1996R1292 — SL — 28.12.2005 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 1292/96

z dne 27. junija 1996

o politiki pomoči v hrani in upravljanju pomoči v hrani ter o posebnih aktivnostih v podporo varnosti preskrbe s hrano

SVET EVROPSKE UNIJE JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 130w Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ),

v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe ( 2 ),

ker je sedaj bolj kot kdaj koli prej pomoč v hrani pomemben vidik politike razvojnega sodelovanja;

ker mora biti pomoč v hrani vključena v razvojne politike držav za izboljšanje njihove varnosti preskrbe s hrano, zlasti z oblikovanjem strategij preskrbe s hrano, ki so naravnane na odpravljanje revščine in usmerjene k doseganju končnega cilja, odprave potrebe po pomoči v hrani;

ker Skupnost in države članice tesno usklajujejo svoje politike razvojnega sodelovanja v zvezi s programi pomoči v hrani ter aktivnostmi, posebno naravnanimi na krepitev varnosti preskrbe s hrano; ker je Skupnost s svojimi državami članicami stranka nekaterih mednarodnih sporazumov na tem področju, in zlasti Konvencije o pomoči v hrani;

ker je varnost preskrbe s hrano – na regionalni in nacionalni ravni ter na ravni gospodinjstev, katere dolgoročni cilj je zagotovitev splošnega in stalnega dostopa do hrane, ki bo krepila zdravje in dejavno življenje – pomemben element v borbi proti revščini in ker je pomembno, da se to poudari v vseh programih, namenjenih državam v razvoju;

ker pomoč v hrani ne sme imeti nasprotnih učinkov na običajno proizvodnjo in trgovinske uvozne strukture držav prejemnic;

ker so pomoč v hrani in aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano glavne značilnosti politike razvojnega sodelovanja Skupnosti in se morajo obravnavati kot cilji pri vseh politikah Skupnosti, ki bodo verjetno imele vpliv na države v razvoju, zlasti z vidika gospodarskih reform in strukturne prilagoditve;

ker je treba, glede na različne vloge moških in žensk pri varnosti preskrbe s hrano v gospodinjstvih, sistematično upoštevati njihove različne vloge, kadar se oblikujejo programi, namenjeni doseganju varnosti preskrbe s hrano;

ker bi ženske in lokalne skupnosti morale biti bolj vključene v prizadevanja za doseganje varne preskrbe s hrano na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni in na ravni gospodinjstev;

ker mora biti pomoč v hrani učinkovito sredstvo za zagotovitev dostopa do ustrezne in primerne prehrane ter za izboljšanje javne razpoložljivosti živil in dostopnosti do njih – v skladu z lokalnimi prehranjevalnimi navadami ter sistemi proizvodnje in trgovine, zlasti pri prehrambenih krizah – kakor tudi v celoti vključena v razvojno politiko;

ker je instrument pomoči v hrani glavna sestavina politike Skupnosti glede preprečevanja kriznih razmer ali pomoči, če do njih pride, v državah v razvoju in ker je treba pri uporabi tega instrumenta upoštevati njegove možne socialne in politične učinke;

ker aktivnosti pomoči v hrani ne morejo biti del funkcionalne rešitve, če niso vključene v razvojne aktivnosti, ki so naravnane na ponovno vzpostavitev lokalne proizvodnje in trgovine;

ker je treba izboljšati analizo, diagnosticiranje, načrtovanje in spremljanje, da bi povečali učinkovitost pomoči v hrani in preprečili nezaželene vplive na lokalno proizvodnjo, razdeljevanje, prevoz in tržne zmogljivosti;

ker bi morala pomoč v hrani postati stalni instrument politike Skupnosti glede sodelovanja z državami v razvoju, s katerim bi bilo Skupnosti omogočeno popolno sodelovanje v večletnih razvojnih projektih;

ker bi zaradi tega morala biti Skupnost sposobna zagotoviti nepretrgani pretok celotne pomoči in biti v položaju, da v ustreznih primerih prevzame obveznosti dobave državam v razvoju minimalnih količin proizvodov v okviru posebnih večletnih programov, povezanih z razvojnimi politikami, ter da prevzame obveznosti v zvezi z mednarodnimi organizacijami;

ker bi lahko bila podpora Skupnosti prizadevanjem držav v razvoju pri doseganju varne preskrbe s hrano okrepljena z večjo prožnostjo pri pomoči s hrano – ob odobritvi finančne podpore za aktivnosti v zvezi z varnostjo preskrbe s hrano, in zlasti pri razvoju kmetijstva in prehrambenih živil kot alternative pomoči v hrani v nekaterih okoliščinah, ob varovanju okolja in koristi majhnih kmetov in ribičev;

ker lahko Skupnost s pomožnimi finančnimi aktivnostmi v podporo varnosti preskrbe s hrano pomaga tistim v stiski na podeželju in v urbanih območjih v državah v razvoju, in sicer z nakupi prehrambenih proizvodov, semena, kmetijskega orodja in priprav ter zadevnih proizvajalnih sredstev kakor tudi s programi skladiščenja, sistemi zgodnjega opozarjanja, sprostitvijo, nadzorom ter tehnično in finančno pomočjo;

ker je treba nadaljevati s podporo regionalnim pristopom do varne preskrbe s hrano, vključujoč lokalne nakupovalne aktivnosti, da bi uporabili naravno dopolnjevanje med državami v isti regiji; ker je treba politikam na področju varne preskrbe s hrano dati regionalno razsežnost zaradi pospeševanja regionalne trgovine z živili in spodbujanja povezovanja;

ker nakupi živil na lokalni ravni zmanjšujejo neučinkovitost, stroške in škodo okolju, ki bi jo lahko povzročil prevoz velikih količin živil v svetovnem merilu;

ker morajo biti zaščitene genetske možnosti in biotska raznovrstnost pri proizvodnji hrane;

ker se mora politika Skupnosti glede pomoči v hrani prilagoditi geopolitični spremembi in gospodarskim reformam, ki se izvajajo v velikem številu držav prejemnic;

ker je treba sestaviti seznam držav in organov, upravičenih do pomoči Skupnosti;

ker je zaradi tega treba predvideti, da se pomoč Skupnosti da na razpolago mednarodnim, regionalnim in nevladnim organizacijam; ker te organizacije morajo izpolnjevati nekaj pogojev, ki zagotavljajo uspešnost aktivnosti pomoči v hrani;

ker je treba zaradi lažje uporabe nekaterih predvidenih ukrepov in zagotavljanja, da se ujemajo s politiko varne preskrbe s hrano države prejemnice, predvideti tesno sodelovanje držav članic in Komisije z Odborom za varnost preskrbe s hrano in pomoč v hrani;

ker je treba pri določanju ukrepov, ki naj se sprejmejo za zagotovitev pomoči v hrani, prilagoditi izvedbene postopke posebnim značilnostim vsakega območja, ki prejema pomoč, vendar v okviru skupne politike in strategije;

ker je – zaradi zagotovitve boljšega upravljanja pomoči v hrani, ki naj se prilagaja koristim in potrebam držav prejemnic, in zaradi izboljšanja postopkov sprejemanja odločitev in izvedbenih postopkov – zaželeno nadomestiti Uredbo Sveta (EGS) št. 3972/86 z dne 22. decembra 1986 o pomoči v hrani in upravljanju pomoči v hrani ( 3 ), Uredbo Sveta (EGS) št. 1755/84 z dne 19. junija 1984 o izvedbi alternativnih postopkov v zvezi s hrano namesto dostav pomoči v hrani ( 4 ), Uredbo Sveta (EGS) št. 2507/88 z dne 4. avgusta 1988 o izvedbi programov skladiščenja in sistemih zgodnjega opozarjanja ( 5 ), Uredbo Sveta (EGS) št. 2508/88 z dne 4. avgusta 1988 o izvedbi aktivnosti sofinanciranja nakupa prehrambenih proizvodov ali semen s strani mednarodnih organov ali nevladnih organizacij ( 6 ) in Uredbo Sveta (EGS) št. 1420/87 z dne 21. maja 1987 o določitvi postopkov za izvedbo Uredbe (EGS) št. 3972/86 o pomoči v hrani in upravljanju pomoči v hrani ( 7 ),

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: