1998L0018 — SL — 01.01.2005 — 005.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 98/18/ES

z dne 17. marca 1998

o varnostnih predpisih in standardih za potniške ladje







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 84(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe ( 3 ), (1) ker je treba v okviru skupne prometne politike sprejeti nadaljnje ukrepe za izboljšanje varnosti v pomorskem prometu; (2) ker je Skupnost resno zaskrbljena zaradi pomorskih nezgod, v katere so bile vpletene potniške ladje, ki so imele za posledico veliko število izgubljenih življenj; ker imajo osebe, ki v Skupnosti uporabljajo potniške ladje in visokohitrostna potniška plovila pravico, da pričakujejo in se zanesejo na ustrezno raven varnosti na ladjah; (3) ker delovna oprema in oprema za osebno zaščito delavcev nista zajeti s to direktivo, ker določbe Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšanja varnosti in zdravja delavcev pri delu ( 4 ) in ustrezne določbe njenih ustreznih posamičnih direktiv veljajo za uporabo take opreme na potniških ladjah, ki opravljajo notranje pomorske prevoze; (4) ker so določbe o pomorskih potniških prevozih med državami članicami že bile liberalizirane z Uredbo (EGS) št. 4055/86 ( 5 ); ker bo uporaba načela svobode opravljanja storitev znotraj držav članic (pomorska kabotaža), predvidena v Uredbi (EGS) št. 3577/92 ( 6 ), končana v celotni Skupnosti v naslednjih nekaj letih; (5) ker je zaradi dosega visoke ravni varnosti in odstranitve trgovinskih ovir treba za potniške ladje in plovila, ki opravljajo notranje pomorske prevoze, vzpostaviti usklajene varnostne standarde na ustrezni ravni; ker standarde za plovila, ki opravljajo mednarodna potovanja, razvija Mednarodna pomorska organizacija (IMO); ker ta direktiva uvaja postopke, s katerimi se zahtevajo ukrepi IMO za uskladitev standardov za mednarodna potovanja s standardi te direktive; (6) ker so predlogi Komisije v njenem obvestilu „Skupna politika o varnosti na morju“, Sveta v njegovi Resoluciji z dne 8. junija 1993 o skupni politiki o varnosti na morju ( 7 ) in Evropskega parlamenta, med drugim v njegovi Resoluciji o varnosti na morju z dne 27. oktobra 1994 ( 8 ), spodbudili Komisijo, da čim prej predloži uradne predloge v zvezi z varnostnimi predpisi za potniške ladje, ki opravljajo notranje pomorske prevoze; (7) ker so, zlasti s stališča velikosti notranjega trga pomorskega potniškega prometa, ukrepi na ravni Skupnosti edini možni način za vzpostavitev skupne ravni varnosti za ladje v celotni Skupnosti; (8) ker je z vidika načela sorazmernosti Direktiva Sveta ustrezni pravni instrument, ker za države članice predvideva okvir za enotno in obvezno uporabo varnostnih standardov, hkrati pa vsaki državi članici pušča pravico do odločitve glede načina izvedbe, ki najbolje ustreza njenemu notranjemu sistemu; (9) ker morajo zaradi izboljšanja varnosti in izogibanja izkrivljanju konkurence skupne varnostne zahteve veljati za potniške ladje in visokohitrostna potniška plovila, ki opravljajo notranje pomorske prevoze v Skupnosti, ne glede na zastavo, pod katero plujejo; ker je kljub temu treba izvzeti nekaj kategorij ladij, za katere so določbe te direktive tehnično neprimerne ali ekonomsko nesprejemljive; (10) ker je treba potniške ladje razdeliti v različne razrede, odvisno od obsega in pogojev morskih območij, v katerih plujejo; ker je treba visokohitrostna potniška plovila kategorizirati v skladu z določbami Kodeksa o visokohitrostnih plovilih, ki ga je vzpostavila IMO; (11) ker bi za glavni referenčni okvir za varnostne standarde morala veljati Konvencija o varnosti človeškega življenja na morju iz leta 1974, kakor je bila spremenjena, ki obsega mednarodno dogovorjene standarde za potniške ladje in visokohitrostna potniška plovila, ki opravljajo mednarodna potovanja, pa tudi ustrezne resolucije IMO in drugi ukrepi za dopolnitev in razlago te konvencije; (12) ker razni razredi novih in obstoječih potniških ladij zahtevajo drugačen pristop za vzpostavitev varnostnih zahtev, ki bi zagotovile enakovredno varnostno raven z vidika posebnih potreb in omejitev teh raznih razredov; ker je smiselno, da se pripravijo razlike v varnostnih zahtevah med novimi in obstoječimi ladjami, ki jih je treba upoštevati, ker bi uvajanje predpisov za nove ladje pri obstoječih ladjah pomenilo tako obsežne strukturne spremembe, da bi postale ekonomsko nesprejemljive; (13) ker finančne in tehnične posledice, ki izhajajo iz nadgradnje obstoječih ladij do standardov, predvidenih s to direktivo, upravičujejo nekatera prehodna obdobja; ker zaradi zelo obsežnega števila otokov v Grčiji in potrebe po ohranjanju rednih stalnih pomorskih povezav med njimi ter resnih učinkov na takšne prevoze in s tem povezano zaposlovanje, ki bi se pojavilo s takojšnjo uporabo večjih zahtev po nadgradnji obstoječih ladij, ki so 1. oktobra 2000 stare več kakor 27 let, je smiselno predvideti odstopanja od teh zahtev za takšna plovila, ki plujejo izključno med pristanišči v Grčiji in katerih prevozi bodo na vseh notranjih pomorskih prevozih v Skupnosti prenehali najpozneje na datum, ko bodo stara 35 let; (14) ker naj zaradi obsežnih razlik v projektiranju, gradnji in uporabi visokohitrostnega potniškega plovila v primerjavi s tradicionalnimi potniškimi ladjami za tako plovilo veljajo posebni predpisi; (15) ker ladijska pomorska oprema v skladu z določbami Direktive sveta 96/98/ES z dne 20. decembra 1996 o pomorski opremi ( 9 ), ko je vgrajena na krov potniške ladje, ne bi smela biti podvržena dodatnim preskusom, ker je taka oprema že predmet standardov in postopkov te direktive; (16) ker morajo zaradi zagotovitve popolne uporabe te direktive države članice določiti sistem sankcij za kršitev nacionalnih določb, sprejetih po tej direktivi na podlagi tistih, predvidenih v Direktivi sveta 95/21/ES z dne 19. junija 1995 o uveljavitvi mednarodnih standardov za varnost ladij, preprečevanje onesnaževanja ter pogoje za življenje in delo na ladjah, ki uporabljajo pristanišča Skupnosti in plujejo v vodah pod jurisdikcijo držav članic (pomorska inšpekcija) ( 10 ); (17) ker lahko s pridržkom nadzora po postopku Odbora države članice sprejmejo dodatne varnostne zahteve, če to upravičujejo lokalne razmere, dovoljujejo uporabo enakovrednih standardov, sprejmejo izjeme od določb iz te direktive pod nekaterimi določenih obratovalnimi pogoji ali sprejmejo zaščitne ukrepe v izjemno nevarnih razmerah; (18) ker je potrebno, da Odbor, sestavljen iz predstavnikov držav članic, pomaga Komisiji pri učinkoviti uporabi te direktive; ker lahko Odbor iz člena 12 Direktive Sveta 93/75/ES z dne 13. septembra 1993 o minimalnih zahtevah za plovila, ki plujejo v pristanišča Skupnosti ali iz njih in prevažajo nevarno ali okolju škodljivo blago ( 11 ), prevzame to funkcijo; (19) ker se lahko nekatere določbe te direktive, pa tudi Priloga I, prilagodijo preko tega odbora, da bi se upošteval razvoj na mednarodni ravni in zlasti spremembe mednarodnih konvencij; (20) ker je za nadzor učinkovitosti izvedbe in izvrševanja te direktive treba opraviti preglede novih in obstoječih potniških ladij in plovil; ker mora skladnost s to direktivo potrditi uprava države zastave ali mora biti potrjena v njenem imenu, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

Namen

Namen te direktive je uvesti enotno raven varnosti za življenje in premoženje na novih in obstoječih potniških ladjah ter visokohitrostnih potniških plovilih, ko obe kategoriji ladij in plovil opravljata notranje pomorske prevoze, in določiti postopke za pogajanja na mednarodni ravni za uskladitev predpisov za potniške ladje, ki opravljajo mednarodna potovanja.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej direktivi in njenih prilogah,

▼M2

(a) „Mednarodne konvencije“ pomenijo Mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju (Konvencija Solas 1974) in Mednarodno konvencijo o tovornih črtah iz leta 1966, skupaj s protokoli in spremembami konvencij, v najnovejših različicah;

(b) „Kodeks o neokrnjeni stabilnosti“ pomeni „Kodeks o neokrnjeni stabilnosti za vse vrste ladij, zajetih v instrumentih IMO“, ki ga vsebuje Resolucija Skupščine IMO A.749(18) z dne 4. novembra 1993, v najnovejši različici;

(c) „Kodeks o visokohitrostnih plovilih“ pomeni „Mednarodni kodeks o varnosti visokohitrostnih plovil“, ki ga vsebuje Resolucija MSC 36(63) Odbora za pomorsko varnost IMO z dne 20. maja 1994, v najnovejši različici;

(d) „GMDSS“ pomeni Univerzalni pomorski sistem za varnost in stisko na morju, kakor je določen v poglavju IV Konvencije SOLAS 1974, v najnovejši različici;

▼B

(e) „potniška ladja“ pomeni ladjo, ki prevaža več kakor 12 potnikov;

▼M3

(ea) „RO-RO potniška ladja“ pomeni ladjo, ki prevaža več kakor 12 potnikov, ima prostore za RO-RO tovor ali prostore posebne vrste, kakor je opredeljeno v pravilu II-2/A/2, vsebovanem v Prilogi I;

▼M2

(f) „visokohitrostno potniško plovilo“ pomeni visokohitrostno plovilo, kakor je opredeljeno v Pravilu X/1 Konvencije SOLAS 1974, v najnovejši različici, ki prevaža več kakor 12 potnikov; potniške ladje razreda B, C ali D, vključene v notranjo plovbo v morskem območju, ne štejejo za visokohitrostna plovila, kadar: — je njihov spodriv, ki ustreza projektirani vodni črti, manjši od 500 m3, in — je njihova največja hitrost, kakor je opredeljena v odstavku 1.4.30 Kodeksa o visokohitrostnih plovilih, manjša od 20 vozlov;

▼B

(g) „nova ladja“ pomeni ladjo, katere gredelj je bil položen ali ki je v podobni fazi konstrukcije na datum ali po datumu, določenem s členom 14(1). Podobna faza konstrukcije pomeni fazo, v kateri: (i) se je gradnja, razpoznavna za določeno ladjo, začela; in (ii) je ob začetku montaže te ladje zajemala najmanj 50 ton ali 1 % predvidene mase vseh konstrukcijskih materialov, glede na manjšo vrednost;

(h) „obstoječa ladja“ pomeni ladjo, ki ni nova ladja;

▼M3

(ha) „starost“ pomeni starost ladje, izraženo v številu let po datumu njene dobave;

▼B

(i) „potnik“ je vsaka oseba, razen: (i) poveljnik in člani posadke ali druge osebe, zaposlene ali vključene v kakršno koli zmogljivost na ladji zaradi poslovanje te ladje; in (ii) otrok, mlajši od enega leta;

(j) „dolžina ladje“, razen če ni izrecno določeno drugače, pomeni 96 % skupne dolžine vodne črte pri najmanj 85 % najnižje globine prostora, izmerjene od vrha gredlja, ali dolžine s sprednje gredice do osi krmila na vodni črti, glede na večjo vrednost. Na ladjah, načrtovanih z nagibom gredlja, je vodna črta, od katere je merjena ta dolžina, paralelna z načrtovano vodno črto.

(k) „višina premca“ pomeni višino ladijskega premca, opredeljeno v Pravilu 39 Mednarodne konvencije o tovornih črtah iz leta 1966 kot vertikalna razdalja sprednje navpičnice med tovorno črto, ki je enaka dodeljeni črti nadvodja v poletnem času, in določeno črto prevesa in vrhom odprtega krova na strani;

(l) „ladja z neprekinjenim krovom“ pomeni ladjo, oskrbljeno z neprekinjenim krovom, ki je izpostavljen vremenu in morju, ki ima stalna sredstva za zapiranje vseh odprtin v predelu na prostem in pod katerim so vse odprtine na straneh ladje opremljene s stalnimi sredstvi za zapiranje, ki so vsaj odporni na vremenske vplive. Neprekinjeni krov je lahko krov, ki ne prepusti vode, ali enakovredna struktura, ki je sestavljena iz prepustnega krova, popolnoma pokrita z neprepustno strukturo takšne moči, da celovito ohrani sposobnost odpornosti na vremenske vplive, in je opremljena z neprepustnimi sredstvi za zapiranje;

(m) „mednarodno potovanje“ pomeni opravljanje prevozov po morju iz pristanišča države članice v pristanišče izven navedene države članice ali obratno;

(n) „notranji pomorski prevoz“ pomeni opravljanje prevozov po morju v morskih območjih iz pristanišča države članice v isto ali drugo pristanišče znotraj navedene države članice;

(o) „morsko območje“ pomeni območje, vzpostavljeno po členu 4(2). Vendar se pri uporabi predpisov o radijskih zvezah uporabljajo opredelitve morskih območjih, predvidene v Pravilu 2 poglavja IV Konvencije Solas 1974;

(p) „pristaniško območje“ pomeni območje, ki ni morsko območje, kakor so ga opredelile države članice, raztezajoč se do najbolj oddaljenih stalnih pristaniških objektov, ki tvorijo sestavni del pristaniškega sistema, ali do meja, opredeljenih z naravnimi geografskimi značilnostmi, ki ščitijo estuarij ali podobno zavetje;

(q) „pribežališče“ pomeni katero koli naravno ali umetno zaščiteno območje, ki ga lahko ladja ali plovilo v razmerah, ki bi lahko ogrozile njeno varnost, uporabi kot zavetje;

(r) „uprava države zastave“ pomeni pristojne organe države, pod zastavo katere ima ladja ali plovilo pravico pluti;

(s) „država gostiteljica“ pomeni državo članico, v katere pristanišča ali iz pristanišč, ladja ali plovilo, ki pluje pod drugo zastavo, kakor je zastava navedene države članice, opravlja notranje pomorske prevoze;

(t) „priznana organizacija“ pomeni organizacijo, ki je bila priznana v skladu s členom 4 Direktive sveta 94/57/ES z dne 22. novembra 1994 o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij ter ustrezne ukrepe pomorskih uprav ( 12 );

(u) „milja“ je 1 852 metrov;

(v) „znatna višina valov“ je povprečna višina ene tretjine najvišjega zaznanega vala v danem obdobju;

▼M3

(w) „osebe z zmanjšano mobilnostjo“ pomenijo vse osebe, ki imajo posebne težave pri uporabi javnega prevoza, vključno s starejšimi osebami, invalidi, osebami s prizadetimi čutili in uporabniki invalidskih vozičkov, nosečnicami in osebami, ki spremljajo majhne otroke.

▼B

Člen 3

Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za:

(a) nove potniške ladje;

(b) obstoječe potniške ladje z dolžino 24 metrov in več;

(c) visokohitrostna potniška plovila,

ne glede na njihove zastave, ko opravljajo notranje pomorske prevoze.

Vsaka država članica kot gostujoča država zagotavlja, da potniške ladje in visokohitrostna potniška plovila, ki plujejo pod zastavo države, ki ni država članica, v celoti izpolnjujejo zahteve te direktive, preden lahko opravljajo notranje pomorske prevoze v navedeni državi članici.

2. Ta direktiva se ne uporablja za:

(a) potniške ladje, ki so: — vojne ladje in ladje za prevoz čet, — ladje, ki jih ne poganjajo mehanična sredstva, — plovila, zgrajena iz materialov, ki niso jeklo ali enakovredni material, in niso zajeta v standardih o visokohitrostnih plovilih (resolucija MSC 36(63)) ali dinamično podprtih plovilih (resolucija A.373 (X)), — lesene ladje primitivne gradnje, — originalne in individualne kopije zgodovinskih potniških ladij, projektirane pred letom 1965, zgrajene predvsem s prvotnimi materiali, — jahte, namenjene za prosti čas in razvedrilo, razen če so ali bodo imele posadko in prevažale več koakor 12 potnikov v gospodarske namene, — ladje, ki delujejo izključno v pristaniških območjih;

(b) visokohitrostna potniška plovila so: — vojna plovila in plovila za prevoz čet, — plovila, namenjena za šport in rekreacijo, razen če so ali bodo imele posadko in prevažale več kakor 12 potnikov v gospodarske namene, in — ladje, ki delujejo izključno v pristaniških območjih.

Člen 4

Razredi potniških ladij

1. Potniške ladje so razdeljene v naslednje razrede glede na morska območja, v katerih plujejo:







„Razred A“ pomeni potniško ladjo, ki opravlja notranje pomorske prevoze, ki niso prevozi, zajetih v razredih B, C in D. „Razred B“ pomeni potniško ladjo, ki opravlja notranje pomorske prevoze v smeri, ki ni nikoli več kakor 20 milj od linije obale, na kateri lahko pristanejo osebe po brodolomu, v skladu s srednjo višino plime. „Razred C“ pomeni potniško ladjo, ki opravlja notranje pomorske prevoze v morskih območjih, kjer je verjetnost, da v obdobju celoletnega opravljanja prevozov ali v posebej omejenem obdobju leta za opravljanje prevozov izključno v tem obdobju (npr. delovanje v poletnem obdobju) znatna višina valov preseže 2,5 m, manjša od 10 %, v smeri, ki ni nikoli več kakor 15 milj od pribežališča, pa tudi ne več kakor 5 milj od obale, na kateri lahko pristanejo brodolomci, v skladu s srednjo višino plime. „Razred D“ pomeni potniško ladjo, ki opravlja notranje pomorske prevoze v morskih območjih, kjer je verjetnost, da v obdobju celoletnega opravljanja prevozov ali v posebej omejenem obdobju leta za opravljanje prevozov izključno v tem obdobju (npr. delovanje v poletnem obdobju) znatna višina valov preseže 1,5 m, manjša od 10 %, v smeri, ki ni nikoli več kakor 6 milj od pribežališča, pa tudi ne več kakor 3 milje od obale, na kateri lahko pristanejo brodolomci, v skladu s srednjo višino plime.

▼M3

2. Vsaka država članica:

(a) sestavi in po potrebi ažurira seznam morskih območij pod njeno jurisdikcijo, s katerim razmeji cone za celoletno obratovanje in po potrebi omejeno redno obratovanje razredov ladij, pri čemer uporabi v odstavku 1 navedena merila za razrede;

(b) objavi seznam v javni zbirki podatkov, ki je na voljo na spletni strani pristojnih pomorskih oblasti;

(c) uradno sporoči Komisiji lokacijo takih podatkov in čas izvedbe sprememb v tem seznamu.

▼B

3. Za visokohitrostna potniška plovila veljajo razredi, opredeljeni v poglavju 1 (1.4.10) in (1.4.11) Kodeksa o visokohitrostnih plovilih.

Člen 5

Uporaba

1. Nove in obstoječe potniške ladje in visokohitrostna potniška plovila, ki opravljajo notranje pomorske prevoze, so v skladu z varnostnimi predpisi iz te direktive.

2. Iz razlogov, ki izhajajo iz te direktive, države članice ne odklonijo delovanja potniškim ladjam ali visokohitrostnim potniškim plovilom, ko opravljajo notranje pomorske prevoze in so v skladu z zahtevami te direktive, vključno s kakršnimi koli dodatnimi zahtevami, ki jih določi država članica v skladu z določbami člena 7(1).

Vsaka država članica kot država gostiteljica priznava spričevalo o varnosti visokohitrostnega plovila in dovoljenje za upravljanje, ki ga je izdala druga država članica za visokohitrostna potniška plovila, ko opravljajo notranje pomorske prevoze, ali spričevalo o varnosti potniške ladje iz člena 11, ki ga je izdala druga država članica za potniške ladje, ki opravljajo notranje pomorske prevoze.

3. Država gostiteljica lahko pregleda potniško ladjo ali visokohitrostno potniško plovilo, ko opravlja notranje pomorske prevoze, in revidira njeno dokumentacijo, v skladu z določbami Direktive 95/21/ES.

4. Vsa ladijska pomorska oprema, kakor je našteta v Prilogi A(1) k Direktivi 96/98/ES in je v skladu z določbami slednje, velja za skladno z določbami te direktive, ne glede na to, ali Priloga I zahteva, da mora biti oprema odobrena in preskušena brez ugovorov uprave države zastave.

Člen 6

Varnostne zahteve

1. V zvezi z novimi in obstoječimi potniškimi ladjami razredov A, B, C, D:

(a) konstrukcija in vzdrževanje trupa, glavnih in pomožnih strojev, električnih in avtomatskih naprav ustreza standardom, ki so določeni za klasifikacijo po pravilih priznane organizacije ali enakovrednih pravilih, ki jih uporablja uprava v skladu s členom 14(2) Direktive 94/57/ES;

(b) veljajo določbe Poglavja IV, vključno s spremembami GMDSS iz leta 1988, V in VI konvencije Solas 1974, kakor velja ►M2 v najnovejši različici ◄ ;

(c) veljajo določbe za ladijsko navigacijsko opremo iz Pravila 12, Poglavja V Konvencije Solas 1974, kakor velja ►M2 v najnovejši različici ◄ . Ladijska navigacijska oprema, kakor je našteta v Prilogi A(1) k Direktivi 96/98/ES in v skladu z določbami slednje, velja za usklajeno z zahtevami o odobritvi tipa Pravila V/12(r) Konvencije Solas.

2. V zvezi z novimi potniškimi ladjami:

(a) splošne zahteve: (i) nove potniške ladje razreda A so v celoti v skladu z zahtevami Konvencije Solas 1974, kakor velja ►M2 v najnovejši različici ◄ , in s posebnimi ustreznimi zahtevami, določenimi v tej direktivi in njeni Prilogi I. Za tista pravila, katerih razlago je Konvencija S prepustila v presojo upravi, uprava države zastave uporablja razlage, kakor so navedene v Prilogi I; (ii) nove potniške ladje razredov B, C, in D so v skladu s posebnimi ustreznimi zahtevami, določenimi v tej direktivi in njeni Prilogi I;

(b) zahteve glede tovornih črt: (i) vse nove potniške ladje z dolžino 24 metrov in več so v skladu z Mednarodno konvencijo o tovornih črtah iz leta 1966; (ii) merila o ravni varnosti, ki so enakovredna tistim iz Mednarodne konvencije o tovornih črtah iz leta 1966, veljajo v zvezi z dolžino in razredom za vse nove potniške ladje z dolžino, manjšo od 24 metrov; (iii) ne glede na odstavka (i) in (ii) so nove potniške ladje razreda D izvzete iz zahteve o minimalni višini premca, določeni v Mednarodni konvenciji o tovornih črtah iz leta 1966; (iv) nove potniške ladje razreda A, B, C in D imajo neprekinjeni krov.

3. V zvezi z obstoječimi potniškimi ladjami:

(a) obstoječe potniške ladje razreda A so v skladu s pravili o obstoječih potniških ladjah, določenih v Konvenciji Solas 1974, kakor velja ►M2 v najnovejši različici ◄ , in s posebnimi ustreznimi zahtevami, določenimi v tej direktivi in njeni Prilogi I. Za tista pravila, katerih razlago je Konvencija Solas prepustila upravi, uprava države zastave uporablja razlago, kakor so navedena v Prilogi I;

(b) obstoječe potniške ladje so v skladu s posebnimi ustreznimi zahtevami te direktive in Priloge I;

(c) obstoječe potniške ladje razredov C in D so v skladu s posebnimi ustreznimi zahtevami te direktive in poglavja III Priloge I ter v zvezi z zadevami, ki niso vključene v takšne zahteve, s pravili uprave države zastave. Takšna pravila predvidevajo enakovredno raven varnosti kakor tista v poglavjih II-1 in II-2 Priloge I, hkrati pa upoštevajo posebne lokalne pogoje opravljanja prevozov, povezane z morskimi območji, v katerih lahko ladje takšnih razredov opravljajo prevoze. Preden lahko obstoječe potniške ladje razredov C in D opravljajo redne notranje pomorske prevoze v gostujoči državi, uprava države zastave pridobi soglasje gostujoče države o takšnih pravilih;

(d) kadar država članica meni, da so ta pravila, ki jih zahteva uprava gostujoče države po odstavku (c), nesprejemljiva, nemudoma obvesti Komisijo. Komisija začne postopek za sprejetje odločitve po postopku iz člena 9;

(e) popravila, predelave in spremembe večjega pomena in s tem povezana oprema so v skladu z zahtevami za nove ladje, kakor so predpisane v odstavku 2(a). Predelave, narejene na obstoječi ladji, ki so namenjene zgolj za doseganje daljše dobe uporabe, ne štejejo za spremembe večjega pomena;

(f) določbe odstavka (a), razen če so v Konvenciji Solas 1974 določeni zgodnejši datumi, ter določbe odstavkov (b) in (c), razen če so v Prilogi I določeni zgodnejši datumi, ne veljajo za ladjo, katere gredelj je bil položen ali ki je bila v podobni fazi konstrukcije: (i) pred 1. januarjem 1940: do 1. julija 2006; (ii) 1. januarja 1940 ali po njem, toda pred 31. decembrom 1962: do 1. julija 2007; (iii) 1. januarja 1963 ali po njem, toda pred 31. decembrom 1974: do 1. julija 2008; (iv) 1. januarja 1975 ali po njem, toda pred 31. decembrom 1984: do 1. julija 2009; (v) 1. januarja 1985 ali po njem, toda pred datumom iz člena 14(1): do 1. julija 2010.

▼M3 —————

▼B

Poleg tega so lahko potniške ladje razredov A in B, ki plujejo pod zastavo Grčije in so premeščene na opravljanje notranjih pomorskih prevozov med pristanišči v Grčiji, pred začetkom veljavnosti te direktive, izvzete, če so ob premestitvi v celoti v skladu z ustreznimi mednarodnimi standardi in izpolnjujejo pogoje pod (i), (ii) in (iii).

V okviru tega odstopanja bo Grčija najpozneje tri mesece po datumu sprejema te direktive poslala Komisiji popolni seznam vseh obstoječih potniških ladij razredov A in B, ki izpolnjujejo zgornje pogoje, vključno s polnimi podrobnostmi o imenu ladje, razločevalnih številkah ali črkah, pristanišču vpisa, zmogljivosti potnikov, številki IMO (če obstaja), razredu in datumu položitve gredlja ali ko je bila ladja v podobni fazi konstrukcije. Ta seznam bo objavljen v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Odstopanje, ki velja za takšne ladje, je izrecno navedeno na njihovem spričevalu o varnosti potniške ladje.

4. V zvezi z visokohitrostnim potniškim plovilom:

(a) visokohitrostno potniško plovilo, ki je bilo zgrajeno ali ki ga je potrebno popraviti, predelati ali izvesti spremembe večjega pomena, 1. januarja 1996 ali po tem datumu, je v skladu z zahtevami pravila X/3 Konvencije Solas 1974, razen če — je bil najpozneje na datum začetka veljavnosti te direktive položen njegov gredelj ali je bil v podobni fazi konstrukcije, in — je dobavo in usposobitev za zagon treba izvesti najpozneje šest mesecev po začetku veljavnosti te direktive, in — je popolnoma v skladu z zahtevami Kodeksa o varnosti dinamično podprtih plovil (Kodeks DSC), zajetega v Resoluciji skupščine IMO A.373(X) z dne 14. novembra 1977 z vsemi spremembami iz Resolucije Odbora za pomorsko varnost MSC 37(63) z dne 19. maja 1994;

(b) visokohitrostna potniška plovila, zgrajena pred 1. januarjem 1996, ki so v skladu z zahtevami Kodeksa o visokohitrostnih plovilih, nadaljujejo z opravljanjem prevozov, potrjenim v skladu s tem kodeksom. Visokohitrostna potniška plovila, zgrajena pred 1. januarjem 1996, ki niso v skladu z zahtevami Kodeksa o visokohitrostnih plovilih, ne smejo opravljati notranjih pomorskih prevozov, razen če že ne opravljajo notranjih pomorskih prevozov v državi članici na datum začetka veljavnosti te direktive, v tem primeru jim je dovoljeno, da lahko nadaljujejo z opravljanjem notranjih prevozov v navedeni državi članici. Takšno plovilo je v skladu z vsemi zahtevami Kodeksa DSC z vsemi spremembami;

(c) gradnja in vzdrževanje visokohitrostnega potniškega plovila in njegove opreme je v skladu s pravili za klasifikacijo visokohitrostnega potniškega plovila priznane organizacije ali enakovrednimi pravili, ki jih uporablja uprava v skladu s členom 14(2) Direktive 94/57/ES.

▼M3

Člen 6a

Zahteve glede stabilnosti RO-RO potniških ladij in njihovo izvzetje iz prometa

1. Vse RO-RO potniške ladje razredov A, B in C, katerih gredelj je položen ali ki so v podobni fazi gradnje 1. oktobra 2004 ali po tem datumu, se uskladijo s členi 6, 8 in 9 Direktive 2003/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. aprila 2003 o posebnih zahtevah glede stabilnosti RO-RO potniških ladij ( 13 ).

2. Vse RO-RO potniške ladje razredov A in B, katerih gredelj je položen ali ki so v podobni fazi gradnje pred 1. oktobrom 2004, se do 1. oktobra 2010 uskladijo s členi 6, 8 in 9 Direktive 2003/25/ES, razen če so na navedeni datum ali na poznejši datum, na katerega dosežejo starost 30 let, izvzete iz prometa, v vsakem primeru pa najpozneje 1. oktobra 2015.

Člen 6b

Varnostne zahteve za osebe z zmanjšano mobilnostjo

1. Države članice zagotovijo sprejetje ustreznih ukrepov, ki temeljijo, kjer je to izvedljivo, na smernicah iz Priloge III in omogočajo osebam z zmanjšano mobilnostjo varen dostop na vse potniške ladje razredov A, B, C in D in na vsa visokohitrostna plovila, ki se uporabljajo v javnem prevozu, katerih gredelj je položen ali so v podobni fazi gradnje 1. oktobra 2004 ali po tem datumu.

2. Države članice sodelujejo in se posvetujejo z organizacijami, ki predstavljajo osebe z zmanjšano mobilnostjo, o izvajanju smernic, vključenih v Prilogi III.

3. Zaradi sprememb potniških ladij razredov A, B, C in D ter visokohitrotnih potniških plovil, ki se uporabljajo v javnem prevozu, katerih gredelj je položen ali so v podobni fazi gradnje pred 1. oktobrom 2004, države članice uporabijo smernice iz Priloge III, kolikor je to ekonomsko upravičeno in izvedljivo.

Države članice sestavijo nacionalni akcijski načrt v zvezi z uporabo smernic za take ladje in plovila. Ta načrt predložijo Komisiji najpozneje do 17. maja 2005.

4. Države članice najpozneje do 17. maja 2006 poročajo Komisiji o izvajanju tega člena v zvezi z vsemi potniškimi ladjami iz odstavka 1, potniškimi ladjami iz odstavka 3, ki smejo prevažati več kakor 400 potnikov, in vsemi visokohitrostnimi potniškimi plovili.

▼B

Člen 7

Dodatne varnostne zahteve, enakovredne nadomestitve, izjeme in varstveni ukrepi

1. Dodatne varnostne zahteve:

Če država članica ali skupina držav članic meni, da bi bilo treba ustrezne varnostne zahteve v nekaterih situacijah izboljšati glede na posebne lokalne okoliščine, in če je potreba po tem izkazana, lahko po postopku iz odstavka 4 sprejmejo ukrepe za izboljšanje varnostnih zahtev.

2. Enakovredne nadomestitve:

Država članica lahko po postopku iz odstavka 4 sprejme ukrepe, ki dovoljujejo enakovredne nadomestitve pravil, zajetih v Prilogi I, če so takšne enakovredne nadomestitve vsaj tako učinkovite kakor taka pravila.

3. Izjeme:

Če raven varnosti ni zmanjšana in po postopku iz odstavka 4, lahko država članica sprejme ukrepe, s katerimi so ladje izvzete iz nekaterih posebnih zahtev te direktive za opravljanje notranjih pomorskih prevozov v navedeni državi, vključno z morskimi območji na otočjih, ki so zaščitena pred učinki odprtega morja, pod posebnimi operativnimi pogoji, kot so manjša znatna višina valov, omejeno obdobje v letu, opravljanje pomorskih prevozov samo podnevi ali v primernih klimatskih ali vremenskih pogojih, ali omejeno trajanje prevoza, ali bližina reševalnih služb.

4. Za državo članico, ki uporabi določbe odstavkov 1, 2 ali 3, velja naslednji postopek:

(a) država članica obvesti Komisijo o ukrepih, ki jih namerava sprejeti, vključno s tistimi podrobnostmi, ki so potrebne za potrditev primernega vzdrževanja ravni varnosti;

(b) če je po postopku iz člena 9 v šestih mesecih od uradnega obvestila odločeno, da predlagani ukrepi niso upravičeni, se od navedene države članice zahteva, da spremeni predlagane ukrepe ali jih ne sprejme;

(c) sprejeti ukrepi so določeni v ustrezni nacionalni zakonodaji in sporočeni Komisiji, ki obvesti ostale države članice o vseh njihovih podrobnostih;

(d) kateri koli od takšnih ukrepov se uporablja za vse potniške ladje istega razreda ali za plovilo, ki opravlja prevoze pod istimi določenimi pogoji, brez diskriminacije glede na njihovo zastavo ali glede na državljanstvo ali poslovno enoto njihovega upravljavca;

(e) ukrepi iz odstavka 3 veljajo tako dolgo, dokler ladja ali plovilo deluje pod določenimi pogoji.

5. Varnostni ukrepi:

Ko država članica presodi, da potniška ladja, ki opravlja notranje pomorske prevoze znotraj navedene države, ne glede na to, da je v skladu z določbami te direktive, vendar predstavlja tveganje velike nevarnosti za varnost življenja ali premoženja ali okolja, se lahko opravljanje pomorskega prevoza s to ladjo ali plovilom prekine ali se naložijo dodatni varnostni ukrepi, dokler takšna nevarnost ni odpravljena.

V zgornjih okoliščinah velja naslednji postopek: (a) država članica nemudoma obvesti Komisijo in druge države članice o svoji odločitvi in jo obrazloži; (b) Komisija preuči, ali je iz razlogov velike nevarnosti za varnost in okolje prekinitev dodatnih ukrepov upravičena; (c) po postopku iz člena 9 se, ali je odločitev države članice, s katero se opravljanje prevozov s tako ladjo ali plovilom prekine ali ki nalaga dodatne ukrepe, upravičena iz razlogov velike nevarnosti za varnost življenja, premoženja ali okolja, in če prekinitev ali ukrepi niso upravičeni, se od zadevne države članice zahteva umik prekinitve ali ukrepov.

▼M2

Člen 8

Prilagoditve

Po postopku, določenem v členu 9(2), se:

(i) opredelitve v členu 2(a), (b), (c), (d) in (t); in (ii) določbe v zvezi s postopki in smernicami za preglede iz člena 10; (iii) določbe, ki zadevajo Konvencijo Solas in Mednarodni kodeks o varnosti visokohitrostnih plovil ter vključujejo poznejše spremembe, določene v členih 4.3, 6.4, 10.3 in 11.3; ter (iv) posebna sklicevanja na „Mednarodne konvencije“ in resolucije IMO iz členov 2(f), (k) in (o), 3.2(a), 6.1(b) in (c), 6.2(b) in 11.3 lahko prilagodijo, da bi se upošteval razvoj na mednarodni ravni, zlasti znotraj IMO; (a)

(b) priloge se lahko spremenijo, da bi se: (i) za namen te direktive uporabile spremembe mednarodnih konvencij; (ii) izboljšale tehnične specifikacije teh prilog ob upoštevanju izkušenj.

Spremembe mednarodnih instrumentov iz člena 2 se lahko po členu 5 Uredbe (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) ( 14 ) izvzamejo s področja uporabe te direktive.

Člen 9

Odbor

1. Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen s členom 3 Uredbe (ES) št. 2099/2002.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek veljata člena 5 in 7 Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 15 ), ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša dva meseca.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 10

Pregledi

1. Vsako novo potniško ladjo mora pregledati uprava države zastave, kakor je določeno spodaj:

(a) pregled pred začetkom predaje ladje v uporabo;

(b) redni pregled enkrat na 12 mesecev;

(c) dodatni pregledi po potrebi.

2. Vsako obstoječo potniško ladjo mora pregledati uprava države zastave, kakor je določeno spodaj:

(a) začetni pregled, preden začne ladja opravljati notranje pomorske prevoze v državi gostiteljici, ali v 12 mesecih po izteku roka za izvajanje te direktive iz člena 14(1), za obstoječe ladje, ki opravljajo notranje pomorske prevoze v državi članici, pod zastavo katere lahko plujejo;

(b) redni pregled enkrat na 12 mesecev;

(c) dodatni pregledi po potrebi.

3. Vsako visokohitrostno potniško plovilo, ki mora v skladu z določbami člena 6(4) izpolnjevati zahteve Kodeksa HSC, je podvrženo tistim pregledom uprave države zastave, ki jih zahteva Kodeks o visokohitrostnih plovilih.

Visokohitrostno potniško plovilo, ki mora v skladu z določbami člena 6(4) izpolnjevati zahteve Kodeksa DSC z vsemi spremembami, je podvrženo tistim pregledom uprave države zastave, ki jih zahteva v Kodeks DSC.

4. Uporabljajo se ustrezni postopki in smernice glede pregledov za spričevalo o varnosti potniške ladje, določeni v Resoluciji skupščine IMO A.746(18) z dne 4. novembra 1993 o smernicah glede pregledov v okviru usklajenega sistema pregledov in izdajanja spričeval, kakor obstajajo ob sprejetju te direktive, ali postopki, zasnovani za doseganje istega cilja.

5. Preglede iz odstavkov 1, 2 in 3 opravijo izključno inšpektorji same uprave države zastave, priznane organizacije ali države članice, ki jo je država zastave pooblastila, da opravi preglede, zaradi zagotovitve skladnosti ustreznih zahtev s to direktivo.

Člen 11

Spričevala

1. Vse nove in obstoječe potniške ladje so opremljene s spričevalom o varnosti potniške ladje v skladu s to direktivo. To spričevalo je takšne oblike, kakor je določeno v Prilogi II. To spričevalo izda uprava države zastave po opravljenem začetnem pregledu, kakor je opisan v členu 10(1)(a) in (2)(a).

2. Spričevalo o varnosti potniške ladje se izda za obdobje, ki ne presega 12 mesecev. Čas veljavnosti spričevala lahko podaljša uprava države zastave za obdobje do enega meseca po datumu izteka veljavnosti, ki je na njem naveden. V primeru podaljšanja začne novo obdobje veljavnosti spričevala teči od datuma izteka veljavnosti obstoječega spričevala pred njegovim podaljšanjem.

Obnovitev spričevala o varnosti potniške ladje se izda po opravljenem rednem pregledu, kakor je opisan v členu 10(1)(b) in (2)(b).

3. Za visokohitrostna potniška plovila, ki so v skladu z zahtevami Kodeksa o visokohitrostnih plovilih, izda uprava države zastave spričevalo o varnosti visokohitrostnega potniškega plovila in dovoljenje za upravljanje visokohitrostnega plovila, v skladu z določbami Kodeksa o visokohitrostnih plovilih.

Za visokohitrostna potniška plovila, ki so v skladu z zahtevami Kodeksa DSC z vsemi spremembami, izda uprava države zastave spričevalo o konstrukciji in opremi DSC ter dovoljenje za upravljanje DSC, v skladu z določbami Kodeksa DSC.

Pred izdajo dovoljenja za upravljanje visokohitrostnega potniškega plovila, ki opravlja notranje pomorske prevoze v gostujoči državi, se uprava države zastave dogovori z gostujočo državo o kakršnih koli operativnih pogojih, povezanih z opravljanjem pomorskih prevozov s plovilom v navedeni državi. Uprava države zastave kakršne koli takšne pogoje navede na dovoljenju za upravljanje.

4. Izjeme, priznane ladjam ali plovilu po in v skladu z določbami člena 7(3), so navedene na spričevalu ladje ali polovila.

Člen 12

Pravila Konvencije Solas

V zvezi s potniškimi ladjami, ki opravljajo mednarodna potovanja:

1. ob začetku veljavnosti te direktive Skupnost pošlje IMO prošnjo, da: (a) pospeši tekoče delo v IMO, da bi revidirala pravila v poglavjih II-1, II-2 in III Konvencije Solas 1974, ki vsebujejo zadeve, prepuščene presoji uprave, da vzpostavi usklajene razlage za ta pravila in da sprejme spremembe k slednjim; (b) sprejme predpise za obvezno uporabo načel, ki so podlaga za določbe iz Okrožnice MSC 606 o soglasju države pristanišča z izjemami Konvencije Solas;

2. Predsedstvo Sveta in Komisije pripravi prošnjo iz odstavka 1 na podlagi usklajenih pravil iz Priloge I k tej direktivi. Vse države članice po svojih najboljših močeh zagotovijo, da se IMO pospešeno loti razvijanja navedenih pravil in predpisov.

Člen 13

Sankcije

Države članice določijo sistem sankcij za kršenje nacionalnih predpisov, sprejetih v skladu s to direktivo, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo izvajanje teh sankcij. Tako predvidene sankcije so učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 14

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje 1. julija 1998.

2. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

3. Države članice takoj obvestijo Komisijo o vseh predpisih nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Komisija o tem obvesti ostale države članice.

Člen 15

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati 20. dan po objavi v Uradnem listu Evropske skupnosti.

Člen 16

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M1









PRILOGA I

VARNOSTNE ZAHTEVE ZA NOVE IN OBSTOJEČE POTNIŠKE LADJE, KI OPRAVLJAJO POTOVANJA PO TERITORIALNEM MORJU

Vsebina POGLAVJE I — SPLOŠNE DOLOČBE POGLAVJE II-l — KONSTRUKCIJA — PREGRAJEVANJE IN STABILNOST, STROJI IN ELEKTRIČNE NAPRAVE DEL A - SPLOŠNO 1. Opredelitve, povezane z Delom B (pravilo 2) 2. Opredelitve, povezane z Deli C, D, in E (pravilo 3) DEL B - STABILNOST NEPOŠKODOVANE LADJE, PREGRAJEVANJE IN STABILNOST V POŠKODOVANEM STANJU 1. Resolucija o stabilnosti nepoškodovane ladje A.749 (18) 2. Neprepustno pregrajevanje 3. Poplavna dolžina (pravilo 4) 4. Dovoljena dolžina oddelkov (pravilo 6) 5. Poplavnost (pravilo 5) 6. Faktor pregrajevanja 7. Posebne zahteve, ki zadevajo pregrajevanje ladij (pravilo 7) 8. Stabilnost v poškodovanem stanju (pravilo 8) 8-1. Stabilnost ro-ro potniških ladij v poškodovanem stanju (pravilo 8-1) 8-2. Posebne zahteve za ro-ro potniške ladje, ki prevažajo 400 ali več oseb (pravilo 8-2) 8-3. Posebne zahteve za potniške ladje, ki niso ro-ro potniške ladje in prevažajo 400 ali več oseb 9. Pregrade pretežnih tankov (pikov) in pregrade strojnice (pravilo 10) 10. Dvojna dna (pravilo 12) 11. Določanje, označevanje in vpisovanje pregradnih tovornih črt (pravilo 13) 12. Gradnja in prvo preskušanje neprepustnih pregrad itd. (pravilo 14) 13. Odprtine v nepropustnih pregradah (pravilo 15) 14. Ladje, ki prevažajo tovorna vozila, in njihovo spremstvo (pravilo 16) 15. Odprtine v zunanji oplati pod mejno ugrezno črto (pravilo 17) 16. Neprepustnost potniških ladij nad mejno ugrezno črto (pravilo 20) 17. Zapiranje vrat za natovarjanje tovora (pravilo 20-1) 17-1. Neprepustnost iz ro-ro krova (pregradni krov) v prostore pod njim (pravilo 20-2) 17-2. Dostop na ro-ro krove (pravilo 20-3) 17-3. Zapiranje pregrad na ro-ro krovu (pravilo 20-4) 18. Podatki o stabilnosti (pravilo 22) 19. Kontrolne skice v primeru poškodbe (pravilo 23) 20. Neprepustnost trupa in nadgradnje, preprečevanje in nadzor poškodb (pravilo 23-2) 21. Označevanje, občasno upravljanje in pregledi neprepustnih vrat, itd. (pravilo 24) 22. Zabeležbe v ladijski dnevnik (pravilo 25) 23. Dvižne platforme in rampe za avtomobile 24. Ograje DEL C — STROJI 1. Splošno (pravilo 26) 2. Motorji z notranjim izgorevanjem (pravilo 27) 3. Drenažna naprava (pravilo 21) 4. Število in vrsta drenažnih črpalk (pravilo 21) 5. Zadenjske vožnje (pravilo 28) 6. Krmilna naprava (pravilo 29) 7. Dodatne zahteve za električne in elektrohidravlične krmilne naprave (pravilo 30) 8. Ventilacijski sistemi v strojnici (pravilo 35) 9. Komunikacija med poveljniškim mostom in strojnico (pravilo 37) 10. Alarm upravitelja stroja (pravilo 38) 11. Namestitev zasilnih naprav (pravilo 39) 12. Krmiljenje strojev (pravilo 31) 13. Sistemi cevi za paro (pravilo 33) 14. Sistemi zračnega tlaka (pravilo 34) 15. Zaščita pred hrupom (pravilo 36) 16. Dvigala DEL D — ELEKTRIČNE NAPELJAVE 1. Splošno (pravilo 40) 2. Glavni vir električne energije in razsvetljava (pravilo 41) 3. Zasilni vir električne energije (pravilo 42) 4. Dodatna zasilna razsvetljava na ro-ro ladjah (pravilo 42-1) 5. Varnostni ukrepi proti električnemu udaru, požaru in drugim nevarnostim v zvezi z električno energijo (pravilo 45) DEL E — DODATNE ZAHTEVE ZA STROJNICE, KI SO OBČASNO BREZ POSADKE Posebna obravnava (pravilo 54) 1. Splošno (pravilo 46) 2. Protipožarni varnostni ukrepi (pravilo 47) 3. Zaščita pred poplavljanjem (pravilo 48) 4. Krmiljenje pogonskih strojev s poveljniškega mostu (pravilo 49) 5. Komunikacija (pravilo 50) 6. Sistem alarmiranja (pravilo 51) 7. Varnostni sistemi (pravilo 52) 8. Posebne zahteve za stroje, kotle in električne naprave (pravilo 53) 9. Avtomatski nadzorni in alarmni sistem (pravilo 53.4) POGLAVJE II-2 — PROTIPOŽARNO VARSTVO, ODKRIVANJE POŽARA IN GAŠENJE POŽARA DEL A — SPLOŠNO 1. Temeljna načela (pravilo 2) 2. Opredelitve (pravilo 3) 3. Požarne črpalke, glavni požarni vodi, hidranti, upogibne požarne cevi in šobe (pravilo 4) 4. Vgrajeni sistemi za gašenje požara (pravila 5 + 8 + 9 + 10) 5. Prenosni aparati za gašenje požara (pravilo 6) 6. Protipožarna ureditev v strojnicah (pravilo 7) 7. Posebne naprave v strojnicah (pravilo 11) 8. Avtomatski sistemi protipožarnih brizgalk, za odkrivanje požara in za požarni alarm (pravilo 12) 9. Vgrajeni sistemi za odkrivanje požara in za požarni alarm (pravilo 13) 10. Ukrepi za tekoče gorivo, olje za mazanje in druga vnetljiva olja (pravilo 15) 11. Gasilska oprema (pravilo 17) 12. Razno (pravilo 18) 13. Načrti gašenja (pravilo 20) 14. Pripravljenost za uporabo in vzdrževanje 15. Navodila, usposabljanje na krovu in vaje 16. Postopki DEL B — PROTIPOŽARNI VARNOSTNI UKREPI 1. Struktura (pravilo 23) 2. Glavne navpične in vodoravne cone (pravilo 24) 3. Pregrade znotraj glavne navpične cone (pravilo 25) 4. Protipožarna celovitost pregrad in krovov na novih ladjah za prevoz več kakor 36 potnikov (pravilo 26) 5. Protipožarna celovitost pregrad in krovov na novih ladjah za prevoz največ 36 potnikov in obstoječih ladjah RAZREDA B za prevoz največ 36 potnikov (pravilo 27) 6. Poti in izhodi v sili (pravilo 28) 6-1. Poti in izhodi v sili na ro-ro potniških ladjah (pravilo 28-1) 7. Predrtine in odprtine v pregradah razredov ‚A‘ in ‚B‘ (pravilo 30, 31) 8. Varnost stopnic in dvigal v bivalnih in delovnih prostorih (pravilo 29) 9. Sistemi prezračevanja (pravilo 32) 10. Okna in bočna okna (pravilo 33) 11. Omejena uporaba gorljivega materiala (pravilo 34) 12. Podrobnosti konstrukcije (pravilo 35) 13. Vgrajeni sistemi za odkrivanje požara in za požarni alarm ter sistem avtomatskih brizgalk, za odkrivanje požara in za požarni alarm (pravilo 14) (pravilo 36) 14. Zaščita prostorov posebne kategorije (pravilo 37) 15. Požarne patrulje, odkrivanje, alarmiranje in sistem za obveščanje potnikov (pravilo 40)(R 40) 16. Posodobitev obstoječih ladij razreda B, ki prevažajo več kakor 36 potnikov (pravilo 41-1) 17. Posebne zahteve za ladje, ki prevažajo nevarno blago (pravilo 41) 18. Posebne zahteve za helikoptersko opremo. POGLAVJE III — REŠEVALNA OPREMA 1. Opredelitve (pravilo 3) 2. Komunikacija, reševalna plovila in reševalni čolni, osebna reševalna oprema (pravila 6 + 7 + 18 + 21 + 22) 3. Alarm za nevarnost, navodila za uporabo, priročnik za usposabljanje, razpored za alarm in navodila v sili (pravila 6 + 8 + 9 + 19 + 20) 4. Posadka reševalnih plovil in nadzor (pravilo 10) 5. Zbirna mesta reševalnih plovil in ureditev vkrcanja nanje (pravila 11 + 23 + 25) 5-1. Zahteve za ro-ro potniške ladje (pravilo 26) 5-2. Površine za pristajanje helikopterjev in pobiranje s helikopterjem (pravilo 28) 5-3. Sistem za podporo odločanju za poveljnike (pravilo 29) 6. Postaje za spuščanje (pravilo 12) 7. Hramba reševalnih plovil (pravili 13 + 24) 8. Hramba reševalnih čolnov (pravilo 14) 8a. Hramba sistemov za evakuacijo na morju (pravilo 15) 9. Sistemi za spuščanje in dvigovanje reševalnih plovil (pravilo 16) 10. Sistemi za vkrcavanje, spuščanje in dviganje reševalnega čolna (pravilo 17) 11. Navodila v sili (pravilo 19) 12. Pripravljenost za obratovanje, vzdrževanje in pregledi (pravilo 20) 13. Usposabljanje in vaje za zapuščanje ladje (pravilo 19 + pravilo 30)

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Če je izrecno določeno, se pravila te priloge uporabljajo za nove in obstoječe potniške ladje razreda A, B, C in D, ki opravljajo potovanja v teritorialnih morskih vodah.

Nove ladje razreda B, C in D z dolžino, manjšo od 24 metrov, morajo izpolnjevati zahteve pravil II-l/B/2 do II-l/B/8 in II-l/B/10 te priloge, razen če uprava države zastave, pod katero so te ladje upravičene pluti, zagotavlja, da izpolnjujejo nacionalne predpise države zastave ter da ti predpisi zagotavljajo enako stopnjo varnosti.

Če se določbe te priloge ne uporabljajo za nove ladje krajše od 24 metrov, uprava države zastave zagotovi, da se enaka stopnja varnosti za take ladje zagotovi z izpolnjevanjem nacionalnih predpisov.

Za obstoječe ladje razreda C in D ni potrebno, da izpolnjujejo pravila Poglavja II-l in II-2 te priloge, če uprava države zastave, pod katero so te ladje upravičene pluti, zagotavlja, da izpolnjujejo nacionalne predpise države zastave in da ti predpisi zagotavljajo enako stopnjo varnosti.

Kadar koli se v tej prilogi za obstoječe ladje zahteva uporaba resolucije IMO, za ladje, zgrajene največ dve leti po datumu sprejetja take resolucije s strani IMO, ni potrebno, da so v skladu s tako resolucijo, če izpolnjujejo morebitno(-e) še veljavno(-e) prejšnjo(-e) resolucijo(-e).

Med večja popravila, spremembe in predelave se štejejo na primer:

— vsaka sprememba, ki znatno spremeni dimenzije ladje, primer: podaljšava z dodatkom novega srednjega dela,

— vsaka sprememba, ki znatno spremeni potniške zmogljivosti ladje, primer: krov ladje, namenjen za skladiščenje vozil, spremenjen v potniške bivalne prostore,

— vsaka sprememba, ki znatno podaljša življenjsko dobo ladje, primer: obnovitev prostorov za namestitev potnikov na eni celotni palubi.

Navedba „(pravilo…)“, ki sledi številnim naslovom pravil v tej prilogi, se nanaša na pravila Konvencije Solas iz leta 1974 v spremenjeni različici, na katerih temeljijo pravila te priloge.

POGLAVJE II-l

KONSTRUKCIJA — PREGRAJEVANJE IN STABILNOST, STROJI IN ELEKTRIČNE NAPRAVE

DEL A

SPLOŠNO

1 Opredelitve, povezane z delom B (pravilo 2)

.1 Pregradna tovorna črta je vodna črta, po kateri se določa pregrajevanje ladje. .2 Najvišja pregradna tovorna črta je vodna črta, ki ustreza največjemu ugrezu, dovoljenemu po zahtevah za pregrajevanje, ki se uporabljajo. .1

.2 Dolžina ladje je dolžina, merjena med navpičnima črtama skozi skrajne točke najvišje pregradne tovorne črte.

.3 Širina ladje je največja širina med zunanjimi robovi reber na najvišji pregradni tovorni črti ali pod njo.

.4 Ugrez je navpična razdalja od zgornjega roba gredlja na polovici dolžine ladje do zadevne pregradne tovorne črte.

.5 Nosilnost je razlika v tonah med izpodrivom ladje na poletni tovorni črti v vodi s specifično težo 1,025 in težo prazne ladje.

.6 Teža prazne ladje je izpodriv ladje v tonah brez tovora, goriva, mazalnega olja, balastne vode, sveže vode in pitne vode v rezervoarjih, uporabne preskrbe ter potnikov, posadke in njihovega imetja.

.7 Pregradni krov je najvišji krov, do katerega dosegajo prečne nepropustne pregraje.

.8 Mejna ugrezna črta je na boku označena črta, debela najmanj 76 mm, pod zgornjim robom pregradnega krova.

.9 Poplavnost prostora je odstotek tistega prostora, ki ga lahko zavzame voda. Prostornina prostora, ki seže nad ugrezno mejno črto, se meri samo do višine te črte.

.10 Strojnica je prostor, ki seže od zgornjega roba kobilice do mejne ugrezne črte, kakor tudi med končnimi glavnimi neprepustnimi prečnimi pregrajami, ki obdajajo prostore, v katerih so glavni pogonski in pomožni pogonski stroji ter kotli, ki so namenjeni za potrebe pogona.

.11 Prostori za potnike so tisti prostori, ki so predvideni za namestitev in uporabo potnikov, razen prostorov za prtljago, zaloge, živež in poštne pošiljke.

.12 Neprepusten v zvezi s konstrukcijo pomeni zmožen preprečiti prehod vode skozi konstrukcijo v kateri koli smeri pod pritiskom vode, ki bi lahko nastal v nepoškodovanem ali poškodovanem stanju.

.13 Odporen na vremenske vplive pomeni, da voda ne bo prodrla v ladjo pod nobenimi pogoji na morju.

.14 Ro-ro potniška ladja pomeni potniško ladjo z ro-ro prostori za tovor ali prostori posebne kategorije, kakor so opredeljeni v pravilu II-2/A/2.

2 Opredelitve, povezane z deli C, D, in E (pravilo 3)

.1 Sistem za krmiljenje s krmilno napravo je naprava, preko katere se prenašajo povelja od poveljniškega mostu do strojne naprave za pogon krmilne naprave. Sisteme za krmiljenje s krmilno napravo sestavljajo oddajniki, sprejemniki, hidravlične kontrolne črpalke in pripadajoči motorji, regulatorji motorjev, cevi in kabli. .2 Glavna krmilna naprava sestoji iz strojev, krmilnih stikal, morebitnih strojnih naprav za pogon krmilne naprave, pomožne opreme in elementov za uporabo navora na osi krmila (tj. krmilna ročica ali kvadrant), ki so potrebni, da se krmilo obrača in tako krmili ladja v normalnih razmerah plovbe. .1

.2 Strojna naprava za pogon krmilne naprave je: .1 če je krmilna naprava električna, elektromotor in njegova pripadajoča električna oprema; .2 če je krmilna naprava elektrohidravlična, elektromotor, njegova pripadajoča električna oprema in priključna črpalka; .3 če je krmilna naprava drugačnega hidravličnega tipa, pogonski motor in priključena črpalka.

.3 Pomožna krmilna naprava je naprava, razen katerega koli dela glavne krmilne naprave, ki je potrebna za krmiljenje ladje v primeru okvare glavne krmilne naprave, vendar ne vključuje krmilne ročice, kvadranta ali komponent, ki služijo enakemu namenu.

.4 Normalni plovni in bivalni pogoji so pogoji, pod katerimi so ladja kot celota, stroji, naprave, sredstva in pripomočki, ki zagotavljajo pogon, sposobnost krmiljenja, varno plovbo, varnost pred požarom in poplavo, notranje in zunanje komunikacije ter signale, ter sredstva za reševanje in vitli rešilnih čolnov, pa tudi predvidene naprave za udobno bivanje delovno urejeni in normalno delujejo.

.5 Izredne razmere so razmere, v katerih katere koli storitve, potrebne za normalne pogoje za delovanje in bivanje, ne delujejo zaradi izpada glavnega vira električne energije.

.6 Glavni vir električne energije je vir, namenjen oskrbi z električno energijo glavne stikalne plošče za razdeljevanje do vseh naprav, ki so potrebne za ohranjanje ladje v normalnih pogojih za delovanje in bivanje.

.7 Stanje ladje v mirovanju je stanje, ko glavni pogonski stroj, kotli in pomožne naprave ne obratujejo zaradi pomanjkanja energije.

.8 Glavna generatorska postaja je prostor, v katerem je glavni vir električne energije.

.9 Glavna stikalna plošča je stikalna plošča, ki se neposredno napaja iz glavnega vira električne energije in je namenjena razdeljevanju električne energije porabnikom na ladji.

.10 Zasilna stikalna plošča je stikalna plošča, ki se v primeru izpada glavnega električnega napajalnega sistema neposredno napaja iz zasilnega vira električne energije ali prehodnega vira zasilne energije in je namenjena razdeljevanju električne energije zasilnim napravam.

.11 Zasilni vir električne energije je vir električne energije, namenjen za napajanje zasilne stikalne plošče v primeru izpada napajanja iz glavnega vira električne energije.

.12 Najvišja servisna hitrost pri vožnji naprej je največja hitrost, katero ladja ohranja pri plovbi pri največjem ugrezu ladje.

.13 Najhitrejša zadenjska hitrost je hitrost, ki jo ladja lahko doseže pri načrtovanem največjem zadenjskem pogonu pri največjem ugrezu ladje.

.14(a) Strojnice so vse strojnice kategorije A in drugi prostori, v katerih so pogonski stroji, kotli, enote za kurilno olje, parni stroji in stroji z notranjim zgorevanjem, generatorji in večji električni stroji, črpalne postaje za gorivo, stroji za hlajenje, stabilizacijo, ventilacijo in klimatizacijo, in podobni prostori ter dostopi do njih.

.14(b) Strojnice kategorije A so vsi prostori in dostopi do teh prostorov, v katerih so: .1 stroji z notranjim zgorevanjem, ki se uporabljajo za glavni pogon; ali .2 stroji z notranjim zgorevanjem, ki se uporabljajo za druge namene kakor za glavni pogon, če imajo agregati takih strojev skupno izhodno moč najmanj 375 kW; ali .3 kakršen koli kotel na zgorevanje olja ali enoto na kurilno olje.

.15 Pogonski sistem je hidravlična oprema, namenjena oskrbi z energijo za obračanje krmilne osi, ki sestoji iz strojne naprave ali strojnih naprav za pogon krmilne naprave, skupaj s pripadajočimi cevovodi in opremo ter krmilnim stikalom. Pogonski sistemi si lahko delijo skupne mehanične elemente, t.j. krmilno ročico, kvadrant in krmilno os ali dele, ki služijo istemu namenu.

.16 Kontrolne postaje so tisti prostori, v katerih so ladijski radio, glavna navigacijska oprema ali zasilni vir energije ali v katerih je oprema za registriranje ali nadzor požara.

DEL B

STABILNOST NEPOŠKODOVANE LADJE, PREGRAJEVANJE IN STABILNOST V POŠKODOVANEM STANJU

1 Resolucija o stabilnosti nepoškodovane ladje A.749 (18)

Vsi razredi novih ladij z dolžino 24 metrov in več izpolnjujejo ustrezne določbe za potniške ladje iz Kodeksa o stabilnosti nepoškodovane ladje, ki ga je 4. novembra 1993 sprejela IMO na 18. seji skupščine z Resolucijo A.749 (18).

Če države članice menijo, da je uporaba Merila za močan veter in bočno zibanje ladje iz Resolucije IMO A.749 (18) neustrezna, se lahko uporabi alternativni pristop, ki zagotavlja zadovoljivo stabilnost. Dokaz o tem je treba predložiti Komisiji, ki potrdi, da je dosežena enakovredna stopnja varnosti.

Vse obstoječe ladje razreda A in B v vseh stanjih naloženosti izpolnjujejo naslednja merila stabilnosti po ustreznem popravku za učinek proste površine tekočin v cisternah v skladu s predpostavkami odstavka 3.3 Resolucije IMO A.749 (18) ali enakovrednimi predpostavkami.

(a) Območje pod krivuljo vzravnalnega vzvoda (GZ krivulja) ni manjše od: (i) 0,055 metrskega radiana do nagibnega kota 30 °; (ii) 0,09 metrskega radiana do nagibnega kota 40 ° ali kota poplavljanja, t.j. kota nagiba, pri katerem so spodnji robovi vseh odprtin v trupu, nadgradnjah ali stavbah na krovu, ki se ne dajo neprepustno zapreti, potopljeni v vodo, če je ta kot manjši od 40 °; (iii) 0,03 metrskega radiana med nagibnim kotom 30 ° in 40 ° ali med 30 ° in kotom poplavljanja, če je ta kot manjši od 40 °;

(b) Vzravnalni moment GZ je vsaj 0,20 metra pod kotom nagiba, enakim ali večjim od 30 °.

(c) Največji vzravnalni moment GZ nastane pod kotom nagiba, za katerega je zaželeno, da je večji od 30 °, vendar ne manjši od 25 °.

(d) Začetna diagonalna metacentrična višina ni manjša od 0,15 metra.

Stanja naloženosti, ki jih je treba upoštevati za preverjanje skladnosti z zgornjimi merili stabilnosti, vključujejo vsaj tiste, navedene v odstavku 3.5.1.1 Resolucije IMO A.749 (18).

Vse obstoječe ladje razreda A in B z dolžino 24 metrov ali več izpolnjujejo tudi dodatna merila, kakor so določena v odstavku 3.1.2.6 (dodatna merila za potniške ladje) in odstavku 3.2 (Merilo za močan veter in bočno zibanje ladje) Resolucije IMO A.749(18).

Če države članice menijo, da je uporaba Merila za močan veter in bočno zibanje ladje iz Resolucije IMO A.749 (18) neustrezna, se lahko uporabi alternativni pristop, ki zagotavlja zadovoljivo stabilnost. Dokaz o tem je treba predložiti Komisiji, ki potrdi, da je dosežena enakovredna stopnja varnosti.

2 Neprepustno pregrajevanje

Vsaka ladja je s pregradami, ki so neprepustne do pregradnega krova, pregrajena v neprepustne oddelke, katerih največja dolžina se izračuna v skladu s posebnimi zahtevami, navedenimi spodaj.

Namesto navedenih zahtev se lahko uporabijo pravila o pregrajevanju in stabilnosti potniških ladij kot enakovredno nadomestilo Delu B Poglavja II Mednarodne konvencije o varstvu človeškega življenja na morju iz leta 1960, kakor je navedeno v Resoluciji IMO A.265 (VIII), če se uporabijo v celoti.

Vsak drugi del notranje stavbe, ki vpliva na učinkovitost pregrajevanja ladje, je neprepusten.

3 Poplavna dolžina (pravilo 4)

.1 Poplavna dolžina za določeno točko je največji del dolžine ladje, s središčem v zadevni točki, ki je lahko poplavljen, ob spodaj navedeni predpostavki poplavnosti, da ladja ni potopljena pod mejno ugrezno črto.

.2 Na ladjah, ki nimajo neprekinjenega pregradnega krova, se lahko poplavna dolžina za vsako točko določi na podlagi predpostavljene neprekinjene mejne ugrezne črte, ki v nobeni točki ni manjša od 76 mm pod zgornjo površino krova na boku ladje, do katere so zadevne pregrade in zunanja oplata neprepustno izvedene.

.3 Če je del predpostavljene mejne črte znatno pod krovom, do katerega vodjo pregrade, lahko uprava države zastave dovoli omejene odmike pri neprepustnosti za tiste dele pregrad, ki so nad mejno ugrezno črto in neposredno pod višjim krovom.

4 Dovoljena dolžina oddelkov (pravilo 6)

Največja dovoljena dolžina oddelka s središčem v kateri koli točki dolžine ladje se določi tako, da se poplavna dolžina množi z ustreznim faktorjem, ki se imenuje faktor pregrajevanja.

5 Poplavnost (pravilo 5)

Predpostavke, kakor so določene v pravilu 3 tega poglavja, se nanašajo na poplavnost prostorov pod mejno ugrezno četo.

Pri določitvi poplavne dolžine se uporabi predpostavljena povprečna poplavnost prostorov pod mejno ugrezno črto iz tabele v pravilu 8.3.

6 Faktor pregrajevanja

Faktor pregrajevanja je:

1,0, če je število oseb, ki jih sme ladja prevažati, manjše od 400, in

0,5, če je število oseb, ki jih sme ladja prevažati, 400 ali več.

Obstoječe ro-ro potniške ladje razreda B morajo izpolniti to zahtevo najpozneje do datuma izpolnitve iz odstavka 2 pravila II-l/B/8-2.

7 Posebne zahteve v zvezi s pregrajevanjem ladij (pravilo 7)

.1 Če v enem delu ladje ali več neprepustne pregrade segajo do višjega krova kakor v ostalem delu ladje in se to povečanje višine pregrade želi izkoristiti pri izračunu poplavne dolžine, se smejo uporabiti ločene mejne ugrezne črte za vsak takšen del ladje pod pogojem: .1 da zunanja oplata ladje seže po vsej dolžini ladje do krova, ki ustreza najvišji mejni ugrezni črti in da se vse odprtine v zunanji oplati pod tem krovom po vsej dolžini ladje štejejo, kakor da so v smislu pravila 15 pod mejno ugrezno črto; in .2 da sta oddelka ob „stopnici“ v pregradnem krovu v meji dovoljene dolžine, ki ustreza njunima mejnima ugreznim črtama, in da poleg tega njuna skupna dolžina ne presega dvojne dovoljene dolžine, izračunane glede na spodnjo mejno ugrezno črto.

.2 Dolžina enega oddelka sme biti večja od dovoljene dolžine, določene z določbami pravila 4, če dolžina skupaj z dolžino sosednjega oddelka ne presega bodisi poplavne dolžine bodisi dvojne dovoljene dolžine, glede na nižjo vrednost.

.3 Ena glavnih prečnih pregrad lahko ima vdolbino, če so vsi deli vdolbine med dvema navpičnima ravninama na obeh straneh ladje na razdalji od oplate, ki je enaka petini širine ladje in merjena pravokotno na simetralo ladje na višini najvišje pregradne tovorne črte. Če je kateri del vdolbine zunaj navedenih meja, se šteje za stopnico v skladu z odstavkom 6.

.4 Če ima katera od glavnih prečnih pregrad vdolbino ali stopnico, se pri določanju pregrajevanja uporabi ekvivalentna ravna pregrada.

.5 Če je glavni prečni neprepustni oddelek tudi sam pregrajen in če se lahko uprava države zastave prepriča, da po predpostavljeni bočni poškodbi, ki bi segala v dolžino 3,0 metrov ter 3 % dolžine ladje ali 11 metrov ali 10 % dolžine ladje, glede na manjšo vrednost, ne bo poplavljen ves prostor glavnega oddelka, je mogoče dovoliti sorazmerno povečanje dovoljene dolžine, ki bi bila sicer določena za takšen oddelek. V takem primeru količina dejanskega vzgona, predpostavljenega na nepoškodovani strani, ne sme biti večja od predpostavljenega na poškodovani strani. Ta odstavek se uporabi le, če ni pričakovati preprečitve izpolnjevanja pravila 8.

.6 Ena od glavnih prečnih pregrad lahko ima stopnico, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev: .1 skupna dolžina dveh oddelkov, ločenih s to pregrado, ne sme biti večja od 90 % poplavne dolžine ali dvojne dovoljene dolžine oddelka, razen na ladjah s faktorjem pregrajevanja, ki je enak 1, na katerih skupna dolžina teh dveh oddelkov ne sme presegati dovoljene dolžine; .2 v predelu stopnice je predvideno dopolnilno pregrajevanje, da se ohrani enaka stopnja varnosti, kakor če bi bila pregrada ravna; .3 oddelek, nad katerim se razprostira stopnica, ne presega dovoljene dolžine, ki ustreza mejni ugrezni črti, ki je 76 mm pod stopnico.

.7 Na ladjah dolžine najmanj 100 metrov je ena glavnih prečnih pregrad za prestrezno pregrado postavljena tako, da njena oddaljenost od premične navpičnice ne znaša več od dovoljene dolžine oddelka.

.8 Če je razdalja med dvema glavnima sosednjima prečnima pregradama ali njunima ekvivalentnima ravnima pregradama ali razdalja med navpičnimi ravninami, ki gredo skozi najbližje stopničaste dele pregrad, manjša od 3,0 metrov ter 3 % dolžine ladje ali 11,0 metrov ali 10 % dolžine ladje, glede na manjšo vrednost, se šteje, da je samo ena od teh pregrad del pregrajevanja ladje.

.9 Če je določeni faktor pregrajevanja enak 0,50, skupna dolžina katerih koli dveh sosednjih oddelkov ne sme biti večja od poplavne dolžine.

8 Stabilnost v poškodovanem stanju (pravilo 8)

.1.1 Predvideti je treba takšno stabilnost nepoškodovane ladje v vseh pogojih obratovanja, da lahko vzdrži popolno poplavljanje katerega koli glavnega oddelka, za katerega se zahteva, da je v okviru poplavne dolžine.

.1.2 Če sta dva sosednja glavna oddelka ločena s stopničasto pregrado, ki ustreza določbam pravila 7.6.1, je stabilnost v nepoškodovanem stanju takšna, da ladja lahko prenese poplavljanje teh dveh sosednjih glavnih oddelkov.

.1.3 Če je določeni faktor pregrajevanja 0,50, mora biti stabilnost v nepoškodovanem stanju takšna, da ladja lahko vzdrži poplavljanje katerih koli dveh sosednjih glavnih oddelkov.

.2.1 Določbe pododstavka .1 se določijo z izračunom v smislu odstavka .3, .4 in .6 ter ob upoštevanju razmerja in glavne značilnosti ladje ter mesta in oblike poškodovanih oddelkov. Pri teh izračunih je treba predpostaviti, da je ladja glede na stabilnost v najbolj neugodnih pogojih obratovanja.

.2.2 Če se predlaga postavitev krovov, notranjih oplat ali vzdolžnih pregrad zadostne neprepustnosti, da zares omejijo vdiranje vode, se take omejitve pri izračunih upoštevajo v ustrezni meri.

.2.3 Zahtevana stabilnost v končnem stanju po poškodbi in po izravnavi, če je predvidena, se določi na naslednji način: .2.3.1 Krivulja vzravnalnih momentov pozitivnih ostankov ima najmanjše območje 15 ° nad kotom ravnovesja. To območje se lahko zmanjša na najmanj 10 °, če je prostor pod krivuljo vzravnalnega momenta tak, kakor je določeno v pododstavku .2.3.2 in pomnožen z razmerjem 15/območje, pri čemer je obseg izražen v stopinjah. .2.3.2 Prostor pod krivuljo vzravnalnega momenta je vsaj 0,015 m-rad, merjen od kota ravnovesja do manjše od naslednjih vrednosti: .1 kota, pod katerim se pojavi postopno poplavljanje; .2 22 ° (merjeno pokončno), če gre za poplavljanje enega oddelka, ali 27 ° (merjeno pokončno), če gre za hkratno poplavljanje dveh sosednjih oddelkov. .2.3.3 Vzravnalni moment ostanka se dobi znotraj območja pozitivne stabilnosti, ob upoštevanju največjega od naslednjih nagibnih momentov: .1 množice vseh potnikov na eno stran; .2 spuščanja vseh popolnoma napolnjenih reševalnih plovil s sošico na eni strani; .3 zaradi pritiska vetra; z naslednjo formulo: V nobenem primeru pa vzravnalni moment ne sme biti manjši od 0,10 metrov. .2.3.4 Za namen izračuna nagibnih momentov iz odstavka .2.3.3 se predpostavlja naslednje: .1 Moment zaradi množice potnikov: .1.1 štiri osebe na kvadratni meter; .1.2 teža 75 kg na potnika; .1.3 potniki se porazdelijo po razpoložljivih prostorih na krovih proti eni strani ladje na krovih, na katerih so zbirna mesta, in na tak način, da ustvarijo najbolj negativen nagibni moment. .2 Moment zaradi spuščanja vseh popolnoma napolnjenih reševalnih plovil, ki se spuščajo s sošico na eni strani: .2.1 za vse rešilne in reševalne čolne, ki so na boku, na katerega se je nagnila ladja po poškodbi, se predpostavlja, da so zanihani čez krov popolnoma napolnjeni in pripravljeni za spust; .2.2 za rešilne čolne, ki so pripravljeni za spust popolnoma napolnjeni s svojega mesta na ladji, se upošteva največji nagibni moment med spuščanjem; .2.3 za vsak popolnoma napolnjen rešilni splav, ki se spušča s sošico, pritrjen na vsako sošico na boku, na katerega se je nagnila ladja po poškodbi, se predpostavlja, da je zanihan čez krov, pripravljen za spust; .2.4 osebe, ki niso v reševalni opremi, ki je zanihana čez krov, ne smejo ustvarjati dodatnega nagiba ali vzravnalnega momenta; .2.5 za reševalno opremo na boku ladje, nasprotnem od tistega, na katerega se je ladja nagnila, se predpostavlja, da je na svojem mestu. .3 Momenti zaradi pritiska vetra: .3.1 razred B: pritisk vetra 120 N/m2; razred C in D: pritisk vetra 80 N/m2; .3.2 uporabljeno območje je načrtovano lateralno območje ladje nad vodno črto, ki ustreza neokrnjenemu stanju; .3.3 krak momenta je navpična razdalja od točke na eni polovici povprečnega ugreza, ki ustreza neokrnjenemu stanju težišča lateralnega območja.

.2.4 Kadar nastane večje postopno poplavljanje, to je kadar povzroči hitro zmanjševanje vzravnalnega momenta 0,04 metrov ali več, se šteje, da je krivulja vzravnalnega momenta končana pod kotom, pod katerim se pojavi postopno poplavljanje, območje in površina, navedena v .2.3.1 in .2.3.2, pa se merita do tega kota.

.2.5 Če ima postopno poplavljanje omejen obseg in se ne nadaljuje neprekinjeno ter povzroča sprejemljivo počasno zmanjševanje vzravnalnega momenta, ki je manjši od 0,04 metrov, se preostanek krivulje delno priseka, ob predpostavki, da je postopno poplavljen prostor tako poplavljen od začetka.

.2.6 V vmesnih stopnjah poplavljanja je največji vzravnalni moment vsaj 0,05 metra in obseg pozitivnih vzravnalnih momentov vsaj 7. V vseh primerih je treba predpostavljati le eno razpoko v trupu in le eno prosto površino.

.3 Če nastane poškodba, se pri izračunu stabilnosti upoštevata prostorska in površinska poplavnost, kakor sledi:



Prostori Poplavnost (%) Predvideni za tovor ali ladijske zaloge 60 Zavzeti z bivalnimi prostori 95 Zavzeti s stroji 85 Določen za tekočino 0 ali 95 (1) (1) Glede na to, kateri ima za posledico strožje zahteve. Večjo površinsko poplavnost je treba predpostaviti za tiste prostore, ki blizu poškodovane vodne črte nimajo veliko prostorov za namestitev potnikov in posadke ali strojev in prostorov, ki v glavnem niso zavzeti s kakršno koli večjo količino tovora ali zalog.

.4 Predpostavljeni obseg poškodbe je: .1 v vzdolžni smeri: 3,0 metre ter 3 % dolžine ladje ali 11,0 metrov ali 10 % dolžine ladje, glede na manjšo vrednost; .2 v prečni smeri (merjeno od zunanje oplate znotraj ladje navpično na simetralno ravnino ladje, na višino najvišje pregradne tovorne črte): dolžina enaka petini širine ladje; in .3 v navpični smeri: od osnovne črte neomejeno navzgor; .4 če bi kakšna poškodba manjše razsežnosti, kakor je navedeno v .4.1, .4.2, .4.3, povzročila težje pogoje glede prečnega nagiba ali zmanjšanja metacentrične višine, se v izračunih takšna poškodba domneva.

.5 Nesimetrično poplavljanje je treba z ustreznimi napravami zmanjšati na najmanjšo mero. Če je treba izravnavati velike kote prečnih nagibov, se, če je to izvedljivo, uporabijo sredstva z avtomatičnim delovanjem, vendar je treba vedno, kadar obstajajo krmila za napravo za prečno poplavljanje, s takšno napravo ravnati z mesta nad pregradnim krovom. Za nove ladje razreda B, C in D največji kot prečnega nagiba po poplavljanju, vendar pred izravnavo ne sme presegati 15 °. Če se zahtevajo naprave za prečno poplavljanje, čas za izravnavo ne sme preseči 15 minut. Ustrezna navodila za uporabo naprav za izravnavo nagiba morajo biti poslana poveljniku ladje.

.6 Končno stanje ladje po poškodbi in izvedeni izravnavi v primeru nesimetričnega poplavljanja: .1 v primeru simetričnega poplavljanja je preostala metacentrična višina pozitivna in znaša najmanj 50 mm, izračunana po metodi nespremenljivega spodriva; .2a če ni drugače določeno v odstavku 6.2b, v primeru nesimetričnega poplavljanja nagib poplavljanja enega oddelka ne presega 7 ° pri ladjah razreda B (nove in obstoječe) in 12 ° pri ladjah razreda C in D (nove). Pri hkratnem poplavljanju dveh sosednjih oddelkov se lahko dovoli nagib 12 ° za obstoječe in nove ladje razreda B, pod pogojem, da faktor pregrajevanja nikjer ni večji od 0,50 v poplavljenem delu ladje; .2b za obstoječe potniške ladje razreda B, ki niso ro-ro potniške ladje, izdelane pred 29. aprilom 1990, v primeru nesimetričnega poplavljanja kot ne presega 7 °, razen v posebnih stanjih, za katera uprava lahko dovoli dodatni nagib zaradi nesimetričnega momenta, vendar v nobenem primeru končni nagib ne sme presegati 15 °. .3 mejna ugrezna črta v končnem stanju poplavljanja ne sme biti potopljena. Če je mogoče, da se mejna ugrezna črta potopi v času samega poplavljanja, lahko uprava države zastave zahteva, da se opravijo preiskave in sprejmejo ukrepi, ki so po njenem mnenju potrebni za varnost ladje.

.7 Poveljnik ladje ima na voljo podatke, potrebne za ohranitev zadostne stabilnosti ladje v nepoškodovanem stanju v pogojih obratovanja, da lahko ladja vzdrži kritično poškodbo. Na ladjah z napravami za prečno poplavljanje je poveljnik ladje seznanjen s pogoji stabilnosti, na podlagi katerih so opravljeni izračuni prečnega nagiba, in opozorjen, da bi utegnila ladja ob manj ugodnih pogojih stabilnosti v poškodovanem stanju dobiti prevelik nagib.

.8 Podatki iz odstavka .7, ki poveljniku ladje omogočajo, da ohrani zadostno stabilnost ladje v nepoškodovanem stanju, vsebujejo informacije o največji dovoljeni višini težišča ladje nad gredljem (KG) ali najmanjši dovoljeni metacentrični višini (GM) za območje ugrezov ali izpodrivov, ki zadostujejo za vključitev vseh pogojev obratovanja. Informacije prikazujejo vpliv različnih prevesov ob upoštevanju obratovalnih omejitev.

.9 Vsaka ladja ima ugrezne lestvice, ki so jasno označene na premcu in krmi. Če ugrezne označbe niso na jasno vidnem mestu ali če obratovalne omejitve določene dejavnosti otežujejo odčitavanje ugreznih oznak, se ladja opremi z zanesljivim sistemom prikaza ugreza, s katerim se lahko določa ugrez na premcu in krmi.

.10 Ko je ladja naložena in preden odpluje, poveljnik ladje določi poravnanost in stabilnost ladje, ter preveri in zapiše, da ladja izpolnjuje merila stabilnosti iz ustreznih pravil. Ugotavljanje stabilnosti ladje se vedno opravi z izračunom. Za ta namen se lahko uporabi elektronski računalnik za izračun nalaganja in stabilnosti ali enakovreden pripomoček.

.11 Uprava države zastave ne sme dovoliti odmikov od zahtev za stabilnost ladje v poškodovanem stanju, razen če se dokaže, da je v vseh pogojih obratovanja metacentrična višina ladje v nepoškodovanem stanju, ki bi zadostila tem zahtevam, prevelika za predvideno obratovanje ladje.

.12 Odmiki od zahtev za stabilnost ladje v poškodovanem stanju se smejo dovoliti le izjemoma in pod pogojem, da se uprava države zastave prepriča, da so razmerja, naprave in druge značilnosti ladje najugodnejše za stabilnost ladje po poškodbi, ki se lahko v določenih okoliščinah praktično in smiselno sprejmejo.

8-1 Stabilnost ro-ro potniških ladij v poškodovanem stanju (pravilo 8-1)

.1



Vrednost A/Amax: Datum skladnosti: manj od 85 % 1. oktober 1998 85 % ali več, vendar manj kot 90 % 1. oktober 2000 90 % ali več, vendar manj kot 95 % 1. oktober 2002 95 % ali več, vendar manj kot 97,5 % 1. oktober 2004 97,5 % ali več 1. oktober 2005

8-2 Posebne zahteve za ro-ro potniške ladje, ki prevažajo 400 oseb ali več (pravilo 8-2)

Ne glede na določbe pravila II-l/B/8 in II-l/B/8-1:

.1 nove ro-ro potniške ladje, ki smejo prevažati 400 oseb ali več, izpolnjujejo določbe odstavka .2.3 pravila II-l/B/8, ob domnevi poškodbe kjer koli na dolžini ladje L; in

.2 obstoječe ro-ro potniške ladje, ki smejo prevažati 400 oseb ali več, izpolnjujejo zahteve odstavka 1 najpozneje do datuma prvega rednega pregleda po datumu izpolnitve, ki je predpisan v pododstavku .2.1, .2.2 ali .2.3, odvisno od tega, kateri je poznejši: .2.1



Vrednost A/Amax: Datum izpolnitve: manj kot 85 % 1. oktober 1998 85 % ali več, vendar manj kot 90 % 1. oktober 2000 90 % ali več, vendar manj kot 95 % 1. oktober 2002 95 % ali več, vendar manj kot 97,5 % 1. oktober 2004 97,5 % ali več 1. oktober 2010 .2.2



Dovoljeno število oseb na ladji: 1 500 ali več 1. oktober 2002 1 000 ali več, vendar manj kot 1 500 1. oktober 2006 600 ali več, vendar manj kot 1 000 1. oktober 2008 400 ali več, vendar manj kot 600 1. oktober 2010 .2.3 Ladje, stare 20 let ali več: kjer starost ladje pomeni čas, ki se šteje od datuma položitve kobilice ali datuma, ko je bila na podobni stopnji gradnje, ali od datuma, ko je bila ladja spremenjena v ro-ro potniško ladjo.

8-3 Posebne zahteve za potniške ladje, ki niso ro-ro potniške ladje in prevažajo 400 oseb ali več

Ne glede na določbe pravila II-I/B/8 potniške ladje, ki niso ro-ro potniške ladje in smejo prevažati več kakor 400 oseb, izpolnjujejo določbe odstavka 2.3 in 2.6 pravila II-l/B/8, ob domnevi poškodbe kjer koli na dolžini ladje L.

9 Pregrade pretežnih tankov (pikov) in pregrade strojnice (pravilo 10)

.1 Ladja je opremljena s pregrado prednjega pretežnega tanka ali prestrezno pregrado, ki je nepropustna do pregradnega krova. Ta pregrada je postavljena na razdalji od premične navpičnice, ki ni manjša od 5 % dolžine ladje in ni večja od 3 metrov ter 5 % dolžine ladje.

.2 Če kakšen del ladje pod vodno črto sega čez premično navpičnico, npr. balonasti premec, se razdalje, določene v odstavku 1, merijo od točke: .1 na sredi dolžine takega podaljška; ali .2 na razdalji 1,5 % od dolžine ladje pred premično navpičnico; ali .3 na razdalji 3 metrov pred premično navpičnico, glede na manjšo meritev.

.3 Če je ladja opremljena z dolgo sprednjo nadgradnjo, je pregrada prednjega pretežnega tanka ali prestrezna pregrada nepropustno podaljšana do naslednjega polnega krova nad pregradnim krovom. Podaljšek je nameščen tako, da izključuje možnost, da bi mu vrata premca povzročala škodo, če se vrata poškodujejo ali snamejo.

.4 Za podaljšek, ki se zahteva v odstavku 3, ni potrebna namestitev neposredno nad pregrado pod njim, če vsi deli niso nameščeni pred sprednjo mejo, določeno v odstavku 1 ali odstavku 2. Na obstoječih ladjah razreda B pa: .1 del rampe, ki sega več kakor 2,3 metra nad pregradni krov, ne sega več kakor 1,0 meter čez sprednje meje, ki so določene v odstavku .1 in .2, če nagnjena nakladalna rampa tvori del podaljška prestrezne pregrade nad pregradnim krovom; .2 se podaljšek lahko namesti v omejeni razdalji za zadnjo mejo, določeno v odstavku .1 ali odstavku .2, če obstoječa rampa ne izpolnjuje zahtev za priznavanje kot podaljšek k prestrezni pregradi in položaj rampe preprečuje namestitev takega podaljška znotraj meja, določenih v odstavku .1 ali odstavku .2. Omejena zadnja razdalja ni večja, kakor je potrebno za zagotavljanje, da ne pride do trčenja z rampo. Podaljšek prestrezne pregrade se odpira naprej in izpolnjuje zahteve iz odstavka .3 ter je postavljen tako, da izključuje možnost, da bi mu rampa povzročila škodo, če bi se rampa poškodovala ali snela.

.5 Rampe, ki ne izpolnjujejo zgoraj navedenih zahtev, se ne štejejo za podaljške prestreznih pregrad.

.6 Pri obstoječih ladjah razreda B se zahteve iz odstavka .3 in .4 začnejo uporabljati najpozneje na datum prvega rednega pregleda po datumu iz člena 14(1) te direktive.

.7 Vgradijo se tudi pregrada prednjega pretežnega tanka in pregrade, ki ločujejo strojnico od prostorov za tovor in potnike pred strojnico ali za njo in so nepropustne za vodo vse do pregradnega krova. Vendar ni nujno, da pregrada prednjega pretežnega tanka sega do pregradnega krova, če varnost ladje glede na pregrajevanje zaradi tega ni zmanjšana.

.8 Grodnične cevi za osi so vedno v nepropustno zaprtih prostorih. Tesnilo grodnične cevi je v neprepustnem predoru osi ali kakšnem drugem neprepustnem prostoru, ločenem od prostora za grodnične cevi in takšnega volumna, da se mejna ugrezna črta ne pogrezne, če pride do njegove poplavitve zaradi prepuščanja tesnila grodnične cevi.

10 Dvojna dna (pravilo 12)

.1 Nove ladje razreda B, C in D, obstoječe ladje razreda B in nove ladje, izdelane 1. januarja 2003 ali pozneje, z dolžino 24 metrov in več imajo dvojno dno, ki sega od pregrade premčnega pretežnega tanka, če je to praktično izvedljivo ter združljivo s konstrukcijo ladje in njenim normalnim obratovanjem. .1 Ladje z dolžino najmanj 50 metrov, vendar manjšo od 61 metrov, imajo dvojno dno, ki sega najmanj od strojnice do pregrade premčnega pretežnega tanka ali kolikor mogoče blizu. .2 Ladje z dolžino najmanj 61 metrov, vendar manjšo od 76 metrov, imajo dvojno dno vsaj zunaj strojnice, sega pa do pregrad premčnega in krmnega pretežnega tanka ali kolikor mogoče blizu. .3 Ladje z dolžino 76 metrov in več imajo dvojno dno v svojem srednjem delu, ki sega do pregrad premčnega in krmnega pretežnega tanka ali kolikor mogoče blizu.

.2 Če se zahteva dvojno dno, njegova višina izpolnjuje standarde priznane organizacije, notranje dno pa sega proti bokom ladje na način, da varuje dno ladje do krivine. Ta zaščita se šteje za zadostno, če črta prereza zunanjega roba robne plošče z zunanjo oplato ladje ni pod vodoravno ravnino, ki gre skozi sečišče s sredino roba prečne diagonalne črte pod kotom 25 ° do osnovne črte in jo seka na točki, oddaljeni polovico konstrukcijske širine ladje od vzdolžne simetrale.

.3 Drenažni bazeni v dvojnem dnu, izvedeni v povezavi z drenažnimi napravami skladišč itd., niso globlji od potrebnega. Globina bazena nikoli ne presega višine dvojnega dna v simetrali ladje minus 460 mm, prav tako ti bazeni ne segajo pod vodoravno ravnino, navedeno v odstavku .2. Vendar se lahko dovoli, da bazen na zadnjem koncu predora osi sega do zunanje oplate. Druge bazene (na primer za mazalno olje pod pogonskimi stroji) lahko uprava države zastave dovoli, če meni, da takšna naprava zagotavlja zaščito, enakovredno tisti, ki jo daje dvojno dno v smislu tega pravila.

.4 Za območje neprepustnih oddelkov srednje velikosti, ki se uporabljajo izključno za prevoz tekočin, se dvojno dno ne zahteva, če po mnenju uprave države zastave varnost ladje v primeru poškodbe njenega dna ali bokov zaradi tega ni manjša.

.5 Ne glede na odstavek .1 tega pravila 10 lahko uprava države zastave odobri, da dvojno dno ni potrebno v nobenem delu ladje, v katerem je pregrajevanje izvedeno na podlagi faktorja, ki ni večji od 0,5, če meni, da postavljanje dvojnega dna v tem delu ladje ne bi bilo v skladu s konstrukcijo in normalnim delovanjem ladje.

11 Določanje, označevanje in vpisovanje pregradnih tovornih črt (pravilo 13)

.1 Za vzdrževanje predpisane stopnje pregrajevanja se ladji določi tovorna črta, ki ustreza odobrenemu pregradnemu ugrezu, in se označi na njenih bokih na sredi ladje. Če ima ladja prostore, posebno prilagojene bodisi za nastanitev potnikov bodisi za prevoz tovora, ima lahko, če lastnik ladje želi, določeno in označeno eno dodatno tovorno črto ali več, ki ustrezajo pregradnim ugrezom, ki jih uprava države zastave lahko odobri za posamezne alternativne pogoje obratovanja ladje.

.2 Določene in označene pregradne tovorne črte so vpisane v spričevalo o varnosti potniške ladje in opredeljene z oznako C.1, če je le ena pregradna tovorna črta. Če je več kakor ena pregradna tovorna črta, se drugi pogoji opredelijo z oznakami C.2, C.3, C4 itd. ( 16 ).

.3 Nadvodje, ki ustreza vsaki od teh tovornih črt, se meri na istem mestu in od iste črte krova kakor nadvodja, določena po veljavni Mednarodni konvenciji o tovornih črtah.

.4 Nadvodje, ki ustreza vsaki odobreni pregradni tovorni črti, in pogoji obratovanja ladje, za katero so odobreni, so jasno navedeni v spričevalu o varnosti potniške ladje.

.5 Označbe pregradne tovorne črte v nobenem primeru ne smejo biti nad najvišjo tovorno črto za slano vodo, določeno po trdnosti ladje ali veljavni Mednarodni konvenciji o tovornih črtah.

.6 Ne glede na lego označbe za pregradno tovorno črto, ladja v nobenem primeru ne sme biti tako naložena, da bi bila potopljena oznaka tovorne črte, ki ustreza letnemu času in zemljepisnemu položaju po veljavni Mednarodni konvenciji o tovornih črtah.

.7 Ladja v nobenem primeru ne sme biti tako naložena, da bi bila potopljena označba pregradne tovorne črte, ki ustreza določenemu potovanju in pogoju obratovanja ladje.

12 Gradnja in prvo preskušanje neprepustnih pregrad itd. (pravilo 14)

.1 Vsaka neprepustna pregrada, bodisi prečna bodisi vzdolžna, je grajena tako, da lahko z ustreznim koeficientom upornosti vzdrži največji pritisk vode, ki utegne nastati, če bi se ladja poškodovala, vendar vsaj tisti pritisk, ki ustreza višini vode do mejne ugrezne črte. Konstrukcija teh pregrad je v skladu s standardi priznane organizacije.

.2.1 Stopnice in vdolbine v pregradah so nepropustne in enako močne kakor pregrade na teh mestih.

.2.2 Če so rebra ali spoji speljani skozi neprepustni krov ali neprepustno pregrado, se ta krov ali pregrada zgradi neprepustno brez uporabe lesa ali cementa.

.3 Preskušanje glavnih prostorov s polnjenjem z vodo ni obvezno. Če se preskus s polnjenjem z vodo ne opravi, se opravi preskušanje z brizganjem, če je to praktično izvedljivo. Ta preskus se opravi v čim poznejšem stanju gradnje ladje. Če preskušanje z brizganjem ni praktično izvedljivo zaradi morebitne poškodbe strojev, izolacije električnih naprav ali zunanjih pritrdilnih elementov, se lahko namesto tega opravi natančen vizualni pregled zvarov, po potrebi s pomočjo preskusa prodiranja barve ali preskusa nadzvočnega puščanja ali enakovrednega preskusa. V vsakem primeru pa se opravi podroben pregled neprepustnih pregrad.

.4 Pretežni tank na premcu, dvojna dna (vključno s predorskim gredljem) ter notranje oplate se preskusijo z vodo pod pritiskom, ki ustreza zahtevam odstavka .1.

.5 Tanki, ki so namenjeni za skladiščenje tekočine in so sestavni del pregrajevanja ladje, se preskusijo za neprepustnost z vodo pod pritiskom, ki ustreza višini do najvišje pregradne tovorne črte ali višini, ki je enaka dvema tretjinama višine od zgornjega roba kobilice do mejne ugrezne črte, merjeno v območju tanka, glede na večji pritisk, pri čemer preskusni pritisk v nobenem primeru ni manjši od tistega, ki ustreza višini vodnega stebra 0,9 metra nad pokrovom tanka; če je preskušanje z vodo nepraktično, je sprejemljivo preskušanje s puščanjem zraka, pri čemer imajo tanki zračni tlak, ki ne presega 0,14 bara.

.6 Namen preskusov, navedenih v odstavkih .4 in .5, je preveriti vodno neprepustnost strukturnih delov pregrajevanja, ne štejejo pa za preskuse, s katerimi bi ugotavljali, ali je kakšen oddelek primeren za skladišče tekočega goriva ali za druge posebne namene, za katere se lahko zahteva preskušanje pod težjimi pogoji, odvisno od višine, do katere lahko tekočina sega v zadevnem tanku ali v njegovih priključkih.

13 Odprtine v nepropustnih pregradah (pravilo 15)

.1 Število odprtin v neprepustnih pregradah se zmanjša na najmanjšo možno mero, ob upoštevanju osnovne konstrukcije in pravilnega obratovanja ladje; za te odprtine pa so predvidene ustrezne naprave za zapiranje.

.2.1 Če so cevi, odtoki, električni kabli itd. speljani skozi neprepustne pregrade, se stori vse potrebno, da se neprepustnost pregrad v celoti ohrani.

.2.2 Nameščanje ventilov, ki niso sestavni del cevovodne naprave, v neprepustne pregrade, ni dovoljeno.

.2.3 Svinec ali drugi materiali, ki niso odporni proti toploti, se ne uporabljajo za sisteme vodnikov, ki so speljani skozi neprepustne pregrade, če bi poškodba takih vodnikov v primeru požara utegnila povzročiti, da neprepustnost pregrad ne bi bila v celoti ohranjena.

.3.1 Vrata, prehodi in druge odprtine za prehod niso dovoljeni: .1 v prestrezni pregradi pod mejno ugrezno črto; .2 v neprepustnih prečnih pregradah, ki ločujejo posamezen prostor za tovor od sosednjega prostora za tovor, razen v primerih, določenih v odstavku .10.1 in pravilu 14.

.3.2 Če v odstavku .3.3 ni drugače določeno, sme biti skozi prestrezno pregrado pod mejno ugrezno črto speljana samo ena cev, ki je namenjena za ulivanje tekočine v premčni pretežni tank, pod pogojem, da ima ta cev ventil, ki se zapira z vijakom, zapira in odpira pa se nad pregradnim krovom, in da je okrov tega ventila pritrjen na prestrezni pregradi z notranje strani pretežnega tanka na premcu. Sprejemljiva pa je tudi namestitev tega ventila na zadnji strani pregradnega krova, pod pogojem, da je ventil preprosto dostopen v vseh pogojih obratovanja in da prostor, v katerem je nameščen, ni prostor za tovor.

.3.3 Če je pretežni tank na premcu razdeljen za skladiščenje dveh različnih vrst tekočin, sta lahko skozi prestrezno pregrado pod mejno ugrezno črto speljani dve cevi, od katerih morata obe ustrezati odstavku .3.1, vendar pod pogojem, da ni druge praktične možnosti za namestitev take druge cevi, in ob upoštevanju, da se z dodatnim pregrajevanjem v pretežnem tanku premca ohrani varnost ladje.

.4 V prostoru, v katerem so glavni in pomožni pogonski stroji, vključno s kotli, ki so namenjeni za pogon, smejo biti poleg vrat do predorov osi v vsaki prečni neprepustni ograji le ena vrata. Če obstajata dve osi ali več, so predori medsebojno spojeni s pomočjo vmesnega prehoda. Med strojnico in prostori s predori smejo biti pri dveh oseh samo ena vrata, pri več kakor dveh oseh pa dvoje vrat. Vsa ta vrata morajo biti drsna in postavljena tako, da imajo po možnosti čim višji prag. Naprave za ročno premikanje teh vrat z enega mesta nad pregradnim krovom so zunaj strojnice.

.5.1 Neprepustna vrata so drsna, na tečajih ali vrata drugega enakovrednega tipa. Niso pa dovoljena vrata, ki so izdelana iz plošč, pritrjenih samo s sorniki, in vrata, ki se zapirajo zaradi lastne teže ali delovanja padajoče uteži. Neprepustna vrata, razen tistih, ki so določena v odstavku .10.1 ali pravilu 14, so drsna, premična z virom energije, in izpolnjujejo zahteve odstavka 7, ter se lahko hkrati zapirajo s centralne konzole za upravljanje na poveljniškem mostu v največ 60 sekundah, kadar je ladja v pokončnem položaju.

.5.2 Drsna vrata so lahko: — premična samo ročno, ali — premična s pomočjo vira energije, pa tudi ročno. Pri ladjah, ki nimajo več kakor dvoje neprepustnih vrat in so ta vrata v prostoru za strojnico ali pregradah, ki povezujejo tak prostor, lahko uprava države zastave dovoli, da so premična samo ročno. Kjer so nameščena ročno premična drsna vrata, se morajo ta vrata zapreti, preden plovilo zapusti privez, če gre na potniško potovanje, in med potovanjem morajo ostati zaprta.

.5.3 Naprava za zapiranje vsakih drsnih neprepustnih vrat s pomočjo vira energije ali ročno, bodisi da se premikajo s pomočjo vira energije bodisi ročno, omogoča zapiranje vrat pri nagibu ladje 15 ° na vsako stran. Upoštevati je treba tudi sile, ki lahko delujejo na vsaki strani vrat, v primeru, ko voda teče skozi odprtino in povzroči statično višino, enako višini vode, ki je vsaj 1 meter nad pragom simetralne ravnine vrat.

.5.4 Krmilniki neprepustnih vrat, vključno s hidravličnim cevovodom in električnimi kabli, so tako blizu pregrad, v katerih so nameščena vrata, kolikor je to praktično izvedljivo, da bi se zmanjšala možnost vključenosti vrat v morebitno poškodbo ladje. Položaj neprepustnih vrat in njihovih krmilnikov je tak, da delovanje neprepustnih vrat, ki niso na poškodovanem predelu, ni ovirano, če se poškoduje do ena petina širine ladje, pri čemer se ta razdalja meri navpično na simetralno ravnino ladje na višino najvišje pregradne tovorne črte.

.5.5 Vsa neprepustna drsna vrata, ki se premikajo s pomočjo vira energije ali ročno, imajo kazalne naprave, ki omogočajo, da se z vsakega oddaljenega krmilnega mesta ugotovi odprtost ali zaprtost vrat. Oddaljena krmilna mesta so lahko le na poveljniškem mostu, kakor zahteva odstavek .7.1.5, in na mestu, na katerem je potrebno ročno krmiljenje nad pregradnim krovom, kakor zahteva odstavek .7.1.4.

.5.6 Neprepustna vrata, ki niso v skladu z odstavki.5.1 do.5.5, se zaprejo pred začetkom plovbe in med plovbo ostanejo zaprta; čas odprtja takih vrat v pristanišču in njihovega zaprtja, preden ladja zapusti pristanišče, se zapiše v ladijski dnevnik.

.6.1 Ročno premična drsna vrata se lahko premikajo vodoravno ali navpično. Omogočeno mora biti, da se mehanizem na vratih upravlja z obeh strani in z dostopnega mesta nad pregradnim krovom, in sicer z nepretrganim vrtenjem ročice ali s kakšno drugo napravo za premikanje odobrenega tipa, ki zagotavlja enako varnost. Če se premikajo ročno, čas, ki je potreben, da se vrata ob pravilnem položaju ladje popolnoma zaprejo, ne sme presegati 90 sekund.

.6.2 Drsna vrata, ki se premikajo s pomočjo vira energije, se lahko premikajo vodoravno ali navpično. Če se vrata premikajo s pomočjo vira energije s kakšnega osrednjega kontrolnega mesta, je naprava za premikanje nastavljena tako, da se lahko vrata premikajo z istim virom energije tudi na mestu, na katerem so vrata, in sicer z obeh strani. Na vsaki strani pregrade se namestijo lokalne ročice za krmiljenje pogonske naprave in so nastavljene tako, da lahko osebe, ki gredo skozi vrata, držijo obe ročici v legi, ki ustreza odprtim vratom, ne da bi pri tem nehote aktivirale naprave za njihovo zapiranje. Drsna vrata, ki se premikajo s pomočjo vira energije, imajo napravo za njihovo ročno premikanje, ki se upravlja na obeh straneh vrat in z dostopnega mesta nad pregradnim krovom, in sicer z nepretrganim vrtenjem ročice ali s kakšno drugo napravo za premikanje odobrenega tipa, ki zagotavlja enako varnost. Obstajati mora zvočna signalna naprava, ki opozarja, kdaj se začno vrata zapirati, in ne preneha, dokler niso vrata popolnoma zaprta. Poleg tega mora biti na območjih z velikim hrupom iz okolja poleg zvočnega alarma pri vratih še občasen vizualni signal.

.7.1 Vsaka neprepustna drsna vrata, premična s pomočjo vira energije: .1 se premikajo navpično ali vodoravno; .2 imajo lahko s pridržkom odstavka .11 največ 1,2 metra čiste širine. Uprava države zastave lahko dovoli večja vrata le, če meni, da je to potrebno za učinkovito delovanje ladje, pod pogojem, da so upoštevani drugi varnostni ukrepi, vključno z naslednjimi: .2.1 posebno se upošteva trdnost vrat in zapiralnih naprav zaradi preprečitve puščanja; .2.2 vrata so nameščena zunaj območja poškodovanja B/5; .2.3 med plovbo so vrata zaprta, razen za omejen čas, kadar je to po določitvi uprave države zastave zares nujno potrebno; .3 opremljena so s potrebno opremo za odpiranje in zapiranje vrat s pomočjo električne energije, hidravlične energije ali kakšne druge oblike energije, ki je sprejemljiva za upravo države zastave; .4 imajo posamezne mehanizme za ročno upravljanje. Omogočeno je, da se vrata ročno odprejo in zaprejo na samih vratih z obeh strani, in poleg tega, tudi zapiranje vrat z dostopnega mesta nad pregradnim krovom, in sicer z nepretrganim vrtenjem ročice ali s kakšno drugo napravo za premikanje, ki zagotavlja enako stopnjo varnosti in je sprejemljiva za upravo države zastave. Smer vrtenja ali drugega premikanja je jasno navedena na vseh položajih upravljanja. Čas, potreben za popolno zaprtje vrat, kadar se ta premikajo ročno, ne sme presegati 90 sekund, kadar je ladja v pokončnem položaju; .5 imajo krmila za odpiranje in zapiranje vrat s pomočjo vira energije z obeh strani vrat in tudi za zapiranje s pomočjo vira energije iz osrednje konzole za upravljanje na poveljniškem mostu; .6 imajo zvočni signal, ki se razlikuje od drugih signalov na območju in bo zazvonil vsakič, ko se bodo vrata daljinsko zaprla s pomočjo vira energije, ter traja vsaj 5 sekund, vendar ne več kakor 10 sekund, preden se vrata začnejo premikati, in zvoni še naprej, dokler vrata niso popolnoma zaprta. V primeru daljinskega ročnega upravljanja zadostuje, da zvočni signal zvoni le, kadar se vrata premikajo. Uprava države zastave pa lahko tudi zahteva, da je v potniških prostorih in območjih z visokim hrupom v okolju poleg zvočnega signala pri vratih tudi občasen vizualni signal; in .7 imajo približno enotno hitrost zapiranja s pomočjo vira energije. Čas zapiranja od takrat, ko se vrata začnejo premikati, do takrat, ko dosežejo popolnoma zaprt položaj, ne sme v nobenem primeru biti manjši od 20 sekund in večji od 40 sekund, kadar je ladja v pokončnem položaju.

.7.2 Električna energija, ki je potrebna za drsna neprepustna vrata, ki so premična s pomočjo vira energije, prihaja iz zasilne stikalne plošče neposredno ali prek namenske razdelilne plošče, ki je nad pregradnim krovom; pripadajoči krmilniki, indikatorji in alarmne naprave pa se napajajo iz zasilne stikalne plošče neposredno ali prek namenske razdelilne plošče, ki je nad pregradnim krovom, obstajati pa mora možnost, da se samodejno napajajo iz prehodnega vira zasilne električne energije v primeru izpada glavnega ali zasilnega vira električne energije.

.7.3 Drsna neprepustna vrata, ki se premikajo s pomočjo vira energije, imajo: .1 centralizirani hidravlični sistem z dvema neodvisnima viroma energije, od katerih ima vsak motor in črpalko, ki lahko hkrati zapreta vsa vrata. Poleg tega obstajajo za celotno napravo tudi hidravlični akumulatorji zadostne zmogljivosti, da se lahko opravijo trije zaporedni premiki vseh vrat, tj. zapiranje-odpiranje-zapiranje, pri negativnem nagibu 15 °. Omogočeno mora biti, da se ta obratovalni krog izvede, kadar ima akumulator pritisk vklapljanja črpalke. Uporabljena tekočina se izbere glede na temperaturo, ki bi utegnila nastati med obratovanjem naprave. Sistem upravljanja z virom energije je narejen tako, da je možnost, da ima en izpad v hidravlični napeljavi negativen učinek na delovanje več kakor enih vrat, minimalna. Hidravlični sistem ima nizkonivojski alarm za rezervoarje hidravlične tekočine, ki služijo sistemu upravljanja z virom energije, in nizkonivojski alarm za pritisk plina ali druga učinkovita sredstva za spremljanje izgube shranjene energije v hidravličnih akumulatorjih. Ti alarmi so zvočni ali vizualni in so nameščeni na osrednji konzoli za upravljanje na poveljniškem mostu; ali .2 neodvisni hidravlični sistem za vsaka vrata, pri čemer ima vsak vir energije motor in črpalko, ki lahko zapreta vsa vrata hkrati. Poleg tega obstaja hidravlični akumulator zadostne zmogljivosti, da se lahko opravijo trije zaporedni premiki vseh vrat, t.j. zapiranje-odpiranje-zapiranje, pri negativnem nagibu 15 °. Omogočeno mora biti, da se ta obratovalni krog izvede, kadar imajo akumulatorji pritisk vklapljanja črpalke. Uporabljena tekočina se izbere glede na temperature, ki bi utegnile nastati med obratovanjem naprave. Nizkonivojski skupinski alarm za pritisk plina ali druga učinkovita sredstva za spremljanje shranjene energije v hidravličnih akumulatorjih so na osrednji konzoli za upravljanje na poveljniškem mostu. Kazalo izgube shranjene energije je nameščeno na vsakem lokalnem mestu za upravljanje; ali .3 neodvisni električni sistem in motor za vsaka vrata, pri čemer ima vsak vir energije motor, ki lahko odpira in zapira vsa vrata hkrati. Vir energije se lahko samodejno napaja iz prehodnega vira zasilne električne energije v primeru izpada glavnega ali zasilnega vira električne energije ter z zadostno zmogljivostjo, da je mogoče opraviti vsaj tri premike vseh vrat, t. j. zapiranje- odpiranje-zapiranje, pri negativnem nagibu 15 °. Za sisteme, določene v .7.3.1, .7.3.2 in .7.3.3, se zagotovi naslednje: Sistemi vira energije za drsna neprepustna vrata, ki se premikajo s pomočjo vira energije, so ločeni od drugega sistema vira energije. Posamezen izpad v električnem ali hidravličnem pogonskem sistemu, razen hidravličnega stikala, ne preprečuje ročnega upravljanja katerih koli vrat.

.7.4 Krmilne ročice so na vsaki strani pregrade na najmanjši višini 1,6 metrov nad tlemi in so nameščene tako, da osebe, ki gredo skozi vrata, lahko držijo obe ročici v legi, ki ustreza odprtim vratom, ne da bi pri tem nehote aktivirale mehanizem za njihovo zapiranje. Smer premikanja ročic pri odpiranju in zapiranju vrat je enaka smeri premikanja vrat in je jasno označena. Hidravlične krmilne ročice za neprepustna vrata v bivalnih prostorih so, če je potreben le en premik za začetek zapiranja vrat, nameščene tako, da z njimi ne morejo upravljati otroci, tj. za panelnimi vrati in z zapahi, ki so nameščeni vsaj 170 cm nad nivojem krova. Na obeh straneh vrat je plošča z navodili za upravljanje s sistemi vrat. Na obeh straneh vsakih vrat je tudi plošča z besedilom ali slikami, ki opozarjajo na nevarnost zadrževanja med vrati, ko se vrata začenjajo zapirati. Te plošče so narejene iz trajnega materiala in so trdno pritrjene. Besedilo na plošči za navodila ali opozorilo vsebuje informacije o zapiralnem času zadevnih vrat.

.7.5 Če je izvedljivo, so električna oprema in elementi za neprepustna vrata nameščeni nad pregradnim krovom zunaj nevarnih območij in prostorov.

.7.6 Pripadajoči električni elementi, ki morajo biti nameščeni pod pregradnim krovom, imajo ustrezno zaščito pred vdorom vode.

.7.7 Električna pogonska, krmilna, prikazovalna in alarmna vezja so zaščitena pred napakami tako, da okvara enega vratnega vezja ne povzroči okvare katerega koli drugega vratnega vezja. Kratki stiki ali druge okvare v alarmnih vezjih ali prikazovalnikih vrat ne onemogočajo upravljanja vrat z virom energije. Namestitev je taka, da curljanje vode v električno opremo, nameščeno pod pregradnim krovom, ne povzroči odprtja vrat.

.7.8 Posamezni električni izpad v pogonskih ali krmilnih sistemih drsnih neprepustnih vrat, ki se premikajo s pomočjo vira energije, ne povzroči odpiranja zaprtih vrat. Razpoložljivost električne energije je treba stalno spremljati na točki električnega tokokroga čim bližje vsakemu motorju, določenemu v odstavku .7.3, kakor je to praktično izvedljivo. Izguba takega napajanja bi morala aktivirati zvočni in vizualni alarm na osrednji konzoli za upravljanje na poveljniškem mostu.

.8.1 Osrednja konzola za upravljanje na poveljniškem mostu ima „poveljniško“ stikalo z dvema načinoma krmiljenja: način „lokalno krmiljenje“, ki omogoča, da se vsaka vrata lokalno odprejo in zaprejo po uporabi, brez samodejnega zapiranja, ter način „vrata zaprta“, ki samodejno zapre vsaka odprta vrata. Način „vrata zaprta“ omogoča, da se vrata lokalno odprejo in samodejno ponovno zaprejo ob sprožitvi mehanizma lokalnega krmilnega mehanizma. „Poveljniško“ stikalo je običajno v prestavi „lokalno krmilj