1997R2027 — SL — 30.05.2002 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

▼M1

UREDBA (ES) št. 2027/97

z dne 9. oktobra 1997

o odgovornosti letalskih prevoznikov v zvezi z letalskim prevozom potnikov in njihove prtljage

▼B







SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 84(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), v skladu s postopkom, določenim v členu 189(c) Pogodbe ( 3 ), (1) ker je v okviru skupne prometne politike treba izboljšati raven zaščite potnikov, udeleženih v letalskih nesrečah; (2) ker pravila glede odgovornosti v primeru nesreč ureja Konvencija o poenotenju nekaterih pravil, ki se nanašajo na mednarodni zračni prevoz, podpisana v Varšavi 12. oktobra 1929, oziroma ta konvencija, dopolnjena v Haagu 28. septembra 1955, in konvencija, sestavljena v Guadalajari 18. septembra 1961, za katere se v nadaljevanju, v odvisnosti od tega, katera se uporablja, uporablja ime „Varšavska konvencija“; ker se Varšavska konvencija uporablja po vsem svetu v korist tako potnikov kot letalskih prevoznikov; (3) ker je omejitev, ki jo določa za odgovornost Varšavska konvencija, prenizka po današnjih ekonomskih in socialnih standardih in pogosto vodi v dolgotrajne tožbe, ki škodujejo podobi letalskega prevoza; ker so zaradi tega države članice različno dvignile omejitev odgovornosti, kar je privedlo do različnih splošnih prevoznih pogojev na notranjem letalskem trgu; (4) ker poleg tega Varšavska konvencija velja le za mednarodne prevoze; ker je bilo na notranjem letalskem trgu odpravljeno razlikovanje med domačim in mednarodnim prevozom; ker je zato primerno imeti enako raven in vrsto odgovornosti tako v domačem kot v mednarodnem prevozu; (5) ker popoln pregled in revizija Varšavske konvencije močno zamujata in ker bi na mednarodni ravni predstavljala dolgoročno bolj usklajen in ustreznejši odgovor na vprašanje odgovornosti letalskih prevoznikov v primeru nesreč; ker bi se bilo treba še naprej truditi za zvišanje omejitev odgovornosti, naloženih v Varšavski konvenciji, s pogajanji na večstranski ravni; (6) ker je v skladu z načelom subsidiarnosti zaželeno ukrepanje na ravni Skupnosti, da bi dosegli uskladitev na področju odgovornosti letalskih prevoznikov, in bi lahko služilo kot smernica za izboljšano varnost potnikov na globalni ravni; (7) ker je primerno odpraviti vse denarne omejitve odgovornosti v smislu člena 22(1) Varšavske konvencije oziroma vsakršne druge zakonske ali pogodbene omejitve, v skladu z zdajšnjimi trendi na mednarodni ravni; (8) ker zato, da bi se izognili situacijam, ko žrtve nesreč ne dobijo odškodnine, letalski prevozniki Skupnosti ne smejo v zvezi s kakršnim koli zahtevkom zaradi smrti, ranitve ali druge telesne poškodbe potnika v skladu s členom 17 Varšavske konvencije uporabljati nobene obrambe v skladu s členom 20(1) Varšavske konvencije do neke določene omejitve; (9) ker je mogoče letalske prevoznike Skupnosti oprostiti njihove odgovornosti v primerih sokrivde prizadetega potnika; (10) ker je treba razjasniti obveznosti po tej uredbi z vidika člena 7 Uredbe Sveta (EGS) št. 2407/92 z dne 23. julija 1992 o licenciranju letalskih prevoznikov ( 4 ); ker bi morali biti v tem pogledu letalski prevozniki Skupnosti zavarovani do določene ravni, navedene v tej uredbi; (11) ker bi morali biti letalski prevozniki Skupnosti vedno upravičeni zahtevati odškodnino od tretjih oseb; (12) ker lahko pravočasna predplačila precej pomagajo prizadetim potnikom ali fizičnim osebam, upravičenim do odškodnine, pri kritju neposrednih stroškov po letalski nesreči; (13) ker so pravila o vrsti in omejitvi odgovornosti v primeru smrti, ranitve ali katere koli druge telesne poškodbe, ki jo utrpi potnik, del splošnih prevoznih pogojev v pogodbi o letalskem prevozu med prevoznikom in potnikom; ker bi morali za zmanjšanje nevarnosti motenja konkurence prevozniki tretjih držav ustrezno obveščati potnike o svojih pogojih prevoza; (14) ker je primerno in potrebno denarne omejitve, izražene v tej uredbi, revidirati, da bi upoštevali gospodarski razvoj in razvoj v mednarodnih forumih; (15) ker se Mednarodna organizacija civilnega letalstva (ICAO) trenutno ukvarja z revizijo Varšavske konvencije; ker bodo v pričakovanju rezultatov te revizije ukrepi Skupnosti začasne narave povečali zaščito potnikov; ker bi moral Svet to uredbo po navedeni reviziji ICAO čim prej ponovno pregledati, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







▼M1

Člen 1

S to uredbo se izvaja ustrezne določbe Montrealske konvencije v zvezi z letalskim prevozom potnikov in njihove prtljage ter se določa nekatere dodatne določbe. Področje uporabe teh določb se razširi na letalski prevoz znotraj posamezne države članice.

Člen 2

1. V tej uredbi:

(a) „letalski prevoznik“ pomeni podjetje za zračni prevoz z veljavno operativno licenco;

(b) „letalski prevoznik Skupnosti“ pomeni letalskega prevoznika z veljavno operativno licenco, ki jo je izdala država članica v skladu z določbami Uredbe (EGS) št. 2407/92;

(c) “oseba, upravičena do odškodnine„ pomeni potnika ali katero koli osebo, ki je upravičen do odškodninskega zahtevka v zvezi z navedenim potnikom v skladu z veljavno zakonodajo;

(d) “prtljaga“, razen če ni drugače določeno, pomeni registrirano in neregistrirano prtljago v smislu člena 17(4) Montrealske konvencije;

(e) „SDR“ pomeni posebne pravice črpanja (obračunska enota), kakor jih opredeljuje Mednarodni denarni sklad;

(f) „Varšavska konvencija“ pomeni Konvencijo o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, podpisano v Varšavi 12. oktobra 1929, ali Varšavsko konvencijo, kakor je bila spremenjena v Haagu dne 28. septembra 1955, in konvencijo, ki dopolnjuje Varšavsko konvencijo, sprejeto v Guadalajari dne 18. septembra 1961;

(g) „Montrealska konvencija“; pomeni „Konvencijo o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz“;, podpisano v Montrealu dne 28. maja 1999.

2. Pojmi iz te uredbe, ki niso opredeljeni v odstavku 1, so enakovredni tistim, ki so uporabljeni v Montrealski konvenciji.

Člen 3

1. Odgovornost letalskega prevoznika Skupnosti v zvezi s potniki in njihovo prtljago urejajo vse določbe Montrealske konvencije, ki se nanašajo na takšno odgovornost.

2. Obveznost zavarovanja iz člena 7 Uredbe (EGS) št. 2407/92, kolikor se nanaša na odgovornost do potnikov, se razume kot zahteva, da se letalski prevoznik Skupnosti zavaruje v zadostni višini, ki vsem osebam, upravičenim do odškodnine, zagotavlja izplačilo celotnega zneska odškodnine, do katere imajo pravico v skladu s to uredbo.

▼M1

Člen 3a

Dodatni znesek, ki ga v skladu s členom 22(2) Montrealske konvencije lahko zahteva letalski prevoznik Skupnosti, če potnik v posebni izjavi izrazi željo glede dostave svoje prtljage do namembnega kraja, temelji na tarifi, ki je odvisna od dodatnih stroškov prevoza in zavarovanja zadevne prtljage, ki presegajo običajne stroške za prtljago, ocenjene v višini, ki je enaka ali nižja od omejene odgovornosti. Tarifa se da na voljo potnikom na njihovo zahtevo.

▼M1 —————

▼M1

Člen 5

1. Letalski prevoznik Skupnosti mora brez odlašanja, v vsakem primeru pa najpozneje petnajst dni po ugotovitvi identitete fizične osebe, upravičene do odškodnine, izplačati predplačilo, ki je potrebno za kritje njenih takojšnjih ekonomskih potreb v sorazmerju z nastalo škodo.

2. Brez poseganja v odstavek 1 predplačilo v primeru smrti ne sme biti manjše od 16 000 SDR na potnika v protivrednosti v evrih.

3. Predplačilo ne pomeni priznanja odgovornosti in se lahko upošteva pri poznejših zneskih, izplačanih na podlagi odgovornosti letalskega prevoznika Skupnosti, vendar ni vračljivo, razen v primerih iz člena 20 Montrealske konvencije ali kadar oseba, ki je prejela predplačilo, do odškodnine ni upravičena.

Člen 6

1. Vsi letalski prevozniki morajo pri prodaji letalskega prevoza v Skupnosti zagotoviti, da bo povzetek glavnih določb, ki urejajo odgovornost do potnikov in njihove prtljage, vključno z roki za vložitev odškodninskega zahtevka in možnostjo posebne izjave o prtljagi, na voljo vsem potnikom na vseh prodajnih mestih, vključno s prodajo preko telefona ali interneta. Za izpolnitev zahteve v zvezi z informacijami letalski prevozniki Skupnosti uporabijo obvestilo iz priloge. Takšnega povzetka ali obvestila ni dovoljeno uporabiti kot podlago za odškodninski zahtevek ali za razlago določb te uredbe ali Montrealske konvencije.

2. Poleg zahtev glede informacij iz odstavka 1 morajo vsi letalski prevozniki v zvezi z letalskim prevozom, ki se izvaja ali prodaja v Skupnosti, vsakemu potniku izdati pisno obvestilo o:

— omejitvi odgovornosti prevoznika, ki velja za zadevni let, v primeru smrti ali poškodbe, če taka omejitev obstaja,

— omejitvi odgovornosti prevoznika do določenega zneska, ki velja za zadevni let, v primeru uničenja, izgube ali poškodbe prtljage in opozorilo o tem, da mora potnik letalsko podjetje pri prijavnem okencu pred letom opozoriti na vso prtljago, katere vrednost presega ta znesek, ali prtljago v celoti zavarovati,

— omejitvi odgovornosti prevoznika, ki velja za zadevni let, v primeru škode zaradi zamude.

3. Kadar celoten prevoz opravijo letalski prevozniki Skupnosti, so omejitve, ki so navedene v skladu z zahtevami o informacijah iz odstavkov 1 in 2, omejitve, določene s to uredbo, razen v primeru ko letalski prevoznik Skupnosti prostovoljno določi višje omejitve. Za vse prevoze, ki jih izvajajo letalski prevozniki izven Skupnosti, veljata odstavka 1 in 2 samo v zvezi s prevozom do, iz ali znotraj Skupnosti.

Člen 7

Najpozneje v treh letih po začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 889/2002 ( 5 ) Komisija pripravi poročilo o uporabi te uredbe. Komisija preuči zlasti potrebo po spremembi zneskov, navedenih v ustreznih členih Montrealske konvencije glede na gospodarski razvoj in notifikacije depozitarja ICAO.

▼B

Člen 8

Ta uredba začne veljati eno leto po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

▼M1









PRILOGA

Odgovornost letalskega prevoznika do potnikov in njihove prtljage

To informativno obvestilo je povzetek pravil o odgovornosti, ki veljajo za letalske prevoznike Skupnosti, kakor določata zakonodaja Skupnosti in Montrealska konvencija.

Odškodnina v primeru smrti ali poškodbe

Za odgovornost v primeru poškodbe ali smrti potnika finančne omejitve niso določene. Letalski prevoznik ne more izpodbijati odškodninskih zahtevkov za škodo do 100 000 SDR (približna protivrednost v lokalni valuti). Pri višjih vsotah lahko letalski prevoznik zahtevku ugovarja, če dokaže, da ni ravnal malomarno ali po svoji krivdi.

Predplačila

V primeru smrti ali poškodbe potnika mora letalski prevoznik v 15 dneh po identifikaciji osebe, ki je upravičena do odškodnine, izplačati predplačilo, ki je potrebno za kritje njenih takojšnjih ekonomskih potreb. V primeru smrti potnika predplačilo ne sme biti manjše od 16 000 SDR (približna protivrednost v lokalni valuti).

Zamude potnikov

V primeru zamude potnika je letalski prevoznik odgovoren za škodo, razen če je sprejel vse primerne ukrepe za preprečitev škode ali če sprejetje takšnih ukrepov niso bilo mogoče. Odgovornost za zamudo potnika je omejena na 4 150 SDR (približna protivrednost v lokalni valuti).

Zamude pri prevozu prtljage

V primeru zamud pri prevozu prtljage je letalski prevoznik odgovoren za škodo, razen če je sprejel vse ustrezne ukrepe za preprečitev škode ali če sprejetje takšnih ukrepov niso bilo mogoče. Odgovornost za zamudo prtljage je omejena na 1 000 SDR (približna protivrednost v lokalni valuti).

Uničenje, izguba ali poškodba prtljage

Letalski prevoznik je odgovoren za uničenje, izgubo ali poškodbe prtljage do višine 1 000 SDR (približna protivrednost v lokalni valuti). V primeru registrirane prtljage je odgovoren, četudi ni krivdno odgovoren, razen v primeru slabe kakovosti prtljage. Pri neregistrirani prtljagi je prevoznik krivdno odgovoren.

Višje omejitve odgovornosti v zvezi s prtljago

Potnik ima pravico do višje omejitve odgovornosti, če najpozneje ob prijavi na let vloži posebno izjavo in plača dodatni znesek.

Pritožbe v zvezi s prtljago

Če je prtljaga poškodovana, izgubljena ali uničena ali če zamuja, mora potnik letalskemu prevozniku takoj poslati pisno pritožbo. V primeru poškodbe registrirane prtljage mora potnik vložiti pritožbo v sedmih dneh in v primeru zamude v 21 dneh, v obeh primerih od datuma, ko mu je bila prtljaga dana na voljo.

Odgovornost pogodbenih in dejanskih prevoznikov

Če letalski prevoznik, ki dejansko opravlja prevoz, ni hkrati tudi pogodbeni prevoznik, ima potnik pravico nasloviti pritožbo ali vložiti odškodninski zahtevek zoper enega ali drugega. Če je na vozovnici označeno ime ali koda letalskega prevoznika, velja navedeni letalski prevoznik kot pogodbeni prevoznik.

Rok za vložitev tožbe

Vse odškodninske zahtevke je treba vložiti na sodišču v dveh letih po datumu prihoda zrakoplova ali po datumu, ko bi zrakoplov moral pristati.

Podlaga za informacije

Zgoraj navedene določbe temeljijo na Montrealski konvenciji z dne 28. maja 1999, ki se v Skupnosti izvaja z Uredbo (ES) št. 2027/97 (kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 889/2002) in nacionalno zakonodajo držav članic.