere sistem v vozilu ali sistem, povezan z motorjem, ki lahko odkrije napako in po potrebi nanjo opozori prek sistema za opozarjanje ter z informacijami, shranjenimi v računalniškem pomnilniku, prepozna verjetno področje napačnega delovanja in te informacije sporoči v sistem zunaj vozila;

(50) „dati na trg“ pomeni prvič dati na voljo vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo v Uniji;

(51) „dati na voljo na trgu“ pomeni dobaviti vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo za distribucijo ali uporabo na trgu v okviru trgovske dejavnosti, bodisi proti plačilu bodisi brezplačno;

(52) „začetek uporabe“ pomeni prvo uporabo vozila, sistema, sestavnega dela, samostojne tehnične enote, dela ali opreme v Uniji za predvideni namen;

(53) „registracija“ pomeni upravno dovoljenje za začetek uporabe odobrenega vozila v cestnem prometu, kar vključuje identifikacijo vozila in izdajo serijske številke, bolj znane kot registrska številka, ki se izda bodisi za stalno ali začasno;

(54) „virtualna preskusna metoda“ pomeni računalniške simulacije, vključno z izračuni, s katerimi se dokaže, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota izpolnjuje tehnične zahteve regulativnega akta iz Priloge II, ne da bi bilo treba uporabiti dejansko vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto;

(55) „alternativne zahteve“ pomeni upravne določbe in tehnične zahteve, katerih cilj je zagotovitev ravni funkcionalne varnosti, varstva okolja in varnosti pri delu, ki je v največji možni meri enakovredna ravni, ki jo zagotavlja eden ali več regulativnih aktov iz Priloge II;

(56) „pregled na kraju samem“ pomeni preverjanje v prostorih tehnične službe ali enega od njenih podizvajalcev ali odvisnih družb;

(57) „nadzorni pregled na kraju samem“ pomeni reden rutinski pregled na kraju samem, ki ni pregled, opravljen za prvo imenovanje tehnične službe ali enega od njenih podizvajalcev ali odvisnih družb, niti pregled, ki se izvaja za podaljšanje imenovanja;

(58) „datum izdelave vozila“ pomeni datum, na katerega je izdelava vozila zaključena v skladu z odobritvijo, ki jo pridobi proizvajalec.

Člen 4

Kategorije vozil

1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje kategorije vozil: (a) kategorija M obsega motorna vozila, načrtovana in izdelana predvsem za prevoz potnikov in njihove prtljage, in sicer: (i) kategorija M1 : motorna vozila z največ osmimi sedežnimi mesti poleg vozniškega sedežnega mesta in brez prostora za stoječe potnike, ne glede na to, ali je število sedežnih mest omejeno na vozniško sedežno mesto; (ii) kategorija M2 : motorna vozila z več kot osmimi sedežnimi mesti poleg vozniškega sedežnega mesta, katerih največja masa ne presega 5 ton, ne glede na to, ali imajo ta motorna vozila prostor za stoječe potnike, in (iii) kategorija M3 : motorna vozila z več kot osmimi sedežnimi mesti poleg vozniškega sedežnega mesta, katerih največja masa presega 5 ton, ne glede na to, ali imajo ta motorna vozila prostor za stoječe potnike; (b) kategorija N obsega motorna vozila, načrtovana in izdelana predvsem za prevoz blaga, in sicer: (i) kategorija N1 : motorna vozila, katerih največja masa ne presega 3,5 tone; (ii) kategorija N2 : motorna vozila, katerih največja masa presega 3,5 tone, vendar ne presega 12 ton, in (iii) kategorija N3 : motorna vozila, katerih največja masa presega 12 ton; (c) kategorija O obsega priklopnike, in sicer: (i) kategorija O1 : priklopniki, katerih največja masa ne presega 0,75 tone; (ii) kategorija O2 : priklopniki, katerih največja masa presega 0,75 tone, vendar ne presega 3,5 tone; (iii) kategorija O3 : priklopniki, katerih največja masa presega 3,5 tone, vendar ne presega 10 ton, in (iv) kategorija O4 : priklopniki, katerih največja masa presega 10 ton.

2. Merila za razvrstitev vozil, tipov vozil, variant in izvedenk so določena v Prilogi I.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 82, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku spremeni Prilogo I v zvezi s tipi vozil in tipi nadgradenj.







POGLAVJE II

SPLOŠNE OBVEZNOSTI

Člen 5

Tehnične zahteve

1. Vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote so skladni z zahtevami iz regulativnih aktov iz Priloge II.

2. Za vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote se šteje, da niso skladni s to uredbo zlasti v naslednjih primerih: (a) če odstopajo od podatkov v certifikatih o EU homologaciji in njihovih prilogah ali od opisnih podatkov v poročilih o preskusih, in sicer za več, kot je dovoljeno v ustreznem regulativnem aktu; (b) če merila zmogljivosti ali mejne vrednosti za serijsko proizvodnjo, določene v ustreznem regulativnem aktu, niso izpolnjene v skladu z vsemi pogoji iz ustreznega regulativnega akta; (c) če organi za odobritev, organi za tržni nadzor ali Komisija v skladu z vsemi pogoji iz ustreznega regulativnega akta ne morejo reproducirati katere koli informacije, ki jo predloži proizvajalec v opisnem listu.

Pri oceni skladnosti za namene tega odstavka se upoštevajo zgolj pregledi, preskusi, kontrolni pregledi in ocene, ki jih izvedejo organi za odobritev, organi za tržni nadzor ali Komisija ali pa se izvedejo v njihovem imenu.

3. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 82, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni Prilogo II z navedbo in posodobitvijo sklicev na regulativne akte, ki vsebujejo zahteve, ki jih morajo izpolnjevati vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote.

Člen 6

Obveznosti držav članic

1. Države članice ustanovijo ali imenujejo svoje organe za odobritev in organe za tržni nadzor. Države članice uradno obvestijo Komisijo o ustanovitvi in imenovanju teh organov.

V navedenem uradnem obvestilu se navedejo naziv, naslov, vključno z elektronskim naslovom, in področje pristojnosti teh organov. Komisija na svojem spletnem mestu objavi seznam in kontaktne podatke o organih za odobritev in organih za tržni nadzor.

Države članice zagotovijo, da njihovi organi za odobritev in organi za tržni nadzor spoštujejo strogo delitev vlog in pristojnosti ter delujejo neodvisno eden od drugega. Ti organi so lahko v isti organizaciji, če se njihove dejavnosti upravljajo neodvisno kot del ločenih struktur.

2. Država članica, v kateri je za odobritev vozil, vključno s posamično odobritvijo vozila, pristojen več kot en organ za odobritev, imenuje enega izmed njih, ki ima pristojnost izdajanja homologacij, kot edini organ za odobritev, pristojen za izmenjavo informacij z organi za odobritev drugih držav članic za namen člena 11 in izpolnjevanje obveznosti iz Poglavja XV.

3. Država članica, v kateri je za tržni nadzor pristojen več kot en organ za tržni nadzor, imenuje enega izmed njih kot edini organ za tržni nadzor, pristojen za izmenjavo informacij z organi za tržni nadzor drugih držav članic za namen člena 11.

4. Države članice dovolijo, da se dajo na trg, registrirajo ali začnejo uporabljati le tista vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so skladni s to uredbo.

5. Države članice ne prepovejo, omejijo ali preprečijo dajanja na trg, registracije ali začetka uporabe vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki so skladni s to uredbe, razen v primerih iz poglavja XI.

Ne glede na prvi pododstavek tega odstavka se države članice lahko odločijo, da ne dovolijo vožnje po cestah, dajanja na trg, registracije ali začetka uporabe vozil, homologiranih v skladu s to uredbo, ki presegajo harmonizirane mere, teže in osne obremenitve iz Priloge I k Direktivi Sveta 96/53/ES ( 4 ).

6. Države članice v skladu s to uredbo in poglavjem III Uredbe (ES) št. 765/2008 organizirajo in izvajajo tržni nadzor ter preverjanje vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki vstopajo na trg.

7. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da imajo organi za tržni nadzor, kadar se jim zdi to potrebno in utemeljeno, pravico vstopiti v prostore gospodarskih subjektov na njihovem ozemlju ter vzeti vse potrebne vzorce vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot za preverjanje skladnosti.

8. Države članice redno pregledujejo in ocenjujejo delovanje svojih homologacijskih dejavnosti. Takšni pregledi in ocene se izvajajo vsaj na vsaka štiri leta, rezultati pregledov in ocen pa se sporočijo Komisiji in forumu za izmenjavo informacij o izvrševanju iz člena 11 (v nadaljnjem besedilu: forum).

Države članice javnosti omogočijo dostop do povzetka rezultatov rednih pregledov in ocen.

Države članice poročajo Komisiji in forumu o tem, kako obravnavajo morebitna priporočila iz člena 11(5), ki jih izda forum.

9. Države članice redno pregledujejo in ocenjujejo delovanje svojih dejavnosti tržnega nadzora. Takšni pregledi in ocene se izvajajo vsaj vsaka štiri leta, rezultati pregledov in ocen pa se sporočijo Komisiji in forumu.

Države članice javnosti omogočijo dostop do povzetka rezultatov rednih pregledov in ocen.

Države članice poročajo Komisiji in forumu o tem, kako obravnavajo morebitna priporočila iz člena 11(5), ki jih izda forum.

10. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, da določi skupna merila za obliko poročanja o pregledu in oceni iz odstavkov 8 in 9 tega člena. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2).

Člen 7

Obveznosti organov za odobritev

1. Organi za odobritev odobrijo le taka vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so skladni s to uredbo.

2. Organi za odobritev svoje naloge izvajajo neodvisno in nepristransko. Upoštevajo zaupnost zaradi varovanja poslovnih skrivnosti, pri čemer se upoštevajo obveznost iz člena 9(4), da dajo informacije na voljo Komisiji, in druge veljavne zahteve glede razkritja iz prava Unije, da se zaščitijo interesi uporabnikov v Uniji.

Organi za odobritev učinkovito in uspešno sodelujejo ter izmenjujejo informacije, ki so pomembne za njihovo vlogo in njihove naloge.

3. Da se organom za tržni nadzor omogoči izvajanje pregledov, jim organi za odobritev dajo na voljo vse potrebne informacije, povezane s homologacijo vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, za katere se opravi pregled preverjanja skladnosti. Te informacije vključujejo vsaj informacije iz certifikata o EU-homologaciji in njegovih prilog iz člena 28(1). Organi za odobritev te informacije brez nepotrebnega odlašanja predložijo organom za tržni nadzor.

4. Kadar je bil organ za odobritev v skladu s poglavjem XI obveščen, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote pomeni resno tveganje ali je neskladen, sprejme vse potrebne ukrepe za preučitev podeljene homologacije ter po potrebi popravi ali prekliče homologacijo glede na razloge in resnost dokazanih odstopanj.

Člen 8

Obveznosti organov za tržni nadzor

1. Organi za tržni nadzor izvajajo redne preglede, da preverijo, ali so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami. Takšni pregledi se opravljajo v primernem obsegu s pregledom dokumentacije ter po potrebi z laboratorijskimi preskusi in preskusi na cesti na osnovi statistično relevantnih vzorcev.

Organi za tržni nadzor pri izvajanju takšnih pregledov upoštevajo:

(a) uveljavljena načela ocenjevanja tveganj;

(b) utemeljene pritožbe in

(c) vse druge relevantne informacije, vključno z informacijami, ki se izmenjujejo v forumu, in rezultati preskušanja, ki jih objavijo priznane tretje strani, ki izpolnjujejo zahteve iz izvedbenih aktov iz člena 13(10).

2. Brez poseganja v odstavek 1 organi za tržni nadzor posamezne države članice vsako leto izvedejo vsaj najmanjše število preskusov vozil. To najmanjše število preskusov v posamezni državi članici je en preskus na vsakih 40 000 novih motornih vozil, registriranih v tej državi članici v preteklem letu, vendar ne manj kot pet preskusov.

Z vsakim preskusom se preverja skladnost z veljavnimi regulativnimi akti iz Priloge II.

3. Organi za tržni nadzor, ki izvedejo več kot pet preskusov na leto, izvedejo vsaj 20 % najmanjšega števila preskusov kot preskuse, povezane z emisijami, primerljive s homologacijskimi preskusi, ki zajemajo vse zahteve, povezane z emisijami, ki veljajo za preskušen tip, kot je določeno v regulativnih aktih iz Priloge II.

4. Organ za tržni nadzor ene države članice se lahko z organom za tržni nadzor druge države članice dogovori, da bo organ za tržni nadzor te druge države članice izvedel preskuse, ki se zahtevajo v skladu z odstavkoma 2 in 3.

5. Organ za tržni nadzor države članice se lahko s Komisijo dogovori, da Komisija na stroške zadevne države članice izvede preskuse, ki se zahtevajo v skladu z odstavkom 3. Vsak preskus, ki se izvede v skladu s tem členom, se prišteje k najmanjšemu številu preskusov, ki se zahtevajo v skladu z odstavkom 2.

6. Vsaka država članica letno pripravi izčrpen popis pregledov tržnega nadzora, ki jih namerava izvesti, in ga najpozneje do 1. marca predloži forumu.

7. Vsaka država članica vsaki dve leti pripravi poročilo o ugotovitvah na podlagi vseh pregledov preverjanja skladnosti, ki jih je izvedla v preteklih dveh letih. To poročilo se predloži forumu najpozneje do 30. septembra leta, ki sledi koncu zadevnega dvoletnega obdobja.

8. Organi za tržni nadzor od gospodarskih subjektov zahtevajo, da dajo tem organom na voljo dokumentacijo, informacije in vse druge tehnične specifikacije – vključno z dostopom do programske opreme in algoritmov –, ki so po mnenju organov potrebne za izvajanje njihovih dejavnosti tržnega nadzora.

9. Organi za tržni nadzor pri homologiranih vozilih, sistemih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah ustrezno upoštevajo certifikate o skladnosti, homologacijske oznake ali certifikate o homologaciji, ki jih predložijo gospodarski subjekti.

10. Organi za tržni nadzor v ustreznem času sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi uporabnike na ozemljih svojih držav članic opozorijo o nevarnostih, ki so jih oni ali Komisija odkrili v zvezi s katerim koli vozilom, sistemom, sestavnim delom ali samostojno tehnično enoto, da bi preprečili ali zmanjšali tveganje poškodb ali drugo škodo, ter jim te informacije dajo na voljo tudi na spletnem mestu organa za tržni nadzor.

Organi za tržni nadzor sodelujejo z gospodarskimi subjekti pri ukrepih, s katerimi bi lahko preprečili ali zmanjšali tveganja, ki jih povzročajo vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so jih navedeni subjekti dali na voljo na trgu.

11. Kadar se organi za tržni nadzor ene države članice odločijo za umik vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote s trga v skladu s poglavjem XI, o tem obvestijo zadevni gospodarski subjekt in ustrezni organ za odobritev.

12. Organi za tržni nadzor svoje naloge izvajajo neodvisno in nepristransko. Upoštevajo zaupnost zaradi varovanja poslovnih skrivnosti, pri čemer se upošteva obveznost iz člena 9(4), da Komisiji dajo na voljo potrebne informacije, ali druge veljavne zahteve glede razkritja iz prava Unije, da se zaščitijo interesi uporabnikov v Uniji.

13. Organi za tržni nadzor različnih držav članic usklajujejo svoje dejavnosti tržnega nadzora, medsebojno sodelujejo ter rezultate teh dejavnosti izmenjujejo med seboj in s forumom. Kadar je to primerno, se organi za tržni nadzor dogovorijo o delitvi dela in specializaciji.

14. Če je v državi članici za tržni nadzor in nadzor zunanjih meja pristojnih več organov, ti medsebojno učinkovito in uspešno sodelujejo ter izmenjujejo informacije, ki so pomembne za njihove vloge in naloge.

15. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, da določi skupna merila za določitev primernega obsega pregledov za preverjanje skladnosti iz odstavka 1 tega člena in skupna merila za obliko poročanja iz odstavkov 6 in 7 tega člena. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2).

Člen 9

Preverjanje skladnosti, ki ga izvede Komisija

1. Komisija na lastne stroške organizira in izvaja preskuse in kontrolne preglede, da preveri, ali so ta vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami.

Preskusi in kontrolni pregledi se med drugim opravijo z laboratorijskimi preskusi in preskusi na cesti na podlagi statistično relevantnih vzorcev, dopolnijo pa se s pregledom dokumentacije.

Komisija pri izvajanju preskusov in kontrolnih pregledov upošteva:

(a) uveljavljena načela ocenjevanja tveganj;

(b) utemeljene pritožbe in

(c) vse druge ustrezne informacije, vključno z informacijami, ki se izmenjujejo v forumu, rezultati preskušanja, ki jih objavijo priznane tretje strani, ki izpolnjujejo zahteve iz izvedbenih aktov iz člena 13(10), informacijami v zvezi z novimi tehnologijami na trgu in poročili iz sistemov za daljinsko zaznavanje na cesti.

Komisija lahko opravljanje preskusov ali kontrolnih pregledov zaupa tehničnim službam; v takem primeru tehnična služba deluje v imenu Komisije. Kadar Komisija za namene tega člena opravljanje preskusov ali kontrolnih pregledov zaupa tehničnim službam, zagotovi, da tehnična služba, ki se uporabi, ni ista kot tehnična služba, ki je opravila preskus za prvotno homologacijo.

Ti preskusi in kontrolni pregledi se lahko izvajajo:

(a) na novih vozilih, ki jih dobavijo proizvajalci ali drugi gospodarski subjekti, kot je določeno v odstavku 2;

(b) na registriranih vozilih v dogovoru z imetnikom certifikata o registraciji vozila.

2. Proizvajalci, ki so imetniki homologacij, ali drugi gospodarski subjekti Komisiji na zahtevo in proti pravičnemu nadomestilu pošljejo statistično relevantno število serijskih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki jih izbere Komisija in so reprezentativni za vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki so v okviru navedene homologacije na voljo za dajanje na trg. Taka vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote so za preskušanje na voljo ob času in na kraju ter tako dolgo, kot zahteva Komisija.

3. Preden Komisija izvede preskuse in kontrolne preglede, o tem uradno obvesti državo članico, v kateri je bila podeljena homologacija, in državo članico, v kateri so bili vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota dani na voljo na trgu.

Države članice sodelujejo s Komisijo, ko ta izvaja preskuse in kontrolne preglede.

4. Da lahko Komisija izvede preskuse in kontrolne preglede na podlagi tega člena, ji države članice brez nepotrebnega odlašanja dajo na voljo potrebne informacije, povezane s homologacijo vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, za katere se izvaja preverjanje skladnosti. Te informacije vključujejo vsaj informacije iz certifikata o EU-homologaciji in njegovih prilog iz člena 28(1).

5. Proizvajalci dajo Komisiji brezplačno in brez nepotrebnega odlašanja na voljo vse podatke, ki so potrebni za namen preverjanja skladnosti in niso na voljo v certifikatu o EU-homologaciji in njegovih prilogah iz člena 28(1).

Takšni podatki vključujejo vse parametre in nastavitve, ki so potrebni za pravilno ponovitev preskusnih pogojev, uporabljenih med homologacijskim preskušanjem. Komisija sprejme izvedbene akte, da opredeli podatke, ki se dajo na voljo, pri čemer upošteva varovanje poslovnih skrivnosti in varstvo osebnih podatkov v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2).

6. Kadar Komisija ugotovi, da vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote niso skladni z zahtevami za homologacijo iz te uredbe, da vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote niso skladni z značilnostmi glede na homologacijo ali da je bila homologacija podeljena na podlagi nepravilnih podatkov, sproži postopek, določen v členu 53 ali 54.

Kadar se zaradi preskusov ali kontrolnih pregledov pojavijo dvomi o pravilnosti homologacije, Komisija o tem takoj obvesti zadevni organ ali organe za odobritev ter forum.

Komisija obvesti ustrezne organe za odobritev in organe za tržni nadzor, da ti sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi uporabnike v Uniji v ustreznem času opozorijo na vse neskladnosti, ki jih je odkrila Komisija v zvezi s katerim koli vozilom, sistemom, sestavnim delom ali samostojno tehnično enoto, ter tako preprečijo ali zmanjšajo nevarnost poškodb ali druge škode.

Komisija poročilo o svojih ugotovitvah po vsakem preskusu preverjanja skladnosti, ki ga je izvedla, da na voljo javnosti ter ugotovitve sporoči državam članicam in forumu. To poročilo mora vsebovati podrobnosti o vozilih, sistemih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah, ki so bili ocenjeni, ter identiteto zadevnega proizvajalca in kratek opis ugotovitev, vključno z naravo morebitnih neskladnosti.

Člen 10

Ocenjevanje, ki ga izvede Komisija

1. Komisija organizira in izvaja ocenjevanje postopkov, ki jih uvedejo organi za odobritev, ki so v petih letih pred ocenjevanjem podelili EU-homologacije, zlasti postopkov za podeljevanje homologacij, za preverjanje skladnosti proizvodnje ter za imenovanje in spremljanje tehničnih služb. Takšna ocenjevanja morajo vključevati vrednotenje naključnih vzorcev preverjanja skladnosti podeljenih homologacij z veljavnimi zahtevami iz točke (c) člena 26(2) v petih letih pred ocenjevanjem.

2. Namen ocenjevanja je pomagati organom za odobritev, ki podeljujejo EU-homologacije, pri zagotavljanju enotne uporabe te uredbe in izmenjavi najboljših praks.

3. Ocenjevanje se izvede v skladu z pravom zadevne države članice in ob ustreznem upoštevanju pravic zadevnih organov ter mora biti skladno z načelom sorazmernosti. Komisija svoje naloge izvaja neodvisno in nepristransko ter upošteva zaupnost zaradi varovanja poslovnih skrivnosti v skladu s pravom, ki se uporablja. Stroške takšnega ocenjevanja krije Komisija.

4. Zadevni organi za odobritev olajšajo ocenjevanje tako, da sodelujejo s Komisijo ter ji nudijo vso potrebno pomoč in zagotavljajo vso potrebno dokumentacijo.

5. Komisija zagotovi, da je osebje, ki sodeluje pri ocenjevanju, dovolj usposobljeno in ustrezno poučeno. Komisija zadevne države članice in zadevne organe za odobritev dovolj zgodaj pred ocenjevanjem obvesti o datumu predvidenega začetka ocenjevanja in o identiteti osebja, ki bo ocenjevanje izvedlo. Trajanje pregleda v prostorih zadevnega organa za odobritev načeloma ni daljše od dveh dni, v vsakem primeru pa ne traja več kot tri dni.

6. Komisija vsak organ za odobritev, ki je v petletnem obdobju podelil vsaj eno EU-homologacijo, oceni enkrat v navedenem obdobju.

Z odstopanjem od prvega pododstavka je ocenjevanje organa za odobritev lahko manj pogosto, če Komisija meni, da je iz prve ocene zadevnega organa razvidno, da uvedeni postopki zagotavljajo učinkovito uporabo te uredbe, pri čemer se upošteva obseg in vrsta podeljenih EU-homologacij.

7. Komisija o rezultatih ocenjevanja, vključno z morebitnimi priporočili, obvesti forum, povzetek rezultatov pa da na voljo javnosti. Forum preuči rezultate ocenjevanja.

8. Države članice poročajo Komisiji in forumu o tem, kako obravnavajo morebitna priporočila, vključena v rezultate ocenjevanja.

9. Komisija ob ustreznem upoštevanju ugotovitev foruma sprejme izvedbene akte, s katerimi določi skupna merila za določitev obsega ocenjevanja, metodologijo, uporabljeno pri ocenjevanju, sestavo ocenjevalne skupine, načrt ocenjevanja, ki zajema obdobje najmanj petih let in posebne pogoje za zmanjšanje pogostosti ocenjevanj. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2).

Člen 11

Forum za izmenjavo informacij o izvrševanju

1. Komisija ustanovi Forum za izmenjavo informacij o izvrševanju (v nadaljnjem besedilu: forum) ter mu predseduje in ga upravlja.

Forum sestavljajo predstavniki, ki jih imenujejo posamezne države članice, zastopajo pa organe za odobritev in organe za tržni nadzor.

V skladu s poslovnikom iz odstavka 7 tega člena, so v forum kot opazovalci po potrebi lahko povabljeni tehnične službe, priznane tretje strani za preskušanje, ki izpolnjujejo zahteve iz izvedbenih aktov iz člena 13(10), predstavniki Evropskega parlamenta, industrije in drugih zadevnih gospodarskih subjektov, kot tudi deležniki, ki se ukvarjajo z varnostnimi in okoljskimi vprašanji.

Svetovalne naloge foruma so namenjene spodbujanju najboljših praks, da se omogočijo enotna razlaga in izvajanje te uredbe, izmenjava informacij o težavah pri izvrševanju, sodelovanju, zlasti v zvezi z ocenjevanjem, imenovanjem in spremljanjem tehničnih služb, razvoj delovnih metod in orodij, razvoj postopka za elektronsko izmenjavo informacij ter ocenjevanje projektov harmoniziranega izvrševanja in kazni.

2. Forum preuči: (a) zadeve v zvezi z enotno razlago zahtev iz te uredbe in regulativnih aktov iz Priloge II pri izvajanju teh zahtev; (b) rezultate dejavnosti, povezane s homologacijo in tržnim nadzorom, ki jih izvajajo države članice v skladu s členom 6(8) in (9); (c) rezultate preskusov in kontrolnih pregledov, ki jih izvede Komisija v skladu s členom 9; (d) ocenjevanje, ki ga izvede Komisija v skladu s členom 10; (e) poročila o preskusih v zvezi z morebitno neskladnostjo, ki jih predložijo priznane tretje strani, ki izpolnjujejo zahteve iz izvedbenih aktov člena 13(10); (f) rezultate dejavnosti za skladnost proizvodnje, ki jih izvedejo organi za odobritev v skladu s členom 31; (g) informacije, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 67(6), o postopkih za ocenjevanje, imenovanje, priglasitev in spremljanje tehničnih služb; (h) vprašanja splošnega pomena glede izvajanja zahtev iz te uredbe v zvezi z ocenjevanjem, imenovanjem, uradnem sporočanju in spremljanjem tehničnih služb v skladu s členoma 67(10) in 78(4); (i) kršitve, ki jih storijo gospodarski subjekti; (j) izvajanje popravnih ali omejevalnih ukrepov iz poglavja XI; (k) načrtovanje, usklajevanje in rezultate dejavnosti tržnega nadzora; (l) vprašanja v zvezi dostopom do informacij o sistemu OBD vozila ter popravilu in vzdrževanju vozila iz poglavja XIV, zlasti vprašanja v zvezi z izvajanjem postopkov, določenih v členu 65.

3. Komisija na podlagi poročil, ki jih predložijo države članice v skladu s členom 8(7), vsaki dve leti javno objavi zbirno poročilo o dejavnostih tržnega nadzora.

4. Komisija vsako leto Evropskemu parlamentu predloži povzetek dejavnosti foruma.

5. Forum lahko v okviru svoje svetovalne naloge in ob upoštevanju izida preučitev iz odstavka 2 izrazi mnenje ali izda priporočilo.

Forum si pri izražanju mnenja ali izdaji priporočil prizadeva doseči soglasje. Če takega soglasja ni mogoče doseči, forum izrazi svoje mnenje ali izda svoja priporočila z navadno večino držav članic. Vsaka država članica ima en glas. Države članice, katerih stališča se razlikujejo od večinskega stališča, lahko zahtevajo, da se njihova stališča in razlogi zanje zabeležijo v mnenju ali priporočilih foruma.

6. Komisija pri sprejemanju izvedbenih aktov ustrezno upošteva mnenja, ki jih izrazi forum v skladu z odstavkom 5.

7. Forum sprejme svoj poslovnik.

Člen 12

Spletna izmenjava podatkov

1. Komisija in države članice uporabljajo skupni varni elektronski sistem iz člena 27 za certifikate o EU-homologaciji in njihove priloge iz člena 28(1) ter za vsa poročila o preskusu ter spremembe, zavrnitve ali preklice vsake EU-homologacije.

Komisija in države članice za tržni nadzor, odpoklice in druge zadevne dejavnosti med organi za tržni nadzor, državami članicami in Komisijo uporabljajo sistem hitrega obveščanja EU (RAPEX), ustanovljen z Direktivo 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 5 ) ter informacijski in komunikacijski sistem za tržni nadzor (ICSMS), ustanovljen z Uredbo (ES) št. 765/2008.

2. Države članice od 5. julija 2026 z identifikacijsko številko vozila omogočijo javnosti dostop do certifikata o skladnosti za vsako vozilo kot strukturiranih podatkov v elektronski obliki v skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek v skladu s členom 37.

Države članice od 5. julija 2026 omogočijo javnosti dostop do informacij iz certifikata o skladnosti kot strukturiranih podatkov v elektronski obliki, razen identifikacijskih številk vozila, v skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek v skladu s členom 37.

Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi obliko in merila za dostop javnosti do informacij iz prvega in drugega pododstavka tega odstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2).

3. Komisija sprejme vse potrebne ukrepe za vzpostavitev vmesnika med skupnim varnim elektronskim sistemom za izmenjavo datotek iz člena 27, RAPEX ter ICSMS, da se omogoči lažje izvajanje dejavnosti za tržni nadzor in se zagotovijo usklajenost, doslednost in točnost informacij, zagotovljenih potrošnikom in tretjim stranem.

4. Države članice uporabljajo skupni varni elektronski sistem za izmenjavo datotek iz člena 27, tako da postane seznam EU-homologacij vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki so jih podelile, spremenile, zavrnile ali preklicale, pa tudi seznam tehničnih služb, ki so opravile preskuse za zadevne EU-homologacije javnosti dostopen od 1. septembra 2022.

Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi obliko in merila za dostop javnosti do informacij iz prvega pododstavka tega odstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2).

5. Komisija razvije orodje, s katerim javnosti postanejo dostopni rezultati preskusov in pritožbe o delovanju vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki jih posredujejo priznane tretje strani, ki izpolnjujejo zahteve iz izvedbenih aktov iz člena 13(10).

Člen 13

Splošne obveznosti proizvajalcev

1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so jih proizvedli in so dani na trg, izdelani in odobreni v skladu z zahtevami iz te uredbe, in zlasti tistimi iz člena 5.

2. Proizvajalci odgovarjajo organu za odobritev za vse vidike postopka odobritve vozila ter zagotavljanje skladnosti proizvodnje.

Pri večstopenjski homologaciji so proizvajalci odgovorni tudi za odobritev in skladnost proizvodnje sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki so jih dodali na stopnji dodelave vozila. Proizvajalci, ki spremenijo sestavne dele, sisteme ali samostojne tehnične enote, ki so že bili odobreni na prejšnjih stopnjah, so odgovorni za homologacijo in skladnost proizvodnje spremenjenih sestavnih delov, sistemov ali samostojnih tehničnih enot. Proizvajalci na prejšnji stopnji proizvajalcem na naslednji stopnji zagotovijo informacije o morebitnih spremembah, ki bi lahko vplivale na homologacijo sestavnega dela, sistema, samostojne tehnične enote ali celotnega vozila. Take informacije se predložijo ob podelitvi nove razširitve homologacije celotnega vozila, najpozneje pa na datum začetka izdelave nedodelanega vozila.

3. Proizvajalci, ki nedodelano vozilo spremenijo tako, da se zaradi tega uvrsti v drugo kategorijo vozila, zaradi česar se spremenijo zahteve, ocenjene na predhodni stopnji homologacije, so odgovorni tudi za skladnost z zahtevami, ki se uporabljajo za kategorijo vozil, v katero je bilo uvrščeno spremenjeno vozilo.

4. Za namene EU-homologacije vozil, sistemov, sestavnih delov in posameznih tehničnih enot proizvajalec s sedežem zunaj Unije imenuje enega samega zastopnika s sedežem v Uniji, ki bo proizvajalca zastopal pri organu za odobritev. Ta proizvajalec imenuje tudi enega samega zastopnika s sedežem v Uniji za tržni nadzor, ki je lahko isti zastopnik, kot je imenovan za EU-homologacijo.

5. Proizvajalci zagotovijo, da njihova vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote niso zasnovani tako, da bi vključevali strategije ali druga sredstva, ki bi spremenila njihovo delovanje med preskusnimi postopki na tak način, da ne bi bili skladni s to uredbo pri obratovanju pod pogoji, ki bi jih razumno pričakovali pri običajnem delovanju.

6. Proizvajalci vzpostavijo postopke, s katerimi se zagotavlja skladnost serijske proizvodnje vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot z odobrenim tipom.

7. Proizvajalci preučijo vse pritožbe, ki jih prejmejo glede tveganj, sumov na zaplet ali neskladij v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli in opremo, ki so jih dali na trg.

Proizvajalci poleg tega vodijo evidenco takih pritožb, vključno z opisom problema vsake posamezne pritožbe in podrobnostmi, potrebnimi za natančno identifikacijo zadevnega tipa vozila, sistema, sestavnega dela, samostojne tehnične enote, dela ali opreme, v primeru utemeljenih pritožb pa proizvajalci o tem obveščajo tudi svoje distributerje in uvoznike.

8. Proizvajalci poleg predpisane tablice, nameščene na vozila, in homologacijskih oznak, nameščenih na sestavne dele ali samostojne tehnične enote vozil v skladu s členom 38, navedejo tudi svoj naziv, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in kontaktni naslov v Uniji na vozilih, sestavnih delih ali samostojnih tehničnih enotah, ki so dani na voljo na trgu, ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti.

9. Proizvajalci zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njihove skladnosti z zahtevami iz te uredbe.

10. Proizvajalci vozil brez poseganja v člen 9(5) ter ob upoštevanju varovanja poslovnih skrivnosti in varstva osebnih podatkov v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom dajo na voljo podatke, potrebne za preskuse morebitne neskladnosti, ki jih izvedejo tretje strani, vključno z vsemi parametri in nastavitvami, potrebnimi za pravilno ponovitev preskusnih pogojev, uporabljenih med homologacijskim preskušanjem.

Za namene prvega pododstavka tega odstavka Komisija sprejme izvedbene akte, da podrobneje opredeli podatke, ki se dajo brezplačno na voljo, in zahteve, ki jih morajo izpolnjevati tretje strani v zvezi z izkazovanjem pravnega interesa na področju javne varnosti ali varstva okolja in uporabo ustreznih prostorov za pregled. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2).

Člen 14

Obveznosti proizvajalcev v zvezi z njihovimi vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli in opremo, ki niso skladni ali pomenijo resno tveganje

1. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki so bili dani na trg ali so se začeli uporabljati, niso skladni s to uredbo ali kadar je bila homologacija podeljena na podlagi nepravilnih podatkov, proizvajalec nemudoma sprejme potrebne popravne ukrepe, da to vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo uskladi ali da jih po potrebi umakne ali odpokliče s trga.

Proizvajalec organu za odobritev, ki je podelil homologacijo, takoj predloži podrobne informacije o neskladnosti in morebitnih sprejetih ukrepih.

2. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomenijo resno tveganje, proizvajalec organom za odobritev in organom za tržni nadzor držav članic takoj predloži podrobne informacije o tveganju in morebitnih ukrepih, sprejetih v zvezi s tem.

3. Proizvajalci hranijo certifikate o EU-homologaciji in njihove priloge iz člena 28(1) 10 let po koncu veljavnosti EU-homologacije vozila in pet let po koncu veljavnosti EU-homologacije sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote.

Proizvajalci vozila 10 let po datumu izdelave vozila hranijo izvod certifikatov o skladnosti iz člena 36, tako da je na voljo organom za odobritev.

4. Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa ali Komisije temu organu ali Komisiji predložijo izvod certifikata o EU-homologaciji ali dovoljenje iz člena 55(1), ki dokazuje skladnost vozila, sistema, sestavnega dela, samostojne tehnične enote, dela ali opreme v jeziku, ki ga nacionalni organ oziroma Komisija brez težav razume.

Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa z navedenim organom sodelujejo pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, da se odpravijo tveganja, ki jih pomenijo vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki so jih dali na voljo na trgu.

Člen 15

Obveznosti zastopnikov proizvajalcev

1. Zastopnik proizvajalca opravlja naloge, določene v pooblastilu, ki ga prejme od proizvajalca. To pooblastilo določa, da zastopnik vsaj: (a) ima dostop do certifikata o EU-homologaciji in njegovih prilog iz člena 28(1) ter certifikata o skladnosti v enem od uradnih jezikov Unije; taka dokumentacija je organom za odobritev in organom za tržni nadzor na voljo 10 let po koncu veljavnosti EU-homologacije vozila in pet let po koncu veljavnosti EU-homologacije sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote; (b) organu za odobritev na podlagi utemeljene zahteve tega organa predloži vse informacije, dokumentacijo in vse druge tehnične specifikacije vključno z dostopom do programske opreme in algoritmov, ki so potrebne za dokazovanje skladnosti proizvodnje vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote; (c) na zahtevo organov za odobritev ali organov za tržni nadzor sodeluje pri vseh ukrepih, sprejetih za odpravljanje resnih tveganj, ki jih pomenijo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema v okviru navedenega pooblastila; (d) takoj obvesti proizvajalca o pritožbah in poročilih, ki se nanašajo na tveganja, sume na zaplet, ugotovljena neskladja, povezana z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo v okviru navedenega pooblastila; (e) ima pravico, da brez kazni prekine pooblastilo, če proizvajalec ravna v nasprotju s svojimi obveznostmi v skladu s to uredbo.

2. Zastopnik proizvajalca, ki zaradi razlogov iz točke (e) odstavka 1 prekine pooblastilo, o tem takoj obvesti organ za odobritev, ki je podelil homologacijo, in Komisijo.

V informacijah, ki jih je treba zagotoviti, se navede vsaj:

(a) datum prenehanja pooblastila;

(b) datum, do katerega je lahko odhajajoči zastopnik proizvajalca naveden v informacijah, ki jih predloži proizvajalec, vključno s promocijskim gradivom;

(c) prenos dokumentov, vključno z vidiki zaupnosti in pravicami intelektualne lastnine;

(d) obveznost odhajajočega zastopnika proizvajalca po prenehanju pooblastila, da proizvajalcu ali njegovemu novemu zastopniku posreduje vse pritožbe ali poročila o tveganjih in sumih na zaplete v zvezi z vozilom, sistemom, sestavnim delom, samostojno tehnično enoto, delom ali opremo, za katero je bil odhajajoči zastopnik proizvajalca imenovan kot zastopnik proizvajalca.

Člen 16

Obveznosti uvoznikov

1. Uvozniki dajo na trg le vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so skladni z zahtevami iz te uredbe.

2. Uvozniki pred dajanjem homologiranega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote na trg preverijo, ali so vključeni v veljavni certifikat o EU-homologaciji in ali so sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota opremljeni z zahtevano homologacijsko oznako ter izpolnjujejo zahteve iz člena 13(8).

Pri vozilih uvoznik zagotovi, da je vozilu priloženo zahtevano certifikat o skladnosti.

3. Kadar vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota niso skladni z zahtevami iz te uredbe in zlasti kadar ne ustreza svoji homologaciji, uvozniki dajo na trg, dovolijo začetek uporabe ali registrirajo vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto šele, ko se uskladijo.

4. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, uvozniki o tem obvestijo proizvajalca in organe za tržni nadzor. V primeru homologiranih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot uvozniki o tem obvestijo tudi organ za odobritev, ki je podelil homologacijo.

5. Uvozniki navedejo svoj naziv, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in kontaktni naslov na vozilu, sestavnem delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sestavnemu delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi.

6. Uvozniki zagotovijo, da so vozilu, sistemu, sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti priložena navodila in informacije, kot se zahteva v skladu s členom 59, v uradnem jeziku ali jezikih zadevnih držav članic.

7. Uvozniki zaradi varovanja zdravja in varnosti potrošnikov vodijo evidenco pritožb in odpoklicev v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo, ki so jih dali na trg, ter o teh pritožbah in odpoklicih obveščajo svoje distributerje.

8. Uvozniki takoj obvestijo zadevnega proizvajalca o vseh pritožbah, ki so jih prejeli glede tveganj, sumov na zaplet ali neskladij v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo, ki so jih dali na trg.

9. Uvozniki zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njihove skladnosti z zahtevami iz te uredbe.

Člen 17

Obveznosti uvoznikov v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje

1. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki so jih uvozniki dali na trg, niso skladni s to uredbo, uvozniki takoj sprejmejo potrebne popravne ukrepe, da zadevno vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo pod nadzorom proizvajalca uskladijo, jih po potrebi umaknejo s trga oziroma jih odpokličejo. Uvozniki obvestijo tudi proizvajalca in organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo.

2. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki so bili dani na trg, pomenijo resno tveganje, uvozniki proizvajalcem, organom za odobritev in organom za tržni nadzor takoj predložijo podrobne informacije o resnem tveganju.

Uvozniki organe za odobritev in organe za tržni nadzor obvestijo tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navede podrobnosti, zlasti o resnem tveganju in vseh ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec.

3. Uvozniki hranijo certifikat o EU-homologaciji in njegove priloge iz člena 28(1) 10 let po koncu veljavnosti EU-homologacije vozila in pet let po koncu veljavnosti EU-homologacije sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ter zagotovijo, da so ti dokumenti na zahtevo na voljo organom za odobritev in organom za tržni nadzor.

4. Uvozniki na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa navedenemu organu predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo, potrebno za dokazovanje skladnosti vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v jeziku, ki ga navedeni organ brez težav razume.

Uvozniki na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa z navedenim organom sodelujejo pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, da se odpravijo tveganja, ki jih pomenijo vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki so jih dali na voljo na trgu.

Člen 18

Obveznosti distributerjev

1. Distributerji pred dajanjem na voljo vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote na trgu preverijo, ali so vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota opremljeni z zahtevano predpisano tablico ali homologacijsko oznako, ali so jim priloženi zahtevani dokumenti, navodila za uporabo in varnostne informacije, ki se zahtevajo v členu 59, v uradnem jeziku ali jezikih zadevne države članice ter ali sta uvoznik in proizvajalec izpolnila zahteve iz člena 13(8) oziroma člena 16(5).

2. Distributerji takoj obvestijo zadevnega proizvajalca o vseh pritožbah, ki so jih prejeli glede tveganj, sumov na zaplet ali neskladij v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo, ki jih je dal na voljo na trgu.

3. Distributerji zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njihove skladnosti z zahtevami iz te uredbe.

Člen 19

Obveznosti distributerjev v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli in opremo, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje

1. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema niso skladni z zahtevami iz te uredbe, distributerji o tem obvestijo proizvajalca, uvoznika in organ za odobritev, ki je podelil zadevno EU-homologacijo, vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo pa da na voljo na trgu šele, ko se uskladijo.

2. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki so jih dali distributerji na voljo na trgu, niso skladni s to uredbo, o tem obvestijo proizvajalca, uvoznika in organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo.

3. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomenijo resno tveganje, distributerji proizvajalcu, uvozniku, organom za odobritev in organom za tržni nadzor držav članic, v katerih so bili navedeno vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema dani na voljo na trgu, takoj zagotovijo podrobne informacije o tem resnem tveganju.

Distributerji jih obvestijo tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navedejo podrobnosti o vseh ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec.

4. Distributerji na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa z navedenim organom sodelujejo pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, da se odpravijo tveganja, ki jih pomenijo vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki jih je dal na voljo na trgu.

Člen 20

Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje

Uvoznik ali distributer se za namene te uredbe obravnava kot proizvajalec in zanj veljajo obveznosti proizvajalca v skladu s členi 8, 13 in 14, in sicer v naslednjih primerih:

(a) kadar uvoznik ali distributer da na voljo na trgu ali da v uporabo vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto pod svojim imenom ali blagovno znamko ali če vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto spremeni tako, da niso več skladni z veljavnimi zahtevami, ali

(b) kadar uvoznik ali distributer da na voljo na trgu ali da v uporabo sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto na podlagi homologacije ZN, podeljene proizvajalcu zunaj Unije, na območju Unije pa ni mogoče identificirati zastopnika proizvajalca.

Člen 21

Identifikacija gospodarskih subjektov

Gospodarski subjekti na zahtevo organa za odobritev ali organa za tržni nadzor 10 let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili na trg dani sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, zagotovijo informacije o naslednjem:

(a) identiteti vsakega gospodarskega subjekta, ki jim je dobavil vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo;

(b) identiteti vsakega gospodarskega subjekta, ki so mu dobavili vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo.







POGLAVJE III

POSTOPKI ZA EU-HOMOLOGACIJO

Člen 22

Postopki za EU-homologacijo

1. Proizvajalec lahko pri vložitvi vloge za homologacijo celotnega vozila izbere enega od naslednjih postopkov: (a) homologacijo po delih; (b) homologacijo v enem delu; (c) mešano homologacijo.

Poleg tega lahko proizvajalec za nedodelano ali dodelano vozilo izbere večstopenjsko homologacijo.

2. Brez poseganja v zahteve iz regulativnih aktov iz Priloge II se pri homologaciji sistema, sestavnega dela in samostojne tehnične enote uporablja le homologacija v enem delu.

3. Večstopenjska homologacija se podeli za tip nedodelanega ali dodelanega vozila, ki je ob upoštevanju stopnje dodelave vozila skladen s podatki v opisni mapi iz člena 24 in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih regulativnih aktih iz Priloge II.

Večstopenjska homologacija se uporablja tudi za dokončana vozila, ki jih je po njihovem dokončanju preoblikoval ali spremenil drug proizvajalec.

4. EU-homologacija za končno fazo dodelave se podeli šele po tem, ko organ za odobritev v skladu s postopki iz Priloge IX preveri, da tip vozila, odobren v končni fazi, v trenutku odobritve izpolnjuje vse veljavne tehnične zahteve. V preverjanje je vključen pregled dokumentov v zvezi z vsemi zahtevami iz EU-homologacije nedodelanega tipa vozila, podeljene v večstopenjskem postopku, tudi kadar je EU-homologacija podeljena za drugo kategorijo vozila.

5. Izbira postopka EU-homologacije iz odstavka 1 ne vpliva na veljavne zahteve, s katerimi mora biti odobren tip vozila skladen ob podelitvi homologacije celotnega vozila.

6. Večstopenjsko homologacijo lahko uporabi tudi en sam proizvajalec, pod pogojem, da je ne uporabi za to, da bi se izognil zahtevam, ki se uporabljajo za vozila, izdelana v eni stopnji. Za vozila, ki jih izdela en sam proizvajalec, se za namene členov 41, 42 in 49 ne šteje, da so bila izdelana v več stopnjah.

Člen 23

Vloga za EU-homologacijo

1. Proizvajalec vloži vlogo za EU-homologacijo pri organu za odobritev in mu predloži opisno mapo iz člena 24.

2. Za posamezen tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se vloži le ena vloga. Ta vloga se vloži le v eni državi članici in le pri enem organu za odobritev v tej državi članici.

V drugi državi članici se nova vloga za isti tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ne sme vložiti, če je:

(a) organ za odobritev zavrnil podelitev homologacije tega tipa;

(b) organ za odobritev preklical homologacijo tega tipa ali

(c) proizvajalec preklical vlogo za homologacijo tega tipa.

Organ za odobritev zavrne vlogo za homologacijo drugačne oznake tipa ali spremembe v primerjavi s predhodno vlogo, kadar spremembe niso zadostne, da bi predstavljale nov tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote.

3. Vloga za EU-homologacijo določenega tipa vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote vključuje izjavo proizvajalca, ki v skladu z drugim pododstavkom odstavka 2 potrjuje, da: (a) proizvajalec ni vložil vloge za EU-homologacijo istega tipa pri katerem koli drugem organu za odobritev in noben drug organ za odobritev proizvajalcu ni podelil take odobritve; (b) noben organ za odobritev ni zavrnil podelitve homologacije tega tipa; (c) noben organ za odobritev ni preklical homologacije tega tipa in (d) proizvajalec ni preklical vloge za homologacijo tega tipa.

4. Za vsak tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki ga je treba odobriti, se vloži ločena vloga.

Člen 24

Opisna mapa

1. Opisna mapa vključuje naslednje: (a) opisni list v skladu s predlogo, določeno v izvedbenih aktih iz odstavka 4, za homologacijo v enem delu ali mešano homologacijo celotnega vozila ali za homologacijo celotnega vozila po delih, oziroma v skladu z ustreznimi regulativnimi akti iz Priloge II v primeru homologacije sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote; (b) vse podatke, risbe, fotografije in druge relevantne informacije; (c) pri vozilih navedbo postopka ali postopkov, izbranih v skladu s členom 22(1); (d) vse dodatne informacije, ki jih organ za odobritev zahteva v okviru postopka EU-homologacije.

2. Opisni list iz točke (a) odstavka 1 za homologacijo celotnega vozila vsebuje celovit nabor informacij o značilnostih tipa vozila, ki jih organ za odobritev potrebuje za opredelitev tipa vozila in ustrezno izvedbo postopka homologacije.

3. Proizvajalec opisno mapo organu za odobritev predloži v elektronski obliki, ki je sprejemljiva za ta organ. Organ za odobritev lahko sprejema tudi predložitev opisne mape v papirni obliki.

4. Komisija sprejme izvedbene akte za določitev predloge za opisni list in kateri koli drug del opisne mape ter harmonizirano elektronsko obliko za namene odstavka 3 tega člena. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2). Prvi tovrstni izvedbeni akt se sprejme do 5. julija 2020.

Člen 25

Dodatne informacije, ki jih je treba predložiti z vlogo za EU-homologacijo

1. Vlogi za homologacijo po delih je poleg opisne mape iz člena 24 priložen celoten sklop certifikatov o EU-homologaciji ali homologaciji ZN in njihove priloge, ki se zahtevajo v skladu z regulativnimi akti iz Priloge II.

V primeru homologacije sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ima organ za odobritev v skladu z regulativnimi akti iz Priloge II dostop do opisne mape in po potrebi do certifikatov o EU-homologaciji in njihovih prilog, dokler ni homologacija celotnega vozila bodisi podeljena bodisi zavrnjena.

2. Vlogi za mešano homologacijo so poleg opisne mape iz člena 24 priloženi certifikati o EU-homologaciji ali homologaciji ZN in njihove priloge, ki se zahtevajo v skladu z regulativnimi akti iz Priloge II.

Za sisteme, za katere ni predloženo noben certifikat o EU-homologaciji ali homologaciji ZN, se vlogi namesto teh certifikatov poleg opisne mape iz člena 24 priložijo informacije, ki se zahtevajo za odobritev teh sistemov v fazi odobritve vozila, in poročilo o preskusu.

3. Vlogi za večstopenjsko homologacijo se priložijo naslednje informacije: (a) na prvi stopnji tisti deli opisne mape in certifikata o EU-homologaciji ali homologaciji ZN ali po potrebi poročil o preskusih, ki so pomembni za stopnjo dodelave osnovnega vozila; (b) na drugi in naslednjih stopnjah tisti deli opisne mape in certifikati o EU-homologaciji ali homologaciji ZN, ki so pomembni za trenutno stopnjo dodelave, in izvod certifikata o EU-homologaciji celotnega vozila, izdanega za prejšnjo stopnjo izgradnje, ter podrobni podatki o vseh spremembah ali dodatkih, s katerimi je proizvajalec dodelal vozilo.

Informacije iz tega odstavka se predložijo v skladu s členom 24(3).

4. Organ za odobritev in tehnične službe imajo dostop do programske opreme in algoritmov vozila, ki so po njihovem mnenju potrebni za izvajanje njihovih dejavnosti.

Organ za odobritev in tehnične službe lahko od proizvajalca tudi zahtevajo, naj jim pošlje dokumentacijo ali vse dodatne informacije, ki jih potrebujejo za ustrezno raven razumevanja sistemov, vključno z razvojnim procesom sistemov in konceptom sistemov ter funkcijami programske opreme in algoritmov, ki so potrebni za preverjanje skladnosti z zahtevami iz te uredbe, odločitev o tem, kateri preskusi so potrebni, ali za lažjo izvedbo teh preskusov.







POGLAVJE IV

IZVAJANJE POSTOPKOV EU-HOMOLOGACIJE

Člen 26

Splošne določbe o izvajanju postopkov EU-homologacije

1. Za vsak tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se lahko podeli le ena EU-homologacija.

2. Organ za odobritev po prejemu vloge v skladu s členom 23 podeli EU-homologacijo šele po tem, ko preveri naslednje: (a) določbe glede skladnosti proizvodnje iz člena 31; (b) da je bila predložena izjava iz člena 23(3); (c) skladnost tipa vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z veljavnimi zahtevami; (d) pri homologacijah celotnega vozila v skladu s postopki homologacije po delih, mešane ali večstopenjske homologacije, organ za odobritev v skladu s členom 22(4) preveri, ali so sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote vključeni v ločene in veljavne homologacije, ki so bile podeljene v skladu z zahtevami, ki so veljavne v času podelitve homologacije celotnega vozila.

3. V zvezi z EU-homologacijo se uporabljajo postopki iz Priloge III, v zvezi z večstopenjsko homologacijo pa postopki iz Priloge IX.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 82, da zaradi prilagoditve regulativnim spremembam in tehničnemu napredku spremeni Prilogi III in IX s posodobitvijo postopkov v zvezi z EU-homologacijo in z večstopenjsko homologacijo.

4. Organ za odobritev pripravi opisno dokumentacijo, ki jo sestavljajo opisna mapa iz člena 24 s priloženimi poročili o preskusih in vsemi drugimi dokumenti, ki jih opisni mapi med izvajanjem svojih nalog priloži tehnična služba ali organ za odobritev.

Opisna dokumentacija je lahko shranjena v elektronski obliki. Vsebuje seznam, na katerem so jasno navedene vse strani in oblika posameznega dokumenta ter kronološki pregled vseh spremembe EU-homologacije.

Organ za odobritev hrani opisno dokumentacijo, da je na voljo 10 let po koncu veljavnosti zadevne EU-homologacije.

5. Organ za odobritev zavrne podelitev EU-homologacije, če meni, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote kljub skladnosti z veljavnimi zahtevami pomeni resno tveganje za varnost ali lahko resno škodi okolju ali javnemu zdravju. V takem primeru organom za odobritev drugih držav članic in Komisiji takoj pošlje podrobno dokumentacijo, v kateri pojasni razloge za svojo odločitev ter navede dokaze za svojih ugotovitev.

6. Organ za odobritev v primeru postopkov homologacije po delih ter mešane in večstopenjske homologacije v skladu s členom 22(4) zavrne podelitev EU-homologacije, če ugotovi, da sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote niso skladni z zahtevami iz te uredbe.

Organ za odobritev pozove organe za odobritev, ki so podelili homologacije za sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, naj ravnajo v skladu s členom 54(2).

Člen 27

Uradno obveščanje o podeljeni, spremenjeni, zavrnjeni in preklicani EU-homologaciji

1. Organ za odobritev ob izdaji ali spremembi certifikata o EU-homologaciji da organom za odobritev drugih držav članic, organom za tržni nadzor in Komisiji za vsak tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, za katerega je podelil homologacijo, na voljo izvod tega certifikata in njegove priloge, vključno s poročili o preskusu iz člena 30. Ta izvod se da na voljo prek skupnega varnega elektronskega sistema za izmenjavo datotek v skladu z izvedbenimi akti iz odstavka 3 tega člena.

2. Organ za odobritev prek skupnega varnega elektronskega sistema za izmenjavo datotek v skladu z izvedbenimi akti iz odstavka 3 brez odlašanja obvesti organe za odobritev drugih držav članic in Komisijo o zavrnitvi ali preklicu vsake EU-homologacije ter navede razloge za svojo odločitev.

3. Komisija v zvezi s skupnim varnim elektronskim sistemom za izmenjavo datotek sprejme izvedbene akte, s katerimi določi obliko elektronskih dokumentov, ki jih je treba dati na voljo, mehanizem za izmenjavo, postopke za obveščanje organov o podelitvi EU-homologacij, o spremembah, zavrnitvah in preklicih le-teh ter o ustreznih varnostnih ukrepih. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2). Prvi tovrstni izvedbeni akt se sprejme do 5. julija 2020.

Člen 28

Certifikat o EU-homologaciji

1. Certifikatu o EU-homologaciji se priložijo naslednje priloge: (a) opisna dokumentacija iz člena 26(4); (b) poročila iz člena 30, pri homologaciji sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote oziroma obrazec rezultatov preskusov pri homologaciji celotnega vozila; (c) v primeru homologacije celotnega vozila, ime in vzorec podpisa osebe ali oseb, pooblaščenih za podpisovanje certifikatov o skladnosti, ter njihov položaj v podjetju; (d) v primeru homologacije celotnega vozila izpolnjen izvod certifikata o skladnosti tipa vozila.

2. Certifikatu o EU-homologaciji se dodeli enotna številka v skladu s harmoniziranim sistemom številčenja, ki omogoča vsaj identifikacijo države članice, ki je podelila EU-homologacijo, in identifikacijo zahtev, s katerimi je skladen tip vozila, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota.

3. Komisija sprejme izvedbene akte za določitev predlog za certifikat o EU-homologaciji, harmoniziran sistema številčenja oziroma obrazca rezultatov preskusov, vključno z zagotovitvijo ustreznih elektronskih obrazcev. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2). Prvi tovrstni izvedbeni akt se sprejme do 5. julija 2020.

4. Organ za odobritev glede posameznega tipa vozila, sistema, sestavnega dela in samostojne tehnične enote: (a) izpolni vse ustrezne dele certifikata o EU-homologaciji, vključno z njegovimi prilogami; (b) sestavi seznam opisne dokumentacije iz člena 26(4); (c) proizvajalcu brez odlašanja izda izpolnjen certifikat o EU-homologaciji in priloge.

5. V primeru EU-homologacije, katere veljavnost je bila omejena v skladu s členom 39, členom 43 ali delom III Priloge II ali v zvezi s katero se nekatere določbe te uredbe ali regulativnih aktov iz Priloge II ne uporabljajo, se v certifikatu o EU-homologaciji navedejo te omejitve ali zadevne določbe, ki se ne uporabljajo.

6. Kadar proizvajalec vozila izbere postopek mešane homologacije, organ za odobritev opisno dokumentacijo iz člena 26(4) dopolni s sklicevanji na poročila o preskusih iz člena 30 za sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, za katere certifikat o EU-homologaciji ni bil izdan. Organ za odobritev v opisni dokumentaciji prav tako jasno navede, po katerih tehničnih zahtevah iz regulativnih aktov iz Priloge II je bilo vozilo preverjeno.

7. Kadar proizvajalec vozila izbere postopek homologacije v enem delu, organ za odobritev certifikatu o EU-homologaciji priloži seznam ustreznih regulativnih aktov v skladu s predlogo iz izvedbenih aktov iz odstavka 3.

Člen 29

Posebne določbe v zvezi z EU-homologacijo za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote

1. EU-homologacija se podeli za sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, ki je skladna s podatki v opisni mapi iz člena 24 in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih regulativnih aktih iz Priloge II.

2. Kadar so sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so ali niso namenjeni za popravilo, servisiranje ali vzdrževanje, vključeni tudi v homologacijo sistema za vozilo, se za sestavni del ali samostojno tehnično enoto ne zahteva dodatna homologacija, razen če je taka homologacije določena v ustreznih regulativnih aktih iz Priloge II.

3. Kadar sestavni del ali samostojna tehnična enota opravlja svojo funkcijo ali ima določeno lastnost le v povezavi z drugimi deli vozila in je zato skladnost mogoče preverjati le takrat, ko sestavni del ali samostojna tehnična enota deluje v povezavi s temi drugimi deli vozila, se obseg EU-homologacije sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ustrezno omeji.

V takih primerih so v certifikatu o EU-homologaciji določene vse omejitve pri uporabi sestavnega dela ali samostojne tehnične enote in navedeni posebni pogoji za namestitev takega sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v vozilo.

Kadar je sestavni del ali samostojna tehnična enota vgrajena v vozilo, organ za odobritev ob tem, ko vozilu podeli odobritev, preveri skladnost sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z vsemi ustreznimi omejitvami uporabe ali pogoji za vgradnjo.

Člen 30

Preskusi, zahtevani za EU-homologacijo

1. Za namen podeljevanja EU-homologacij organ za odobritev preveri skladnost s tehničnimi predpisi, določenimi v tej uredbi, in sicer z ustreznimi preskusi, ki jih opravijo njegove imenovane tehnične službe.

2. Temeljni elementi preskusov, vključno s tehničnimi zahtevami, skladnost s katerimi je bila preverjena s preskusi, se navedejo v poročilu o preskusih.

3. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi obliko poročil o preskusih. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2). Prvi tovrstni izvedbeni akt se sprejme do 5. julija 2020.

4. Proizvajalec organu za odobritev da na voljo in zadevnim tehničnim službam zagotovi vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki se v skladu z ustreznimi regulativnimi akti iz Priloge II zahtevajo za opravljanje potrebnih preskusov.

5. Potrebni preskusi se opravijo na vozilih, sistemih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah, ki so reprezentativni za tip v postopku odobritve.

6. Kadar je določen razpon vrednosti za parametre in pogoje, ki se uporabljajo pri opravljanju ustreznih preskusov iz odstavka 1, lahko tehnične službe izberejo katero koli vrednost znotraj tega razpona.

7. Na zahtevo proizvajalca in v dogovoru s organom za odobritev se lahko namesto preskusnih postopkov iz odstavka 1 v skladu s Prilogo VIII uporabijo virtualne preskusne metode.

8. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 82, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni Prilogo VIII s posodobitvijo seznama regulativnih aktov, v zvezi s katerimi lahko proizvajalec ali tehnična služba uporabita virtualne preskusne metode, in posebnih pogojev, v skladu s katerimi se morajo uporabljati te virtualne preskusne metode.

Člen 31

Skladnost proizvodnje

1. Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe v skladu s Prilogo IV, da preveri – pri čemer po potrebi sodeluje z organi za odobritev drugih držav članic –, ali proizvajalec vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote proizvaja v skladu z odobrenim tipom.

2. Organ za odobritev, ki je podelil homologacijo celotnega vozila, preveri, ali je statistično relevantno število vzorcev vozil in certifikatov o skladnosti skladnih s členoma 36 in 37 ter ali so podatki v teh certifikatih točni.

3. Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe, da preveri – pri čemer po potrebi sodeluje z organi za odobritev drugih držav članic –, ali so ukrepi iz odstavkov 1 in 2 tega člena še vedno ustrezni, tako da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so v proizvodnji, še vedno skladni z odobrenim tipom, certifikata o skladnosti pa še vedno skladna s členoma 36 in 37.

4. Zato da organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, preveri, ali je vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota skladna z odobrenim tipom, sprejme potrebne ukrepe, da na vzorcih iz prostorov proizvajalca, vključno s proizvodnimi obrati, izvede vse preglede ali preskuse, ki se zahtevajo za EU-homologacijo.

V skladu s Prilogo IV organ za odobritev sprejme vse potrebne ukrepe, da takšna preverjanja ali preskuse izvede tako pogosto, kot je določeno v regulativnih aktih iz Priloge II, ali vsaj enkrat vsaka tri leta, če v navedenih aktih ni določena pogostost.

5. Organ za odobritev ali tehnične službe preverijo, ali je vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota skladna z odobrenim tipom, tako da: (a) v primeru, da je v preskusnih postopkih iz ustreznih regulativnih aktov iz Priloge II določen razpon vrednosti, pri izvajanju pregledov ali preskusov vrednosti določijo naključno znotraj predvidenega razpona in (b) imajo dostop do programske opreme, algoritmov, dokumentacije in vseh dodatnih informacij v skladu s členom 25(4).

6. Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe, da preveri, ali proizvajalec izpolnjuje obveznosti iz poglavja XIV. Zlasti preveri, ali je proizvajalec – da bi izpolnil te obveznosti – spremenil ali dopolnil informacije o OBD vozila ter popravilu in vzdrževanju vozila.

7. Kadar organ za odobritev, ki podeli EU-homologacijo, ugotovi, da proizvajalec vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot ne proizvaja več v skladu z odobrenim tipom ali zahtevami iz te uredbe, ali ugotovi, da certifikati o skladnosti niso več skladni s členoma 36 in 37, čeprav se proizvodnja nadaljuje, sprejme vse potrebne ukrepe, da zagotovi pravilno izvajanje ukrepov za skladnost proizvodnje, ali homologacijo prekliče. Organ za odobritev se lahko odloči za sprejetje vseh potrebnih omejevalnih ukrepov v skladu s poglavjem XI.

8. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 82, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni Prilogo IV s posodobitvijo postopkov za skladnost proizvodnih postopkov.

Člen 32

Pristojbine

1. Pristojbine za EU-homologacijske dejavnosti se zaračunavajo proizvajalcem, ki so v zadevni državi članici vložili vlogo za EU-homologacijo.

Država članica zagotovi, da so na voljo zadostna sredstva za kritje stroškov dejavnosti tržnega nadzora. Brez poseganja v nacionalno pravo se ti stroški lahko pokrijejo s pristojbinami, ki jih lahko zaračuna država članica, v kateri so vozila dana na trg.

2. Države članice lahko tehničnim službam, ki vložijo vlogo za imenovanje, zaračunajo upravne pristojbine, da v celoti ali deloma pokrijejo stroške, povezane z dejavnostmi, ki jih nacionalni organi, pristojni za tehnične službe, izvajajo v skladu s to uredbo.







POGLAVJE V

SPREMEMBE IN VELJAVNOST EU-HOMOLOGACIJ

Člen 33

Splošne določbe o spremembah EU-homologacij

1. Proizvajalec brez odlašanja obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, o vsaki spremembi podatkov v opisni dokumentaciji iz člena 26(4), vključno z vsako spremembo v razširjeni dokumentaciji na podlagi regulativnih aktov iz Priloge II.

Organ za odobritev odloči, ali je treba to spremembo upoštevati bodisi v obliki popravka bodisi razširitve EU-homologacije v skladu s členom 34 oziroma ali je zaradi te spremembe potrebna nova EU-homologacija.

2. Vloga za spremembo se lahko vloži le pri organu za odobritev, ki je podelil obstoječo EU-homologacijo.

3. Kadar organ za odobritev ugotovi, da je treba zaradi spremembe ponoviti kontrolne preglede ali preskuse, o tem obvesti proizvajalca.

4. Kadar organ za odobritev na podlagi kontrolnih pregledov ali preskusov iz odstavka 3 tega člena ugotovi, da so zahteve za EU-homologacijo še vedno izpolnjene, se uporabljajo postopki iz člena 34.

5. Kadar organ za odobritev ugotovi, da sprememb podatkov v opisni dokumentaciji ni mogoče upoštevati z razširitvijo obstoječe homologacije, zavrne spremembo EU-homologacije in od proizvajalca zahteva, naj vloži vlogo za novo EU-homologacijo.

Člen 34

Popravki in razširitve EU-homologacij

1. Sprememba se označi kot „popravek“, če organ za odobritev ugotovi, da je zadevni tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote kljub spremembi podatkov iz opisne dokumentacije iz člena 26(4) še vedno skladen z veljavnimi zahtevami za ta tip, zaradi česar ni treba ponoviti nobenih kontrolnih pregledov ali preskusov.

V takem primeru organ za odobritev po potrebi brez odlašanja izda popravljene strani opisne dokumentacije, pri čemer vsako popravljeno stran označi tako, da sta jasno vidna narava spremembe in datum ponovne izdaje, ali pa izda konsolidirano posodobljeno različico opisne dokumentacije, ki ji priloži podroben opis sprememb.

2. Sprememba se označi kot „razširitev“, kadar organ za odobritev ugotovi, da so se podatki v opisni dokumentaciji spremenili in velja katera koli od naslednjih ugotovitev: (a) potrebni so dodatni kontrolni pregledi ali preskusi, da se preveri stalna skladnost z zahtevami, na katerih je temeljila obstoječa EU-homologacija; (b) spremenile so se katere koli informacije v certifikatu o EU-homologaciji, razen v njegovih prilogah, ali (c) za odobreni tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se začnejo uporabljati nove zahteve v skladu s katerim koli regulativnim aktom iz Priloge II.

V primeru razširitve organ za odobritev brez odlašanja izda posodobljen certifikat o EU-homologaciji, ki se označi s številko razširitve, ki je za eno večja od številke zadnje podeljene razširitve. Na tem certifikatu o odobritvi so jasno navedeni razlog razširitve, datum ponovne izdaje in, če je primerno, obdobje veljavnosti.

3. Ob vsaki izdaji popravljenih strani opisne dokumentacije ali konsolidirane posodobljene različice opisne dokumentacije se vedno ustrezno spremeni tudi seznam opisne dokumentacije, tako da je na njem naveden bodisi datum zadnje razširitve ali popravka bodisi datum zadnje konsolidacije posodobljene različice.

4. Če se nove zahteve iz točke (c) odstavka 2 s tehničnega vidika ne nanašajo na navedeni tip vozila ali se nanašajo na kategorije vozil, v katere to vozilo ne spada, razširitev homologacije tipa vozila ni potrebna.

Člen 35

Prenehanje veljavnosti

1. Organ za odobritev v primeru vozil kategorij M 1 in N 1 sedem let po zadnji posodobitvi opisne dokumentacije za certifikat o EU-homologaciji celotnega vozila, v primeru vozil kategorij M 2 , M 3, N 2 , N 3 in O pa 10 let po zadnji posodobitvi te dokumentacije, preveri, ali je tip vozila skladen z vsemi regulativnimi akti, ki so relevantni za ta tip.

Kadar organ za odobritev opravi preverjanje iz prvega pododstavka tega odstavka, preskusov iz člena 30 ni treba ponoviti.

2. EU-homologacija preneha veljati v vsakem od naslednjih primerov: (a) kadar nove zahteve, ki se uporabljajo za odobreni tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, postanejo obvezne za dajanje na voljo na trgu, registracijo ali začetek uporabe, EU-homologacije pa ni mogoče razširiti na podlagi razlogov iz točke (c) člena 34(2); (b) kadar je pri preverjanju, opravljenem v skladu z odstavkom 1 tega člena, ugotovljeno, da vozilo ni skladno z vsemi regulativnimi akti, ki so relevantni za ta tip; (c) kadar proizvodnja vozil v skladu z odobrenim tipom prostovoljno dokončno preneha, kar v vsakem primeru šteje, da se je to zgodilo, če v preteklih dveh letih ni bilo proizvedeno nobeno vozilo tega tipa; vendar pa so takšne homologacije še naprej veljavne za namene registracije ali začetka uporabe, kolikor se ne uporablja točka (a) tega odstavka; (d) kadar se homologacija prekliče v skladu s členom 31(7); (e) kadar certifikatu o EU-homologaciji poteče veljavnost zaradi omejitve iz člena 39(6); (f) kadar je bilo ugotovljeno, da EU-homologacija temelji na lažnih izjavah, ponarejenih rezultatih preskusa ali če so bili podatki, zaradi katerih bi bila podelitev homologacije zavrnjena, zadržani.

3. Kadar homologacija celotnega vozila preneha veljati le za eno varianto znotraj tipa vozila ali eno izvedenko znotraj variante, homologacija celotnega vozila za zadevni tip vozila preneha veljati le za to določeno varianto ali izvedenko.

4. Kadar proizvodnja določenega tipa vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote dokončno preneha, proizvajalec o tem brez odlašanja uradno obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo.

Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo za tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v enem mesecu od prejema uradnega obvestila iz prvega pododstavka ustrezno obvesti organe za odobritev drugih držav članic.

5. Kadar se certifikatu o EU-homologaciji izteka veljavnost, proizvajalec o tem brez odlašanja uradno obvesti organ za odobritev, ki je podelil zadevno EU-homologacijo.

6. Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, ob prejemu uradnega obvestila proizvajalca organom za odobritev drugih držav članic in Komisiji po potrebi brez odlašanja posreduje vse ustrezne informacije za dajanje na voljo na trgu, registracijo ali začetek uporabe vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot.

V sporočilu iz prvega pododstavka tega odstavka se za vozila navedeta datum izdelave in identifikacijska številka vozila (VIN) zadnjega proizvedenega vozila, kot je opredeljena v točki 2 člena 2 Uredbe Komisije (EU) št. 19/2011 ( 6 ).







POGLAVJE VI

CERTIFIKAT O SKLADNOSTI IN OZNAKE

Člen 36

Certifikat o skladnosti v papirni obliki

1. Proizvajalec certifikat o skladnosti izda v papirni obliki, ki se priloži vsakemu vozilu, dokončanemu, nedodelanemu ali dodelanemu, izdelano v skladu z odobrenim tipom vozila. Proizvajalec v ta namen uporabi predlogo iz izvedbenih aktov iz odstavka 4.

V certifikatu o skladnosti v papirni obliki so nazorno opisane glavne značilnosti vozila in njegove tehnične lastnosti. V certifikatu o skladnosti v papirni obliki se navede datum izdelave vozila. Certifikat o skladnosti v papirni obliki je izdelan tako, da ga ni mogoče ponarediti.

Certifikat o skladnosti v papirni obliki se kupcu izda brezplačno skupaj z vozilom. Njegova izdaja ne sme biti odvisna od izrecne zahteve ali predložitve dodatnih informacij proizvajalcu.

2. Kadar da proizvajalec certifikat o skladnosti na voljo kot strukturirane podatke v elektronski obliki v skladu s členom 37(1), je od 5. julija 2026 izvzet iz obveznosti iz odstavka 1 tega člena glede izdaje certifikata o skladnosti v papirni obliki, ki se priloži vsakemu vozilu.

3. Proizvajalec na zahtevo lastnika vozila v 10 letih po datumu izdelave vozila izda dvojnik certifikata o skladnosti v papirni obliki proti plačilu, ki ne presega stroška izdaje dvojnika certifikata. Na sprednji strani vsakega ponovnega izvoda je jasno vidna beseda „dvojnik“.

4. Komisija sprejme izvedbene akte v zvezi s certifikatom o skladnosti v papirni obliki, v katerih določi zlasti: (a) predlogo za certifikat o skladnosti; (b) varnostne značilnosti, da se prepreči ponarejanje certifikata o skladnosti, ter (c) specifikacije glede podpisovanja certifikata o skladnosti.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2). Prvi tovrstni izvedbeni akt se sprejme pred 1. septembrom 2020.

5. Certifikat o skladnosti v papirni obliki se sestavi v vsaj enem od uradnih jezikov Unije.

6. Oseba ali osebe, pooblaščene za podpisovanje certifikatov o skladnosti v papirni obliki, so zaposlene pri proizvajalcu in ustrezno pooblaščene, da izvajajo pravno odgovornost proizvajalca v zvezi z zasnovo in izgradnjo vozila ali skladnostjo njegove proizvodnje.

7. Certifikat o skladnosti v papirni obliki se v celoti izpolni in ne vsebuje omejitev glede uporabe vozila, razen tistih, ki so določene v tej uredbi ali regulativnih aktih iz Priloge II.

8. Proizvajalec v primeru nedodelanega osnovnega vozila v certifikatu o skladnosti v papirni obliki izpolni le tista polja, ki se nanašajo na dodelanost vozila.

9. Proizvajalec v primeru nedodelanega ali dodelanega vozila v certifikatu o skladnosti v papirni obliki izpolni le tista polja, ki se nanašajo na dodatke ali spremembe na trenutni stopnji odobritve, in po potrebi priloži vse certifikate o skladnosti v papirni obliki, ki so bili izdani na prejšnjih stopnjah.

Člen 37

Certifikat o skladnosti v elektronski obliki

1. Brez poseganja v člen 36(1) da proizvajalec od 5. julija 2026 brez nepotrebnega odlašanja po datumu izdelave vozila organu za odobritev, ki je podelil homologacijo celotnega vozila, brezplačno na voljo certifikat o skladnosti kot strukturirane podatke v elektronski obliki v skladu z izvedbenimi akti iz odstavka 8 tega člena.

2. Brez poseganja v člen 36(1) se lahko vsak proizvajalec odloči, da bo certifikate o skladnosti v skladu z odstavkom 1 tega člena dal na voljo pred 5. julijem 2026.

3. Organ za odobritev da na voljo certifikat o skladnosti kot strukturirane podatke v elektronski obliki, v skladu z izvedbenimi akti iz odstavka 8, tako da je certifikat o skladnosti dostopen organom za odobritev, organom za tržni nadzor in organom za registracijo v državah članicah ter Komisiji.

4. Države članice lahko iz obveznosti iz odstavka 1 tega člena izvzamejo proizvajalce v zvezi s tipi vozil z nacionalno homologacijo vozil, izdelanih v majhnih serijah, v skladu s členom 42.

5. Organ za odobritev, ki prejme certifikat o skladnosti kot strukturirane podatke v elektronski obliki v skladu z izvedbenimi akti iz odstavka 8 tega člena, zagotovi dostop „samo za branje“ do certifikata o skladnosti, kot je določeno v členu 12(3). V primeru vozil, izdelanih v več stopnjah, tak dostop omogoči proizvajalcu na naslednji stopnji.

6. Vse izmenjave podatkov v skladu s tem členom se izvedejo po protokolih za varno izmenjavo podatkov.

7. Države članice z učinkom od 1. septembra 2025 vzpostavijo organizacijo in strukturo svojih podatkovnih omrežij, da zagotovijo sprejemanje certifikatov o skladnosti kot strukturiranih podatkov v elektronski obliki v skladu z izvedbenimi akti iz odstavka 8, po možnosti z uporabo obstoječih sistemov za izmenjavo strukturiranih podatkov.

8. Ob upoštevanju podatkov, ki jih je treba navesti v certifikatu o skladnosti v papirni obliki Komisija sprejme izvedbene akte v zvezi s certifikati o skladnosti kot strukturirani podatki v elektronski obliki, v katerih določi zlasti: (a) osnovno obliko in strukturo podatkovnih elementov certifikatov o skladnosti v elektronski obliki ter sporočil, ki se uporabljajo pri izmenjavi; (b) minimalne zahteve za varno izmenjavo podatkov, vključno s preprečevanjem poškodbe in zlorabe podatkov, ter ukrepe za zagotavljanje verodostojnosti elektronskih podatkov, kot je uporaba digitalnega podpisa; (c) načine izmenjave podatkov o certifikatih o skladnosti v elektronski obliki; (d) minimalne zahteve za posebno identifikacijsko oznako za vozilo in obliko informacij za kupca v skladu z odstavkom 5; (e) dostop „samo za branje“ iz odstavka 5; (f) izjeme za proizvajalce določenih kategorij in tipov vozil, izdelanih v majhnih serijah.

Ti izvedbeni akti so sprejeti v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2). Prvi tovrstni izvedbeni akt se sprejme pred 1. septembrom 2020.

9. Države članice morajo biti najpozneje od 5. julija 2026 sposobne certifikate o skladnosti v elektronski obliki izmenjavati v skladu s tem členom z drugimi državami članicami.

10. Proizvajalec po 5. juliju 2026 ter v izjemnih primerih, kadar tako zahteva nacionalni organ, izda dvojnik certifikata o skladnosti v papirni obliki.

Člen 38

Proizvajalčeve predpisane in dodatne tablice, oznake in homologacijske oznake za sestavne dele in samostojne tehnične enote

1. Proizvajalec vozila na vsako vozilo, izdelano v skladu z odobrenim tipom, namesti predpisano tablico, po potrebi pa tudi dodatne tablice in oznake ali simbole, z oznakami, ki so predpisane v tej uredbi in ustreznih regulativnih aktih iz Priloge II.

2. Proizvajalec sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ne glede na to, ali je ta del sistema ali ne, na vsak sestavni del in samostojno tehnično enoto, izdelano v skladu z odobrenim tipom, namesti homologacijsko oznako, ki je predpisana z ustreznimi regulativnimi akti iz Priloge II.

Kadar homologacijska oznaka ni predpisana, proizvajalec na sestavni del ali samostojno tehnično enoto namesti vsaj svoje trgovsko ime ali blagovno znamko, kot tudi številko tipa ali identifikacijsko številko.

3. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi model oznake EU-homologacije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 83(2). Prvi tovrstni izvedbeni akt se sprejme do 5. julija 2020.

4. Gospodarski subjekti dajo na trg ali dajo na voljo na trgu le tista vozila, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki so označeni tako, da so skladni s to uredbo.







POGLAVJE VII

NOVE TEHNOLOGIJE ALI NOVE TEHNIČNE REŠITVE

Člen 39

Izjeme za nove tehnologije ali nove tehnične rešitve

1. Proizvajalec lahko vloži vlogo za EU-homologacijo za tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki vključuje nove tehnologije ali nove tehnične rešitve, ki niso združljive z enim ali več regulativnimi akti iz Priloge II.

2. Organ za odobritev podeli EU-homologacijo iz odstavka 1, kadar so izpolnjeni vsi naslednji pogoji: (a) v vlogi za EU-homologacijo so navedeni razlogi, zaradi katerih nove tehnologije ali nove tehnične rešitve onemogočajo, da bi bili vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote združljivi z enim ali več regulativnimi akti iz Priloge II; (b) v vlogi za EU-homologacijo so opisani varnostni in okoljski vidiki nove tehnologije ali nove tehnične rešitve ter ukrepi, sprejeti za zagotovitev ravni varnosti in varstva okolja, ki je vsaj enaka tisti, ki jo določajo zahteve, pri katerih se zaprosi za izjemo; (c) vloga vsebuje opise preskusov in rezultate, ki dokazujejo, da je pogoj iz točke (b) izpolnjen.

3. Za podelitev EU-homologacij z izjemo za nove tehnologije ali nove tehnične rešitve je treba pridobiti dovoljenje Komisije.

Komisija sprejme izvedbene akte za odločitev, ali podeli dovoljenje iz prvega pododstavka tega odstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 82(2).

4. Dokler izvedbeni akti iz odstavka 3 niso sprejeti, lahko organ za odobritev za tip vozila, pri katerem se zaprosi za izjemo, podeli začasno EU-homologacijo, veljavno le na ozemlju države članice tega organa za odobritev. Organ za odobritev o tem brez odlašanja obvesti Komisijo in druge države članice, in sicer z dokumentacijo, ki vsebuje informacije iz