02014XC0701(01) — SL — 09.11.2018 — 002.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjena z:









▼B

Smernice Evropske unije o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za obdobje od 2014 do 2020

2014/C 204/01

VSEBINA DEL I. SKUPNE DOLOČBE Poglavje 1. Uvod Poglavje 2. Področje uporabe in opredelitev pojmov 2.1. Učinek SKP in politike razvoja podeželja na področje uporabe 2.2. Področje uporabe 2.3. Horizontalna pravila in instrumenti pomoči, ki se uporabljajo za kmetijski in gozdarski sektor ter podeželska območja 2.4. Opredelitev pojmov 2.5. Pomoč, ki jo je treba priglasiti Poglavje 3. Skupna načela ocenjevanja 3.1. Prispevek k skupnemu cilju 3.2. Potreba po posredovanju države 3.3. Ustreznost pomoči 3.4. Spodbujevalni učinek in potreba po pomoči 3.5. Sorazmernost pomoči 3.6. Izogibanje neprimernim negativnim učinkom na konkurenco in trgovino 3.7. Preglednost DEL II. KATEGORIJE POMOČI Poglavje 1. Pomoč v korist podjetij, ki so dejavna v primarni proizvodnji, predelavi in trženju kmetijskih proizvodov 1.1. Ukrepi za razvoj podeželja 1.1.1. Pomoč za naložbe 1.1.1.1. Pomoč za naložbe v opredmetena in neopredmetena sredstva na kmetijskih gospodarstvih, povezanih s primarno kmetijsko proizvodnjo 1.1.1.2. Pomoč za naložbe v ohranjanje kulturne in naravne dediščine na kmetijskih gospodarstvih 1.1.1.3. Pomoč za naložbe v zvezi s premestitvijo kmetijskih poslopij 1.1.1.4. Pomoč za naložbe v zvezi s predelavo in trženjem kmetijskih proizvodov 1.1.2. Pomoč za zagon za mlade kmete in razvoj malih kmetij 1.1.3. Pomoč za prenos kmetijskih gospodarstev 1.1.4. Pomoč za zagon za skupine in organizacije proizvajalcev v kmetijskem sektorju 1.1.5. Pomoč za kmetijsko-okoljske in kmetijsko-podnebne obveznosti ter obveznosti na področju dobrobiti živali 1.1.5.1. Pomoč za kmetijsko-okoljske in kmetijsko-podnebne obveznosti 1.1.5.2. Pomoč za obveznosti na področju dobrobiti živali 1.1.6. Pomoč za omejitve, povezane z območji Natura 2000 in okvirno direktivo o vodah 1.1.7. Pomoč za območja z naravnimi ali drugimi posebnimi omejitvami 1.1.8. Pomoč za ekološko kmetijstvo 1.1.9. Pomoč za sodelovanje proizvajalcev kmetijskih proizvodov v shemah kakovosti 1.1.10. Pomoč za zagotavljanje tehnične podpore v kmetijskem sektorju 1.1.10.1. Pomoč za ukrepe za prenos znanja in informiranje 1.1.10.2. Pomoč za storitve svetovanja 1.1.10.3. Pomoč za storitve nadomeščanja na kmetijskem gospodarstvu 1.1.11. Pomoč za sodelovanje v kmetijskem sektorju 1.2. Obvladovanje tveganj in kriz 1.2.1. Pomoč za nadomestilo škode na kmetijski proizvodnji ali sredstvih za kmetijsko proizvodnjo ter za preprečevanje škode 1.2.1.1. Pomoč za odpravo škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali izjemni dogodki 1.2.1.2. Pomoč za nadomestilo škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami 1.2.1.3. Pomoč za stroške preprečevanja, nadzora in izkoreninjenja bolezni živali in škodljivih organizmov na rastlinah ter pomoč za odpravo škode zaradi bolezni živali in škodljivih organizmov na rastlinah 1.2.1.4. Pomoč za poginule živali 1.2.1.5. Pomoč za nadomestilo škode, ki jo povzročijo zaščitene živali 1.2.1.6. Pomoč za plačilo zavarovalnih premij 1.2.1.7. Pomoč za finančne prispevke v vzajemne sklade 1.2.2. Pomoč za zaprtje proizvodnih zmogljivosti 1.2.2.1. Zaprtje zmogljivosti zaradi zdravja živali, rastlin ali ljudi, sanitarnih, etičnih ali okoljskih razlogov 1.2.2.2. Zaprtje zmogljivosti zaradi drugih razlogov 1.3. Druge vrste pomoči v kmetijskem sektorju 1.3.1. Pomoč za živinorejski sektor 1.3.2. Pomoč za promocijske ukrepe za kmetijske proizvode 1.3.3. Pomoč za najbolj oddaljene regije in manjše egejske otoke 1.3.4. Pomoč za komasacijo kmetijskih zemljišč 1.3.5. Pomoč za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah 1.3.6. Pomoč za raziskave in razvoj v kmetijskem sektorju Poglavje 2 Pomoč za gozdarski sektor, ki je sofinancirana v okviru EKSRP, dodeljena kot dodatno nacionalno financiranje takih sofinanciranih ukrepov ali kot izključno državna pomoč 2.1. Naložbe v razvoj gozdnih območij in izboljšanje sposobnosti gozdov za preživetje 2.1.1. Pomoč za pogozdovanje in ustvarjanje gozdnega območja 2.1.2. Pomoč za vzpostavitev, regeneracijo ali obnovo kmetijsko-gozdarskih sistemov 2.1.3. Pomoč za preprečevanje in odpravo škode v gozdovih zaradi gozdnih požarov, naravnih nesreč, slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, drugih slabih vremenskih razmer, škodljivih organizmov na rastlinah in katastrofalnih dogodkov 2.1.4. Pomoč za naložbe v povečanje odpornosti in okoljske vrednosti gozdnih ekosistemov 2.1.5. Pomoč za naložbe v gozdarsko tehnologijo ter predelavo, prevoz in trženje gozdarskih proizvodov 2.1.6. Pomoč za naložbe v infrastrukturo, povezano z razvojem, modernizacijo ali prilagajanjem gozdarstva 2.2. Pomoč za omejitve v zvezi z gozdnimi območji Natura 2000 2.3. Pomoč za gozdarsko-okoljske in podnebne storitve ter ohranjanje gozdov 2.4. Pomoč za ukrepe prenosa znanja in informiranja v gozdarskem sektorju 2.5. Pomoč za storitve svetovanja v gozdarskem sektorju 2.6. Pomoč za sodelovanje v gozdarskem sektorju 2.7. Pomoč za zagon za skupine in organizacije proizvajalcev v gozdarskem sektorju 2.8. Druga pomoč za gozdarski sektor z ekološkimi, zaščitnimi in rekreacijskimi cilji 2.8.1. Pomoč za posebne ukrepe in intervencije v gozdarstvu, katerih glavni cilj je prispevati k vzdrževanju ali obnovi gozdnega ekosistema in biotske raznovrstnosti ali tradicionalne pokrajine 2.8.2. Pomoč za vzdrževanje in izboljševanje kakovosti tal ter zagotavljanje uravnotežene in zdrave rasti dreves v gozdarskem sektorju 2.8.3. Obnova in vzdrževanje naravnih poti, elementov in značilnosti krajine ter naravnega habitata za živali v gozdarskem sektorju 2.8.4. Pomoč za vzdrževanje cest zaradi preprečevanja gozdnih požarov 2.8.5. Pomoč za odpravo škode, ki jo v gozdovih povzročijo živali, s katerimi se upravlja skladno z zakonodajo 2.8.6. Pomoč za pripravo načrtov za gospodarjenje z gozdovi 2.9. Pomoč za gozdarski sektor v skladu z ukrepi za pomoč v kmetijstvu 2.9.1. Pomoč za raziskave in razvoj v gozdarskem sektorju 2.9.2. Pomoč za komasacijo gozdnih zemljišč Poglavje 3 Pomoč na podeželskih območjih, ki je sofinancirana v okviru EKSRP ali dodeljena kot dodatno nacionalno financiranje k takim sofinanciranim ukrepom 3.1. Pomoč za naložbe, ki zadevajo predelavo kmetijskih proizvodov v nekmetijske proizvode, proizvodnjo bombaža ali naložbe za vzpostavitev in razvoj nekmetijskih dejavnosti 3.2. Pomoč za osnovne storitve in obnovo vasi na podeželskih območjih 3.3. Pomoč za zagon podjetja za nekmetijske dejavnosti na podeželju 3.4. Pomoč za kmetijsko-okoljske in kmetijsko-podnebne obveznosti za druge upravljavce zemljišč in podjetja na podeželskih območjih, ki niso dejavna v kmetijskem sektorju 3.5. Pomoč za omejitve, povezane z območji Natura 2000, za druge upravljavce zemljišč 3.6. Pomoč za dejavnosti prenosa znanja in informiranja na podeželskih območjih 3.7. Pomoč za storitve svetovanja na podeželskih območjih 3.8. Pomoč za sodelovanje aktivnih kmetov v shemah kakovosti za bombaž ali živila 3.9. Pomoč za dejavnosti informiranja in promocijske dejavnosti v zvezi z bombažem in živili, ki jih zajemajo sheme kakovosti 3.10. Pomoč za sodelovanje na podeželskih območjih 3.11. Pomoč za ustanovitev vzajemnih skladov DEL III. POSTOPKOVNA VPRAŠANJA 1. Trajanje shem pomoči in ocenjevanje 2. Revizijska klavzula 3. Poročanje in spremljanje 4. Uporaba teh smernic 5. Predlogi ustreznih ukrepov 6. Prenehanje veljavnosti

DEL I SKUPNE DOLOČBE

Poglavje 1 Uvod

(1) Člen 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogodba) določa: „Razen če pogodbi ne določata drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“.

(2) Vendar je lahko kljub tej splošni prepovedi državna pomoč potrebna kot odziv na nedelovanje trga za zagotovitev dobro delujočega in pravičnega gospodarstva. Pogodba zato omogoča dodelitev državne pomoči glede na več ciljev politike. Prvič, glede na poseben pomen za kmetijski sektor in gozdarstvo mora biti v skladu s členom 107(2)(b) Pogodbe pomoč za odpravo škode zaradi naravnih nesreč ali izjemnih dogodkov združljiva z notranjim trgom. Drugič, na podlagi člena 107(3)(c) Pogodbe lahko Komisija za združljivo z notranjim trgom šteje državno pomoč za spodbujanje gospodarskega razvoja kmetijskega in gozdarskega sektorja ter podeželskih območij, če takšna pomoč ne spreminja pogojev trgovanja.

(3) Poleg tega zaradi specifičnosti kmetijskega sektorja člen 42 Pogodbe zagotavlja, da se pravila o konkurenci uporabljajo za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino s kmetijskimi proizvodi le v obsegu, ki ga določita Evropski parlament in Svet.

(4) Komisija v teh smernicah določa pogoje in merila, v skladu s katerimi se bo pomoč za kmetijski in gozdarski sektor ter podeželska območja štela za združljivo z notranjim trgom, ter merila za opredelitev območij, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3) Pogodbe. V zvezi s pomočjo, dodeljeno v skladu s členom 107(2)(b), Komisija določa pogoje, ki bodo preverjeni za ugotovitev, ali je ukrep, ki pomeni pomoč za odpravo škode zaradi naravnih nesreč ali izjemnih dogodkov, dejansko zajet z navedenim členom.

(5) Državna pomoč za spodbujanje gospodarskega razvoja kmetijskega in gozdarskega sektorja ter podeželskih območij je vključena v širšo skupno kmetijsko politiko (v nadaljnjem besedilu: SKP). Unija v okviru SKP zagotavlja finančno podporo za kmetijski in gozdarski sektor ter podeželska območja. Ker so gospodarski učinki državne pomoči enaki ne glede na to, ali jo (čeprav delno) financira Unija ali v celoti država članica, Komisija meni, da bi morala biti njena politika v zvezi z nadzorom državne pomoči načeloma dosledna in skladna s podporo, dodeljeno na podlagi skupne kmetijske politike Unije. Posledično je uporaba državne pomoči upravičena le, če je v skladu s cilji te politike in zlasti z osnovnimi cilji reforme SKP proti letu 2020 ( 1 ). Zato Komisija ob uporabi in tolmačenju pravil iz teh smernic za določene sheme pomoči upošteva pravila in politike SKP.

(6) Za obravnavanje državne pomoči, povezane s SKP, so posebej pomembni naslednji evropski instrumenti:

▼M1

(a) Uredba (EU) št. 1144/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2014 o ukrepih za informiranje o kmetijskih proizvodih in njihovo promocijo, ki se izvajajo na notranjem trgu in v tretjih državah, ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 3/2008 ( 2 );

▼B

(b) Uredba (EU) št. 228/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. Marca 2013 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 247/2006 ( 3 ) in Uredba (EU) št. 229/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. marca 2013 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v korist manjših egejskih otokov in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1405/2006 ( 4 ). Na podlagi navedenih uredb se programi podpore lahko vzpostavijo ob upoštevanju geografskih in gospodarskih ovir zadevnih regij;

(c) Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 ( 5 );

(d) Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe ES) št. 1698/2005 ( 6 ), katere cilj je pospeševanje trajnostnega razvoja podeželja na celotnem območju Unije z dopolnjevanjem drugih instrumentov SKP, kot so neposredna plačila in tržni ukrepi. Prispeva k razvoju prostorsko in okoljsko bolj uravnoteženega, podnebju prijaznega in na podnebne spremembe odpornega, konkurenčnega in inovativnega kmetijskega sektorja Unije, pa tudi k razvoju podeželskih območij;

(e) Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 ( 7 );

(f) Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 ( 8 ), ki določa pravila o neposrednih plačilih, dodeljenih neposredno kmetom v obliki osnovne dohodkovne podpore v okviru določenih shem podpore;

(g) Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 ( 9 ), ki določa skupna pravila za kmetijske trge. Navedena pravila se nanašajo predvsem na javno intervencijo na trgih, sheme kvot in pomoči, standarde trženja in proizvodnje ter trgovanje s tretjimi državami;

(7) ►M1 SKP temelji na dveh stebrih: Prvi steber sestavljajo instrumenti, povezani z delovanjem kmetijskih trgov in živilske verige (Uredba (EU) št. 228/2013, Uredba (EU) št. 229/2013, Uredba (EU) št. 1308/2013 in Uredba (EU) št. 1144/2014) ter neposrednimi plačili (Uredba (EU) št. 1307/2013), ki so odvisni od predpisanih zahtev ravnanja ter dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev. ◄ Navedeni ukrepi skupaj zagotavljajo temeljno plast podpore za kmete v Uniji in vzpostavljajo osnovo za vzdrževanje trajnostnega kmetovanja po vsej Uniji. Ukrepi prvega stebra so za države članice obvezni in niso sofinancirani, razen nekaj izjem. To zagotavlja uporabo skupne politike na notranjem trgu. Drugi steber SKP je politika razvoja podeželja, ki jo ureja Uredba (EU) št. 1305/2013 in katere cilj je izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva, trajnostno gospodarjenje z naravnimi viri in ukrepi na področju podnebnih sprememb ter uravnotežen teritorialni razvoj podeželskih območij. Večina ukrepov za razvoj podeželja je prostovoljnih, pogodbenih, sofinanciranih in pripravljenih znotraj strateškega okvira ter izvedenih prek programov razvoja podeželja, ki so v skladu s prednostnimi nalogami Unije za razvoj podeželja na nacionalni, regionalni in lokalni ravni.

(8) V skladu s členom 39(1) Pogodbe so cilji SKP povečati kmetijsko produktivnost, zagotoviti primerno življenjsko raven kmetijske skupnosti in stabilizirati trge, da bi zagotovili, da je preskrba potrošnikom dostopna po primernih cenah. V skladu s členom 39(2) Pogodbe je treba pri oblikovanju SKP in posebnih metod za njeno izvajanje upoštevati posebno naravo kmetijske dejavnosti, ki je posledica socialne strukture kmetijstva ter strukturnih in naravnih neskladij med različnimi kmetijskimi regijami, potrebo po postopnem izvajanju ustreznih prilagoditev, ter dejstvo, da je kmetijstvo sektor, ki je tesno povezan s celotnim gospodarstvom.

(9) Kmetijstvo se mora prilagoditi novim pogojem in se soočiti z izzivi glede prehranske varnosti, okolja, podnebnih sprememb in ohranjanja podeželskega gospodarstva. Komisija je z namenom obravnave navedenih glavnih izzivov v sporočilu Skupna kmetijska politika proti letu 2020 ( 10 ) navedla naslednje cilje za SKP 2014–2020: (1) vitalna proizvodnja hrane; (2) trajnostno upravljanje naravnih virov in ukrepi na področju podnebnih sprememb in (3) uravnotežen teritorialni razvoj.

(10) Politika razvoja podeželja 2014-2020 bo kot neločljivi del SKP prispevala k doseganju naslednjih ciljev: (1) pospeševanje konkurenčnosti kmetijstva; (2) zagotavljanje trajnostnega upravljanja z naravnimi viri in ukrepi na področju podnebnih sprememb; in (3) doseganje uravnoteženega teritorialnega razvoja podeželskih gospodarstev in skupnosti, vključno z ustvarjanjem in ohranjanjem delovnih mest. Doseganje teh ciljev razvoja podeželja bo potekalo prek naslednjih prednostnih nalog Unije za razvoj podeželja: (1) spodbujanje prenosa znanja in inovacij v kmetijstvu, gozdarstvu in na podeželskih območjih; (2) krepitev sposobnosti preživetja kmetij in konkurenčnosti vseh vrst kmetijstva v vseh regijah ter spodbujanje inovativnih tehnologij za kmetije in trajnostnega upravljanja gozdov; (3) spodbujanje organiziranja živilske verige, vključno s predelavo in trženjem kmetijskih proizvodov, dobrobitjo živali in obvladovanjem tveganja v kmetijstvu; (4) obnova, ohranjanje in izboljševanje ekosistemov, odvisnih od kmetijstva in gozdarstva; (5) spodbujanje učinkovite rabe virov ter podpiranje kmetijskega, živilskega in gozdarskega sektorja pri prehodu na nizkoogljično gospodarstvo, odporno na podnebne spremembe ter (6) spodbujanje socialne vključenosti, zmanjševanja revščine in gospodarskega razvoja podeželskih območij ( 11 ).

(11) Cilji SKP prav tako spadajo v obseg ciljev iz sporočila Komisije z dne 3. marca 2010„Evropa 2020 – Strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast“ ( 12 ) in njene vodilne pobude za Evropo, gospodarno z viri ( 13 ), ki določa cilje na področjih, kot so konkurenčnost, podnebje, energija in biotska raznovrstnost.

(12) V splošno pobudo Komisije za posodobitev področja državnih pomoči je treba vključiti tudi politiko državne pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželskih območjih. V sporočilu o posodobitvi področja državnih pomoči ( 14 ) je Komisija napovedala tri cilje posodobitve nadzora državnih pomoči: (1) spodbujati trajnostno, pametno in vključujočo rast na konkurenčnem notranjem trgu; (2) osredotočiti predhodno preverjanje, ki ga izvaja Komisija, na primere pomoči z največjim vplivom na notranji trg, hkrati pa krepiti sodelovanje z državami članicami pri izvajanju pravil o državni pomoči; in (3) racionalizirati pravila in zagotoviti hitrejše sprejemanje odločitev. Komisija je v sporočilu zlasti pozvala k skupnemu pristopu pri reviziji različnih smernic in okvirov, da bi se okrepil notranji trg, spodbujanju večje učinkovitosti javne porabe s pomočjo večjega prispevka državne pomoči k ciljem skupnega interesa, večjemu preverjanju spodbujevalnega učinka, omejitvi pomoči na najmanjšo potrebno in izogibanju možnim negativnim učinkom pomoči na konkurenco in trgovino. Pogoji združljivosti, določeni v smernicah, temeljijo na navedenih skupnih načelih ocenjevanja in se uporabljajo za sheme pomoči, ki jih je treba priglasiti, in individualno pomoč.

Poglavje 2 Področje uporabe in opredelitev pojmov

2.1 Učinek SKP in politike razvoja podeželja na področje uporabe

(13) V skladu s členom 42 Pogodbe se za kmetijske proizvode iz Priloge I k Pogodbi pravila o državni pomoči, določena v členih 107 do 109 Pogodbe, uporabljajo le v obsegu, ki ga določita Evropski parlament in Svet.

(14) Kot splošno pravilo se v skladu s členom 211(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013 pravila o državni pomoči uporabljajo za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino z njimi. ►M1 Vendar obstajajo različna odstopanja od tega splošnega načela, ki so med drugim določena v členu 23 Uredbe (EU) št. 228/2013, členu 17 Uredbe (EU) št. 229/2013, členu 13 Uredbe (EU) št. 1307/2013, členu 211(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 in členu 27 Uredbe (EU) št. 1144/2014. ◄

(15) Glede podpore za razvoj podeželja je splošno načelo uporabe pravil državne pomoči v tem smislu določeno v členu 81(1) Uredbe (EU) št. 1305/2013. Člen 81(2) in člen 82 navedene uredbe določata, da se pravila o državni pomoči ne uporabljajo za plačila, ki jih države članice izvedejo na podlagi Uredbe (EU) št. 1305/2013 in v skladu z njo, niti za dodatno nacionalno financiranje v okviru področja uporabe člena 42 Pogodbe.

(16) Zato se pravila o državni pomoči ne uporabljajo za sofinanciranje podpore za razvoj podeželja (tako dela EKSRP kakor tudi nacionalnega dela) in za dodatno nacionalno financiranje poleg te podpore, če se zadevni ukrep nanaša na kmetijsko dejavnost, ki spada v okvir področja uporabe člena 42 Pogodbe in predstavlja del programa razvoja podeželja.

(17) Pravila o državni pomoči pa se v celoti uporabljajo za vse ukrepe sofinanciranja (tako za del EKSRP kakor tudi za nacionalni del) in za dodatno nacionalno financiranje teh ukrepov, ki ne spadajo na področje uporabe člena 42 Pogodbe, določeno v Uredbi (EU) št. 1305/2013, in sicer v naslednjih primerih: (a) ukrepi za podporo dejavnosti na podeželskih območjih in (b) ukrepi za gozdarstvo.

(18) Če država članica namerava ukrep, ki je večinoma zasnovan v skladu s pogoji danega ukrepa za razvoj podeželja („ukrep, podoben ukrepu za razvoj podeželja“), financirati izključno iz nacionalnih sredstev (tj. brez sofinanciranja EKSRP), se v celoti uporabljajo pravila o državni pomoči, ne glede na to, ali ukrep spada v področje uporabe člena 42 Pogodbe ali ne.

2.2 Področje uporabe

(19) Komisija bo te smernice uporabila za sheme pomoči in individualno pomoč.

(20) Te smernice se uporabljajo za državno pomoč za primarno kmetijsko proizvodnjo, predelavo kmetijskih proizvodov, iz katerih nastane drug kmetijski proizvod, in trženje kmetijskih proizvodov.

(21) Na podlagi splošnih načel, opisanih v oddelku 2.1 dela I teh smernic, je za zagotovitev skladnosti s politiko razvoja podeželja ter za doseganje poenostavitve skladnosti s pravili o državni pomoči, primerno, da se v te smernice vključi tudi nekatere ukrepe za razvoj podeželja, ki ne spadajo na področje uporabe člena 42 Pogodbe in jih sofinancira EKSRP ali se sofinancirajo z dodatnim nacionalnim financiranjem, in ukrepe, podobne ukrepom za razvoj podeželja, ki se financirajo izključno iz nacionalnih skladov. Zato poleg kmetijskega sektorja te smernice določajo merila združljivosti za državno pomoč za gozdarski sektor in pomoč podjetjem, dejavnim na podeželju, ki ne spadajo v področje uporabe člena 42 Pogodbe.

(22) Pri analizi državne pomoči in njene združljivosti s splošnimi načeli o državni pomoči bo Komisija v največji možni meri upoštevala pogoje, določene v Uredbi (EU) št. 1305/2013 ter njenih izvedbenih določbah in delegiranih aktih.

(23) Glede na navedeno te smernice zajemajo naslednje kategorije pomoči:

(a) ukrepe v kmetijskem sektorju, financirane izključno iz nacionalnih sredstev, ki zajemajo:

(i) ukrepe, podobne ukrepom za razvoj podeželja, ki niso zajeti v okviru programa za razvoj podeželja (oddelek 1.1 dela II teh smernic);

(ii) ukrepe, ki niso ukrepi iz točke (i) in ne spadajo na področje uporabe Uredbe (EU) št. 1305/2013, kot so nekateri ukrepi za obvladovanje tveganja in kriz, pomoč za živinorejski sektor in nekateri promocijski ukrepi (oddelka 1.2 in 1.3 dela II teh smernic);

(b) pomoč za gozdarski sektor, ki:

(i) je lahko dodeljena kot del programa za razvoj podeželja ali dodatno nacionalno financiranje za takšen ukrep za razvoj podeželja (oddelki 2.1 do 2.7 dela II teh smernic);

(ii) je lahko financirana izključno iz nacionalnih virov, v obliki:

— gozdarskega ukrepa, podobnega ukrepom za razvoj podeželja, določenega z Uredbo (EU) št. 1305/2013 in dodeljenega v skladu s pogoji teh smernic (oddelki 2.1 do 2.7 dela II teh smernic),

— druge pomoči v gozdarskem sektorju z ekološkimi, zaščitnimi in rekreacijskimi cilji (oddelek 2.8 dela II teh smernic),

— pomoči v gozdarskem sektorju, usklajene s kmetijskimi ukrepi pomoči (oddelek 2.9 dela II teh smernic);

(c) pomoč za podjetja, dejavna na podeželskih območjih, ki se jo lahko dodeli kot:

(i) ukrep pomoči, vključen v program razvoja podeželja, ki ga sofinancira EKSRP na podlagi Uredbe (EU) št. 1305/2013 in v skladu z njo, če je ukrep državne pomoči, ki ga je treba priglasiti, enak ukrepu v programu razvoja podeželja (poglavje 3 dela II teh smernic); ali

(ii) dodatno nacionalno financiranje, povezano z ukrepom v okviru programa za razvoj podeželja (poglavje 3 dela II teh smernic);

(24) Pomoč za lokalni razvoj v okviru pristopa LEADER iz člena 35 Uredbe (EU) št. 1303/2013 ter členov 42 do 45 Uredbe (EU) št. 1305/2013, ki vključuje individualne projekte, ki jih načrtujejo in izvršujejo lokalna partnerstva za obravnavanje posebnih lokalnih vprašanj, je lahko vključena v področje uporabe teh smernic, če izpolnjuje pogoje povezanih ukrepov za razvoj podeželja v skladu z določbami teh smernic.

(25) Te smernice se načeloma uporabljajo za pomoč malim in srednjim podjetjem (MSP) ter velikim podjetjem. Nedelovanje trga pogosto manj prizadene velika podjetja kot MSP. Poleg tega so velika podjetja v kmetijskem in gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih bolj verjetno pomembni udeleženci na trgu, zato lahko pomoč, dodeljena velikim podjetjem, v določenih primerih posebej izkrivlja konkurenco in trgovino na notranjem trgu. Ker bi lahko pomoč velikim podjetjem v kmetijskem in gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih ter ostalim velikim podjetjem povzročila podobno izkrivljanje konkurence, bi morala biti pravila o državni pomoči velikim podjetjem v teh smernicah usklajena s splošnimi pravili o državni pomoči, zanje pa bi morala veljati skupna načela ocenjevanja, kot so določena v poglavju 3 dela I teh smernic. Ne glede na navedena skupna načela ocenjevanja bi bilo treba zaradi doslednosti in skladnosti s politiko razvoja podeželja pravila o državni pomoči za velika podjetja v zvezi z ukrepi za razvoj podeželja uskladiti z ustreznimi pravili Uredbe (EU) št. 1305/2013. Glede ukrepov pomoči za živinorejski sektor, ki ne spadajo na področje uporabe Uredbe (EU) št. 1305/2013, Komisija ohranja svojo prejšnjo politiko, v skladu s katero bi morala biti velika podjetja sposobna samostojno financirati stroške teh ukrepov. Zato bi morala biti pomoč za živinorejski sektor omejena na MSP.

(26) Podjetja v težavah ( 15 ) so načeloma izključena s področja uporabe teh smernic. Komisija meni, da podjetja v finančnih težavah, glede na to, da je ogrožen njegov obstoj, ni mogoče obravnavati kot ustreznega nosilca za spodbujanje drugih ciljev javne politike, dokler ni zagotovljena njegova sposobnost preživetja. Če je upravičenec do pomoči v finančnih težavah v smislu točke (35)15, se bo pomoč ocenila v skladu s smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah ( 16 ), kakor so bile spremenjene ali nadomeščene. To načelo se ne uporablja za pomoč za nadomestilo škode, ki so jo povzročile naravne nesreče in izjemni dogodki iz oddelkov 1.2.1.1 in 2.1.3 dela II teh smernic, ki je vedno združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 107(2)(b) Pogodbe. ►M1 Če je podjetje, ki je dejavno v kmetijskem in gozdarskem sektorju, v finančnih težavah zaradi tveganega dogodka iz oddelkov 1.2.1.2, 1.2.1.3, 1.2.1.5, 2.1.3, 2.8.1 ali 2.8.5 dela II teh smernic, je pomoč za nadomestilo ali popravo izgub ali škode, ki so jo povzročili takšni tvegani dogodki, in za kritje stroškov izkoreninjenja škodljivih organizmov na rastlinah lahko dodeljena v skladu s temi smernicami in še vedno lahko velja za združljivo z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(c) Pogodbe. Poleg tega se zaradi varovanja javnega zdravja in ob upoštevanju izrednih razmer v določenih pogojih ne bi smelo razlikovati med gospodarskim položajem podjetja za pomoč za uničenje in odstranitev poginulih živali iz oddelka 1.2.1.4 in za pomoč za ukrepe nadzora in izkoreninjenja v primeru bolezni živali iz točke (375)(c) oddelka 1.2.1.3. dela II teh smernic. ◄

(27) Pri oceni pomoči, dodeljene podjetju, ki je predmet neporavnanega naloga za izterjavo, izdanega po predhodnem sklepu Komisije, ki je pomoč razglasil za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom, bo Komisija upoštevala znesek pomoči, ki ga je še treba izterjati ( 17 ). ►M1 Navedeno se ne uporablja za pomoč za odpravo škode, ki so jo povzročile naravne nesreče in izjemni dogodki, v skladu s členom 107(2)(b) Pogodbe. ◄

(28) Komisija ne bo odobrila pomoči za izvozne dejavnosti v tretje države ali v države članice, ki bi bile neposredno povezane z izvoženimi količinami, pomoči, ki je pogojena s prednostno uporabo domačega blaga pred uvoženim, ali pomoči za vzpostavitev in delovanje distribucijskega omrežja ali za druge izdatke, povezane z izvoznimi dejavnostmi. Pomoč za kritje stroškov sodelovanja na sejmih, raziskav ali svetovalnih storitev, potrebnih za uvajanje novega ali obstoječega proizvoda na novem trgu, načeloma ne pomeni izvozne pomoči.

(29) Države članice morajo upoštevati, da je treba sistem financiranja, npr. s parafiskalnimi dajatvami, priglasiti, če je sistem sestavni del ukrepa pomoči (glej zadevo T-275/11, točke od 41 do 44) ( 18 ).

(30) Komisija bo vse ukrepe pomoči, ki niso vključeni v te smernice ali v druga zadevna pravila o državni pomoči, ocenila za vsak primer posebej na podlagi člena 107(3) Pogodbe, pri čemer bo upoštevala pravila iz členov 107, 108 in 109 Pogodbe ter SKP in smiselno tudi te smernice, če bo to mogoče. Države članice, ki priglasijo pomoč, ki ni vključena v področje uporabe teh smernic, bodo morale dokazati, da zadevna pomoč izpolnjuje skupna načela ocenjevanja, določena v poglavju 3 dela I teh smernic. Komisija bo takšne ukrepe odobrila le, če pozitivni prispevek k razvoju sektorja jasno prevlada nad tveganji za izkrivljanje konkurence na notranjem trgu in vplivanje na trgovino med državami članicami.

2.3 Horizontalna pravila in instrumenti pomoči, ki se uporabljajo za kmetijski in gozdarski sektor ter podeželska območja

(31) Načeloma se za poenostavitev pravil o državni pomoči in zaradi podobnosti med podjetji, ki so dejavna v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželskih območjih, in drugimi podjetji splošni instrumenti državne pomoči, ki določajo merila za združljivost pomoči, uporabljajo za sektorje, ki so zajeti v te smernice. To zlasti zadeva Smernice Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, Okvir za državno pomoč za raziskave, razvoj in inovacije ( 19 ), kot je bil spremenjen ali nadomeščen, Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014-2020 ( 20 ), kot so bile spremenjene ali nadomeščene, Smernice EU za uporabo pravil o državni pomoči v zvezi s hitro postavitvijo širokopasovnih omrežij ( 21 ), kot so bile spremenjene ali nadomeščene, Smernice o državni pomoči za spodbujanje naložb tveganega financiranja ( 22 ), kot so bile spremenjene ali nadomeščene, Sporočilo Komisije – Merila za analizo združljivosti državne pomoči za usposabljanje, za katero velja posamična priglasitev ( 23 ), kot je bilo spremenjeno ali nadomeščeno, Sporočilo Komisije – Merila za analizo združljivosti državne pomoči za zaposlovanje prikrajšanih delavcev in invalidov, za katero velja posamična priglasitev ( 24 ), kot je bilo spremenjeno ali nadomeščeno, in instrumente, povezane s storitvami splošnega gospodarskega pomena ( 25 ).

(32) Zgoraj navedeni horizontalni instrumenti se uporabljajo za proizvodnjo, predelavo in trženje kmetijskih proizvodov, razen če so v teh smernicah določena posebna pravila. Te smernice zagotavljajo posebne ukrepe okoljske pomoči, kot so pomoč za kmetijsko-okoljske in kmetijsko-podnebne obveznosti ter obveznosti na področju dobrobiti živali (oddelek 1.1.5 dela II), pomoč za omejitve, povezane z območji Natura 2000 in okvirno direktivo o vodah ( 26 ) (oddelek 1.1.6 dela II), ter pomoč za ekološko kmetovanje (oddelek 1.1.8 dela II). Pomoči za naložbe z okoljskimi cilji na področju primarne kmetijske proizvodnje je ovrednotena v skladu s pravili, določenimi v oddelku 1.1.1.1 dela II teh smernic. Pomoč za varstvo okolja v korist podjetjem, dejavnim na področju predelave in trženja kmetijskih proizvodov, se bo štela za združljivo z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(c) Pogodbe, če izpolnjuje pogoje iz Smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020. Pomoč za naložbe v varčevanje z energijo in obnovljive vire energije je izključena iz področja uporabe poglavij 2 in 3 dela II teh smernic, saj mora biti takšna pomoč v skladu z Uredbo o splošnih skupinskih izjemah ali Smernicami Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020. Vendar pa pomoč za naložbe, povezane s primarno kmetijsko proizvodnjo v zvezi s proizvodnjo energije iz obnovljivih virov energije ali proizvodnjo biogoriv na kmetijskih gospodarstvih, spada na področje uporabe teh smernic, pod pogojem, da ta proizvodnja ne presega povprečne letne porabe goriv ali energije zadevnega kmetijskega gospodarstva (oddelek 1.1.1.1).

(33) Smernice o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020 ( 27 ) se zaradi posebnosti sektorja ne uporabljajo za pomoč za proizvodnjo primarnih proizvodov. Vendar pa se v obsegu, ki ga določajo te smernice, uporabljajo za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov.

(34) Splošna pravila o državni pomoči kakor tudi bolj specifične določbe iz teh smernic lahko zadevajo podjetja, dejavna v gozdarskem sektorju ali na podeželskih območjih. Kjer je primerno, se pomoč podjetjem, dejavnim v gozdarskem sektorju ali na podeželskih območjih, lahko šteje za združljivo pod pogoji in v skladu s splošnimi pravili Unije o državni pomoči (zlasti s smernicami o državni regionalni pomoči za obdobje 2014–2020, okvirom za državno pomoč za raziskave, razvoj in inovacije in smernicami o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020.

2.4 Opredelitev pojmov

(35) V teh smernicah:

1. „pomoč“ pomeni vsak ukrep, ki izpolnjuje vse pogoje iz člena 107(1) Pogodbe;

2. „kmetijski sektor“ pomeni vsa podjetja, ki so dejavna v primarni proizvodnji, predelavi in trženju kmetijskih proizvodov;

3. „kmetijski proizvod“ pomeni proizvode s seznama v Prilogi I k Pogodbi, razen ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva s seznama v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1379/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 28 );

4. „shema pomoči“ pomeni vsak akt, na podlagi katerega je mogoče brez nadaljnjih izvedbenih ukrepov dodeliti individualno pomoč podjetjem, opredeljenim v aktu na splošen in abstrakten način, ter vsak akt, na podlagi katerega je mogoče enemu ali več podjetjem dodeliti pomoč, ki ni povezana z določenim projektom, za nedoločen čas in/ali v nedoločenem znesku;

5. „najbolj oddaljene regije“ pomenijo regije iz prvega odstavka člena 349 Pogodbe;

6. „manjši egejski otoki“ pomenijo manjše otoke iz člena 1(2) Uredbe (EU) št. 229/2013 ( 29 );

7. „program razvoja podeželja“ pomeni program razvoja podeželja, kot je določen v členu 6(1) Uredbe št. 1305/2013;

8. „kmetijska dejavnost“ pomeni proizvodnjo, predelavo in trženje kmetijskih proizvodov;

9. „gozd“ pomeni zemljišče, katerega površina presega 0,5 hektara, z drevesi, ki so višja od 5 metrov, in zastrtostjo, večjo od 10 %, ali drevesi, ki lahko dosežejo ta pragova in situ, in ne vključuje zemljišč, ki so pretežno v kmetijski ali urbani rabi. Država članica ali regija lahko uporablja drugo opredelitev gozda v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo ali sistemom za popis. Države članice ali regije morajo takšno opredelitev zagotoviti v priglasitvi, če se nanaša na ukrep za razvoj podeželja, pa bi morala biti zagotovljena v programu razvoja podeželja;

10. „primarna kmetijska proizvodnja“ pomeni proizvodnjo rastlinskih in živinorejskih proizvodov s seznama v Prilogi I k Pogodbi brez kakršnih koli nadaljnjih postopkov, ki bi spremenili naravo takih proizvodov;

11. „predelava kmetijskih proizvodov“ pomeni vsak postopek na kmetijskem proizvodu, po katerem proizvod ostane kmetijski proizvod, razen dejavnosti na kmetiji, potrebnih za pripravo živalskega ali rastlinskega proizvoda za prvo prodajo;

12. „trženje kmetijskih proizvodov“ pomeni imeti na zalogi ali razstavljati z namenom prodaje, ponujati za prodajo, dobavljati ali na kateri koli drug način dajati na trg, razen prve prodaje primarnega proizvajalca prodajnemu posredniku ali predelovalcu ter vse dejavnosti, s katerimi se proizvod pripravi za tako prvo prodajo; prodaja, ki jo opravi primarni proizvajalec končnemu potrošniku, se šteje za trženje kmetijskih proizvodov, če se opravlja v ločenih, za to namenjenih prostorih;

13. „MSP“ ali „mikro, mala in srednja podjetja“ pomenijo podjetja, ki izpolnjujejo merila iz Priloge I k Uredbi Komisije (EU) št. 702/2014 ( 30 );

14. „velika podjetja“ pomenijo podjetja, ki ne izpolnjujejo pogojev iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 702/2014;

15. „podjetje v težavah“ pomeni podjetje, za katerega velja vsaj ena od naslednjih okoliščin:

(a) če je v primeru družbe z omejeno odgovornostjo (razen MSP, ki obstaja manj kot tri leta) zaradi nakopičenih izgub izginila več kot polovica vpisanega osnovnega kapitala. To je v primeru, ko nakopičene izgube, ki se odštejejo od rezerv (in vseh drugih elementov, ki se na splošno štejejo kot del lastnih sredstev družbe), povzročijo negativen kumulativni znesek, ki presega polovico vpisanega osnovnega kapitala. Za namene te določbe se „družba z omejeno odgovornostjo“ nanaša predvsem na vrste podjetij iz Priloge I Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 31 ), „osnovni kapital“ pa vključuje po potrebi vse vplačane presežke kapitala;

(b) če je v primeru družbe, kjer vsaj nekaj članov nosi neomejeno odgovornost za dolg družbe (razen MSP, ki obstaja manj kot tri leta), zaradi nakopičenih izgub izginila več kot polovica njenega kapitala, kot prikazujejo računovodski izkazi družbe. Za namene te določbe se „družba, kjer vsaj nekaj članov nosi neomejeno odgovornost za dolg družbe“ nanaša predvsem na vrste podjetij iz Priloge II Direktive 2013/34/EU;

(c) če je podjetje v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti ali če v skladu z nacionalno zakonodajo izpolnjuje merila za uvedbo kolektivnega postopka zaradi insolventnosti na zahtevo njegovih upnikov;

(d) če je podjetje prejelo pomoč za reševanje in posojila še ni vrnilo ali prekinilo jamstva ali če je podjetje prejelo pomoč za reševanje in je še vedno predmet načrta prestrukturiranja;

(e) če je v primeru podjetja, ki ni MSP, v zadnjih dveh letih:

(i) knjigovodsko razmerje med dolgovi in lastnim kapitalom večje od 7,5 in

(ii) razmerje med dobičkom podjetja pred obrestmi, davki in amortizacijo (EBITDA) ter kritjem obresti nižje od 1,0 ;

16. „kmetijsko gospodarstvo“ pomeni enoto, ki obsega zemljišče, prostore ter objekte in naprave, ki se uporabljajo za primarno kmetijsko proizvodnjo;

17. „intenzivnost pomoči“ pomeni bruto znesek pomoči, izražen kot odstotek upravičenih stroškov pred odbitkom davkov ali drugih dajatev;

18. „individualna pomoč“ pomeni ad hoc pomoč in pomoč, ki je dodeljena posameznim upravičencem na podlagi sheme pomoči;

19. „ad hoc pomoč“ pomeni pomoč, ki ni dodeljena na podlagi sheme pomoči;

20. „bruto ekvivalent nepovratnih sredstev“ pomeni znesek pomoči, če je bila upravičencu dodeljena v obliki nepovratnih sredstev, pred kakršnim koli odbitkom davkov ali drugih dajatev;

21. „datum dodelitve pomoči“ pomeni datum, ko se pravica do prejema pomoči prenese na upravičenca na podlagi veljavnega nacionalnega pravnega režima;

22. „skupina in organizacija proizvajalcev“ pomeni skupino ali organizacijo, ki je ustanovljena za:

(a) prilagajanje proizvodnje in obsega proizvodnje proizvajalcev, ki so člani tovrstnih skupin ali organizacij proizvajalcev, zahtevam trga, ali

(b) skupno trženje blaga, vključno s pripravo za prodajo, centralizacijo prodaje in dobavo grosistom; ali

(c) oblikovanje skupnih pravil o informacijah o proizvodnji, predvsem glede spravila pridelka in razpoložljivosti; ali

(d) druge dejavnosti, ki jih lahko izvajajo skupine ali organizacije proizvajalcev, na primer pridobivanje poslovnega znanja in izkušenj ter znanja in izkušenj na področju trženja ter organizacijo in olajšanje inovacijskih postopkov;

23. „vračljivo predplačilo“ pomeni posojilo za projekt, ki se izplača v enem ali več obrokih, pogoji za njegovo vračilo pa so odvisni od rezultata projekta;

24. „škodljivi organizmi na rastlinah“ pomenijo škodljive organizme, kot je opredeljeno v točki (e) člena 2(1) Direktive Sveta 2000/29/ES ( 32 );

25. „začetek izvajanja projekta ali dejavnosti“ pomeni bodisi začetek dejavnosti ali gradbenih del, povezanih z naložbo, bodisi prvo pravno zavezujočo zavezo za naročilo opreme ali uporabo storitev ali vsako drugo zavezo, zaradi katere projekta ali dejavnosti ni več mogoče preklicati, kar nastopi prej; nakup zemljišč in pripravljalna dela, kot je pridobivanje dovoljenj in opravljanje študij izvedljivosti, se ne štejejo za začetek izvajanja projekta ali dejavnosti. Če so upravičeni stroški za nakup zemlje enaki 100 % upravičenih stroškov naložbe, se nakup zemlje iz točke (144)(a) drugega stavka, točke (502)(a) drugega stavka in iz točke (635)(a) šteje za začetek izvajanja projekta ali dejavnosti.

26. „naslednica davčne sheme“ pomeni shemo v obliki davčnih ugodnosti, ki je spremenjena različica predhodno obstoječe sheme v obliki davčnih ugodnosti in ki jo nadomešča;

27. „poginule živali“ pomenijo živali z določeno diagnozo ali brez nje, ki so bile usmrčene z evtanazijo ali so poginile, vključno z mrtvorojenimi in nerojenimi živalmi, na kmetiji ali v kakršnem koli drugem prostoru ali med prevozom, vendar niso bile zaklane za prehrano ljudi;

28. „zaščitena žival“ pomeni katero koli žival, ki je zaščitena z zakonodajo Unije ali nacionalno zakonodajo;

29. „mladi kmet“ pomeni osebo, ki na dan predložitve vloge za pomoč ni stara več kot 40 let, ima ustrezno poklicno znanje in kompetence ter prvič vzpostavlja kmetijsko gospodarstvo kot nosilec tega gospodarstva;

30. „velik naložbeni projekt“ pomeni naložbo na podeželskih območjih, kakor je navedeno v poglavju 3 dela II teh smernic, z upravičenimi stroški nad 50 milijonov EUR, izračunanimi na osnovi cen in menjalnih tečajev na dan dodelitve pomoči;

31. „prilagojeni znesek pomoči“ pomeni najvišji dovoljeni znesek pomoči za velik naložbeni projekt, ki se izračuna po naslednji enačbi: najvišji znesek pomoči = R × (50 + 0,50 × B + 0,34 × C), pri čemer je R največja dovoljena intenzivnost pomoči na zadevnem območju, razen povečane intenzivnosti pomoči za MSP, B so upravičeni stroški med 50 milijoni EUR in 100 milijoni EUR, C pa upravičeni stroški nad 100 milijoni EUR;

32. „opredmetena sredstva“ pomenijo sredstva, ki jih sestavljajo zemljišča, stavbe in obrati, stroji in oprema;

33. „neopredmetena sredstva“ pomenijo sredstva, ki nimajo fizične ali finančne oblike, kot so patenti, licence, strokovno znanje ali druga intelektualna lastnina;

34. „slabe vremenske razmere, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami“ pomenijo neugodne vremenske razmere, na primer zmrzal, nevihte in toča, led, močan dež ali huda suša, ki uničijo več kot 30 % povprečja proizvodnje, ki se izračuna na podlagi predhodnega triletnega obdobja ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, brez najvišjih in najnižjih vnosov;

35. „druge slabe vremenske razmere“ pomenijo neugodne vremenske razmere, ki ne izpolnjujejo pogojev iz točke (35)34 teh smernic;

36. „okoljska nesreča“ pomeni specifično onesnaženje, kontaminacijo ali poslabšanje kakovosti okolja, ki je povezano z določenim dogodkom in je geografsko omejeno ter ki uniči več kot 30 % povprečne letne proizvodnje podjetja, ki deluje v kmetijskem sektorju, v predhodnem triletnem obdobju ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, brez najvišjih in najnižjih vnosov. Ne zajema splošnih okoljskih tveganj, ki niso povezana z določenim dogodkom, kot so podnebne spremembe ali onesnaženje zraka;

37. „katastrofalni dogodek“ pomeni nepredviden dogodek biotske ali abiotske narave, ki je posledica človekove dejavnosti ter povzroči znatne motnje v gozdnih strukturah, zaradi česar lahko nastane znatna gospodarska škoda za gozdarski sektor;

38. „standard Unije“ pomeni obvezen standard, predpisan z zakonodajo EU, ki določa raven, ki jo morajo doseči posamezna podjetja, zlasti glede okolja, higiene in dobrobiti živali; zato se standardi ali cilji, določeni na ravni Unije, ki so zavezujoči za države članice, ne pa tudi za posamezna podjetja, ne štejejo za „standarde Unije“.

39. „neproizvodna naložba“ pomeni naložbo, ki ne povzroči znatnega povečanja vrednosti ali donosnosti kmetijskega gospodarstva;

40. „naložbe za skladnost s standardom Unije“ pomenijo naložbe, ki se izvedejo za doseganje skladnosti s standardom EU po zaključku prehodnega obdobja, določenega z zakonodajo Unije;

41. „svetovanje“ pomeni celotno svetovanje v okviru ene in iste pogodbe;

42. „rodovniška knjiga“ pomeni vsako knjigo, register, datoteko ali podatkovni medij:

(a) ki jo vodi organizacija ali združenje rejcev, uradno priznana v državi članici, v kateri je bila ustanovljena ta organizacija ali združenje rejcev, in

(b) v katero so vnesene ali registrirane čistopasemske plemenite živali dane pasme z navedbo njihovih prednikov;

43. „aktivni kmet“ pomeni aktivnega kmeta v smislu člena 9 Uredbe (EU) št. 1307/2013;

44. „manj razvite regije“ pomenijo regije, kjer je bruto domači proizvod (BDP) na prebivalca nižji od 75 % povprečnega BDP v EU-27;

45. „EU–25“ pomeni 25 držav članic Unije, ki so bile članice Unije maja 2005;

46. „EU–27“ pomeni 27 držav članic Unije, ki so bile članice Unije januarja 2007;

47. „investicijska dela“ pomenijo dela, ki jih opravijo kmet osebno ali kmetovi delavci, da ustvarijo sredstva;

48. „mala infrastruktura“ pomeni infrastrukturo, pri kateri so upravičeni stroški omejeni na 2 milijona EUR;

49. „biogorivo na osnovi hrane“ pomeni biogorivo, proizvedeno iz žitaric in drugih poljščin z visoko vsebnostjo škroba, rastlin za pridelavo sladkorja in oljnic, kot je opredeljeno v predlogu Komisije za Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 98/70/ES o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov ( 33 );

50. „kmetijska površina“ pomeni katero koli površino, ki se uporablja kot orno zemljišče, trajno travinje ali trajni nasad, kot je opredeljeno v členu 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013;

51. „drugi upravljavec zemljišč“ pomeni podjetje, ki upravlja zemljišče in ni dejavno v kmetijskem sektorju;

52. „transakcijski stroški“ pomenijo dodatne stroške, ki so povezani z izpolnjevanjem obveznosti, vendar jih ni mogoče neposredno pripisati izvajanju teh obveznosti ali vključiti v neposredno povrnjene stroške ali neposredno povrnjen izpad dohodka in ki se lahko izračunajo na podlagi standardnih stroškov;

53. za ohranjanje genskih virov v kmetijstvu in gozdarstvu:

(a) „ohranjanje in situ“ v kmetijstvu pomeni ohranjanje genskega materiala v ekosistemih in naravnih habitatih ter ohranjanje in obnavljanje za preživetje sposobnih populacij vrst ali divjih pasem v njihovem naravnem okolju, v primeru udomačenih živalskih pasem ali gojenih rastlinskih vrst pa v okolju kmetije, kjer so razvile svoje razločevalne značilnosti;

(b) „ohranjanje in situ“ v gozdarstvu pomeni ohranjanje genskega materiala v ekosistemih in naravnih habitatih ter ohranjanje in obnavljanje za preživetje sposobnih populacijskih vrst v njihovem naravnem okolju;

(c) „ohranjanje na kmetijskem ali gozdarskem gospodarstvu“ pomeni ohranjanje in situ in razvoj na ravni kmetijskega ali gozdarskega gospodarstva;

(d) „ohranjanje ex situ“ pomeni ohranjanje genskega materiala za kmetijstvo ali gozdarstvo zunaj njegovega naravnega habitata;

(e) „zbiranje ex situ“ pomeni zbiranje genskega materiala za kmetijstvo ali gozdarstvo, ki se ohranja zunaj njegovega naravnega habitata;

54. „živila“ pomenijo živila, ki niso kmetijski proizvodi in so navedena v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ( 34 ).

55. „stalni stroški, ki nastanejo zaradi sodelovanja v shemi kakovosti“ pomenijo stroške, ki nastanejo zaradi vključitve v shemo kakovosti, in letni prispevek za sodelovanje v njej, po potrebi pa tudi odhodke za preglede, ki so potrebni za ugotavljanje skladnosti s specifikacijami sheme kakovosti;

56. „kratka dobavna veriga“ pomeni dobavno verigo, ki vključuje omejeno število gospodarskih subjektov, zavezanih sodelovanju, lokalnemu gospodarskemu razvoju ter tesnim geografskim in socialnim odnosom med proizvajalci, predelovalci in potrošniki;

57. „član kmetijskega gospodinjstva“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino fizičnih ali pravnih oseb, ne glede na pravni status skupine in njenih članov v skladu z nacionalno zakonodajo, razen delavcev na kmetiji; če se pravna oseba ali skupina pravnih oseb šteje za člana kmetijskega gospodinjstva, mora ta član v času vložitve vloge za pomoč opravljati kmetijsko dejavnost na kmetiji;

58. „grozd“ pomeni združenje neodvisnih podjetij, tudi novih podjetij, malih, srednjih in velikih podjetij, pa tudi svetovalnih organov in/ali raziskovalnih organizacij, ki je namenjeno pospeševanju gospodarske/inovativne dejavnosti s spodbujanjem intenzivnega sodelovanja, skupno uporabo objektov in naprav, izmenjavo znanja in izkušenj ter z učinkovitim prispevanjem k prenosu znanja, mrežnemu povezovanju in razširjanju informacij med podjetji, ki grozd sestavljajo;

59. „mali izvajalec“ pomeni mikro podjetje, kakor je opredeljeno v Priporočilu Komisije 2003/361 ( 35 ), ali fizično osebo, ki se ne ukvarja z gospodarsko dejavnostjo v trenutku vloge za pomoč;

60. „lokalni trgi“ pomenijo:

(a) trge v radiju 75 km od kmetije porekla proizvoda, v katerem se morajo izvajati dejavnosti predelave in prodaje končnemu potrošniku; ali

(b) trge, za katere je v zadevnem programu razvoja podeželja določen radij v kilometrih od kmetije porekla proizvoda, v katerem se morajo izvajati dejavnosti predelave in prodaje končnemu potrošniku; ali

(c) trge, za katere je v zadevnem programu razvoja podeželja določena prepričljiva alternativna opredelitev;

61. „stroški za teste na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) in govejo spongiformno encefalopatijo (BSE)“ pomenijo vse stroške, vključno s stroški za pribor za testiranje ter stroški za odvzem, prevoz, testiranje, shranjevanje in uničenje vzorcev, ki so potrebni za vzorčenje in laboratorijsko opravljanje testov skladno s poglavjem C Priloge X k Uredbi (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta ( 36 );

62. „organizacija za raziskave in razširjanje znanja“ pomeni subjekt (kot so univerze ali raziskovalni inštituti, agencije za prenos tehnologije, posredniki za inovacije, v raziskave usmerjeni fizični in/ali virtualni skupni subjekti), ne glede na njegov pravni status (organiziran po javnem ali zasebnem pravu) ali način financiranja, katerega glavni cilj je neodvisna izvedba temeljnih raziskav, industrijskih raziskav ali eksperimentalnega razvoja, kot je določeno v Okviru za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije, ali obsežno razširjanje rezultatov teh dejavnosti prek poučevanja, objav ali prenosa znanja. Kadar tak subjekt opravlja tudi gospodarske dejavnosti, je treba financiranje, stroške in prihodke gospodarskih dejavnosti knjižiti ločeno. Podjetja, ki imajo lahko vpliv na takšen subjekt, npr. v vlogi delničarjev ali članov, ne smejo imeti prednostnega dostopa do raziskovalnih zmogljivosti takšnega subjekta ali do njegovih rezultatov;

63. „običajni tržni pogoji“ pomeni, da se pogoji transakcij med pogodbenicami ne razlikujejo od tistih, ki bi bili določeni med neodvisnimi podjetji, in ne vsebujejo nobenega elementa nedovoljenega dogovarjanja. Vsaka transakcija, ki je rezultat odprtega, preglednega in nediskriminatornega postopka, izpolnjuje načelo običajnih tržnih pogojev;

64. „trajnostno gospodarjenje z gozdovi“ pomeni rabo gozdov in gozdnih območij na način in v obsegu, ki ohranjata njihovo biotsko raznovrstnost, produktivnost, sposobnost obnavljanja, vitalnost in sposobnost, da v sedanjosti in prihodnosti izpolnjujejo ustrezne ekološke, gospodarske in socialne funkcije na lokalni, nacionalni in svetovni ravni, brez povzročanja škode na drugih ekosistemih;

65. „kmetijsko-gozdarski sistemi“ pomenijo sisteme rabe zemljišč, na katerih na istem zemljišču rastejo drevesa in se izvaja kmetijstvo;

66. „hitro rastoča drevesa“ pomenijo hitro rastoči gozd, v katerem je obdobje do začetka sečnje najmanj 8 let in največ 20 let;

67. „panjevci s kratko obhodnjo“ pomenijo drevesne sorte z oznako KN 0602 90 41 , ki jih določijo države članice in vključujejo olesenele rastline, trajnice, pri katerih korenike ali ostanki stebel po žetvi ostanejo v tleh, s poganjki, ki se pojavijo naslednjo sezono in z najdaljšimi obhodnjami, ki jih določijo države članice v skladu s členom 4(1)(k) Uredbe (EU) št. 1307/2013;

68. „redko poseljena območja“ pomenijo območja, ki jih je Komisija potrdila kot taka v posameznih sklepih o kartah regionalne pomoči za obdobje od 1. julija 2014 do 31. decembra 2020;

69. „območja ‚a‘“ pomenijo območja, določena v karti regionalne pomoči, odobreni za obdobje od 1. julija 2014 do 31. decembra 2020 ob uporabi določb iz člena 107(3)(a) Pogodbe;

70. „območja ‚c‘“ pomenijo območja, določena v karti regionalne pomoči, odobreni za obdobje od 1. julija 2014 do 31. decembra 2020 ob uporabi določb iz člena 107(3)(c) Pogodbe;

71. „območja NUTS 3“ pomenijo območja, določena na ravni 3 po skupni klasifikaciji statističnih teritorialnih enot v skladu z Uredbo (ES) št. 1059/2003 Evropskega parlamenta in Sveta ( 37 );

72. „območja ‚c‘ ki niso predhodno opredeljena“ pomenijo območja, ki jih države članice po lastni presoji določijo kot območja „c“, pod pogojem, da dokažejo, da ta območja izpolnjujejo nekatera socialno-ekonomska merila in da so določena v odobreni karti regionalne pomoči za obdobje od 1. julija 2014 do 31. decembra 2020 ob uporabi določb člena 107(3)(c) Pogodbe;

73. „nekdanja območja ‚a‘“ pomenijo tista območja, ki so kot območja „a“ določena v karti regionalne pomoči, odobreni za obdobje od 1. januarja 2011 do 30. junija 2014;

74. „karta regionalne pomoči“ pomeni seznam območij, ki jih je država članica določila v skladu s pogoji iz Smernic o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020 in ki jih je odobrila Komisija;

75. „predelava kmetijskih proizvodov v nekmetijske proizvode“ pomeni vsak postopek na kmetijskem proizvodu, po katerem pridobljeni proizvod ni kmetijski proizvod;

76. „načrt ocenjevanja“ pomeni dokument, ki vsebuje vsaj naslednje minimalne elemente: cilje sheme pomoči, ki se ocenjuje; vprašanja pri ocenjevanju; kazalnike rezultatov; predvideno metodologijo za izvedbo ocenjevanja; zahteve za zbiranje podatkov; predlagani časovni okvir ocenjevanja, vključno z datumom predložitve končnega ocenjevalnega poročila; opis neodvisnega organa, ki izvaja ocenjevanje, ali meril, ki se bodo uporabila za njegovo izbiro, ter načine za zagotavljanje obveščanja javnosti o ocenjevanju.

2.5 Pomoč, ki jo je treba priglasiti

(36) Če so izpolnjeni pogoji člena 107(1) Pogodbe, morajo države članice Komisiji priglasiti pomoč v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželskih območjih v skladu s členom 108(3) Pogodbe in predlaganega ukrepa ne smejo začeti izvajati do sprejema končne odločitve v tem postopku, z izjemo ukrepov, ki izpolnjujejo pogoje iz uredbe o skupinskih izjemah.

(37) Za individualno pomoč, dodeljeno na podlagi sheme pomoči, še naprej velja obveznost priglasitve v skladu s členom 108(3) Pogodbe, če pomoč presega naslednje pragove za priglasitev:

(a) za individualno pomoč za naložbe za predelavo kmetijskih proizvodov in njihovo trženje iz oddelka 1.1.1.4 dela II teh smernic: upravičeni stroški presegajo 25 milijonov EUR ali skupna bruto protivrednost presega 12 milijonov EUR;

(b) pomoč za promocijske kampanje iz oddelka 1.3.2 dela II teh smernic: promocijske kampanje z letnim proračunom, ki presega 5 milijonov EUR;

(c) za individualno pomoč za naložbe, dodeljeno na podlagi oddelkov 3.1, 3.2, 3.6 in 3.10 poglavja 3 dela II teh smernic:







Intenzivnost pomoči Prag za priglasitev 10 % 7,5 milijona EUR 15 % 11,25 milijona EUR 25 % 18,75 milijona EUR 35 % 26,25 milijona EUR 50 % in več 37,5 milijona EUR

Poglavje 3 Skupna načela ocenjevanja

(38) Za oceno, ali se ukrep pomoči lahko šteje za združljivega z notranjim trgom v skladu s členom 107(3) Pogodbe, Komisija na splošno analizira, ali zasnova ukrepa pomoči zagotavlja, da pozitiven učinek pomoči pri doseganju cilja skupnega interesa presega morebitne negativne učinke na trgovino in konkurenco.

(39) Sporočilo o posodobitvi področja državnih pomoči je pozvalo k opredelitvi in določitvi skupnih načel, ki se uporabljajo za oceno združljivosti vseh ukrepov pomoči, ki jih izvaja Komisija. V ta namen bo Komisija štela, da je ukrep pomoči združljiv s Pogodbo samo, če izpolnjuje vsa naslednja merila:

(a) prispevek k natančno opredeljenemu cilju skupnega interesa: ukrep državne pomoči mora biti usmerjen v cilj skupnega interesa v skladu s členom 107(3) Pogodbe;

(b) potreba po posredovanju države: ukrep državne pomoči mora biti usmerjen v primere, ko pomoč lahko privede do pomembnih izboljšav, ki jih trg sam ne more doseči, na primer z odpravo dobro opredeljenega nedelovanja trga;

(c) ustreznost ukrepa pomoči: predlagani ukrep pomoči mora biti ustrezen instrument politike, ki obravnava cilj skupnega interesa;

(d) spodbujevalni učinek: pomoč mora spremeniti ravnanje zadevnih podjetij tako, da se začnejo ukvarjati z dodatno dejavnostjo, ki je ne bi izvajala brez pomoči oziroma bi jo izvajala na omejen ali drugačen način;

(e) sorazmernost pomoči (pomoč, omejena na najmanjšo potrebno pomoč): znesek pomoči mora biti omejen na najmanjši znesek, potreben za spodbuditev dejavnosti v zadevnem sektorju;

(f) izogibanje večjim neprimernim negativnim učinkom na konkurenco in trgovino med državami članicami: negativni učinki pomoči morajo biti dovolj omejeni, da je skupno ravnovesje ukrepa pozitivno;

(g) preglednost pomoči: države članice, Komisija, gospodarski subjekti in javnost morajo imeti preprost dostop do vseh zadevnih aktov in relevantnih informacij o pomoči, ki se dodeli v skladu z njimi.

(40) Nadalje se lahko zahteva naknadna ocena skupnega učinka za nekatere kategorije shem, kakor je določeno v točkah (720) do (723). V teh primerih lahko Komisija omeji trajanje shem (običajno na štiri leta ali manj) z možnostjo naknadne ponovne priglasitve njihovega podaljšanja.

(41) Če ukrep državne pomoči ali pogoji, ki zanj veljajo (vključno z načinom financiranja, kadar je ta njegov sestavni del), neizogibno povzročajo kršitev prava Unije, pomoči ni mogoče razglasiti za združljivo z notranjim trgom ( 38 ). Za pomoč, ki neizogibno povzroča kršitev prava EU, se šteje predvsem naslednja pomoč:

(a) pomoč, katere dodelitev je pogojena z obveznostjo upravičenca, da ima svoj sedež v zadevni državi članici ali da ima tam večino poslovnih enot;

(b) pomoč, katere dodelitev je pogojena z obveznostjo, da upravičenec uporabi doma proizvedeno blago ali storitve;

(c) pomoč, ki upravičencem omejuje možnost za izkoriščanje rezultatov raziskav, razvoja in inovacij v drugih državah članicah.

(42) Skupna načela ocenjevanja je treba upoštevati v posebnem smislu SKP. Zato se ta splošna obravnava politike konkurence uporablja za vso pomoč v okviru teh smernic, razen če so v oddelkih 3.1 do 3.7 dela I teh smernic določena odstopanja zaradi posebne obravnave, ki se uporablja v kmetijskem sektorju.

3.1. Prispevek k skupnemu cilju

(43) Cilji pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih so zagotoviti vitalno proizvodnjo hrane in spodbujanje učinkovite in trajnostne rabe virov za doseganje pametne in trajnostne rasti.

(44) Pomoč v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželskih območjih bi morala biti tesno povezana s SKP, bi morala biti skladna s cilji razvoja podeželja iz točke (10) teh smernic in združljiva s pravili o skupni ureditvi trgov za kmetijske proizvode.

Cilji razvoja podeželja

(45) Cilji razvoja podeželja bodo skupaj s splošnimi načeli državne pomoči upoštevani pri oceni združljivosti pomoči.

(46) Komisija meni, da so ukrepi, ki se izvajajo na podlagi Uredbe (EU) št. 1305/2013 in v skladu z njo ter njenimi izvedbenimi in delegiranimi akti ali kot dodatno nacionalno financiranje v okviru programa razvoja podeželja, per se skladni s cilji razvoja podeželja.

(47) Glede ukrepov, podobnih ukrepom za razvoj podeželja, ki se financirajo izključno iz nacionalnih sredstev, bi morale države članice za zagotovitev skladnosti z ukrepi za razvoj podeželja, ki jih sofinancira EKSRP v okviru programov razvoja podeželja, dokazati, kako se zadevni ukrep državne pomoči ujema z ustreznimi programi razvoja podeželja in kako je skladen z njimi. Navedeno dokumentacijo je treba priložiti k vsaki priglasitvi.

▼M1

(48) Komisija meni, da je načelo prispevanja k ciljem razvoja podeželja izpolnjeno glede ukrepov pomoči v oddelkih 1.1.10.3, 1.2, 1.3, 2.8 in 2.9 dela II teh smernic, ki ne spadajo na področje uporabe razvoja podeželja, saj je Komisija pridobila dovolj izkušenj glede prispevka navedenih ukrepov k ciljem razvoja podeželja.

▼B

Dodatni pogoji za pomoč, ki jo je treba priglasiti posamično na podlagi sheme

(49) Ob dodelitvi pomoči za naložbene projekte, ki jih je treba priglasiti posamično na podlagi sheme, mora organ, ki dodeli pomoč, dokazati, da bo izbrani projekt prispeval k cilju sheme in s tem k ciljem pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih. V ta namen se država članica lahko zanaša na podatke, ki jih zagotovi vložnik, ki zaprosi za pomoč, in morajo opisati pozitivne učinke naložbe.

Pravila o skupni ureditvi trgov kmetijskih proizvodov

(50) Kljub temu, da se zaradi specifičnosti kmetijskega sektorja ( 39 ) zanj načeloma uporabljajo pravila o državni pomoči, za njihovo uporabo veljajo določbe iz uredb prvega stebra SKP. To pomeni, da uporaba ukrepov državne pomoči s strani držav članic ne more imeti prednosti pred Uredbo (EU) št. 1308/2013 ( 40 ). Zato Komisija ne bo odobrila državne pomoči, ki ni združljiva z določbami o skupni ureditvi trga ali ki bi ovirala pravilno delovanje skupne ureditve.

(51) Nadaljnji posebni pogoji glede skladnosti z načeli skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov so določeni v oddelku 1.1.1.1 o pomoči za naložbe na kmetijskih gospodarstvih, povezanih s primarno kmetijsko proizvodnjo, oddelku 1.1.4 o pomoči za zagon za skupine in organizacije proizvajalcev ter oddelku 1.2.2 o pomoči za zaprtje proizvodnih zmogljivosti dela II teh smernic.

Okoljski cilji

(52) Člen 11 Pogodbe določa: „Zahteve varstva okolja je treba vključevati v opredelitve in izvajanje politik in dejavnosti Unije, zlasti zaradi spodbujanja trajnostnega razvoja“. Pravna podlaga za bistvene okoljske ukrepe iz 1. in 2. stebra SKP je člen 11 Pogodbe. V skladu s to zahtevo bi si bilo za prednostne naloge Unije za razvoj podeželja treba prizadevati v okviru trajnostnega razvoja. Spodbujanje cilja varovanja okolja s strani Unije, kot določa člen 11 Pogodbe, prav tako upošteva načelo onesnaževalec plača ( 41 ). V prihodnjih priglasitvah državne pomoči bi bilo treba zato posebno pozornost usmeriti na okoljska vprašanja. V prihodnje bi morale vse priglasitve državne pomoči vsebovati oceno, ali se pričakuje, da bo dejavnost, za katero se zagotavlja pomoč, kakor koli vplivala na okolje, ali ne. V primerih obstoja vpliva na okolje bi morale priglasitve državne pomoči vsebovati informacije, ki dokazujejo, da ukrep pomoči ne bo povzročil kršitve veljavne zakonodaje Unije o varstvu okolja. ►M1 V primeru sheme pomoči za naložbe, ki so namenjene povečanju proizvodnje in zajemajo povečano rabo redkih virov ali povečanje onesnaževanja, bo treba na primer dokazati, da shema ne bo povzročila kršitve veljavne zakonodaje Unije, vključno z zakonodajo o varstvu okolja ( 42 ), ter dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev (GAEC) navzkrižne skladnosti iz Uredbe (EU) št. 1306/2013. ◄ V primeru priglasitve državne pomoči, ki je sestavni del programa razvoja podeželja, bi morala biti okoljska zahteva za ta ukrep državne pomoči enaka okoljski zahtevi ukrepa za razvoj podeželja.

3.2 Potreba po posredovanju države

(53) Da bi se ocenilo, ali je državna pomoč potrebna, da bi se dosegel cilj skupnega interesa, je najprej treba opredeliti težavo, ki zahteva obravnavo. Državna pomoč mora biti usmerjena v primere, pri katerih lahko prispeva pomembne izboljšave, ki jih trg sam ne more doseči.

(54) Ukrepi državne pomoči lahko pod nekaterimi pogoji dejansko odpravijo tržne pomanjkljivosti in s tem prispevajo k učinkovitemu delovanju trgov ter izboljšanju konkurenčnosti. Poleg tega se lahko državna pomoč v primerih, ko trgi zagotavljajo učinkovite rezultate, vendar se ti štejejo za nezadostne z vidika enakosti ali kohezije, uporabi za zagotovitev bolj zaželenih in pravičnih tržnih rezultatov.

(55) Komisija za namene teh smernic meni, da trg ne izpolnjuje pričakovanih ciljev brez posredovanja države v zvezi z ukrepi pomoči, ki izpolnjujejo posebne pogoje, določene v delu II teh smernic. Zato bi morala takšna pomoč veljati za potrebno za dosego ciljev skupnega interesa, določenih v oddelku 3.1 dela I teh smernic.

3.3 Ustreznost pomoči

(56) Predlagani ukrep pomoči mora biti ustrezen instrument politike, ki obravnava zadevni cilj politike. Ukrep pomoči se ne šteje za združljivega, če je enak pozitiven prispevek k ciljem SKP in zlasti regionalnega razvoja mogoče doseči z drugimi, manj izkrivljajočimi instrumenti politik ali drugimi, manj izkrivljajočimi vrstami pomoči. Pomembno se je zavedati, da za doseganje navedenih ciljev morda obstajajo drugi, boljši instrumenti, na primer reguliranje, tržno zasnovani instrumenti, razvoj infrastrukture in izboljšanje poslovnega okolja.

Ustreznost v primerjavi z drugimi instrumenti politike

(57) Komisija meni, da je pomoč, dodeljena v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželskih območjih, ki izpolnjuje posebne pogoje, določene v ustreznih oddelkih dela II teh smernic, ustrezen instrument politike.

(58) Če se država članica odloči vzpostaviti ukrep, podoben ukrepu za razvoj podeželja, ki se financira izključno iz nacionalnih sredstev, vendar je istočasno isti ukrep predviden v ustreznem programu razvoja podeželja, mora dokazati prednosti takega nacionalnega instrumenta pomoči v primerjavi z zadevnim ukrepom programa razvoja podeželja.

Ustreznost v primerjavi z različnimi instrumenti pomoči

(59) Pomoč se lahko dodeli v različnih oblikah. Vendar bi morale države članice zagotoviti, da se pomoč dodeli v obliki, ki bo verjetno povzročila najmanjše izkrivljanje trgovine in konkurence.

(60) Kadar je predvidena posebna oblika za ukrep pomoči, ki je opisan v delu II teh smernic, se takšna oblika šteje za ustrezen instrument pomoči za namene teh smernic.

(61) Komisija v zvezi z ukrepi za razvoj podeželja, sofinanciranimi iz EKSRP ali dodeljenimi kot dodatno nacionalno financiranje tako sofinanciranih ukrepov za razvoj podeželja, nadalje meni, da je pomoč, dodeljena v obliki, predvideni v ustreznem ukrepu za razvoj podeželja, ustrezen instrument pomoči.

(62) V zvezi s pomočjo za naložbe, ki ni vključena v Uredbo (EU) št. 1305/2013 kot del programa za razvoj podeželja ali dodatno nacionalno financiranje takšnih ukrepov za razvoj podeželja, mora država članica, če je pomoč dodeljena v oblikah, ki zagotavljajo neposredno denarno korist (na primer neposredna nepovratna sredstva, davčne oprostitve ali znižanja davkov, prispevki za socialno varnost ali drugi obvezni prispevki itd.), utemeljiti, zakaj so druge, potencialno manj izkrivljajoče oblike pomoči, kot so vračljiva predplačila ali oblike pomoči, ki temeljijo na dolžniških ali kapitalskih instrumentih (na primer posojila z nizko obrestno mero ali popust na obresti, državna jamstva ali drugačen način zagotavljanja kapitala pod ugodnimi pogoji), manj primerne.

(63) V zvezi z gozdarskimi ukrepi iz oddelka 2.8 dela II teh smernic morajo države članice dokazati, da ekoloških, zaščitnih in rekreacijskih ciljev, za katere si prizadevajo, ni mogoče doseči z gozdarskimi ukrepi, podobnimi ukrepom za razvoj podeželja iz poglavij 2.1 do 2.7 dela II teh smernic.

(64) V primeru več kategorij pomoči, kot so pomoč za kritje stroškov dejavnosti tržnih raziskav, zasnove in oblikovanja proizvodov in za pripravo vlog za priznanje shem kakovosti, pomoč za ukrepe za prenos znanja in informacij, pomoč za storitve svetovanja, pomoč za storitve nadomeščanja na kmetijskem gospodarstvu, pomoč za promocijske ukrepe, pomoč za nadomestilo za stroške preprečevanja in izkoreninjenja bolezni živali in škodljivih organizmov na rastlinah ter pomoč za živinorejski sektor, se mora končnim upravičencem pomoč dodeliti posredno, v naravi, v obliki subvencioniranih storitev. V teh primerih se pomoč izplača ponudniku zadevne storitve ali dejavnosti.

(65) Ocenjevanje združljivosti ukrepa pomoči z notranjim trgom ne vpliva na veljavna pravila za javna naročila ter na načela preglednosti, odprtosti in nediskriminacije v postopku za izbiro ponudnika storitve.

3.4 Spodbujevalni učinek in potreba po pomoči

(66) Pomoč v kmetijskem in gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih se lahko šteje za združljivo z notranjim trgom le, če ima spodbujevalni učinek. Spodbujevalni učinek nastopi, ko pomoč spremeni ravnanje podjetja tako, da se to začne ukvarjati z dodatno dejavnostjo, ki prispeva k razvoju sektorja, ki je brez pomoči ne bi opravljalo oziroma bi jo opravljalo na omejen ali drugačen način. Pomoč pa vendar ne sme subvencionirati stroškov dejavnosti, ki bi jih podjetje imelo v vsakem primeru, in ne sme biti nadomestilo za običajno poslovno tveganje gospodarske dejavnosti.

(67) Razen če zakonodaja Unije ali te smernice izrecno določajo izjeme, se enostranski ukrepi državne pomoči, ki so namenjeni le izboljšanju finančnega položaja podjetij in nikakor ne prispevajo k razvoju sektorja, ter zlasti pomoč, ki je dodeljena le na podlagi cene, količine, proizvodne enote ali enote proizvodnih sredstev, štejejo za pomoč za tekoče poslovanje, ki je nezdružljiva z notranjim trgom. Poleg tega zaradi svoje narave takšna pomoč lahko vpliva na mehanizme, ki urejajo ureditev notranjega trga.

(68) Zaradi teh razlogov je Komisija odobrila pomoč za omogočanje skladnosti z obveznimi standardi le v obsegu, v katerem izpolnjuje cilje politike razvoja podeželja.

(69) Zaradi istih razlogov mora biti pomoč, dodeljena v skladu z oddelkoma 1.2 in 2.8.5 dela II teh smernic omejena na pomoč podjetjem, dejavnim v kmetijskem in gozdarskem sektorju, ki se kljub ustreznemu prizadevanju, da bi čim bolj omejila ta tveganja, spoprijemajo z različnimi težavami. Državna pomoč podjetij ne bi smela spodbujati k prevzemanju nepotrebnih tveganj. Podjetja, dejavna v kmetijskem in gozdarskem sektorju, bi morala sama nositi posledice nepreudarne izbire proizvodnih metod ali proizvodov.

(70) Iz istih razlogov Komisija meni, da pomoč ne pomeni spodbude za upravičenca v vseh primerih, v katerih se je izvajanje zadevnega projekta ali dejavnosti začelo že pred vlogo upravičenca za pomoč, naslovljeno na nacionalne organe.

(71) Vloga za pomoč mora vsebovati vsaj ime vložnika in velikost podjetja, opis projekta ali dejavnosti, vključno z njegovo oziroma njeno lokacijo ter datumom začetka in konca, znesek pomoči, ki je potreben za izvedbo projekta, in upravičene stroške.

(72) Poleg tega morajo velika podjetja v vlogi opisati stanje brez pomoči, tj. obratni hipotetični scenarij ali alternativni projekt oziroma dejavnost, in predložiti dokumentarna dokazila v podporo obratnemu hipotetičnemu scenariju, opisanemu v vlogi.

(73) Organ, ki dodeljuje pomoč, mora ob prejemu vloge preveriti verodostojnost obratnega hipotetičnega scenarija in potrditi, da ima pomoč zahtevani spodbujevalni učinek. Obratni hipotetični scenarij je verodostojen, če je resničen in se nanaša na dejavnike odločanja, ki prevladujejo v času odločitve upravičenca glede zadevnega projekta ali dejavnosti.

(74) Z odstopanjem od točk (70) do (73) se za pomoč, dodeljeno SME v obliki davčnih ugodnosti, šteje, da ima spodbujevalni učinek, če shema pomoči vzpostavi pravico do pomoči v skladu z objektivnimi merili in brez nadaljnjega uveljavljanja diskrecijske pravice države članice in če je bila shema pomoči sprejeta ter je veljala pred začetkom izvajanja projekta ali dejavnosti, za katero se zagotavlja pomoč. Slednji pogoj se ne uporablja za sheme, ki so naslednice davčnih shem, če je bila dejavnost vključena že v prejšnje davčne sheme v obliki davčnih ugodnosti.

(75) Z odstopanjem od točk (70) do (74) se za naslednje vrste pomoči iz teh smernic ne zahteva spodbujevalni učinek ali se zanje domneva, da imajo spodbujevalni učinek:

(a) sheme pomoči za komasacijo v skladu z oddelkom 1.3.4 in oddelkom 2.9.2 ter sheme pomoči z ekološkimi, zaščitnimi in rekreacijskimi cilji v skladu z oddelkom 2.8 dela II, če:

(i) shema pomoči vzpostavlja pravico do pomoči v skladu z objektivnimi merili, ne da bi se država članica dodatno odločala po lastnem preudarku,

(ii) je bila shema pomoči sprejeta in veljavna, preden so za upravičenca nastali upravičeni stroški v skladu z oddelki 1.3.4, 2.9.2 in 2.8; ter

(iii) shema pomoči zajema le MSP;

(b) pomoč za omejitve, povezane z območji Natura 2000 in okvirno direktivo o vodah, dodeljena SME v skladu z oddelkom 1.1.6 dela II;

(c) pomoč za območja z naravnimi ali drugimi posebnimi omejitvami v skladu z oddelkom 1.1.7 dela II;

(d) pomoč za odpravo škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali izjemni dogodki, v skladu z oddelkom 1.2.1.1 dela II;

(e) pomoč za nadomestilo škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, v skladu z oddelkom 1.2.1.2 dela II;

▼M1

(f) pomoč za nadomestilo stroškov preprečevanja, nadzora in izkoreninjenja bolezni živali ali škodljivih organizmov na rastlinah ter pomoč za nadomestilo izgub zaradi navedenih bolezni živali in škodljivih organizmov na rastlinah v skladu z oddelkom 1.2.1.3 dela II;

▼B

(g) pomoč za kritje stroškov odstranitve in uničenja poginulih živali v skladu z oddelkom 1.2.1.4 dela II;

(h) pomoč za nadomestilo škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, v skladu z oddelkom 1.2.1.5 dela II teh;

(i) pomoč za odpravo škode v gozdovih, ki jih povzročijo živali, s katerimi se upravlja skladno z zakonodajo, v skladu z oddelkom 2.8.5 dela II;

(j) pomoč za naložbe za izpolnjevanje standardov v skladu s točko (148) (a) in (b);

(k) pomoč za naložbe za izpolnjevanje standardov, dodeljena MSP v skladu s točko (148)(c); za pomoč za naložbe za izpolnjevanje standardov za velika podjetja v skladu s točko (148)(c), lahko velja, da ima spodbujevalni učinek, če zadevno podjetje dokaže, da bi se brez pomoči soočalo s tveganjem zaprtja;

(l) pomoč za naložbe v ohranjanje kulturne in naravne dediščine na kmetijskem gospodarstvu v skladu z oddelkom 1.1.1.2 dela II, razen individualne pomoči, ki presega 500 000 evrov na podjetje in na naložbeni projekt;

▼M1

(m) pomoč za promocijske ukrepe v skladu s točko 464(b), (c) in (d);

▼B

(n) pomoč za raziskave in razvoj v kmetijskem in gozdarskem sektorju v skladu z oddelkom 1.3.6 in oddelkom 2.9.1 dela II;

(o) pomoč za ohranjanje, obnovo ter izboljševanje kulturne in naravne dediščine vasi, podeželskih krajin in območij z veliko naravno vrednostjo v skladu s točko (644)(e); to odstopanje se ne uporablja za pomoč za naložbe, povezane s kulturno in naravno dediščino vasi, podeželskih krajin in območij z veliko naravno vrednostjo, ki presegajo prage za priglasitev iz točke (37)(c);

(p) pomoč za pripravo in posodabljanje načrtov za razvoj občin in vasi na podeželskih območjih in njihovih osnovnih storitev ter načrtov za varstvo in upravljanje območij Natura 2000 in drugih območij visoke naravne vrednosti v skladu s točko (644)(a);

(q) pomoč za odpravo škode v gozdovih zaradi požarov, naravnih nesreč, slabih vremenskih razmer, škodljivih organizmov na rastlinah, bolezni živali, katastrofalnih dogodkov in dogodkov, povezanih s podnebnimi spremembami v skladu z oddelkom 2.1.3 dela II;

▼M1

(r) pomoč za kritje stroškov obdelave in preprečevanja širjenja škodljivih organizmov in bolezni dreves ter pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo škodljivi organizmi in bolezni dreves v skladu z oddelkom 2.8.1 dela II;

▼M2

(s) pomoč za sodelovanje aktivnih kmetov v shemah kakovosti za bombaž in živila v skladu z oddelkom 3.8 dela II.

▼B

Dodatni pogoji za pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti posamično

(76) Država članica mora za pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti posamično, poleg navedenih zahtev predložiti nedvoumna dokazila, da pomoč dejansko vpliva na izbrano naložbo. Država članica mora za celovito oceno predložiti ne le informacije v zvezi s projektom, ki prejema pomoč, ampak tudi celovit opis hipotetičnega scenarija, po katerem upravičencu noben javni organ ne bi dodelil nobene pomoči.

(77) Države članice so pozvane, naj se opirajo na dokumente, na primer uradne dokumente uprav podjetij, ocene tveganja, vključno z oceno tveganja, povezanega z določeno lokacijo, finančna poročila, notranje poslovne načrte, mnenja strokovnjakov in druge študije, povezane z naložbenim projektom, ki se ocenjuje. Dokumenti, ki vsebujejo informacije o napovedih glede povpraševanja in stroškov ter finančnih napovedih, dokumenti, ki so predloženi odboru za naložbe in ki podrobno opisujejo različne naložbene scenarije, ali dokumenti, ki so predloženi finančnim institucijam, lahko državam članicam pomagajo pri dokazovanju spodbujevalnega učinka.

(78) V zvezi s tem se lahko raven donosnosti oceni z uporabo metodologij, ki so ustaljene v zadevnem sektorju in ki lahko vključujejo metode za ocenjevanje neto sedanje vrednosti projekta (NVP) ( 43 ), notranje stopnje donosa (IRR) ( 44 ) ali povprečnega donosa na vložena sredstva (ROCE). Donosnost projekta je treba primerjati z običajnimi stopnjami donosa podjetja pri drugih podobnih naložbenih projektih. Če te stopnje niso na voljo, se donosnost projekta primerja s stroški kapitala celotnega podjetja ali stopnjami donosa, ki so običajne v zadevnem sektorju.

(79) Kadar ni znan noben obratni hipotetični scenarij, se lahko spodbujevalni učinek predpostavlja v primeru likvidnostne vrzeli, tj. kadar stroški naložbe presegajo neto sedanjo vrednost pričakovanega poslovnega dobička naložbe na podlagi predhodnega poslovnega načrta.

(80) Če pomoč ne spremeni ravnanja upravičenca s spodbujanjem dodatnih naložb, to pomeni, da nima pozitivnih učinkov za razvoj zadevnega sektorja. Zato pomoč ne bo odobrena, kadar se zdi, da bi bilo mogoče enake naložbe še vedno izvajati brez pomoči.

3.5 Sorazmernost pomoči

(81) Za pomoč v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželskih območjih se šteje, da je sorazmerna, če je znesek pomoči na upravičenca omejen na najmanjši znesek, ki je potreben za doseganje želenega skupnega cilja.

Največje intenzivnosti pomoči in najvišji zneski pomoči

(82) Komisija meni, da bi moral biti znesek pomoči zato, da je pomoč sorazmerna, načeloma nižji od upravičenih stroškov. To ne posega v pravila za okoljske ali druge javne spodbude, ki so izrecno določene v oddelkih 1.1.3 in 1.2.2 dela II teh smernic.

(83) Komisija v teh smernicah za zagotovitev predvidljivosti in enakih konkurenčnih pogojev nadalje uporablja največje intenzivnosti pomoči. Kadar največje intenzivnosti pomoči ni mogoče določiti, na primer v primeru pomoči za zagon za mlade kmete in razvoj malih kmetij, bi bilo treba določiti najvišje zneske pomoči, opredeljene v nominalnem smislu, da bi zagotovili sorazmernost pomoči.

(84) Če so upravičeni stroški pravilno izračunani in upoštevane največje intenzivnosti pomoči ali najvišji zneski pomoči, določeni v oddelku II teh smernic, se šteje, da je merilo sorazmernosti izpolnjeno.

(85) Največjo intenzivnost pomoči in znesek pomoči mora organ, ki dodeli pomoč, izračunati ob dodelitvi pomoči. Upravičene stroške je treba podpreti z dokumentarnimi dokazili, ki morajo biti razumljiva, podrobna in posodobljena. Za izračun intenzivnosti pomoči in upravičenih stroškov je treba uporabiti samo zneske, od katerih niso bili odbiti nikakršni davki ali druge dajatve.

(86) Davek na dodano vrednost (DDV) ni upravičen do pomoči, razen kadar na podlagi nacionalne zakonodaje o DDV ni izterljiv.

(87) Kadar se pomoč dodeli v obliki, ki niso nepovratna sredstva, je znesek pomoči enak bruto ekvivalentu pomoči.

(88) Pomoč, plačljiva v več obrokih, se diskontira na vrednost, ki jo je imela ob dodelitvi pomoči. Upravičeni stroški se diskontirajo na vrednost, ki so jo imeli ob dodelitvi pomoči. Obrestna mera, ki se uporablja za diskontiranje, je diskontna stopnja, ki velja na datum dodelitve pomoči.

(89) Kadar je pomoč dodeljena v obliki davčnih ugodnosti, se diskontiranje obrokov pomoči opravi na osnovi diskontnih stopenj, ki veljajo v različnih trenutkih, ko davčna ugodnost stopi v veljavo.

(90) Glede pomoči za naložbe na podeželskih območjih se mora največja intenzivnost pomoči za velike naložbene projekte zmanjšati na prilagojeni znesek pomoči, kot je določen v točki (35)31. Poleg tega se povečane intenzivnosti pomoči za MSP ne smejo uporabljati za velike naložbene projekte.

(91) Kadar so obveznosti iz točk 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 in 3.4 dela II teh smernic izražene v enotah, ki se razlikujejo od tistih iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 1305/2013, lahko države članice izračunavajo izplačila na podlagi navedenih drugih enot. V takšnih primerih morajo države članice zagotoviti, da se upoštevajo najvišji zneski na leto.

(92) Razen pomoči za obveznosti reje lokalnih pasem, ki jim grozi prenehanje reje, iz oddelka 1.1.5.1, se pomoč iz oddelkov 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 in 3.4 dela II teh smernic ne sme dodeliti na glavo velike živine. Količniki za pretvorbo različnih kategorij živali v glave velike živine so določeni v Prilogi II k Izvedbenem aktu k Uredbi (EU) št. 1305/2013.

(93) ►M2 Države članice lahko določijo znesek pomoči za ukrepe ali vrste dejavnosti iz oddelkov 1.1.5, 1.1.6, 1.1.7, 1.1.8, 2.1.1, 2.1.2, 2.2, 2.3, 3.4 in 3.5 dela II teh smernic na podlagi standardnih predpostavk glede dodatnih stroškov in izpada dohodka. ◄ Države članice bi morale zagotoviti, da izračuni in ustrezna pomoč (a) vsebujejo samo preverljive elemente; (b) temeljijo na številkah, ki so ustrezno strokovno utemeljene; (c) jasno navajajo vir uporabljenih podatkov; (d) so razdeljeni tako, da po potrebi upoštevajo regionalne oziroma lokalne pogoje ter dejansko rabo zemljišča; in (e) ne vsebujejo elementov, ki so povezani s stroški naložbe.

(94) Pri ocenjevanju združljivosti pomoči bo Komisija upoštevala zavarovanje, ki ga je upravičenec do pomoči sklenil ali bi ga lahko sklenil. Glede pomoči za nadomestitev izgub, ki so jih povzročile slabe vremenske razmere, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, se lahko za preprečitev tveganja izkrivljanja konkurence pomoč z največjo intenzivnostjo pomoči dodeli le podjetju, ki za takšne izgube ne more biti krito z zavarovanjem. Zato je treba za nadaljnje izboljšanje obvladovanja tveganja upravičence spodbujati k sklenitvi zavarovanja, kadar je to mogoče.

Dodatni pogoji za pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti posamično, in pomoč za naložbe velikih podjetij v okviru priglašenih shem

(95) Praviloma se bo pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti posamično, štela za omejeno na najmanjšo potrebno, če znesek pomoči ustreza neto dodatnim stroškom izvajanja naložbe na zadevnem območju glede na hipotetični scenarij ob odsotnosti pomoči. Podobno morajo v primeru pomoči za naložbe, ki se dodeli velikim podjetjem v okviru priglašene sheme, države članice zagotoviti, da je znesek pomoči omejen na najmanjšega potrebnega, kar se določi na osnovi pristopa „neto dodatnih stroškov“.

(96) Znesek pomoči ne bi smel presegati najnižjega zneska, ki je potreben za zadostno donosnost projekta, npr. ne bi smel povzročiti povečanja njegove notranje stopnje donosa nad običajne stopnje donosa zadevnega podjetja pri drugih podobnih naložbenih projektih oziroma, če navedene stopnje niso na voljo, povečanja njegove notranje stopnje donosa, tako da je ta višja od stroškov kapitala celotnega podjetja, ki so običajni za zadevni sektor.

(97) Pri pomoči za naložbe velikim podjetjem v okviru priglašenih shem mora država članica zagotoviti, da znesek pomoči ustreza neto dodatnim stroškom izvajanja naložb na zadevnem območju glede na hipotetični scenarij brez pomoči. Uporabiti se mora metoda, pojasnjena v točki (96), skupaj z največjimi dovoljenimi intenzivnostmi pomoči kot zgornjo mejo.

(98) Glede pomoči za naložbe, ki jo je treba priglasiti posamično, bo Komisija z uporabo metode iz točke (96) preverila, ali znesek pomoči presega najnižji znesek, ki je potreben za zadostno donosnost projekta. Izračuni, ki se uporabljajo za analizo spodbujevalnega učinka, se lahko uporabljajo tudi pri ocenjevanju, ali je pomoč sorazmerna. Država članica mora dokazati sorazmernost na podlagi dokumentacije iz točke (77). Ta zahteva se ne uporablja za pomoč za naložbe, povezano s primarno kmetijsko proizvodnjo.

Kumulacija pomoči

(99) Pomoč se lahko dodeli hkrati na podlagi več shem ali skupaj z ad hoc pomočjo, pod pogojem, da skupni znesek državne pomoči za dejavnost ali projekt ne presega zgornjih meja pomoči iz teh smernic.

(100) Pomoč z opredeljivimi upravičenimi stroški se lahko kumulira s katero koli drugo državno pomočjo, če se te pomoči nanašajo na različne opredeljive upravičene stroške. Pomoč z opredeljivimi upravičenimi stroški se lahko kumulira s katero koli drugo državno pomočjo v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ki se deloma ali v celoti prekrivajo, samo če se s tako kumulacijo ne preseže največje intenzivnosti pomoči ali zneska pomoči, ki se uporablja za to vrsto pomoči v skladu s temi smernicami.

(101) Pomoč brez opredeljivih upravičenih stroškov iz oddelkov 1.1.2 in 3.3. dela II teh smernic se lahko kumulira s katero koli drugo državno pomočjo z opredeljivimi upravičenimi stroški. Pomoč brez opredeljivih upravičenih stroškov se lahko na podlagi teh smernic, drugih smernic o državni pomoči, uredbe o skupinskih izjemah ali sklepa, ki ga je sprejela Komisija, glede na posebne okoliščine posameznega primera kumulira z drugimi državnimi pomočmi brez opredeljivih upravičenih stroškov do najvišjega ustreznega praga skupnega financiranja.

(102) Državna pomoč za kmetijski sektor se ne sme kumulirati s plačili iz člena 81(2) in člena 82 Uredbe (EU) št. 1305/2013 v zvezi z istimi upravičenimi stroški, če bi bila s tako kumulacijo presežena intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki sta določena v teh smernicah.

(103) Kadar so finančna sredstva Unije, ki jih centralno upravljajo institucije, agencije, skupna podjetja ali drugi organi Unije, ki niso pod neposrednim ali posrednim nadzorom držav članic, združena z državno pomočjo, se bo pri ugotavljanju, ali so bili spoštovani pragi za priglasitev in največje intenzivnosti pomoči ter zgornje meje, upoštevala le državna pomoč, če skupni znesek javnega financiranja, ki je bilo dodeljeno v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ne presega najugodnejše stopnje financiranja, določene v veljavnih predpisih prava Unije.

(104) Pomoč, odobrena v skladu s temi smernicami, se ne sme kumulirati s katero koli pomočjo de minimis v zvezi z istimi upravičenimi stroški, če bi bila s tako kumulacijo presežena intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki sta določena v teh smernicah.

(105) Pomoč za naložbe, katerih cilj je obnova kmetijskega proizvodnega potenciala iz točke (143)(e), se ne sme kumulirati s pomočjo za nadomestilo materialne škode iz oddelkov 1.2.1.1, 1.2.1.2 in 1.2.1.3 teh smernic.

(106) Dvojno financiranje kmetijskih praks, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, iz oddelkov 1.1.5.1, 1.1.6, 1.1.8 in 3.5 dela II teh smernic, ter enakovrednih praks iz člena 43 Uredbe (EU) št. 1307/2013 je treba izključiti. Revizijska klavzula iz točke (724) teh smernic bi morala prav tako zagotavljati izogibanje dvojnemu financiranju.

(107) Pomoč za zagon za skupine in organizacije proizvajalcev v kmetijskem sektorju, kot je določeno v oddelku 1.1.4 dela II teh smernic, se ne sme kumulirati z drugo pomočjo za ustanovitev skupin in organizacij proizvajalcev v kmetijskem sektorju, določeno v členu 27 Uredbe (EU) št. 1305/2013. Pomoč za zagon za mlade kmete in pomoč za zagon za razvoj malih kmetij, kot je določeno v oddelku 1.1.2, se ne sme kumulirati z drugo pomočjo za zagon podjetij za mlade kmete ali za razvoj malih kmetij, kot je določeno v členu 19(1)(a) (i) in (iii) Uredbe (EU) št. 1305/2013, če bi bil s tako kumulacijo presežen znesek pomoči, ki je določen v teh smernicah.

3.6 Izogibanje neprimernim negativnim učinkom na konkurenco in trgovino

(108) Da je pomoč združljiva, morajo biti negativni učinki ukrepa pomoči v smislu izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami omejeni, odtehtati pa jih morajo pozitivni učinki v smislu prispevka k cilju skupnega interesa.

Splošne ugotovitve

(109) Komisija bo pri ocenjevanju negativnih učinkov ukrepa pomoči svojo analizo izkrivljanja konkurence osredotočila na predvidljiv vpliv, ki ga ima pomoč v kmetijskem in gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih na konkurenco med podjetji na prizadetih trgih proizvodov ( 45 ).

(110) Če je pomoč v izhodišču dobro usmerjena, sorazmerna in omejena na neto dodatne stroške, se negativen vpliv pomoči omili in tveganje, da bi pomoč neupravičeno izkrivljala konkurenco, je bolj omejeno. Komisija nato določi največje intenzivnosti pomoči. Te predstavljajo osnovno zahtevo za združljivost, katere cilj je preprečiti uporabo državne pomoči za projekte, pri katerih razmerje med zneskom pomoči in upravičenimi stroški velja za zelo visoko in je še posebej verjetno, da bo izkrivljajoče. Na splošno velja, da večji kot so verjetni pozitivni učinki projekta, ki prejema pomoč, in večja, kot je verjetna potreba po pomoči, večja bo zgornja meja intenzivnosti pomoči.

(111) Vendar lahko pomoč tudi v primerih, ko je potrebna in sorazmerna, povzroči spremembo vedenja upravičencev, kar povzroči izkrivljanje konkurence. Navedeno je bolj verjetno v kmetijskem sektorju, ki se od ostalih trgov razlikuje po posebni strukturi primarne kmetijske proizvodnje, za katero je značilna udeležba velikega števila majhnih podjetij. Na takšnih trgih je tveganje za izkrivljanje konkurence veliko, čeprav so dodeljeni le majhni zneski.

(112) Pomoč za kmetijski in gozdarski sektor ter za podeželska območja lahko povzroči dve glavni vrsti verjetnega izkrivljanja konkurence in trgovine. Gre za izkrivljanje proizvodnega trga in učinke na lokacijo. Obe vrsti lahko privedeta do neučinkovitosti pri alokaciji, ki ovirajo gospodarsko uspešnost notranjega trga, in težav v zvezi z distribucijo, ker pomoč vpliva na porazdelitev gospodarskih dejavnosti po regijah.

(113) Načeloma Komisija meni, da je negativen učinek pomoči na konkurenco in trgovino v primeru, ko izpolnjuje pogoje in ne presega relevantnih največjih intenzivnosti pomoči, določenih v ustreznih oddelkih dela II teh smernic, zaradi njenih pozitivnih učinkov na razvoj sektorja omejen na minimum.

(114) Vendar glede na to, da ima pomoč za naložbe podjetjem, ki so dejavna v postopku predelave in trženja kmetijskih proizvodov, in podjetjem, ki so dejavna v drugih sektorjih, npr. v sektorju živilske predelave ( 46 ), lahko podobne izkrivljajoče učinke na konkurenco in trgovino, se morajo splošni nazori politike konkurence uporabljati enako za vse navedene sektorje. Zato se morajo pogoji iz točk (115) do (127) upoštevati glede pomoči za naložbe za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov v gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih.

Sheme pomoči za naložbe za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov v gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih

(115) Sheme pomoči ne smejo povzročati znatnega izkrivljanja konkurence in trgovine. Zlasti velja, da tudi v primeru, da se izkrivljanje lahko šteje za omejeno na ravni posamezne pomoči (pod pogojem, da so izpolnjeni vsi pogoji za pomoč za naložbe), sheme pomoči za naložbe kumulativno vseeno lahko povzročijo visoko raven izkrivljanja. Taka izkrivljanja lahko zadevajo trge končnih izdelkov z ustvarjanjem ali poslabšanjem težav s presežnimi zmogljivostmi ali z ustvarjanjem, povečanjem ali ohranjanjem velike tržne moči nekaterih upravičencev na način, ki negativno vpliva na dinamične spodbude. Pomoč, razpoložljiva v okviru shem pomoči za naložbe, lahko povzroči tudi znatno zmanjšanje gospodarske dejavnosti na drugih območjih Evropskega gospodarskega prostora (EGP). Pri shemi pomoči za naložbe, osredotočeni na nekatere sektorje, je tveganje za taka izkrivljanja še bolj izrazito.

(116) Zato mora zadevna država članica dokazati, da bodo ob upoštevanju velikosti zadevnih projektov, posamičnih in skupnih zneskov pomoči, pričakovanih upravičencev, značilnosti ciljnih sektorjev itd. morebitni negativni učinki v največji možni meri omejeni. Da bi lahko Komisija ocenila verjetne negativne učinke, se država članica spodbuja, da predloži vse ocene učinka, ki jih ima na voljo, ter naknadna vrednotenja podobnih predhodnih shem.

Pomoč za naložbe za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov v gozdarskem sektorju in na podeželskih območjih, ki jih je treba priglasiti

(117) Komisija pri ocenjevanju negativnih učinkov individualne pomoči za naložbe posebno pozornost nameni negativnim učinkom, povezanim z izgradnjo presežne zmogljivosti na trgih v recesiji, preprečevanjem izstopa in pojmom velike tržne moči. Ti negativni učinki so opisani v točkah (118) do (127), izravnati pa jih morajo pozitivni učinki pomoči.

(118) Za opredelitev in oceno možnega izkrivljanja konkurence in trgovine bi morale države članice predložiti dokaze, ki Komisiji omogočajo, da opredeli zadevne proizvodne trge (tj. proizvode, na katere vpliva sprememba ravnanja upravičenca do pomoči) ter prizadete konkurente in stranke/potrošnike.

(119) Komisija za oceno navedenih morebitnih izkrivljanj uporablja različna merila, kot so struktura trga za zadevni proizvod, uspešnost trga (recesija ali rast trga), postopek za izbiro upravičenca do pomoči, vstopne in izstopne ovire, diferenciacija proizvodov.

(120) Sistematično zanašanje podjetja na državno pomoč lahko kaže, da podjetje samo ni kos konkurenci ali da uživa neupravičene prednosti v primerjavi s svojimi konkurenti.

(121) Komisija razlikuje dva glavna vira možnih negativnih učinkov na proizvodne trge:

(a) primere znatnega povečanja zmogljivosti, ki povzroči ali poslabša obstoječe presežne zmogljivosti, zlasti na trgu v recesiji, in

(b) primere, ko ima upravičenec do pomoči veliko tržno moč.

(122) Da bi ocenili, ali je s pomočjo mogoče vzpostaviti ali ohraniti neučinkovite tržne strukture, bo Komisija upoštevala dodatno proizvodno zmogljivost, ki jo je ustvaril projekt, in morebitno nezadostno delovanje trga.

(123) Če zadevni trg raste, je običajno manj razlogov za skrb, da bo pomoč negativno vplivala na dinamične spodbude ali neupravičeno ovirala izstop ali vstop.

(124) Skrb je bolj utemeljena, če trgi upadajo. V zvezi s tem Komisija razlikuje med primeri, pri katerih je relevantni trg dolgoročno gledano strukturno v recesiji (tj. kaže negativno stopnjo rasti), in primeri, pri katerih je relevantni trg relativno v recesiji (tj. kaže pozitivno stopnjo rasti, vendar ne presega referenčne stopnje rasti).

(125) Slabo delovanje trga se bo običajno merilo glede na BDP EGP v zadnjih treh letih pred začetkom projekta (referenčna stopnja); določi se lahko tudi na podlagi predvidenih stopenj rasti v naslednjih treh do petih letih. Kazalniki lahko vključujejo predvideno prihodnjo rast zadevnega trga in posledične pričakovane stopnje izkoriščenosti zmogljivosti ter verjeten učinek večje zmogljivosti na konkurente prek njenih učinkov na cene in stopnje dobička.

(126) V nekaterih primerih ocena rasti na proizvodnem trgu v EGP morda ni primerna za celovito oceno učinkov pomoči, zlasti če je geografski trg globalen. V takih primerih Komisija obravnava učinek pomoči na zadevne tržne strukture, zlasti možnost, da izrine proizvajalce iz EGP.

(127) Pri ocenjevanju obstoja velike tržne moči bo Komisija upoštevala položaj upravičenca v določenem časovnem obdobju pred prejetjem pomoči in pričakovani tržni položaj po dokončanju naložbe. Komisija bo upoštevala tržne deleže upravičenca in njegovih konkurentov ter druge ustrezne dejavnike, na primer tržno strukturo, tako da bo obravnavala koncentracijo na trgu, možne ovire za vstop ( 47 ), kupno moč ( 48 ) in ovire za širitev ali izstop.

3.7 Preglednost

(128) Države članice morajo zagotoviti objavo naslednjih informacij na izčrpnem spletnem mestu o državni pomoči na nacionalni ali regionalni ravni:

(a) celotno besedilo sheme pomoči in njenih izvedbenih določb ali pravno podlago za individualno pomoč ali povezavo na ta besedila,

(b) identiteto organa, ki dodeljuje pomoč,

(c) identiteto posameznih upravičencev, obliko in znesek pomoči, dodeljene posameznemu upravičencu, datum dodelitve, vrsto podjetja (MSP / veliko podjetje), regijo, v kateri se nahaja upravičenec (na ravni NUTS II), in glavne gospodarske panoge, v kateri upravičenec izvaja svoje dejavnosti (na ravni skupine NACE). Taka zahteva se lahko opusti v zvezi z individualno pomočjo, ki ne presega naslednjih pragov:

(i) 60 000 EUR za upravičence, ki so dejavni v primarni kmetijski proizvodnji;

(ii) 500 000 EUR za upravičence v sektorjih predelave in trženja kmetijskih proizvodov, v gozdarskem sektorju ali v dejavnostih, ki ne spadajo v področje uporabe člena 42 Pogodbe.

(129) Za sheme pomoči v obliki davčnih ugodnosti se informacije o znesku individualne pomoči lahko podajo v naslednjih razponih (v milijonih EUR): 0,06 – 0,5 izključno za primarno kmetijsko proizvodnjo; 0,5 -1; 1 do 2; 2 do 5; 5 do 10; 10 do 30; ter 30 in več.

(130) Če je individualna pomoč dodeljena v okviru Uredbe (EU) št. 1305/2013 in se bodisi sofinancira iz EKSRP ali je dodeljena kot dodatno nacionalno financiranje za takšne sofinancirane ukrepe, se zadevne države članice lahko odločijo, da je ne objavijo na spletni strani državne pomoči iz točke (128), pod pogojem, da je bila dodelitev individualne pomoči že objavljena v skladu s členi 111, 112 in 113 Uredbe (EU) št. 1306/2013. V tem primeru bi se morala država članica na spletnem mestu o državni pomoči iz točke (128) sklicevati na spletno stran iz člena 111 Uredbe (EU) št. 1306/2013.

(131) Take informacije je treba objaviti po sprejetju sklepa o dodelitvi pomoči, jih hraniti najmanj 10 let, na voljo splošni javnosti pa morajo biti brez omejitev ( 49 ). Državam članicam zgoraj navedenih informacij ni treba objaviti pred 1. julijem 2016 ( 50 ).

(132) Države članice morajo zaradi preglednosti izvesti poročanje in revizijo, kot je zahtevno v poglavju 2 oddelka III teh smernic.

DEL II. KATEGORIJE POMOČI

Poglavje 1 Pomoč v korist podjetij, ki so dejavna v primarni proizvodnji, predelavi in trženju kmetijskih proizvodov

1.1 Ukrepi za razvoj podeželja

1.1.1 Pomoč za naložbe

(133) Ta oddelek se uporablja za naložbe v kmetijska gospodarstva, povezana s primarno kmetijsko proizvodnjo, ter naložbe v zvezi s predelavo in trženjem kmetijskih proizvodov.

(134) Pomoč za naložbe iz oddelkov 1.1.1.1, 1.1.1.2, 1.1.1.3 in 1.1.1.4 dela II teh smernic mora biti v skladu z naslednjimi pogoji: če skupna ureditev trga, vključno s shemami neposrednih podpor, ki jih financira Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS), omeji proizvodnjo ali podporo Unije na ravni posameznih podjetij, gospodarstev ali predelovalnih obratov, se državna pomoč ne nameni za naložbe, s katerimi bi proizvodnja presegla navedene