2008R1342 — SL — 01.01.2016 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





popravljena z:









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 1342/2008

z dne 18. decembra 2008

o določitvi dolgoročnega načrta za staleže trske in ribištvo, ki izkorišča te staleže, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2004







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Namen Uredbe Sveta (ES) št. 423/2004 z dne 26. februarja 2004 o uvedbi ukrepov za obnovitev staležev trsk ( 2 ) je zagotoviti varno obnovitev staležev trsk v Kattegatu, Severnem morju, vključno s Skagerrakom in vzhodnim Rokavskim prelivom, v vodah, zahodno od Škotske, in v Irskem morju, da bi v petih do desetih letih dosegli previdnostni obseg staleža, ki ga priporočajo znanstveniki. (2) V skladu z nedavnim znanstvenim mnenjem Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES) zmanjšanje ulova trske zaradi skupnega vpliva celotnega dovoljenega ulova, tehničnih ukrepov in dopolnilnih predpisov za upravljanje ribolovnega napora, vključno s spremljanjem in nadzorom zaradi preprečevanja ulova in iztovarjanja trske, ulovljene z nezakonitim, neprijavljenim in nereguliranim ribolovom, še zdaleč ni zadostno, da bi se smrtnost zaradi ribolova znižala na raven, ki bi omogočila obnovitev staležev trsk; poleg tega nobeden od štirih staležev trsk, ki jih zajema Uredba (ES) št. 423/2004, ne kaže očitnih znakov obnovitve, čeprav staleži v Severnem morju kažejo nekaj znakov izboljšanja. (3) Treba bi bilo poostriti ureditev in uvesti dolgoročni načrt, da bi lahko dosegli trajnostno izkoriščanje staležev trske na podlagi največjega trajnostnega donosa. (4) Glede na nedavne znanstvene prispevke, zlasti v zvezi z dolgoročnim razvojem morskih ekosistemov, ni mogoče natančno določiti zaželenih dolgoročnih ravni biomase. Zato bi bilo treba cilj dolgoročnega načrta spremeniti, da se namesto cilja, ki temelji na biomasi, uporablja cilj na podlagi smrtnosti zaradi ribolova, ki bi moral veljati tudi za dovoljene ravni ribolovnega napora. (5) Stalež trske v Severnem morju se deli z Norveško in se skupno upravlja. Pri ukrepih iz te uredbe bi bilo treba ustrezno upoštevati posvetovanja z Norveško v skladu s Sporazumom o ribištvu med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško ( 3 ). (6) Kadar STECF ne more zagotoviti mnenja glede celotnega dovoljenega ulova zaradi pomanjkanja dovolj točnih in reprezentativnih informacij, bi bilo treba uvesti določbe za zagotovitev, da se lahko največji dovoljeni ulov dosledno določi tudi ob nepopolnih podatkih. (7) Da se zagotovi doseganje ciljev v zvezi s smrtnostjo zaradi ribolova, zavržki pa se čim bolj zmanjšajo, je treba tudi ribolovne možnosti v smislu ribolovnega napora določiti na ravneh, ki so v skladu z večletno strategijo. Takšne ribolovne možnosti bi bilo treba čim natančneje določiti glede na vrsto ribolovnega orodja na podlagi sedanjih ribolovnih postopkov. Treba je zagotoviti redno pregledovanje učinkovitosti sistema upravljanja in zlasti omogočiti, da se bo sistem upravljanja ribolovnega napora pregledal, ko bodo staleži trsk dosegli ravni, ki dovoljujejo izkoriščanje, ki omogoča največji trajnostni donos. (8) Uvesti je treba nove mehanizme, da se ribiči spodbudijo k sodelovanju v programih za izogibanje trski. Vsi tovrstni programi za izogibanje trski ali zmanjšanje zavržkov imajo boljše možnosti za uspeh, če se oblikujejo v sodelovanju z ribiško industrijo; temu primerno veljajo programi, oblikovani skupaj z državami članicami, za učinkovito sredstvo za spodbujanje trajnosti, zato bi bilo treba spodbujati njihovo pripravo. Poleg tega bi morale države članice pooblastila za dodelitev dostopa za izkoriščanje staleža trsk izvajati tako, da bi svoje zadevne ribiče spodbujale k uporabi selektivnejših ribolovnih metod, ki so manj škodljive za okolje. (9) Ukrepi, kot so določitev in razdelitev omejitev ulova, določitev najnižjih in previdnostnih vrednosti staležev in stopenj smrtnosti zaradi ribolova, pa tudi največjega dovoljenega ribolovnega napora za vsako skupino napora s strani države članice in izključitev določenih skupin plovil iz ureditve ribolovnega napora, določenega v tej uredbi, so v okviru skupne ribiške politike ključnega pomena. Smotrno bi bilo, da si Svet pri teh posebnih vprašanjih pridrži pravico, da izvedbena pooblastila izvaja sam. (10) Ukrepi, ki so potrebni za izvajanje nekaterih določb te uredbe, zlasti tistih, s katerimi se prilagodijo omejitve ribolovnega napora v okviru največjega dovoljenega napora, ki ga določi Svet, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 4 ). (11) Poleg ukrepov iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike ( 5 ), bi bilo treba uvesti nadzorne ukrepe, da se zagotovi skladnost z ukrepi iz te uredbe. (12) Določiti bi bilo treba, da bi dolgoročni načrt, uveden s to uredbo, za namene člena 21(a)(i) Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 z dne 27. julija 2006 o Evropskem skladu za ribištvo ( 6 ) veljal kot načrt obnovitve v smislu člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike ( 7 ) oziroma za namene člena 1(a)(iv) Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 kot načrt upravljanja v smislu člena 6 Uredbe (ES) št. 2371/2002. (13) Uredbo (ES) št. 423/2004 bi bilo treba razveljaviti in nadomestiti s to uredbo, ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







POGLAVJE I

VSEBINA IN OPREDELITVE POJMOV

Člen 1

Vsebina

Ta uredba določa načrt za obnovitev štirih staležev trsk z naslednjih geografskih območij:

(a) Kattegat;

(b) Severno morje, Skagerrak in vzhodni Rokavski preliv;

(c) zahod Škotske;

(d) Irsko morje.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se poleg opredelitev iz člena 3 Uredbe (ES) št. 2371/2002 uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „skupina napora“ je upravljalna enota države članice, za katero je določen največji dovoljen ribolovni napor. Določena je s skupino orodja in območjem iz Priloge I;

(b) „združena skupina napora“ je celota skupin napora vseh držav članic, ki uporabljajo isto skupino orodja in delujejo na istem območju;

(c) „ulov na enoto napora“ pomeni količino ulovljene trske, izraženo v živi teži na enoto ribolovnega napora, izraženega v kW na dan, v enem letu;

(d) „ustrezne starostne skupine“ pomenijo starosti rib, in sicer 3, 4 in 5 let za trsko v Kattegatu; 2, 3 in 4 leta za trsko v Irskem morju, Severnem morju, Skagerraku in vzhodnem Rokavskem prelivu; 2, 3, 4 in 5 let za trsko na zahodu Škotske; ali druge starostne skupine, ki jih kot primerne navede STECF.

Člen 3

Opredelitve geografskih območij

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve geografskih območij:

(a) „Kattegat“ pomeni tisti del razdelka IIIa, kakor ga določa ICES, ki ga na severu omejuje črta od svetilnika Skagen do svetilnika Tistlarna in od te točke do najbližje točke na švedski obali, na jugu pa črta od Hasenoreja do Gnibens Spidsa, od Korshageja do Spodsbjerga in od Gilbjerg Hoveda do Kullena;

(b) „Severno morje“ pomeni podobmočje ICES IV in tisti del razdelka ICES IIIa, ki ne pripada Skagerraku in Kattegatu, ter tisti del razdelka ICES IIa, ki leži v vodah pod suverenostjo ali jurisdikcijo držav članic;

(c) „Skagerrak“ pomeni tisti del razdelka ICES IIIa, ki ga na zahodu omejuje črta od svetilnika Hanstholm do svetilnika Lindesnes, na jugu črta od svetilnika Skagen do svetilnika Tistlarna in od te točke do najbližje točke na švedski obali;

(d) „vzhodni Rokavski preliv“ pomeni razdelek ICES VIId;

(e) „Irsko morje“ pomeni razdelek ICES VIIa;

(f) „zahod Škotske“ pomeni razdelek ICES VIa in tisti del razdelka ICES Vb, ki leži v vodah pod suverenostjo ali jurisdikcijo držav članic.

Člen 4

Izračun ribolovnega napora

V tej uredbi se ribolovni napor skupine plovil izračuna kot seštevek proizvodov v zmogljivosti, izraženi v kW, za posamezno plovilo in števila dni prisotnosti posameznega plovila na območju iz Priloge I. Dan prisotnosti na območju je katero koli neprekinjeno obdobje 24 ur (ali del tega obdobja), med katerim je plovilo prisotno na geografskem območju in odsotno iz pristanišča.

Člen 5

Cilj načrta

1. Načrt iz člena 1 zagotavlja trajnostno izkoriščanje staležev trsk na podlagi največjega trajnostnega donosa.

2. Cilj iz odstavka 1 se doseže ob ohranjanju naslednjih smrtnosti trsk ustreznih starostnih skupin:







Stalež Smrtnost zaradi ribolova Trska v Kattegatu 0,4 Trska na zahodu Škotske 0,4 Trska v Irskem morju 0,4

3. Za staleže trske v Severnem morju, Skargerraku in vzhodnem Rokavskem prelivu se cilj iz odstavka 1 doseže ob ohranjanju smrtnosti zaradi ribolova trske glede na ustrezne starostne skupine iz člena 8.







POGLAVJE II

CELOTNI DOVOLJENI ULOV

Člen 6

Najnižje in previdnostne ravni

Najnižje in previdnostne ravni drstitvene biomase za vsakega od staležev trske znašajo:







Stalež Najnižje ravni drstitvene biomase v tonah Previdnostne ravni drstitvene biomase v tonah Trska v Kattegatu 6 400 10 500 Trska v Severnem morju, Skagerraku in vzhodnem Rokavskem prelivu 70 000 150 000 Trska na zahodu Škotske 14 000 22 000 Trska v Irskem morju 6 000 10 000

Člen 7

Postopek določanja celotnega dovoljenega ulova za staleže trske v Kattegatu, na zahodu Škotske in v Irskem morju

1. Svet vsako leto določi celotni dovoljeni ulov za naslednje leto za vsakega od staležev trsk v Kattegatu, na zahodu Škotske in v Irskem morju. Celotni dovoljeni ulov se izračuna z odbitkom naslednjih količin od celotnega odvzema trsk, ki ga je STECF napovedal kot ustreznega stopnjam smrtnosti zaradi ribolova iz odstavkov 2 in 3:

(a) količina rib ustreza pričakovanim zavržkom trsk iz zadevnega staleža;

(b) količino, ki ustreza drugim zadevnim virom smrtnosti trske zaradi ribolova, je treba po potrebi določiti na podlagi predloga Komisije.

2. Celotni dovoljeni ulov na podlagi mnenja STECF izpolnjuje vse naslednje pogoje:

(a) če je velikost staleža 1. januarja v letu uporabe celotnega dovoljenega ulova po napovedi STECF pod najnižjo ravnijo drstitvene biomase iz člena 6, se stopnja smrtnosti zaradi ribolova zmanjša za 25 % v letu uporabe celotnega dovoljenega ulova v primerjavi s stopnjo smrtnosti zaradi ribolova v predhodnem letu;

(b) če je velikost staleža 1. januarja v letu uporabe celotnega dovoljenega ulova po napovedi STECF pod previdnostno ravnijo drstitvene biomase iz člena 6 in nad najnižjo ravnijo drstitvene biomase iz člena 6 ali ji je enaka, se stopnja smrtnosti zaradi ribolova zmanjša za 15 % v letu uporabe celotnega dovoljenega ulova v primerjavi s stopnjo smrtnosti zaradi ribolova v predhodnem letu; in

(c) če je velikost staleža 1. januarja v letu uporabe celotnega dovoljenega ulova po napovedi STECF nad previdnostno ravnijo drstitvene biomase iz člena 6 ali ji je enaka, se stopnja smrtnosti zaradi ribolova zmanjša za 10 % v letu uporabe celotnega dovoljenega ulova v primerjavi s stopnjo smrtnosti zaradi ribolova v predhodnem letu.

3. Če bi uporaba odstavka 2(b) in (c) na podlagi mnenja STECF zagotovila nižjo stopnjo smrtnosti zaradi ribolova od stopnje smrtnosti zaradi ribolova iz člena 5(2), Svet določi celotni dovoljeni ulov na ravni, ki zagotavlja stopnjo smrtnosti zaradi ribolova, ki je tam določena.

4. V mnenju v skladu z odstavkoma 2 in 3 STECF domneva, da se je ribolov staleža izvajal v letu pred letom uporabe celotnega dovoljenega ulova, pri čemer je prilagoditev smrtnosti zaradi ribolova enaka zmanjšanju največjega dovoljenega ribolovnega napora, ki velja za to leto.

5. Ne glede na odstavek 2(a), (b) in (c) ter odstavek 3 Svet ne določi celotnega dovoljenega ulova na ravni, ki je za več kot 20 % nižja ali višja od celotnega dovoljenega ulova, določenega v predhodnem letu.

Člen 8

Postopek določanja celotnega dovoljenega ulova za staleže trske v Severnem morju, Skagerraku in vzhodnem Rokavskem prelivu

1. Svet vsako leto določi celotni dovoljeni ulov za staleže trske v Severnem morju, Skagerraku in vzhodnem Rokavskem prelivu. Celotni dovoljeni ulov se izračuna po pravilih znižanja iz člena 7(1)(a) in (b).

2. Celotni dovoljeni ulov se na začetku izračuna v skladu z odstavkoma 3 in 5. Od leta, ko je celotni dovoljeni ulov zaradi uporabe odstavkov 3 in 5 nižji od celotnega dovoljenega ulova zaradi uporabe odstavkov 4 in 5, se celotni dovoljeni ulov izračuna v skladu z navedenimi odstavki.

3. Celotni dovoljeni ulov na začetku ne presega stopnje smrtnosti zaradi ribolova, ki predstavlja delež glede na napoved smrtnosti zaradi ribolova za ustrezne starostne skupine v letu 2008: 75 % za celotni dovoljeni ulov v letu 2009, 65 % za celotni dovoljeni ulov v letu 2010, v naslednjih letih sledi postopno znižanje za 10 %.

4. Če je nato velikost staleža 1. januarja v letu pred letom uporabe celotnega dovoljenega ulova:

(a) nad previdnostno ravnijo drstitvene biomase, celotni dovoljeni ulov ustreza smrtnosti zaradi ribištva v višini 0,4 za ustrezne starostne skupine;

(b) med najnižjo ravnijo drstitvene biomase in previdnostno ravnijo drstitvene biomase celotni dovoljeni ulov ne presega ravni, ki ustreza stopnji smrtnosti zaradi ribištva za ustrezne starostne skupine po naslednji formuli: 0,4 – (0,2 * previdnostna raven drstitvene biomase – drstitvena biomasa)/(previdnostna raven drstitvene biomase – najnižja raven drstitvene biomase)).

(c) enaka najnižji ravni drstitvene biomase ali je pod njo, celotni dovoljeni ulov ne presega ravni, ki ustreza stopnji smrtnosti zaradi ribištva v višini 0,2 za ustrezne starostne skupine.

5. Ne glede na odstavka 3 in 4 Svet za leto 2010 in naslednja leta ne določi celotnega dovoljenega ulova na ravni, ki je za več kot 20 % nižja ali višja od celotnega dovoljenega ulova, določenega v predhodnem letu.

6. Če se je stalež trske iz odstavka 1 tri zaporedna leta tako izkoristil, da je stopnja smrtnosti zaradi ribolova skoraj 0,4, Komisija oceni uporabo tega člena in po potrebi predlaga ustrezne ukrepe za njegovo spremembo, da bi zagotovila izkoriščenje na ravni največjega trajnostnega donosa.

▼M2

Člen 9

Posebni postopek določanja celotnega dovoljenega ulova

1. Kadar ni dovolj informacij, da bi se celotni dovoljeni ulov določil v skladu s členom 7, se celotni dovoljeni ulov za staleže trske v Kattegatu, na zahodu Škotske in v Irskem morju določi na raven, navedeno v znanstvenem mnenju. Vendar če je raven, navedena v znanstvenem mnenju, za več kot 20 % višja od celotnega dovoljenega ulova v prejšnjem letu, se celotni dovoljeni ulov določi na raven, ki je za 20 % višja od celotnega dovoljenega ulova v prejšnjem letu, oziroma če je raven, navedena v znanstvenem mnenju, za več kot 20 % nižja od celotnega dovoljenega ulova v prejšnjem letu, se celotni dovoljeni ulov določi na raven, ki je za 20 % nižja od celotnega dovoljenega ulova v prejšnjem letu.

2. Z odstopanjem od odstavka 1, kadar znanstveno mnenje narekuje, da usmerjenega ribolova ne bi smelo biti in da:

(a) bi bilo prilov treba kar najbolj zmanjšati ali omejiti na najnižjo možno raven; in/ali

(b) bi bilo treba ulov trske omejiti na najnižjo možno raven,

lahko Svet odloči, da v naslednjem letu ali v naslednjih letih ne bo uporabil letne prilagoditve celotnega dovoljenega ulova, pod pogojem, da se določeni celotni dovoljeni ulov nanaša samo na prilov.

3. Kadar ni dovolj informacij za določitev celotnega dovoljenega ulova v skladu s členom 8, se celotni dovoljeni ulov za staleže trske v Severnem morju, Skagerraku in vzhodnem Rokavskem prelivu določi s smiselno uporabo odstavkov 1 in 2 tega člena, razen če se po posvetovanjih z Norveško določi drugačna raven celotnega dovoljenega ulova.

4. Kadar je v znanstvenem mnenju navedeno, da uporaba pravil iz člena 8(1) do (4) ni primerna za dosego ciljev načrta, lahko Svet brez poseganja v navedene določbe odloči o alternativni ravni celotnega dovoljenega ulova.

▼B

Člen 10

Prilagoditev ukrepov

1. Kadar se doseže ciljna stopnja smrtnosti zaradi ribolova iz člena 5(2), ali če STECF meni, da ciljne stopnje smrtnosti zaradi ribolova iz člena 5(2), najnižje in previdnostne ravni drstitvene biomase iz člena 6 ali stopnje smrtnosti zaradi ribolova iz člena 7(2) niso več primerne za ohranjanje majhnega tveganja za izčrpavanje staleža in največjega trajnostnega donosa, Svet odloči o novih vrednostih za te ravni.

2. Če STECF meni, da se kateri od staležev trsk ne obnavlja uspešno, mora Svet sprejeti odločitev, s katero:

(a) določi celotni dovoljeni ulov za zadevni stalež na ravni, ki je nižja od ravni iz členov 7, 8 in 9;

(b) določi največji dovoljeni ribolovni napor na ravni, ki je nižja od ravni iz člena 12;

(c) ustrezno določi s tem povezane pogoje.







POGLAVJE III

OMEJITEV RIBOLOVNEGA NAPORA

Člen 11

Ureditev ribolovnega napora

1. Celotni dovoljeni ulov iz členov 7, 8 in 9 se dopolni z ureditvijo ribolovnega napora, pri čemer se možnosti ribolova v smislu ribolovnega napora državam članicam dodelijo vsako leto.

2. Svet lahko na predlog Komisije in na podlagi informacij, ki so jih zagotovile države članice in mnenja STECF iz odstavka 3 določene skupine plovil izključi iz uporabe ureditve ribolovnega napora, če:

(a) ima STECF na voljo ustrezne podatke o ulovu trsk in zavržkih, da lahko oceni stopnjo ulova trsk za vsako zadevno skupino plovil;

(b) stopnja ulova trsk, kot jo oceni STECF, ne presega 1,5 % celotnega ulova za vsako zadevno skupino plovil; in

(c) bi vključitev teh skupin plovil v ureditev ribolovnega napora predstavljala upravno breme, nesorazmerno njihovemu celotnemu vplivu na staleže trsk.

Če STECF ne more oceniti, ali so ti pogoji še naprej izpolnjeni, Svet v ureditev ribolovnega napora vključi vse zadevne skupine plovil.

3. Države članice Komisiji in STECF vsako leto zagotovijo ustrezne informacije, na podlagi katerih se ugotovi, da so navedeni pogoji še vedno izpolnjeni v skladu s podrobnimi pravili, ki jih mora sprejeti Komisija.

Člen 12

Dodelitve ribolovnega napora

1. Vsako leto Svet odloči o največjem dovoljenem naporu za vsako skupino napora države članice.

2. Največji dovoljeni ribolovni napor se izračuna na podlagi osnove, ki se določi na naslednji način:

(a) za prvo leto uporabe te uredbe se osnova določi za vsako skupino napora kot povprečni napor v kW na dan, porabljenih v obdobjih 2004–2006 ali 2005–2007, kakor želi zadevna država članica, na podlagi mnenja STECF;

(b) za naslednja leta uporabe te uredbe je osnova enaka največjemu dovoljenemu ribolovnemu naporu iz prejšnjega leta.

3. Skupine napora, za katere velja letna prilagoditev največjega dovoljenega ribolovnega napora, se določijo na naslednji način:

(a) ulov trske, ki ga opravijo plovila posamezne skupine napora, se oceni na podlagi podatkov, ki jih predložijo države članice v skladu s členi 18, 19 in 20 Uredbe Sveta (ES) št. 199/2008 z dne 25. februarja 2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko ( 8 );

(b) za vsako od območij iz Priloge I se pripravi seznam združenih skupin napora in njihovega ulova trske, vključno z zavržkom. Seznam se uredi glede na ulov trske v posamezni skupini napora, in sicer v naraščajočem vrstnem redu;

(c) skupni ulovi trske s seznamov, pripravljenih v skladu s točko (b), se izračunajo na naslednji način: za posamezno združeno skupino napora se izračuna seštevek ulova trske te skupine napora in ulova trske vseh združenih skupin napora iz predhodnih vnosov s seznama;

(d) skupni ulovi, izračunani v skladu s točko (c), se izračunajo kot odstotek celotnega ulova trske vseh združenih skupin napora na istem območju.

▼M2

4. V primeru združenih skupin napora, katerih odstotek skupnega ulova, izračunan v skladu z odstavkom 3(d), je enak ali presega 20 %, se uporablja letna prilagoditev. Največji dovoljeni ribolovni napor zadevnih skupin se izračuna na naslednji način:

(a) kadar se uporablja člen 7 ali 8, se na osnovo uporabi enaka odstotna prilagoditev, kakor je določena v navedenih členih za smrtnost zaradi ribolova;

(b) kadar se uporablja člen 9, se uporabi enaka odstotna prilagoditev ribolovnega napora, kot je prilagoditev celotnega dovoljenega ulova v primerjavi s predhodnim letom.

▼B

5. Za skupine napora, ki niso navedene v odstavku 4, se največji dovoljeni ribolovni napor ohrani na ravni osnove.

▼M2

6. Z odstopanjem od odstavka 4, kadar se je največji dovoljeni ribolovni napor zmanjšal štiri leta zapored, lahko Svet odloči, da v naslednjem letu ali v naslednjih letih ne bo uporabil letne prilagoditve največjega dovoljenega ribolovnega napora.

▼B

Člen 13

Dodelitev dodatnega ribolovnega napora za ribolov z zelo selektivnim orodjem in ribolovna potovanja, ki se izogibajo ulovu trske

1. Države članice lahko zvišajo največji dovoljeni ribolovni napor skupin napora, katerih napor je bil prilagojen v skladu s členom 12(4), in v skladu s pogoji iz odstavkov 2 do 7.

2. Največji dovoljeni napor se lahko poveča v skupinah napora, v katerih ribolovna aktivnost enega ali več plovil:

(a) poteka z edinim reguliranim orodjem na krovu, s katerim je na podlagi znanstvene raziskave, ki jo je ocenil STECF, zaradi tehničnih lastnosti tega orodja v ulovu vedno manj kot 1 % trsk (zelo selektivno orodje);

(b) s katerim je v sestavi ulova manj kot 5 % trsk pri vsakem ribolovnem potovanju (ribolovna potovanja, ki se izogibajo ulovu trske);

(c) poteka v skladu z načrtom za izogibanje ulovu trske ali zmanjšanje zavržkov, ki pri sodelujočih plovilih zmanjšuje smrtnost trsk zaradi ribolova za vsaj toliko kot prilagoditev napora iz člena 12(4), ali

(d) poteka na območju zahoda Škotske do območja, zahodno od črte, ki se določi tako, da se loksodromi zaporedno povežejo s koordinatnimi točkami iz Priloge IV, ki se izračunajo v skladu s koordinatnim sistemom WGS84, pod pogojem, da so sodelujoča plovila opremljena s satelitskimi sistemi za spremljanje plovil (VMS).

3. Plovila iz odstavka 2 se pogosteje opazujejo, zlasti glede:

(a) izključne rabe zelo selektivnega orodja na zadevnih ribolovnih potovanjih, v skladu z odstavkom 2(a);

(b) količine zavržka v skladu z odstavkom 2(b);

(c) zmanjšanja smrtnosti zaradi ribolova v skladu z odstavkom 2(c);

(d) količine ulova in zavržkov zahodno od črte iz odstavka 2(d);

ter pod pogojem, da bo zagotovljeno redno sporočanje podatkov v zvezi s spoštovanjem posebnih pogojev iz navedenih točk državi članici.

4. Povečanje ribolovnega napora na podlagi tega člena se izračuna za vsako plovilo iz zadevnih skupin napora, ki deluje pod posebnimi pogoji iz odstavka 2(a), (b), (c) in (d), in ne sme preseči količine, ki je potrebna za izravnavo prilagoditve napora iz člena 12(4) za orodje, ki se uporablja pri teh aktivnostih.

5. O vsakem povečanju dodelitve ribolovnega napora, za katerega so odgovorne države članice, se do 30. aprila v letu, v katerem se bo izvedla izravnava prilagoditve napora, obvesti Komisija. V obvestilu so navedene podrobnosti o plovilih, ki delujejo pod posebnimi pogoji iz odstavka 2(a), (b), (c) in (d), ribolovni napor posameznih skupin napora, ki ga država članica predvideva za zadevna plovila za to leto, in pogoji za spremljanje napora plovil, vključno z ureditvijo nadzora.

6. Države članice najpozneje do 1. marca vsakega leta obvestijo Komisijo o ribolovnem naporu, uporabljenem v okviru ribolovnih dejavnosti preteklega leta.

7. Komisija zaprosi STECF, da vsako leti opravi primerjavo med zmanjšanjem smrtnosti trsk zaradi uporabe odstavka 2(c) in pričakovanim zmanjšanjem zaradi prilagoditve napora iz člena 12(4). Komisija lahko na podlagi tega mnenja predlaga prilagoditve napora, ki se naslednje leto lahko uporabljajo za ustrezno skupino orodja.

Člen 14

Obveznosti države članice

1. Vsaka država članica za ladje, ki plujejo pod njeno zastavo, odloči o metodi dodelitve največjega dovoljenega ribolovnega napora posameznim plovilom ali skupini plovil na podlagi vrste meril, ki zajemajo na primer:

(a) spodbujanje dobrih ribolovnih praks, vključno z izboljšanjem zbiranja podatkov ter zmanjšanjem zavržkov in vpliva na mlade ribe;

(b) sodelovanje v zadružnih programih, da se prepreči nepotreben prilov trsk;

(c) majhen vpliv na okolje, vključno s porabo goriva in emisijami toplogrednih plinov;

(d) sorazmernost pri dodeljevanju možnosti za ribolov v smislu ribolovne kvote.

2. Vsaka država članica za vsako od območij iz Priloge I te uredbe izda posebna ribolovna dovoljenja v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1627/94 z dne 27. junija 1994 o splošnih določbah v zvezi s posebnimi ribolovnimi kartami ( 9 ) za plovila, ki plujejo pod njeno zastavo in opravljajo ribolovne dejavnosti na tem območju, pri tem pa uporabljajo orodje, ki sodi v eno od skupin orodij iz Priloge I k tej uredbi.

3. Za vsako območje iz Priloge I skupna zmogljivost – izražena v kW – plovil, ki imajo posebna ribolovna dovoljenja, izdana v skladu z odstavkom 2, ni večja od največje zmogljivosti plovil, ki so bila dejavna leta 2006 ali 2007 ter so uporabljala regulirano orodje in lovila ribe na zadevnem geografskem območju.

4. Vsaka država članica določi in vodi seznam plovil, ki imajo posebno dovoljenje iz odstavka 2, ter ga da na voljo Komisiji in drugim državam članicam na svoji uradni spletni strani.

Člen 15

Ureditev ribolovnega napora

Države članice spremljajo zmogljivost in dejavnost svojega ladjevja po skupinah napora ter sprejmejo ustrezne ukrepe, ko se približujejo največjemu dovoljenemu ribolovnemu naporu, določenemu v skladu s členom 12, da zagotovijo, da napor ne bo presegel določenih omejitev.

Člen 16

Izmenjava največjega dovoljenega ribolovnega napora med državami članicami in obnovitev napora

1. Največji dovoljeni ribolovni napor, določen v skladu s členom 11, lahko zadevne države članice prilagodijo ob upoštevanju:

(a) izmenjav kvot, opravljenih v skladu s členom 20(5) Uredbe (ES) št. 2371/2002; in

(b) ponovne dodelitve in/ali znižanja v skladu s členom 23(4) Uredbe (ES) št. 2371/2002 ter členov 21(4), 23(1) in 32(2) Uredbe (EGS) št. 2847/93.

2. Največji dovoljeni ribolovni napor, določen v skladu s členom 12, lahko prilagodi država članica, ki se odpove izmenjavanju kvot na katerem koli območju iz člena 3, če je ta država članica te izmenjave do sedaj opravljala med referenčnim obdobjem, ki se uporabi za določitev osnove, kakor je navedeno v členu 12(2), in če mora za uporabo pridobljenih kvot izvesti dodaten napor v eni od zadevnih skupin napora. Obnovitev napora poteka ob zmanjšanju celotnega dovoljenega napora države članice, ki vrača kvoto državi članici, ki jo prevzame, s tem pa se njenim skupinam napora zmanjšajo kvote, ki so na voljo za ribolov, razen če država članica, ki vrača kvoto, ne uporabi ustreznega napora za določitev omenjenih osnov.

3. Ne glede na člen 17(2) lahko države članice v letu 2009 spremenijo svoje dodelitve ribolovnega napora s prenosom ribolovnega napora in zmogljivosti med posameznimi geografskimi območji iz člena 3, če ta prenos vključuje ribolovne dejavnosti iz člena 13(2)(a) in (b). Tovrstni prenosi se priglasijo Komisiji. Največji dovoljeni ribolovni napor iz člena 12(2)(a) se ustrezno spremeni.

Člen 17

Izmenjava največjega dovoljenega ribolovnega napora med skupinami napora

1. Država članica lahko spremeni dodelitve napora, in sicer tako da prenese ribolovne zmogljivosti med skupinami napora pod pogoji iz odstavkov 2 do 5.

2. Prenos je dovoljen med skupinami orodja, vendar ne med geografskimi območji, pod pogojem, da zadevna država članica Komisiji sporoči podatke o ulovu na enoto napora (CPUE) njene skupine orodja dajalke in prejemnice v povprečnih vrednostih preteklih treh let.

3. Če je ulov na enoto napora skupine orodja dajalke večji od ulova na enoto napora skupine orodja prejemnice, se prenos načeloma opravi na osnovi 1 kW na dan za 1 kW na dan.

4. Če je ulov na enoto napora skupine orodja dajalke manjši od ulova na enoto napora skupine orodja prejemnice, država članica uporabi korekcijski faktor za količino napora v skupini orodja prejemnice, da se vzpostavi ravnotežje z večjim ulovom na enoto napora slednje.

5. Komisija zaprosi STECF, da razvije standardne korekcijske faktorje, ki bi jih lahko uporabili za lažji prenos napora med skupinami orodij z različnim ulovom na enoto napora.







POGLAVJE IV

SPREMLJANJE, INŠPEKCIJA IN NADZOR

▼M1 —————

▼B

Člen 25

Določena pristanišča

1. Kadar nameravajo z ribiškega plovila Skupnosti iztovoriti več kot dve toni trsk v Skupnosti, kapitan plovila zagotovi, da se takšno iztovarjanje opravi samo v določenih pristaniščih.

2. Vsaka država članica določi pristanišča, kjer se opravlja iztovarjanje več kot dveh ton trsk.

3. Vsaka država članica na javnem spletnem mestu omogoči dostop do seznama določenih pristanišč ter postopkov pregledovanja in nadzora za ta pristanišča, vključno s pogoji za beleženje in poročanje o količinah trsk ob vsakem iztovarjanju.

Komisija posreduje te podatke vsem državam članicam.

▼M1 —————

▼B







POGLAVJE V

SPREJEMANJE ODLOČITEV IN KONČNE DOLOČBE

Člen 30

Postopek odločanja

Kadar je s to uredbo predvideno, da mora Svet sprejeti odločitev, ta odloča s kvalificirano večino na podlagi predloga Komisije.

Člen 31

Spremembe Priloge I

Komisija lahko na podlagi mnenja STECF spremeni Prilogo I k tej uredbi v skladu s postopkom iz člena 30(2) Uredbe (ES) št. 2371/2002 in na podlagi naslednjih načel:

(a) skupine napora se določijo čim bolj homogeno, pri čemer se upoštevajo ujeti biološki staleži, velikost ujetih rib, kot ciljni ulov ali prilov, in vplivi ribolovnih dejavnosti, povezanih s skupinami napora, na okolje;

(b) število in velikost skupin napora morata biti stroškovno učinkovita v smislu bremena upravljanja, povezanega s potrebami po ohranjanju.

Člen 32

Podrobna pravila

Podrobna pravila za uporabo členov 11(3), 14, 17 in 18 te uredbe se lahko sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 30(2) Uredbe (ES) št. 2371/2002.

Člen 33

Pomoč iz Evropskega sklada za ribištvo

1. Za namene člena 21(a)(i) Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 velja večletni načrt za načrt obnovitve v smislu člena 5 Uredbe (ES) št. 2371/2002 za vse štiri staleže trsk iz člena 1 in za tista leta, ko je stalež pod ustrezno previdnostno ravnijo drstitvene biomase iz člena 6.

2. Za namene člena 21(a)(iv) Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 velja dolgoročni načrt za načrt upravljanja v smislu člena 6 Uredbe (ES) št. 2371/2002 za vse štiri staleže trsk iz člena 1 in za leta, ki niso leta iz odstavka 1.

Člen 34

Pregled

Komisija na podlagi mnenja STECF in po posvetovanju z ustreznim regionalnim svetovalnim svetom najpozneje tretje leto uporabe te uredbe in zatem vsako tretje zaporedno leto uporabe te uredbe oceni vpliv upravljalnih ukrepov na zadevne staleže trsk in ribolov teh staležev ter po potrebi predlaga ustrezne ukrepe za spremembo te uredbe.

Člen 35

Razveljavitev

▼C1

Uredba (ES) št. 423/2004 se razveljavi. Sklicevanja na določbe Uredbe (ES) št. 423/2004 se štejejo kot sklicevanja na določbe te uredbe.

▼B

Člen 36

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 1. januarja 2009.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA I

Skupine napora se določijo glede na eno od skupin orodij iz točke 1 in eno od geografskih območij iz točke 2.

1. Skupine orodja

(a) Pridnene vlečne mreže in potegalke (OTB, OTT, PTB, SDN, SSC, SPR) z mrežnim očesom: TR1 enakim 100 mm ali širšim, TR2 enakim 70 mm ali širšim, vendar ožjim od 100 mm, TR3 enakim 16 mm ali širšim, vendar ožjim od 32 mm;

(b) Vlečne mreže z gredjo (TBB) z mrežnim očesom: BT1 enakim 120 mm ali širšim, BT2 enakim 80 mm ali širšim, vendar ožjim od 120 mm;

(c) Zabodne mreže, zapletne mreže (GN);

(d) Trislojne mreže (GT);

(e) Parangali (LL).

2. Razvrščanje geografskih območij:

V tej prilogi se uporabljajo naslednje geografske razvrstitve:

(a) Kattegat;

(b) (i) Skagerrak; (ii) tisti del območja ICES IIIa, ki ga ne zajemata Skagerrak in Kattegat; območje ICES IV in vode ES območja ICES IIa; (iii) območje ICES VIId;

(c) območje ICES VIIa;

▼C1

(d) območje ICES VIa in vode ES območja ICES Vb.

▼M3

3. Z odstopanjem od točke 1 se za upravljanje ribolovnega napora na območju, določenem v točki 2(b), skupini orodja TR2 in TR1 štejeta za eno skupino orodja z velikostjo mrežnega očesa enako ali večjo od 70 mm. Države članice glede uporabe napora še naprej ločeno poročajo za skupini orodja TR1 in TR2, kot je določeno v členih 33 in 34 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 ( 10 ).

▼B









PRILOGA II

POSEBNA REFERENČNA MERILA ZA INŠPEKCIJSKE PREGLEDE

Cilj

1. Vsaka država članica določi posebna referenčna merila za inšpekcijske preglede v skladu s to prilogo.

Strategija

2. Inšpekcija in nadzor nad ribolovnimi dejavnostmi sta usmerjena na plovila, ki bodo verjetno lovila trsko. Kot dopolnilni navzkrižni mehanizem za preskus učinkovitosti inšpekcije in nadzora se uporabijo naključni inšpekcijski pregledi prevoza in trženja trske.

Prednostne naloge

3. Za različne vrste orodja veljajo različne prednostne stopnje glede na to, koliko je ladjevje prizadeto zaradi omejitev ribolovnih možnosti. Zato vsaka država članica določi posebne prednostne naloge.

Ciljna referenčna merila

4. Države članice najpozneje en mesec od začetka veljavnosti te uredbe začnejo izvajati razporede inšpekcijskih pregledov, da bi dosegle navedene cilje. Države članice navedejo in opišejo, katera strategija vzorčenja bo uporabljena. Komisija lahko ima na zahtevo dostop do programa vzorčenja, ki ga uporablja država članica. (a) Raven inšpekcijskih pregledov v pristaniščih Točnost, ki jo je treba doseči, mora biti najmanj enakovredna ravni, pridobljeni z enostavno naključno metodo vzorčenja, pri kateri inšpekcijski pregledi zajemajo 20 % vseh iztovorov trske v državi članici. (b) Raven inšpekcijskih pregledov trženja Pregleda se 5 % količin trske, ki so na voljo za prodajo na dražbi. (c) Raven inšpekcijskih pregledov na morju Prilagodljivo referenčno merilo: določi se po podrobni analizi ribolovnih dejavnosti na vsakem območju. Referenčna merila za inšpekcijske preglede na morju se izrazijo kot število obhodnih dni na morju na območjih upravljanja trske, po možnosti skupaj s posebnim referenčnim merilom za obhodne dni na posameznih območjih. (d) Raven zračnega nadzora Prilagodljivo referenčno merilo: določi se po podrobni analizi ribolovnih dejavnosti na vsakem območju ob upoštevanju virov, ki jih ima na voljo država članica.









PRILOGA III

VSEBINA AKCIJSKIH PROGRAMOV ZA NACIONALNI NADZOR

V akcijskih programih za nacionalni nadzor je med drugim določeno naslednje:

1. Sredstva nadzora

Človeški viri

(a) Število inšpektorjev na kopnem in na morju ter obdobja in območja njihove napotitve.

Tehnični viri

(b) Število patruljnih čolnov in letal ter obdobja in območja njihove napotitve.

Finančna sredstva

(c) Dodeljena proračunska sredstva za napotitve človeških virov ter patruljnih čolnov in letal.

2. Elektronsko zapisovanje in sporočanje podatkov v zvezi z ribolovnimi dejavnostmi

Opis sistemov, ki se izvajajo za zagotovitev skladnosti s členi 19, 23, 24 in 25.

3. Določitev pristanišč

Po potrebi seznam pristanišč, določenih za iztovarjanje trske v skladu s členom 25.

4. Obvestilo pred iztovarjanjem

Opis sistemov, ki se izvajajo za zagotovitev skladnosti s členom 24.

5. Nadzor nad iztovori

Opis zmogljivosti in/ali sistemov, ki se izvajajo za zagotovitev skladnosti z določbami členov 19, 20, 21 in 28.

6. Postopki inšpekcijskih pregledov

V akcijskih programih za nacionalni nadzor so določeni postopki, ki se uporabljajo:

(a) ob izvajanju inšpekcijskih pregledov na morju in na kopnem;

(b) za komunikacijo s pristojnimi organi, ki jih druge države članice določijo kot pristojne za akcijski program za nacionalni nadzor nad trsko;

(c) za skupni nadzor in izmenjavo inšpektorjev, vključno z navedbo pristojnosti in pooblastil inšpektorjev, ki delujejo v vodah drugih držav članic.









PRILOGA IV

Črta iz člena 13(2)(d)

Črta iz člena 13(2)(d) se določi tako, da se loksodromi zaporedno povežejo z naslednjimi koordinatnimi točkami na podlagi koordinatnega sistema WGS84:

54 o30′S, 10 o35′Z

55 o20′S, 9 o50′Z

55 o30′S, 9 o20′Z

56 o40′S, 8 o55′Z

57 o0′S, 9 o0′Z

57 o20′S, 9 o20′Z

57 o50′S, 9 o20′Z

58 o10′S, 9 o0′Z

58 o40′S, 7 o40′Z

59 o0′S, 7 o30′Z

59 o20′S, 6 o30′Z

59 o40′S, 6 o5′Z

59 o40′S, 5 o30′Z

60 o0′S, 4 o50′Z

60 o15′S, 4 o0′Z.