02018R0761 — SL — 16.06.2020 — 001.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

►B DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/761 z dne 16. februarja 2018 o vzpostavitvi skupnih varnostnih metod za nadzor, ki ga izvajajo nacionalni varnostni organi po izdaji enotnega varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila v skladu z Direktivo (EU) 2016/798 Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Uredbe Komisije (EU) št. 1077/2012 (Besedilo velja za EGP) (UL L 129 25.5.2018, str. 16)

spremenjena z:









▼B

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/761

z dne 16. februarja 2018

o vzpostavitvi skupnih varnostnih metod za nadzor, ki ga izvajajo nacionalni varnostni organi po izdaji enotnega varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila v skladu z Direktivo (EU) 2016/798 Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Uredbe Komisije (EU) št. 1077/2012

(Besedilo velja za EGP)







Člen 1

Predmet urejanja

Ta uredba vzpostavlja skupne varnostne metode, kakor so navedene v členu 6(1)(c) Direktive (EU) 2016/798, ki jih nacionalni varnostni organi uporabljajo za nadzor upravljanja varnosti prevoznikov v železniškem prometu, potem ko jim je bilo dodeljeno enotno varnostno spričevalo, ter upravljavcev infrastrukture, potem ko jim je bilo dodeljeno varnostno pooblastilo.

Člen 2

Opredelitev

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „organ za izdajo varnostnih spričeval“ pomeni organ, ki je pristojen za izdajo enotnega varnostnega spričevala, bodisi Agencijo bodisi nacionalni varnostni organ;

(b) „preostali pomislek“ pomeni manjšo težavo, ugotovljeno med ocenjevanjem vloge za enotno varnostno spričevalo ali za varnostno pooblastilo, ki ne preprečuje njune izdaje in katere preučitev se lahko preloži na čas poznejšega nadzora.

Člen 3

Nadzorni postopek

1. Nacionalni varnostni organi uporabljajo nadzorni postopek iz Priloge I.

2. Nacionalni varnostni organi določijo notranje ureditve ali postopke za upravljanje nadzornega postopka.

3. Nacionalni varnostni organi za namene nadzora sprejmejo dovoljenja, priznanja ali potrdila za proizvode ali storitve, ki jih predložijo prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture ali njihovi pogodbeni izvajalci, partnerji ali dobavitelji, ki so izdana v skladu z ustreznim pravom Unije, kot dokaz, da so prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture sposobni izpolniti ustrezne zahteve, opredeljene v Delegirani uredbi Komisije (EU) 2018/762 ( 1 ).

Člen 4

Tehnike nadzora

Nacionalni varnostni organi sprejmejo ustrezne tehnike, kot so presoje in inšpekcijski pregledi, ter pri načrtovanju svojih nadzornih dejavnosti izberejo najustreznejše.

Člen 5

Povezave med nadzorom in ocenjevanjem

1. Nacionalni varnostni organ, ki izvaja nadzorne dejavnosti, uporablja in po potrebi izmenjuje informacije o uspešnosti sistema upravljanja varnosti, zbrane med svojimi nadzornimi dejavnostmi, za potrebe obnove ali posodobitve enotnega varnostnega spričevala ali varnostnih pooblastil.

2. V primerih, kadar nacionalni varnostni organ iz odstavka 1 ni odgovoren za izdajo enotnega varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila, se po prejemu vloge za posodobitev ali podaljšanje takoj uskladi z Agencijo, ki deluje kot organ za izdajo varnostnih spričeval, ali, v primeru čezmejnih infrastruktur, na njihovo zahtevo z zadevnim nacionalnim varnostnim organom.

Na podlagi rezultatov usklajevanja iz prvega pododstavka nacionalni varnostni organ opredeli in zbere informacije, pomembne za ocenjevanje, ali je sistem upravljanja varnosti prevoznikov v železniškem prometu ali upravljavcev infrastrukture učinkovit, pri čemer vključujejo vsaj:

(a) opis pomembnih neskladnosti, ki lahko vplivajo na uspešno zagotavljanje varnosti ali ustvarijo resna varnostna tveganja, ali če so med nadzornimi dejavnostmi od prejšnjega ocenjevanja ugotovljena kakršna koli druga problematična področja;

(b) stanje akcijskega načrta (ali načrtov), ki so ga prevozniki v železniškem prometu ali upravljavci infrastrukture pripravili, da bi odpravili vse pomembne neskladnosti in uredili vsa druga problematična področja iz točke (a), ter ustrezne ukrepe, ki jih je nacionalni varnostni organ sprejel za reševanje teh vprašanj;

(c) pregled nad uspešnostjo na področju zagotavljanja varnosti posameznih prevoznikov v železniškem prometu ali upravljavcev infrastrukture, ki delujejo v njegovi državi članici;

(d) stanje akcijskega načrta (ali načrtov), ki so ga prevozniki v železniškem prometu ali upravljavci infrastrukture pripravili, da bi odpravili preostale pomisleke iz prejšnjega ocenjevanja.

Člen 6

Usposobljenost osebja, ki je vključeno v nadzor

1. Nacionalni varnostni organi zagotovijo, da ima osebje, vključeno v nadzor, naslednje usposobljenosti:

(a) poznavanje ustreznega regulativnega okvira, ki se nanaša na nadzor;

(b) poznavanje delovanja železniškega sistema;

(c) ustrezno raven kritične analize;

(d) izkušnje na področju nadzora sistema upravljanja varnosti ali podobnega sistema upravljanja v železniškem sektorju ali sistema upravljanja varnosti v sektorju z enakovrednimi operativnimi in tehničnimi izzivi;

(e) znanje in izkušnje na področju opravljanja razgovorov;

(f) reševanje težav, komuniciranje in delo v skupini.

2. V primeru dela v skupini je lahko usposobljenost porazdeljena med člani skupine.

3. Za zagotovitev pravilne uporabe odstavka 1 nacionalni varnostni organi vzpostavijo sistem upravljanja usposobljenosti, ki vključuje:

(a) opredelitev profila usposobljenosti za vsako delovno mesto, položaj ali funkcijo;

(b) zaposlovanje osebja v skladu z uveljavljenimi profili usposobljenosti;

(c) ohranjanje, razvoj in ocenjevanje usposobljenosti osebja v skladu z uveljavljenimi profili usposobljenosti.

Člen 7

Merila za odločanje

1. Nacionalni varnostni organ oblikuje in objavi merila za odločanje o tem, kako ocenjuje pravilno uporabo sistema upravljanja varnosti s strani prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture ter uspešnost sistema upravljanja varnosti pri nadziranju varnostnih tveganj, povezanih z dejavnostmi prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture.

Ta merila vključujejo informacije o tem, kako nacionalni varnostni organ upravlja in ravna z neskladnostmi, ki so bile ugotovljene v sistemu upravljanja varnosti prevoznika v železniškem prometu in upravljavca infrastrukture.

2. Nacionalni varnostni organ sprejme in objavi postopek, s katerim prevoznikom v železniškem prometu, upravljavcem infrastrukture in drugim zainteresiranim stranem podrobno opredeli, kako lahko predložijo pritožbo na sklepe, ki izhajajo iz nadzornih dejavnosti.

Člen 8

Usklajevanje med nacionalnimi varnostnimi organi in sodelovanje z drugimi organi ali telesi

1. Nacionalni varnostni organi, vključeni v nadzor upravljavca infrastrukture s čezmejno infrastrukturo ali prevoznika v železniškem prometu, ki deluje v več kot eni državi članici, usklajujejo svoje pristope do nadzora v skladu s členom 17(7) in (9) Direktive (EU) 2016/798.

Po dodelitvi varnostnega pooblastila ali enotnega varnostnega spričevala se nacionalni varnostni organi nemudoma odločijo, kateri od njih bo imel vodilno vlogo pri usklajevanju pravilne uporabe in uspešnosti sistema upravljanja varnosti, in sicer brez poseganja v obveznosti nacionalnih varnostnih organov iz točk (d) in (j) člena 16(2) in člena 17 Direktive (EU) 2016/798.

2. Za namene odstavka 1 nacionalni varnostni organi oblikujejo dogovore na podlagi okvira za usklajeni in skupni nadzor iz Priloge II.

3. Nacionalni varnostni organi skupaj z nacionalnimi preiskovalnimi organi, certifikacijskimi organi za subjekte, zadolžene za vzdrževanje, in drugimi pristojnimi organi oblikujejo dogovore o sodelovanju.

Člen 9

Razveljavitev

Uredba (EU) št. 1077/2012 se razveljavi z učinkom od 16. junija 2019.

Člen 10

Začetek veljavnosti in uporaba

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

▼M1

Uporablja se od 16. junija 2019.

Vendar pa se v državah članicah, ki so Agencijo in Komisijo uradno obvestile v skladu s členom 33(2) Direktive (EU) 2016/798, da so podaljšale obdobje za prenos navedene direktive, ter Agencije in Komisije niso uradno obvestile v skladu s členom 33(2a) Direktive (EU) 2016/798, da so dodatno podaljšale navedeno obdobje za prenos, člen 5(2) ter člen 8(1) in (2) uporabljata od 16. junija 2020.

V državah članicah, ki so Agencijo in Komisijo uradno obvestile v skladu s členom 33(2a) Direktive (EU) 2016/798, da so dodatno podaljšale obdobje za prenos navedene direktive, se člen 5(2) ter člen 8(1) in (2) uporabljata od 31. oktobra 2020.

▼B

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA I

Nadzorni postopek iz člena 3

1. SPLOŠNO

Nacionalni varnostni organ razvije strukturiran in pregleden postopek za celotno dejavnost, pri katerem se upoštevajo elementi, navedeni v nadaljevanju. To zagotavlja, da je nadzorni postopek iterativen in upošteva potrebo po stalni izboljšavi, kakor je ponazorjeno v diagramu v Dodatku.

2. OBLIKOVANJE STRATEGIJE IN NAČRTOV NADZORA

Nacionalni varnostni organ:

(a) zbira in analizira podatke/informacije iz različnih virov kot vhodne podatke za strategijo in načrt oziroma načrte. Viri lahko vključujejo informacije, zbrane pri ocenjevanju sistema upravljanja varnosti, rezultate preteklih nadzornih dejavnosti, informacije iz avtorizacij podsistemov ali vozil, poročila o nesrečah/priporočila nacionalnih preiskovalnih organov, druga poročila ali podatki o nesrečah/incidentih, letna poročila prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture o varnosti za nacionalni varnostni organ, letna poročila subjektov, zadolženih za vzdrževanje, o vzdrževanju, pritožbe udeležencev javnih in drugih zadevnih virov;

(b) v strategiji nadzora določa področja tveganja za ciljne nadzorne dejavnosti, vključno s tistimi, ki izhajajo iz integracije in upravljanja s človeškimi in organizacijskimi dejavniki, kjer je to pomembno;

(c) oblikuje načrt oziroma načrte nadzora, s prikazom vpliva na strategijo nadzora med življenjskim ciklom veljavnega enotnega varnostnega spričevala in varnostnih pooblastil;

(d) pripravi začetno oceno sredstev, potrebnih za doseganje želenega učinka načrta oziroma načrtov glede na določena ciljna področja;

(e) dodeljuje sredstva za doseganje želenega učinka načrta oziroma načrtov;

(f) v strategiji in načrtih nadzora obravnava vse zadeve v zvezi s čezmejnimi dejavnostmi in infrastrukturami s pomočjo koordinacije z drugim nacionalnim varnostnim organom (ali organi).

3. OBVEŠČANJE O STRATEGIJI IN NAČRTIH NADZORA

Nacionalni varnostni organ:

(a) obvešča zadevne prevoznike v železniškem prometu ali upravljavce infrastrukture ter, kadar je to primerno, tudi druge zainteresirane strani o splošnih ciljih strategije nadzora in splošni razlagi načrta oziroma načrtov;

(b) zagotavlja zadevnim prevoznikom v železniškem prometu ali upravljavcem infrastrukture splošno razlago izvedbe načrta oziroma načrtov nadzora.

4. IZVAJANJE DEJAVNOSTI NADZORA

Nacionalni varnostni organ:

(a) dosega želeni učinek načrta oziroma načrtov;

(b) ustrezno ukrepa v primeru, da prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture ne izpolnjuje svojih pravnih obveznosti, tako da po potrebi med drugim izdaja nujna varnostna opozorila ter uporablja začasne varnostne ukrepe;

(c) ocenjuje, v kolikšni meri je v določenem časovnem obdobju prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture ustrezno pripravil in izvedel akcijski načrt oziroma načrte za odpravljanje kakršne koli neskladnosti ali preostalih pomislekov;

(d) dokumentira rezultate svojih nadzornih dejavnosti.

5. REZULTATI DEJAVNOSTI NADZORA

Nacionalni varnostni organ:

(a) si z zadevnim prevoznikom v železniškem prometu ali upravljavcem infrastrukture izmenjuje rezultate svojih dejavnosti nadzora, vključno z ugotavljanjem področij neskladnosti s strani upravljavca infrastrukture ali prevoznika v železniškem prometu ali katerih koli področjih dobre prakse za izboljšanje varnosti;

(b) ima pregled nad uspešnostjo na področju varnosti posameznih prevoznikov v železniškem prometu ali upravljavcev infrastrukture, ki delujejo v njegovi državi članici;

(c) objavlja in obvešča zadevne zainteresirane strani o svojem pogledu na splošno uspešnost na področju v državi članici;

(d) objavlja in obvešča zadevne zainteresirane strani o svojem pogledu na uspešnost varnostnega regulativnega okvira;

(e) uporablja in po potrebi izmenjuje informacije o uspešnosti sistema varnega upravljanja, zbrane med nadzorom prevoznikov v železniškem prometu ali upravljavcev infrastrukture, preden ponovno oceni vlogo za posodobitev ali podaljšanje enotnega varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila, z Agencijo, ki deluje kot organ za izdajo varnostnih spričeval, ali, v primeru čezmejnih infrastruktur, z zadevnim nacionalnim varnostnim organom;

(f) po potrebi sprejme izvršilne ukrepe, določi, ali je treba omejiti ali preklicati enotno varnostno spričevalo ali varnostno pooblastilo, ter v primerih, kadar ni odgovoren za izdajo enotnega varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila, o tem obvesti pristojni organ.

6. PREGLEDOVANJE DEJAVNOSTI NADZORA

Na podlagi zbranih informacij ter izkušenj, pridobljenih med dejavnostmi nadzora, ter uspešnosti na področju zagotavljanja varnosti tako na individualni ravni kot na ravni države članice, nacionalni varnostni organ redno:

(a) pregleduje strategijo in načrte nadzora, da bi preveril ustreznost prvotne ciljne dejavnosti, uporabe podatkov/informacij iz različnih virov, rezultatov nadzora in dodelitve virov, ter pri tem po potrebi spreminja prednostne naloge;

(b) po potrebi revidira načrt oziroma načrte in preuči vpliv sprememb na strategijo nadzora;

(c) po potrebi svoji državi članici posreduje svoje poglede in vse predloge za odpravo pomanjkljivosti varnostnega regulativnega okvira.









Dodatek









PRILOGA II

Okvir za usklajeni in skupni nadzor iz člena 8(2)

Zadevni nacionalni varnostni organi oblikujejo dogovore na podlagi naslednjih načel in posebnih elementov:

1. Dogovor o tem, kateri prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture delujejo tako, da potrebujejo usklajeni ali skupni nadzor.

2. Dogovor o skupnem jeziku (jezikih) in stopnji tajnosti informacij, ki se uporabljajo za njihove dogovore o sodelovanju.

3. Dogovor o tem, katere informacije se izmenjujejo, in časovni razpored za izmenjavo: (a) izmenjava ustreznih informacij o prevoznikih v železniškem prometu in upravljavcih infrastrukture iz točke 1 ter rezultatov njihovih dejavnosti ocenjevanja; (b) po potrebi zagotovitev kopij varnostnih pooblastil; (c) izmenjava rezultatov povezanih nadzornih dejavnosti, vključno s sklepi in ukrepi o izvrševanju, kadar je to ustrezno; (d) izmenjava informacij o uspešnosti na področju zagotavljanja varnosti prevoznikov v železniškem prometu in upravljavcev infrastrukture, določenih v skladu s točko 1, v vsaki državi članici.

4. Izmenjava meril za odločanje: (a) izmenjava informacij o tem, kako vsak nacionalni varnostni organ v okviru svojega načrta nadzora usmerja svoje dejavnosti na vsakega zadevnega prevoznika v železniškem prometu in upravljavca infrastrukture; (b) vzpostavitev dialoga med ustreznimi nacionalnimi varnostnimi organi o predlaganem odzivu pri soočanju s pomembnimi vrzelmi glede skladnosti.

5. Usklajevanje: (a) izmenjava obstoječih strategij in načrtov nadzora; (b) ugotovitev skupnih interesov in/ali vprašanj; (c) učinkovito načrtovanje individualnih, usklajenih in skupnih pobud brez povzročanja nepotrebnih neprijetnosti za prevoznike v železniškem prometu in upravljavce infrastrukture ter brez prekrivanja na področju uporabe teh pobud.

6. Po potrebi dogovor o tem, kateri nacionalni varnostni organ (ali organi) bi moral spremljati ukrepe, namenjene reševanju preostalih pomislekov, preloženih zaradi nadzora.

7. Dogovor o tem, na katera področja se je treba usmeriti usklajeno ali skupaj: (a) opredelitev ključnih tveganj za prevoznike v železniškem prometu ali upravljavce infrastrukture, ki bi jih morali nacionalni varnostni organi obravnavati usklajeno in skupaj; (b) po potrebi dogovor o tem, kateri nacionalni varnostni organ bo vodil dejavnosti o posameznih zadevah, in sicer na podlagi uveljavljenih meril; (c) po potrebi dogovor o vrstah skupnih dejavnosti nadzora; (d) dogovor o tem, kako bi bilo treba prevoznike v železniškem prometu in upravljavce infrastrukture seznaniti o dogovorih in sporazumih nacionalnih varnostnih organov.

8. Izmenjava dobre prakse: (a) priprava ureditev za redno pregledovanje in usklajevanje dejavnosti nadzora za zadevne prevoznike v železniškem prometu in upravljavce infrastrukture; (b) priprava ureditev za ocenjevanje uspešnosti usklajevanja in sodelovanja med nacionalnimi varnostnimi organi, vključno z Agencijo, kot je ustrezno.