1972R0574 — SL — 01.01.2007 — 014.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B UREDBA SVETA (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (Konsolidirano besedilo— UL L 28, 30.1.1997, str. 1 ( 1 )) (UL L 074, 30.1.1997, p.1)

spremenjena z:





spremenjena z:









▼B

UREDBA SVETA (EGS) št. 574/72

z dne 21. marca 1972

o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti

(Konsolidirano besedilo— UL L 28, 30.1.1997, str. 1 ( 2 ))







SVET EVROPSKE UNIJE JE — ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti členov 51 in 235 Pogodbe, ob upoštevanju Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, zlasti člena 98 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta, ob upoštevanju mnenja Ekonomsko -socialnega odbora, ker je treba določiti postopek za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71, prilagojen osnovnim pravilom in izkušnjam, pridobljenih pri uporabi teh besedil v preteklih letih; ker je treba še posebej določiti pristojne organe in nosilce v vsaki državi članici, kakor tudi organe za zvezo, ki so pooblaščeni, da si neposredno izmenjujejo informacije med seboj; ker je treba določiti dokumente, ki jih morajo predložiti in izpolniti osebe, da pridobijo dajatve ; ker je treba določiti podroben postopek za izvajanje določb Uredbe (EGS) št. 1408/71 v zvezi z določitvijo zakonodaje, ki se uporabi, kakor tudi določbe v zvezi z različnimi vrstami dajatev ; ker je treba določiti tudi pogoje za povračilo dajatev, ki jih zagotavljajo nosilci ene države članice v imenu nosilcev druge države članice, in dolžnosti Revizijskega odbora; ker je treba določiti način uporabe za postopek, za pretvorbo valut v okviru evropskega denarnega sistema ; ker je treba za lažje sporazumevanje med organi in nosilci države članice vzpostaviti možnost elektronske obdelave podatkov v zvezi z uporabo Uredbe (EGS) št. 1408/71, ker je treba predvideti možnost , da se priloge 1, 4, 5, 6, 7 in 8 Uredbe (EGS) 574/72 spremenijo z uredbo, ki jo sprejme Komisija na zahtevo države članice ali držav članic ali njihovih pristojnih organov in po posvetovanju z Upravno komisijo; glede na to, da je edini cilj spreminjanja teh prilog vključitev odločitev, ki jih sprejmejo države članice ali njihovi pristojni organi, v instrumente Skupnosti, SPREJEL TO UREDBO







NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Opredelitve

V tej uredbi:

(a) „Uredba“ pomeni Uredbo (EGS) št. 1408/71;

(b) „izvedbena uredba“ pomeni to uredbo;

(c) opredelitve v členu 1 te uredbe imajo pomen, ki jim je pripisan v tem členu.

Člen 2

Natisnjeni vzorčni obrazci — Informacije o zakonodajah — Pisna navodila

▼M10

1. Vzorčne obrazce dokumentov, ki so potrebni za izvajanje Uredbe in izvedbene uredbe, določi Upravna Komisija.

Ti dokumenti se lahko med nosilci pošiljajo v papirnati ali drugi obliki ali kot standardizirana elektronska sporočila prek telematskih storitev v skladu z naslovom VIa. Izmenjavo informacij prek telematskih storitev ureja sporazum med pristojnimi organi ali ustanovami, ki jih imenujejo pristojni organi države članice-pošiljateljice in države članice-prejemnice.

▼B

2. V korist pristojnih organov v vsaki državi članici lahko Upravna komisija zbira informacije o določbah nacionalnih zakonodaj, ki spadajo v področje uporabe te uredbe.

3. Upravna komisija pripravi pisna navodila za obveščanje oseb o njihovih pravicah in o administrativnih obveznostih , ki morajo biti izpolnjene za uveljavljanje teh pravic.

Pred določitvijo takih pismenih navodil se je treba posvetovati s Svetovalnim odborom.

Člen 3 (7)

Organi za zvezo — Obveščanje med nosilci ter med upravičenci in nosilci

1. Pristojni organi lahko imenujejo organe za zvezo , ki se lahko neposredno sporazumevajo med seboj.

2. Vsak nosilec države članice in vsaka oseba, ki stalno ali začasno prebiva na ozemlju države članice, lahko vloži zahtevo pri nosilcu v drugi državi članici, bodisi neposredno bodisi prek organov za zvezo.

3. Odločitve in drugi dokumenti nosilca države članice, ki so namenjeni osebam, ki stalno ali začasno prebivajo na ozemlju druge države članice, se lahko pošiljajo neposredno s priporočenim pismom s povratnico.

Člen 4 (9)

Priloge

1. Pristojni organ ali organi vsake države članice so navedeni v Prilogi 1.

2. Pristojni nosilci vsake države članice so navedeni v Prilogi 2.

3. Nosilci v kraju stalnega prebivališča in nosilci v kraju začasnega prebivališča vsake države članice so navedeni v Prilogi 3.

4. Organi za zvezo, imenovani v skladu s členom 3(1) izvedbene uredbe, so navedeni v Prilogi 4.

5. Določbe, iz členov 5, 53(3), 104 , 105(2), 116 in 121 izvedbene uredbe so navedene v Prilogi 5.

6. Postopki za izplačilo dajatev , ki jih izberejo nosilci , odgovorni za izplačilo v vsaki državi članici v skladu s členom 53(1) izvedbene uredbe, so navedeni v Prilogi 6.

7. Imena in statutarni sedeži ali poslovalnice bank iz člena 55(1) izvedbene uredbe so navedeni v Prilogi 7.

8. Države članice, za katere se v njihovem medsebojnem poslovanju uporabljajo določbe člena 10a(1)(d) izvedbene uredbe, so navedene v Prilogi 8.

9. Sistemi, ki se upoštevajo pri izračunu povprečnega letnega stroška storitev v skladu s členi 94(3)(a) in 95(3)(a) izvedbene uredbe, so navedeni v Prilogi 9.

10. V Prilogi 10 so navedeni nosilci ali organi , ki jih pristojni organi imenujejo predvsem v skladu z naslednjimi določbami:

(a) Uredba: člen 14c, člen 14d(3), člen 17;

(b) izvedbena uredba: členi 6(1), 8, 10b, 11(1), 11a(1), 12a, 13(3) in (3), 14(1), (2) in (3), 38(1), 70(1), 80(2), 81, 82(2), 85(2), 86(2), 89(1), 91 (2), 102(2), 109 in 110, 113(2).

▼M12 —————

▼B







NASLOV II

IZVAJANJE SPLOŠNIH DOLOČB UREDBE







Izvajanje členov 6 in 7 Uredbe

Člen 5

Uporaba izvedbene uredbe namesto dogovorov o izvajanju konvencij

Določbe izvedbene uredbe nadomestijo tiste določbe dogovorov o izvajanju konvencij iz člena 6 uredbe; nadomestijo tudi določbe o izvajanju določb konvencij iz člena 7(2)(c) uredbe, v kolikor niso navedene v Prilogi 5.







Izvajanje člena 9 Uredbe

Člen 6

Vključitev v prostovoljno ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja

1. Če na podlagi členov 9 ali 15(3) uredbe oseba izpolnjuje pogoje za vstop v prostovoljno ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja za primer invalidnosti, starosti in smrti (pokojnine) v več sistemih po zakonodaji ene države članice, in če zanjo ni veljalo obvezno zavarovanje po enem od teh sistemov zaradi njene zadnje zaposlitve ali samozaposlitve, lahko v skladu z omenjenima členoma vstopi v sistem prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja, določenega z zakonodajo te države članice ali, če to ni mogoče , v sistem po svoji izbiri.

2. Za uveljavljanje določb člena 9(2) uredbe predloži oseba nosilcu zadevne države članice potrdilo o zavarovalnih dobah ali dobah prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji kake druge države članice. Tako potrdilo izdajo na zahtevo osebe nosilec ali nosilci, ki izvajajo zakonodajo, po kateri je oseba dopolnila te dobe.







Izvajanje člena 12 Uredbe

Člen 7 (11)

Splošna pravila za uporabo določb za preprečevanje prekrivanja dajatev

1. Kadar so izplačljive dajatve po zakonodaji dveh ali več držav članic pogojene z obojestranskim zmanjšanjem , mirovanjem ali odvzamom, se zneski, ki ne bi bili izplačani pri strogi uporabi določb v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem ali odvzemom, kot jih določa zakonodaja držav članic, delijo s številom dajatev, na katere se nanaša zmanjšanje, mirovanje ali odvzem.

2. Za izvajanje člena 12(2), (3) in (4), člena 46a, člena 46b in člena 46c uredbe pristojni nosilci na zahtevo enega od njih drug drugemu predložijo vse ustrezne informacije.

Člen 8 (5)

Pravila, ki se uporabljajo v primeru prekrivanja pravic do dajatev za bolezen ali materinstvo po zakonodaji več držav članic

1. Če je zaposlena ali samozaposlena oseba ali njen družinski član upravičena zahtevati dajatve za materinstvo po zakonodaji dveh ali več držav članic, se te dajatve dodelijo izključno po zakonodaji države članice, na ozemlju katere se porod zgodi, ali , če se ne zgodi na ozemlju ene od teh držav, izključno po zakonodaji države članice, ki je nazadnje veljala za zaposleno ali samozaposleno osebo.

2. Če je zaposlena ali samozaposlena oseba upravičena zahtevati dajatve za bolezen po zakonodaji Irske in Združenega kraljestva za isto obdobje nezmožnosti za delo, se te dajatve dodelijo izključno po zakonodaji države članice, ki je nazadnje veljala za osebo.

▼M3

3. V primerih iz člena 14c(b) in 14(f) uredbe, kadar je zadevna oseba ali njen družinski član upravičen zahtevati storitve za bolezen ali materinstvo po dveh zakonodajah, se uporabijo naslednji predpisi:

▼B

(a) kadar najmanj ena od teh zakonodaj določa , da se te dajatve dodelijo v obliki povračila stroškov osebi, ki je upravičena do dajatve , je to izključna odgovornost nosilca države članice, na ozemlju katere so bile dajatve dodeljene;

(b) če so bile dajatve dodeljene na ozemlju države članice, ki ni ena od teh dveh držav članic, so izključna odgovornost nosilca tiste države članice, katere zakonodaja velja za osebo na podlagi njene plačane zaposlitve.

Člen 8a

Pravila, ki se uporabijo v primeru prekrivanja pravic do dajatev za bolezen, dajatev za nesreče pri delu ali poklicno bolezen po grški zakonodaji in po zakonodaji ene ali več drugih držav članic

Če je v istem obdobju zaposlena ali samozaposlena oseba ali njen družinski član upravičena zahtevati dajatve za bolezen, dajatve za nesreče pri delu ali poklicno bolezen po grški zakonodaji in po zakonodaji ene ali več drugih držav članic, se te dajatve dodelijo izključno po zakonodaji, ki ji je za osebo nazadnje veljala.

Člen 9 (5)

Pravila, ki se uporabljajo v primeru prekrivanja pravic do pomoči ob smrti po zakonodaji več držav članic

1. Kadar smrt nastopi na ozemlju države članice, se obdrži pravica do pomoči ob smrti, pridobljena le po zakonodaji te države članice, pravice, pridobljene po zakonodajah drugih držav članic, pa preneha veljati.

2. Kadar smrt nastopi na ozemlju ene države članice, kadar je bila pravica do pomoči ob smrti pridobljena po zakonodaji dveh ali več drugih držav članic, ali kadar smrt nastopi izven ozemlja teh držav članic in je bila pravica pridobljena po zakonodaji dveh ali več držav članic, se obdrži le pravica, pridobljena po zakonodaji države članice, ki je nazadnje veljala za pokojnega , pravice, pridobljene po zakonodaji vseh drugih držav članic, pa preneha veljati.

▼M3

3. Z odstopanjem od odstavkov 1 in 2 se v primerih iz člena 14c(b) ali 14f uredbe ohrani kakršna koli pravica do pomoči ob smrti, pridobljena po zakonodaji države članice.

▼B

Člen 9a

Pravila, ki se uporabijo v primeru prekrivanja pravic do dajatev za brezposelnost

Če zaposlena ali samozaposlena oseba, ki je na podlagi člena 69 uredbe upravičena do dajatev za brezposelnost po zakonodaji države članice, ki ji je zanjo veljala v času njene zadnje zaposlitve ali samozaposlitve, odide v Grčijo, kjer je prav tako upravičena do dajatev za brezposelnost na podlagi zavarovalne dobe, dobe zaposlitve ali samozaposlitve, predhodno dopolnjenih po grški zakonodaji, ji pravica do dajatev po grški zakonodaji miruje za obdobje, ki ga določa členu 69(1)(c) uredbe.

Člen 10 (12) (13)

Pravila, ki se uporabljajo v primeru prekrivanja pravic do družinskih dajatev ali družinskih dodatkov za zaposlene ali samozaposlene osebe

1.

(a) Upravičenost do družinskih dajatev ali družinskih dodatkov po zakonodaji države članice, v skladu s katero pridobitev pravice do teh dajatev ali dodatkov ni pogojena z zavarovanjem, zaposlitvijo ali samozaposlitvijo, miruje , kadar do zneska teh dajatev obstoji pravica do dajatev v istem obdobju in za istega družinskega člana po nacionalni zakonodaji druge države članice ali z uporabo členov 73, 74, 77 ali 78 uredbe.

(b) Kadar pa se na ozemlju prve države članice opravlja poklicna dejavnost: (i) v primeru izplačljivih dajatev , ki izhajajo samo iz nacionalne zakonodaje druge države članice ali iz členov 73 ali 74 uredbe, osebi, ki je upravičena do družinskih dajatev , ali osebi, ki se ji morajo dajatve izplačati, pravica do družinskih dajatev , ki izhajajo bodisi samo iz nacionalne zakonodaje te druge države članice bodisi iz omenjenih členov, miruje do zneska družinskih dajatev, določenih z zakonodajo države članice, na ozemlju katere družinski član stalno prebiva. Stroške teh dajatev, ki jih izplačuje država članica, na ozemlju katere družinski član stalno prebiva, krije ta država članica; (ii) v primeru izplačljivih dajatev, ki izhajajo samo iz nacionalne zakonodaje druge države članice ali in členov 77 ali 78 uredbe, osebi, ki je upravičena do teh dajatev , ali osebi, ki se ji morajo izplačati, pravica do teh družinskih dajatev ali družinskih dodatkov, ki izhajajo bodisi samo iz nacionalne zakonodaje te druge države članice ali iz uporabe omenjenih členov miruje; v tem primeru je oseba upravičena do družinskih dajatev ali družinskih dodatkov države članice, na ozemlju katere stalno prebivajo otroci, stroške krije ta država članica, in kadar to pride v poštev, do dajatev , ki niso družinski dodatki iz členov 77 ali 78 uredbe, stroške krije pristojna država, kot je določeno v teh členih.

2. Če je zaposlena oseba, za katero velja zakonodaja države članice, upravičena do družinskih dodatkov na podlagi zavarovalne dobe ali dobe zaposlitve, predhodno dopolnjenih po grški zakonodaji, ji ta pravica miruje do zneska teh dajatev, kadar je v istem obdobju in za istega družinskega člana, upravičena do družinskih dajatev ali dodatkov po zakonodaji prve države članice na podlagi člena 73 ali 74 uredbe.

3. Kadar so v skladu s členoma 73 in/ali 74 uredbe družinske dajatve izplačljive za isto obdobje in za istega družinskega člana v dveh državah članicah, pristojni nosilec države članice z zakonodajo, ki določa najvišjo dajatev, izplača celotni znesek take dajatve, polovico zneska pa ji povrne pristojni nosilec druge države članice do višine, ki jo določa zakonodaja slednje države članice.

Člen 10a (8)

Pravila, ki se uporabijo, kadar za zaposleno ali samozaposleno osebo zaporedno veljajo zakonodaje več držav članic v istem obdobju ali delu obdobja

Kadar za zaposleno ali samozaposleno osebo zaporedoma velja zakonodaja dveh držav članic v obdobju med dvema datumoma za izplačilo družinskih dajatev, kot sta določena z zakonodajo ene ali obeh držav članic, se uporabljajo naslednja pravila:

(a) Družinske dajatve , ki jih lahko oseba zahteva na podlagi tega, da je zanjo veljala zakonodaja vsake od teh držav, ustrezajo številu izplačljivih dnevnih dajatev, ki izhajajo iz te zakonodaje. Kadar katera od zakonodaj ne določa dnevnih dajatev, se družinske dajatve dodelijo glede na sorazmerni del časa, v katerem je za osebo veljala zakonodaja vsake od držav članic v obdobju, ki ga določa zakonodaja.

(b) Kadar družinske dajatve zagotavlja nosilec v obdobju, ko bi jih moral zagotoviti drugi nosilec , se računi med omenjenima nosilcema ustrezno poravnajo.

(c) Kadar so dobe zaposlitve ali samozaposlitve, dopolnjene po zakonodaji ene države članice, izražene v drugačnih enotah kot tiste dobe, ki se uporabljajo za izračun družinskih dajatev po zakonodaji druge države članice, ki je tudi veljala za osebo v istem obdobju, se pretvorba za uporabo pododstavkov (a) in (b) opravi v skladu z določbami člena 15(3) izvedbene uredbe.

(d) Ne glede na določbe pododstavka (a) v zvezi s poslovanjem med državami članicami, navedenimi v Prilogi 8 izvedbene uredbe, nosilec, ki v določenem obdobju krije stroške družinskih dajatev na podlagi prve zaposlitve ali samozaposlitve krije te stroške v tem celotnem obdobju.







NASLOV III

IZVAJANJE DOLOČB UREDBE ZA DOLOČITEV ZAKONODAJE, KI SE UPORABLJA







Izvajanje členov 13 do 17 Uredbe

Člen 10b (9)

Uradni postopki v skladu s členom 13(2) uredbe

Datum in pogoji, po katerih se zakonodaja države članice preneha uporabljati za osebo iz člena 13(2)(f) uredbe, se določijo v skladu s to zakonodajo. Nosilec, ki ga imenuje pristojni organ države članice, zakonodaja katere se začne uporabljati za to osebo , zaprosi nosilca, ki ga imenuje pristojni organ prve države članice, da določi ta datum.

▼M12

Člen 10c

Postopki, predpisani za uporabo člena 13(2)(d) Uredbe za državne uradnike ali osebe, ki se obravnavajo kot take.

Za uporabo člena 13(2)(d) nosilec, ki ga imenuje pristojni organ države članice, katere zakonodaja se uporablja, izda potrdilo z navedbo, da za državnega uradnika ali osebo, ki je obravnavana kot taka, velja njena zakonodaja.

▼B

Člen 11

Predpisani postopki v primeru napotitve zaposlene osebe v skladu s členom 14(1) in členom 14b(1) uredbe in v primeru sporazumov, sklenjenih po členu 17 uredbe

1. Nosilci, ki jih imenuje pristojni organ države članice, zakonodaja katere ostane v uporabi, izdajo potrdilo z izjavo, da za zaposleno osebo še naprej velja ta zakonodaja do določenega datuma:

(a) na zahtevo zaposlene osebe ali njenega delodajalca v primerih iz členov 14(1) in 14b(1) uredbe;

(b) v primerih, ko se uporablja člen 17 uredbe.

2. Soglasje, določeno za primere iz členov 14(1)(b) in 14b(1) uredbe, zahteva delodajalec.

Člen 11a

Predpisani postopki v skladu s členi 14a(1) in 14b(2) uredbe in v primeru sporazumov, sklenjenih po členu 17 uredbe, v primeru če se delo opravlja na ozemlju države članice, ki ni tista, v kateri je oseba običajno samozaposlena

1. Nosilec , ki ga imenuje pristojni organ države članice, zakonodaja katere ostane v uporabi , izda potrdilo z izjavo, da za samozaposleno osebo do določenega datuma še naprej velja ta zakonodaja:

(a) na zahtevo samozaposlene osebe v primerih iz členov 14a(1) in 14(2) uredbe;

(b) v primerih, ko se uporablja člen 17 uredbe.

2. Soglasje, določeno za primere iz členov 14a(1)(b) in 14b(2) uredbe, zahteva samozaposlena oseba.

Člen 12

Posebne določbe v zvezi z zavarovanjem zaposlenih oseb po nemškem sistemu socialne varnosti

Kadar se za osebo zaposleno pri podjetju ali delodajalcu, katerega registrirani sedež ali poslovalnica ne leži na nemškem ozemlju, na podlagi členov 13(2)(a), 14(1) in (2) ali 14b(1) uredbe ali po sporazumu, sklenjenem v skladu s členom 17 uredbe, uporablja nemška zakonodaja in kadar oseba nima redne zaposlitve na nemškem ozemlju, se ta zakonodaja uporablja , kot če bi bila oseba zaposlena v kraju svojega stalnega prebivališča na nemškem ozemlju.

Če oseba nima stalnega prebivališča na nemškem ozemlju, se nemška zakonodaja uporablja , kot če bi bila oseba zaposlena v kraju, za katerega je pristojen Allgemeine Ortskrankenkasse Bonn (Splošna lokalna bolniška blagajna Bonn).

Člen 12a (5)

▼M12

Pravila, ki se uporabljajo za osebe iz člena 14(2) in (3), člena 14a(2) do (4) in člena 14c Uredbe, ki so običajno zaposlene ali samozaposlene na ozemlju dveh ali več držav članic

Za uporabo določb člena 14(2) in (3), člena 14a(2) do (4) in člena 14c Uredbe se uporabljajo naslednja pravila:

▼B

(a) Oseba, ki običajno opravlja svojo dejavnost na ozemlju dveh ali več držav članic ali v podjetju, ki ima svoj registrirani sedež ali poslovalnico na ozemlju ene države članice in posluje prek skupne meje dveh držav, ali oseba ki je sočasno zaposlena na ozemlju ene države članice in samozaposlena na ozemlju druge države članice, o tem položaju obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ v državi članici, na ozemlju katere stalno prebiva. (b) Kadar se zakonodaja države članice, na ozemlju katere oseba stalno prebiva, zanjo ne uporablja, nosilec, ki ga imenuje pristojni organ te države članice, o položaju obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ države članice, katere zakonodaja se za to osebo uporablja. 1.

▼M12

1a. Kadar v skladu s členom 14(2)(a) te uredbe za osebo, ki je član potujočega ali letalskega osebja podjetja v mednarodnem prometu, velja zakonodaja države članice, na ozemlju katere je registriran sedež ali poslovalnica podjetja, podružnica ali stalno predstavništvo podjetja, ki ga zaposluje, ali je pretežno zaposlen na ozemlju države članice, kjer stalno prebiva, nosilec, ki ga imenuje pristojni organ te države članice, osebi izda potrdilo, da zanjo velja njena zakonodaja.

▼B

(a) Kadar za osebo, ki je običajno zaposlena ali samozaposlena na ozemlju dveh ali več držav članic in ki opravlja del svoje dejavnosti v državi članici, na ozemlju katere stalno prebiva, v skladu s členom 14(2)(b)(i) ali prvim stavkom odstavka 2 člena 14 a uredbe, velja zakonodaja te države članice, nosilec , ki ga imenuje pristojni organ te države članice, osebi izda potrdilo z izjavo, da za osebo velja njegova zakonodaja, in izvod potrdila pošlje nosilcu , ki ga imenuje pristojni organ vsake druge države članice: (i) na ozemlju katere oseba opravlja del svoje dejavnosti, in/ali (ii) če je oseba zaposlena na ozemlju, kjer ima podjetje ali delodajalec, ki ga zaposluje, svoj registrirani sedež ali poslovalnico. (b) Slednji nosilec po potrebi nosilcu, ki ga imenuje pristojni organ v državi članici, zakonodaja katere se za osebo uporablja, pošlje informacije, ki so potrebne za določitev prispevkov, za katere je po tej zakonodaji odgovoren delodajalec ali delodajalci in/ali oseba. 2.

(a) Kadar v skladu s členom 14(3) ali 14a(3) uredbe za osebo , ki je zaposlena na ozemlju ene države članice v podjetju, ki ima svoj registrirani sedež ali poslovalnico na ozemlju druge države članice in ki posluje prek skupne meje teh držav, ali ki je samozaposlena pri takem podjetju, velja zakonodaja države članice, na ozemlju katere ima podjetje registriran sedež ali poslovalnico, nosilec , ki ga imenuje pristojni organ slednje države članice, izda osebi potrdilo z izjavo, da za osebo velja njegova zakonodaja , in pošlje izvod potrdila nosilcu , ki ga imenuje pristojni organ vsake druge države članice: (i) na ozemlju katere je oseba zaposlena ali samozaposlena; (ii) na ozemlju katere oseba stalno prebiva. (b) Smiselno se uporablja odstavek 2(b) zgoraj. 3.

(a) Kadar v skladu s členom 14(2)(b)(ii) uredbe za zaposleno osebo , ki ne prebiva stalno na ozemlju nobene od držav članic, v katerih opravlja svojo dejavnost, velja zakonodaja države članice, na ozemlju katere ima registriran sedež ali poslovalnico podjetje ali posameznik, ki osebo zaposluje, nosilec , ki ga imenuje pristojni organ slednje države članice, izda zaposleni osebi potrdilo z izjavo, da zanjo velja njegova zakonodaja, in pošlje izvode tega potrdila nosilcu , ki ga imenuje pristojni organ vsake druge države članice: (i) na ozemlju katere zaposlena oseba opravlja del svojih dejavnosti; (ii) na ozemlju katere zaposlena oseba stalno prebiva. (b) Smiselno se uporablja odstavek 2(b) zgoraj. 4.

(a) Kadar v skladu z določbami drugega stavka odstavka 2 člena 14 a uredbe za osebo, ki je običajno samozaposlena na ozemlju dveh ali več držav članic, vendar pa ne opravlja nobenega dela svoje dejavnosti na ozemlju države članice, v kateri stalno prebiva , velja zakonodaja države članice, na ozemlju katere opravlja svojo glavno dejavnost, nosilec , ki ga imenuje pristojni organ države članice, na ozemlju katere stalno prebiva, nemudoma obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ druge države članice. (b) Pristojni organi držav članic ali nosilci , ki jih imenujejo ti pristojni organi, soglasno določijo zakonodajo, ki velja za osebo, pri čemer upoštevajo določbe pododstavka (d) in, kjer je to predvideno, določbe člena 14a(4) uredbe v roku največ šestih mesecev, ki se šteje od dne, ko je bil položaj osebe sporočen enemu od nosilcev. (c) Nosilec, ki izvaja zakonodajo, ki je bila določena kot tista, ki se uporablja za osebo, izda tej osebi potrdilo, da za osebo velja ta zakonodaja, in pošlje izvode tega potrdila drugim nosilcem. (d) Za določanje glavne dejavnosti osebe v skladu s tretjim stavkom člena 14a(2) uredbe se upošteva predvsem kraj, kjer se nahajajo natanko opredeljeni in stalni prostori, v katerih oseba opravlja svojo dejavnost. Če to ni mogoče, se upoštevajo merila, kot so običajna narava ali trajanje opravljanja dejavnosti, število opravljenih storitev in dohodek, ki izhaja iz teh dejavnosti. (e) Nosilci si izmenjajo vse potrebne informacije za določitev tako glavne dejavnosti osebe kot prispevkov, ki jih mora izplačevati po zakonodaji, ki je bila določena kot zanjo veljavna. 5.

(a) Brez poseganja v odstavek 5, zlasti v pododstavek (b), če nosilec , ki ga imenuje pristojni organ države članice, zakonodaja katere se uporabi na podlagi člena 14a(2) ali (3) uredbe, ugotovi, da se za osebo uporabijo določbe odstavka 4 omenjenega člena, o tem obvesti pristojne organe drugih držav članic ali nosilce , ki jih imenujejo ti organi; po potrebi se o zakonodaji, ki se uporabi odloči s soglasjem. (b) Informacije iz odstavka 2(b) zgoraj, drugi nosilci pošljejo nosilcem, ki jih imenuje pristojni organ države članice, zakonodaja katere se določi kot tista, ki se uporabi. 6.

(a) Kadar v skladu s členom 14c(a) uredbe za osebo, ki je sočasno zaposlena na ozemlju ene države članice in samozaposlena na ozemlju druge države članice, velja zakonodaja države članice, na ozemlju katere opravlja plačano zaposlitev, nosilec , ki ga imenuje pristojni organ slednje države članice izda zaposleni osebi potrdilo z izjavo, da za osebo velja njegova zakonodaja, in pošlje izvod potrdila nosilcu , ki ga imenuje pristojni organ vsake druge države članice: (i) na ozemlju katere je ta oseba samozaposlena; (ii) na ozemlju katere ta oseba stalno prebiva. (b) Smiselno se uporablja odstavek 2(b) zgoraj. 7.

8. Kadar v skladu s členom 14c(b) uredbe za osebo, ki je sočasno zaposlena na ozemlju ene države članice in samozaposlena na ozemlju druge države članice, velja zakonodaja dveh držav članic, se uporabijo določbe točk 1, 2, 3 in 4 za plačano zaposlitev, določbe točk 1, 2, 3, 5 in 6 pa se smiselno uporabljajo za samozaposlitev. Nosilec, ki ga imenujeta pristojna organa dveh držav članic, katerih zakonodaja je določena kot tista, ki se uporablja , drug drugega ustrezno obveščata.

▼M3

Člen 12b

Predpisi, ki se uporabljajo za osebe, navedene v členu 14e ali 14f uredbe

Določbe člena 12a(1), (2), (3) in (4) se smiselno uporabljajo za osebe, zajete v členih 14e in 14f uredbe. V primerih, zajetih v členu 14f uredbe, se nosilci, ki jih imenujejo pristojni organi držav članic, katerih zakonodaja se uporablja, medsebojno obveščajo.

▼B

Člen 13

Uveljavljanje pravice do izbire za osebe, ki so zaposlene v diplomatskih ali konzularnih predstavništvih

1. Pravica izbire, ki jo določa člen 16(2) uredbe, se mora uveljaviti prvič v treh mesecih po dnevu, ko osebo zaposli diplomatsko ali konzularno predstavništvo ali ko stopi v osebno službo pri predstavnikih takega predstavništva. Izbira začne veljati na dan zaposlitve.

Kadar oseba ponovno uveljavlja svojo pravico izbire ob koncu koledarskega leta, začne izbira veljati prvi dan naslednjega koledarskega leta.

2. Oseba, ki uveljavlja svojo pravico do izbire, obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ države članice, katere zakonodajo je izbrala, sočasno pa o tem obvesti tudi svojega delodajalca. Omenjeni nosilec po potrebi posreduje to informacijo vsem drugim nosilcem iste države članice v skladu z navodili, ki jih izda pristojni organ te države.

3. Nosilec, ki ga imenuje pristojni organ države članice, katere zakonodajo je oseba izbrala, osebi izda potrdilo, da zanjo velja zakonodaja te države članice, dokler je zaposlena pri diplomatskem ali konzularnem predstavništvu ali je v osebni službi pri predstavnikih tega predstavništva.

4. Kadar se oseba odloči za nemško zakonodajo, se določbe te zakonodaje uporabljajo, kot če bi bila zaposlena v kraju, kjer ima svoj sedež nemška vlada. Pristojni organ imenuje pristojnega nosilca zdravstvenega zavarovanja.

Člen 14

Uveljavljanje pravice do izbire za pomožno osebje Evropskih skupnosti

1. Pravica do izbire, ki jo določa člen 16(3) uredbe, se mora uveljaviti s sklenitvijo pogodbe o zaposlitvi. Organ, pooblaščen za sklepanje teh pogodb, obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ države članice, zakonodajo katere je član pomožnega osebja izbral. Omenjeni nosilec po potrebi posreduje to informacijo vsem drugim nosilcem v isti državi članici.

2. Nosilec, ki ga imenuje pristojni organ države članice, zakonodajo katere je član pomožnega osebja izbral, mu izda potrdilo, da zanj velja zakonodaja te države članice, dokler je zaposlen pri Evropskih skupnostih kot član pomožnega osebja.

3. Pristojni organi držav članic lahko, kadar je to potrebno, imenujejo pristojne nosilce za člane pomožnega osebja Evropskih skupnosti.

4. Kadar član pomožnega osebja, zaposlen na ozemlju države članice, ki ni Nemčija, izbere nemško zakonodajo, se določbe te zakonodaje uporabljajo , kot če bi bil član pomožnega osebja zaposlen v kraju, kjer ima svoj sedež nemška vlada. Pristojni organ imenuje pristojnega nosilca zdravstvenega zavarovanja.







NASLOV IV

IZVAJANJE POSEBNIH DOLOČB UREDBE V ZVEZI Z RAZLIČNIMI

VRSTAMI DAJATEV







POGLAVJE 1

SPLOŠNA PRAVILA ZA SEŠTEVANJE DOB

Člen 15 (A) (5) (11)

1. V primerih iz členov 18(1), 38, 45(1) do (3), 64 in 67(1) in (2) uredbe, se dobe seštevajo v skladu z naslednjimi pravili:

(a) Zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji ene države članice, se prištejejo zavarovalnim dobam ali dobam prebivanja, dopolnjenim po zakonodaji vsake druge države članice, kolikor je to potrebno, da se dopolnijo zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji prve države članice, za pridobitev,ohranitev ali ponovno pridobitev pravice do dajatev, če se te zavarovalne dobe ali dobe prebivanja ne prekrivajo. Kadar naj bi nosilci dveh ali več držav članic dodelili dajatve za invalidnost, starost ali smrt (pokojnine) v skladu z določbami členom 46(2) uredbe, vsak od nosilcev izvede ločena seštevanja z upoštevanjem celotnih zavarovalnih dob ali dob prebivanja, ki jih je zaposlena ali samozaposlena oseba dopolnila po zakonodaji vseh držav članic, ki so zanjo veljale, ne da bi to vplivalo, kadar to pride v poštev, na določbe členov 45(2) in (3) ter 47(1)(a) uredbe. ►M3 V primerih, navedenih v členu 14c(b) ali 14f uredbe, nosilci za dodelitve dajatev upoštevajo tudi zavarovalne dobe ali dobe stalnega prebivanja, dopolnjene po sistemu obveznega zavarovanja po zakonodaji držav članic, ki se prekrivajo. ◄

(b) Kadar se zavarovalna doba ali doba prebivanja, dopolnjena v obveznem zavarovanju po zakonodaji ene države članice, prekriva z zavarovalno dobo, dopolnjeno v prostovoljnem ali prostovoljnem nadaljevanju zavarovanja po zakonodaji druge države članice, se upošteva le doba, dopolnjena v obveznem zavarovanju.

(c) Kadar se zavarovalna doba ali doba prebivanja, ki se ne šteje kot taka in ki je dopolnjena po zakonodaji ene države članice, prekriva z dobo, ki se šteje kot taka in je dopolnjena po zakonodaji druge države članice, se upošteva le doba, ki se ne šteje kot taka.

(d) Dobo, ki se šteje kot taka po zakonodajah dveh ali več držav članic, upošteva le nosilec države članice, po zakonodaji katere je bila zavarovana oseba nazadnje obvezno zavarovana pred to dobo; kadar zavarovana oseba ni bila obvezno zavarovana po zakonodaji države članice pred to dobo, slednjo upošteva nosilec države članice, po zakonodaji katere je bila oseba obvezno zavarovana prvič po tej dobi.

(e) Kadar ni mogoče natančno določiti časovnega obdobja, v katerem so bile dopolnjene zavarovalne dobe ali dobe prebivanja po zakonodaji ene države članice, se domneva, da se te dobe niso prekrivale z zavarovalnimi dobami ali dobami prebivanja, dopolnjenimi po zakonodaji druge države članice, in se, kadar je to ugodnejše, ustrezno upoštevajo.

(f) Kadar se po zakonodaji ene države članice določene zavarovalne dobe ali dobe prebivanja upoštevajo le, če so bile dopolnjene v določenem roku, nosilec , ki izvaja tako zakonodajo: (i) upošteva zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji druge države članice, le če so bile dopolnjene v omenjenem roku, (ii) podaljša rok za trajanje zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih v celoti ali deloma znotraj omenjenega roka po zakonodaji druge države članice, kadar iz zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji druge države članice, izhaja le mirovanje roka, v katerem morajo biti zavarovalne dobe ali dobe prebivanja dopolnjene.

2. Zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji države članice, za katero se uredba ne uporablja, ki se upoštevajo pri seštevanju po zakonodaji države članice, v kateri se uredba uporablja, se štejejo kot zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, ki jih je treba upoštevati pri seštevanju.

3. Kadar so zavarovalne dobe, dopolnjene po zakonodaji ene države članice, izražene v enotah, ki se razlikujejo od enot, ki se uporabljajo po zakonodaji druge države članice, se pretvorba za seštevanje opravi po naslednjih pravilih:

(a) Kadar je oseba zaposlena oseba, ki je delala šestdnevni delovni teden, ali če je samozaposlena oseba: (i) en dan ustreza osmim uram in obratno; (ii) šest dni ustreza enemu tednu in obratno; (iii) 26 dni ustreza enemu mesecu in obratno; (iv) trije meseci ali 13 tednov ali 78 dni ustreza enemu četrtletju in obratno; (v) za pretvorbo tednov v mesece in obratno se tedni in meseci pretvorijo v dneve; (vi) uporaba zgornjih pravil ne sme vplivati na to, da bi končna vsota zavarovalnih dob, dopolnjenih v enem koledarskem letu, presegla 312 dni ali 52 tednov ali 12 mesecev ali štirih četrtletij.

(b) Če je oseba zaposlena oseba, ki je delala petdnevni delovni teden: (i) en dan ustreza devetim uram in obratno; (ii) pet dni ustreza enemu tednu in obratno; (iii) 22 dni ustreza enemu mesecu in obratno; (iv) trije meseci ali 13 tednov ali 66 dni ustreza enemu četrtletju in obratno; (v) za pretvorbo tednov v mesece in obratno se tedni in meseci pretvorijo v dneve; (vi) uporaba zgornjih pravil ne sme vplivati na to , da bi končna vsota zavarovalnih dob, dopolnjenih v enem koledarskem letu, presegla 264 dni ali 52 tednov ali 12 mesecev ali štirih četrtletij.

(c) Če je oseba zaposlena oseba, ki je delala sedemdnevni delovni teden: (i) en dan ustreza šestim uram in obratno; (ii) sedem dni ustreza enemu tednu in obratno; (iii) trideset dni ustreza enemu mesecu in obratno; (iv) trije meseci ali 13 tednov ali 90 dni ustreza enemu četrtletju in obratno; (v) za pretvorbo tednov v mesece in obratno se tedni in meseci pretvorijo v dneve; (vi) uporaba zgornjih pravil ne sme vplivati na to, da bi končna vsota zavarovalnih dob, dopolnjenih v enem koledarskem letu, presegla 360 dni ali 52 tednov ali 12 mesecev ali štirih četrtletij.

Kadar je zavarovalna doba, dopolnjena po zakonih države članice, izražena v mesecih, se dnevi, ki ustrezajo delu meseca v skladu s pravili za pretvorbo, določenimi v tem odstavku, štejejo kot cel mesec.







POGLAVJE 2

BOLEZEN IN MATERINSTVO







Izvajanje člena 18 uredbe

Člen 16

Potrdilo o zavarovalnih dobah

1. Za uveljavljanje določb člena 18 uredbe, zaposlena ali samozaposlena oseba predloži pristojnemu nosilcu potrdilo z navedbo zavarovalnih dob, dopolnjenih po zakonodaji, ki je zanjo nazadnje veljala.

2. To potrdilo na zahtevo zaposlene ali samozaposlene osebe izda nosilec ali nosilci države članice, zakonodaja katere je za osebo nazadnje veljala. Če omenjenega potrdila ne predloži, ga pristojni nosilec pridobi od nosilca ali nosilcev.

3. Določbe odstavkov 1 in 2 se smiselno uporabljajo, če je treba, zato, da se izpolnijo pogoji po zakonodaji pristojne države, upoštevati zavarovalne dobe predhodno dopolnjene po zakonodaji kake druge države članice.







Izvajanje člena 19 uredbe

Člen 17 (14)

Storitve v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Če naj zaposlena ali samozaposlena oseba prejme storitve v skladu s členom 19 uredbe, mora prijaviti sebe in svoje družinske člane pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo potrdila, da je ona in njeni družinski člani upravičena do omenjenih storitev. To potrdilo, ki temelji na informacijah, ki jih izda delodajalec, po potrebi izda pristojni nosilec. Če zaposlena ali samozaposlena oseba ali njeni družinski člani ne predložijo omenjenega potrdila, ga nosilec v kraju stalnega prebivališča pridobi od pristojnih nosilcev.

2. Potrdilo velja, dokler nosilec v kraju stalnega prebivališča ne prejme obvestila o njegovem preklicu. Če pa omenjeno potrdilo izda nemški, francoski, italijanski ali portugalski nosilec, velja le za čas enega leta od dne, ko je bilo izdano, in ga je treba vsako leto obnoviti.

3. Če je oseba sezonski delavec, potrdilo iz odstavka 1 velja celoten čas predvidenega trajanja sezonskega dela, razen če vmes pristojni nosilecobvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča o njegovem preklicu.

4. Nosilec v kraju stalnega prebivališča obvesti pristojnega nosilca o vsaki prijavi, opravljeni v skladu z določbami odstavka 1.

5. Ob vsaki zahtevi za storitve oseba predloži potrdila, ki so potrebna za dodelitev storitev po zakonodaji države članice, na ozemlju katere oseba stalno prebiva.

▼M10 —————

▼B

8. Zaposlena ali samozaposlena oseba ali njen družinski član obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča o vsaki spremembi okoliščin, ki bi lahko vplivale na njihovo upravičenost do storitev, zlasti o prekinitvi ali spremembi zaposlitve ali samozaposlitve osebe ali o prenosu stalnega prebivališča ali kraja začasnega prebivališča zaposlene ali samozaposlene osebe ali njenega družinskega člana. Tudi v primeru, če zaposlena ali samozaposlena oseba preneha biti zavarovana ali preneha biti upravičena do storitev , pristojni nosilec ustrezno obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča. Nosilec v kraju stalnega prebivališča lahko kadarkoli zahteva od pristojnega nosilca, da mu predloži vse informacije v zvezi z zavarovanjem zaposlene ali samozaposlene osebe ali o njeni upravičenosti do storitev.

9. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav članic se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovorijo tudi o drugih izvedbenih pravilih.

Člen 18

Denarne dajatve v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejem denarnih dajatev po členu 19(1)(b) uredbe se mora zaposlena ali samozaposlena oseba v treh dneh po začetku nezmožnosti za delo prijaviti pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo obvestila o prenehanju dela ali spričevalo o nezmožnosti za delo, ki ga izda lečeči zdravnik, če tako določa zakonodaja, ki jo uporablja pristojni nosilec ali nosilec v kraju stalnega prebivališča.

2. Kadar lečeči zdravnik v državi stalnega prebivališča ne izdaja potrdil o nezmožnosti za delo, se oseba obrne neposredno na nosilca v kraju stalnega prebivališča v roku, določenem z zakonodajo , ki jo ta uporablja.

Ta nosilec da nezmožnost za delo nemudoma zdravniško potrditi in izda potrdilo iz odstavka 3. Tako potrdilo mora navajati predvideno trajanje nezmožnosti in se nemudoma pošlje pristojnemu nosilcu.

3. V primerih, ko se odstavek 2 ne uporablja, nosilec v kraju stalnega prebivališča čim hitreje, v vsakem primeru pa v roku treh dni po dnevu, ko se je oseba obrnila nanj, osebo zdravstveno pregleda, kot če bi bila zavarovana pri tem nosilcu. Poročilo zdravnika, ki opravi pregled, mora navajati predvsem predvideno trajanje nezmožnosti za delo, nosilec v kraju stalnega prebivališča pa ga pošlje pristojnemu nosilcu v roku treh dni po dnevu pregleda.

4. Nosilec v kraju stalnega prebivališča po tem izpelje vsa administrativna preverjanja ali zdravniške preglede osebe, kot če bi bila ta zavarovana pri tem nosilcu. Takoj ko ugotovi, da je oseba spet sposobna za delo, o tem nemudoma obvesti osebo in pristojnega nosilca in navede datum, ko je nezmožnost za delo prenehala. Brez poseganja v določbe odstavka 6 se uradno obvestilo osebi upošteva kot odločitev, sprejeta v imenu pristojnega nosilca.

5. V vseh primerih si pristojni nosilec pridrži pravico, da osebo napoti na pregled k zdravniku po lastni izbiri.

6. Če se pristojni nosilec odloči, da zadrži denarne dajatve , ker oseba še ni izpolnila vseh predpisanih postopkov, določenih z zakonodajo države stalnega prebivališča, ali če ugotovi, da je oseba sposobna, da nadaljuje delo, o svoji odločitvi obvesti osebo in obenem pošlje izvod te odločitve nosilcu v kraju stalnega prebivališča.

7. Ko oseba ponovno začne z delom, o tem obvesti pristojnega nosilca , če tako obvestilo zahteva zakonodaja, ki jo uporablja ta nosilec.

8. Pristojni nosilec izplača denarne dajatve na primeren način, običajno z mednarodnim denarnim nakazilom, in o tem obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča in osebo. Kadar denarne dajatve izplačuje nosilec v kraju stalnega prebivališča v imenu pristojnega nosilca , slednji obvesti osebo o njenih pravicah in nosilca v kraju stalnega prebivališča pa o znesku denarnih dajatev , o datumih izplačil in o najdaljšem obdobju, v katerem je mogoče dajatve zagotavljati v skladu z zakonodajo pristojne države.

9. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav članic se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovorijo tudi o drugih izvedbenih pravilih.







Izvajanje člena 20 uredbe

Člen 19

Posebne določbe za obmejne delavce in njihove družinske člane

Obmejnim delavcem in njihovim družinskim članom se lahko izdajajo medicinski izdelki, povoji, očala in pripomočki manjših vrednosti ter opravljajo laboratorijske analize in preiskave samo na ozemlju države članice, v kateri so bili predpisani, v skladu z določbami zakonodaje te države članice, razen kadar je zakonodaja, ki jo izvaja pristojni nosilec, ali sporazum, sklenjen med državama članicama ali pristojnimi organi obeh držav, ugodnejši.







Izvajanje druge alinee člena 21(2) uredbe

Člen 19a (15)

Storitve v primeru začasnega bivanja v pristojni državi — Družinski člani, ki stalno prebivajo v državi članici, ki ni tista, v kateri stalno prebiva zaposlena ali samozaposlena oseba

1. Za prejemanje storitev po določbah člena 21 uredbe družinski člani predložijo nosilcu v kraju stalnega prebivališča potrdilo, da so upravičeni do omenjenih storitev. To potrdilo, izda nosilec v kraju stalnega prebivališča družinskega člana, če je to mogoče preden zapusti ozemlje države članice, v kateri stalno prebivajo, in kadar je to potrebno navaja najdaljše obdobje zagotavljanja storitev, določeno v zakonodaji te države članice. Če družinski člani ne predložijo omenjenega potrdila, nosilec v kraju začasnega prebivališča stopi v stik z nosilcem v kraju stalnega prebivališča, da pridobi to potrdilo.

▼M10

2. Člen 17(9) izvedbene uredbe se smiselno uporablja.

▼B







Izvajanje člena 22 uredbe

▼M10 —————

▼M10

Člen 21

Storitve v primeru začasnega bivanja v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejemanje storitev po določbah člena 22(1)(a)(i) Uredbe zaposlena ali samozaposlena oseba predloži izvajalcu zdravstvenih storitev dokument, ki ga izda pristojni nosilec in potrjuje, da je upravičena do storitev. Ta dokument se sestavi v skladu s členom 2. Če zadevna oseba ne more predložiti tega dokumenta, stopi v stik z nosilcem v kraju začasnega prebivališča, ki od pristojnega nosilca zahteva potrdilo o tem, da je zadevna oseba upravičena do storitev.

Dokument o upravičenosti do storitev v skladu s členom 22(1)(a)(i) Uredbe, ki ga izda pristojni nosilec, v vsakem posameznem primeru, ima za izvajalca zdravstvenih storitev enak pomen kot nacionalno dokazilo o upravičenosti oseb, zavarovanih pri nosilcu v kraju začasnega prebivališča.

2. Člen 17(9) izvedbene uredbe se smiselno uporablja.

▼B

člen 22

Storitve za zaposlene ali samozaposlene osebe, ki prenesejo svoje stalno prebivališče ali ki se vrnejo v državo stalnega prebivališča, ali za zaposlene ali samozaposlene osebe, z dovoljenjem, da odidejo v drugo državo članico na zdravljenje

1. Za prejemanje storitev po določbah člena 22(1)(b)(i) uredbe zaposlena ali samozaposlena oseba nosilcu v kraju stalnega prebivališča predloži potrdilo, da je upravičena do nadaljnjega prejemanja omenjenih storitev. V potrdilu, ki ga izda pristojni nosilec je, kadar je to potrebno, v skladu z zakonodajo pristojne države, zlasti točno določeno obdobje zagotavljanja storitev. Potrdilo se lahko na zahtevo osebe izda po njenem odhodu, če ga zaradi višje sile ni bilo mogoče izdati vnaprej.

▼M10

2. Člen 17(9) izvedbene uredbe se smiselno uporablja.

▼B

3. Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata tudi za določbe glede storitev v primeru, iz člena 22(1)(c)(i) uredbe.

Člen 23

Storitve za družinske člane

Določbe členov 21 ali 22 izvedbene uredbe se po potrebi smiselno uporabljajo tudi za zagotavljanje storitev družinskim članom, kot je določeno v členu 22(3) uredbe.

▼M10

V primerih, navedenih v drugem pododstavku člena 22(3) Uredbe, se pri uporabi členov 17(9), 21 in 22 izvedbene uredbe nosilec v kraju stalnega prebivališča in zakonodaja države stalnega prebivališča družinskih članov štejeta smiselno kot pristojni nosilec in kot zakonodaja pristojne države.

▼B

Člen 24

Denarne dajatve za zaposlene ali samozaposlene osebe v primeru začasnega bivanja v državi članici, ki ni pristojna država

Določbe člena 18 izvedbene uredbe se smiselno uporabljajo tudi za prejemanje denarnih dajatev po členu 22(1)(a)(ii) uredbe. Vendar pa, zaposleni ali samozaposleni osebi, ki začasno biva na ozemlju države članice, ne da bi tam opravljala dejavnost v okviru zaposlitve oziroma samozaposlitve, ni treba predložiti obvestila o prenehanju dela, ne glede na obveznost predložitve potrdila o nezmožnosti za delo iz člena 18(1) izvedbene uredbe.







Izvajanje člena 23 (3) uredbe

Člen 25

Potrdilo o družinskih članih, ki se upoštevajo pri izračunu denarnih dajatev

1. Za prejemanje dajatev po določbah člena 23(3) uredbe zaposlena ali samozaposlena oseba predloži pristojnemu nosilcu potrdilo o svojih družinskih članih, ki stalno prebivajo na ozemlju države članice, ki ni tista, v kateri ima sedež omenjen nosilec.

2. To potrdilo izda nosilec v kraju stalnega prebivališča družinskih članov.

Potrdilo velja 12 mesecev od dne izdaje. Mogoče ga je podaljšati; v tem primeru velja od dne podaljšanja.

Oseba nemudoma obvesti pristojnega nosilca o vsakem pojavu, zaradi katerega bi bilo potrebno spremeniti omenjeno potrdilo. Sprememba začne veljati z dnem navedenega pojava.

3. Namesto potrdila, ki je omenjeno v odstavku 1, lahko pristojni nosilec zahteva od osebe, da predloži najnovejše dokumente o osebnem stanju družinskih članov, ki stalno prebivajo na ozemlju države članice, ki ni tista, v kateri ima sedež omenjen nosilec.







Izvajanje člena 25(1) uredbe

Člen 26

Dajatve za brezposelne osebe, ki odidejo v državo članico, ki ni pristojna država, da bi tam iskale zaposlitev

▼M10

1. Za prejemanje storitev po določbah člena 25(1)(a) in (1a) Uredbe brezposelna oseba ali družinski član, ki jo spremlja, predloži izvajalcu zdravstvenih storitev dokument, ki ga izda pristojni nosilec in potrjuje, da je upravičena do storitev. Ta dokument se sestavi v skladu s členom 2. Če zadevna oseba ne more predložiti tega dokumenta, stopi v stik z nosilcem v kraju začasnega prebivališča, ki od pristojnega nosilca zahteva potrdilo o tem, da je zadevna oseba upravičena do storitev.

Dokument o upravičenosti do storitev v skladu s členom 25(1)(a) Uredbe, ki ga izda pristojni nosilec, v vsakem posameznem primeru, ima za izvajalca zdravstvenih storitev enak pomen kot nacionalno dokazilo o upravičenosti oseb, zavarovanih pri nosilcu v kraju, kamor je brezposelna oseba odšla.

▼M10

1a. Za prejemanje denarnih dajatev po določbah člena 25(1)(b) Uredbe brezposelna oseba zase in za svoje družinske člane predloži nosilcu zavarovanja v kraju, kamor je odšla, potrdilo, za katero zaprosi pred svojim odhodom pri pristojnem nosilcu zavarovanja. Če brezposelna oseba tega potrdila ne predloži, ga nosilec v kraju, kamor je odšla, pridobi od pristojnega nosilca. Ta potrdilo mora dokazovati obstoj pravice do omenjenih dajatev pod pogoji, določenimi v členu 69(1)(a) Uredbe, navajati mora trajanje take pravice ob upoštevanju določb člena 69(1)(c) Uredbe in znesek denarnih dajatev, ki se če je to primerno zagotavljajo iz zdravstvenega zavarovanja med zgoraj omenjenim obdobjem v primeru nezmožnosti za delo ali bolnišničnega zdravljenja.

▼B

2. Nosilec zavarovanja za brezposelnost v kraju, kamor je brezposelna oseba prišla, mora na izvodu potrdila, iz člena 83 izvedbene uredbe, ki ga pošlje nosilcu zdravstvenega zavarovanja v istem kraju, navesti, da so pogoji, določeni v členu 69(1)(b) uredbe izpolnjeni in navesti datum njihove izpolnitve in datum, od katerega dalje brezposelna oseba prejema dajatve za brezposelnost na stroške pristojnega nosilca.

To potrdilo velja za obdobje, določeno v členu 69(1)(c) uredbe, dokler so izpolnjeni pogoji. Nosilec zavarovanja za brezposelnost v kraju, kamor je brezposelna oseba prišla, v treh dneh obvesti omenjenega nosilca zdravstvenega zavarovanja, če pogoji niso več izpolnjeni.

▼M10

3. Člen 17(9) izvedbene uredbe se smiselno uporablja.

▼B

4. Za prejemanje denarnih dajatev, ki jih določa zakonodaja pristojne države, brezposelna oseba v roku treh dni pošlje potrdilo o nezmožnosti za delo nosilcu zdravstvenega zavarovanja v kraju, kamor je prišla. Navesti mora tudi datum, do katerega je prejemala dajatve iz zdravstvenega zavarovanja in svoj naslov v državi, v kateri začasno biva.

5. Nosilec zdravstvenega zavarovanja v kraju, v katerega je brezposelna oseba prišla, obvesti pristojnega nosilca zdravstvenega zavarovanja, pa tudi nosilca, pri kateri je brezposelna oseba prijavljena kot iskalec zaposlitve, v roku treh dni od datuma, ko je nezmožnost za delo nastopila in se končala.

6. V primerih, opredeljenih v členu 25(4) uredbe, nosilec zdravstvenega zavarovanja v kraju, kamor je brezposelna oseba prišla, obvesti pristojnega nosilca zdravstvenega zavarovanja in pristojnega nosilca zavarovanja za brezposelnost o svojem mnenju, da šteje pogoje, ki upravičujejo podaljšanje dobe, v kateri se lahko dodeljujejo denarne dajatve in nudijo storitve, za izpolnjene, z navedbo podlage, na kateri to mnenje temelji; sporočilu, ki ga pošlje pristojnemu nosilcu zdravstvenega zavarovanja, pa priloži tudi podrobno poročilo zdravnika, ki je pregledal bolnika, o stanju bolnika z navedbo predvidenega obdobja, v katerem bodo obstajali pogoji za uporabo člena 25(4) uredbe. Pristojni nosilec zdravstvenega zavarovanja potem sprejme odločitev o podaljšanju dobe, v kateri se lahko bolni brezposelni osebi dodeljujejo dajatve.

7. Smiselno se uporablja tudi člen 18(2), (3), (4), (5), (6), (8) in (9) izvedbene uredbe.







Izvajanje člena 25(3) uredbe

Člen 27

Storitve za družinske člane brezposelnih oseb v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

Določbe člena 17 izvedbene uredbe se smiselno uporabljajo za zagotavljanje storitev družinskim članom brezposelnih oseb, kadar imajo ti družinski člani stalno prebivališče na ozemlju države članice, ki ni pristojna država. Ob času prijave družinskih članov brezposelne osebe, ki prejemajo dajatve po določbah člena 69(1) uredbe, je treba predložiti potrdilo, iz člena 26(1) izvedbene uredbe. To potrdilo mora biti veljavno v obdobju, med katerim se lahko dodeljujejo dajatve po členu 69(1) te uredbe.







Izvajanje člena 26 uredbe

Člen 28

Storitve za vlagatelje zahtevkov za pokojnino in njihove družinske člane

1. Za prejemanje storitev na ozemlju države članice, v kateri stalno prebiva, po členu 26(1) uredbe se mora vlagatelj zahtevka in njegovi družinski člani prijaviti pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo potrdila, da je oseba zase in za svoje družinske člane po zakonodaji druge države članice upravičena do omenjenih storitev. To potrdilo izda nosilec druge države članice, ki je odgovoren za storitve.

2. Nosilec v kraju stalnega prebivališča obvesti nosilca , ki je izdal potrdilo, o vsaki prijavi, opravljeni v skladu z odstavkom 1.







Izvajanje členov 28 in 28 a uredbe

Člen 29

Storitve za upokojence in njihove družinske člane, ki nimajo stalnega prebivališča v državi članici, po zakonodaji katere prejemajo pokojnino in so upravičeni do dajatev

1. Za prejemanje storitev po členih 28(1) in 28 a uredbe na ozemlju države članice, v kateri stalno prebivajo, se morajo upokojenec in njegovi družinski člani ►M2 ki stalno prebivajo v isti državi članici ◄ prijaviti pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo potrdila, da je oseba zase in za svoje družinske člane po zakonodaji druge države članice upravičena do omenjenih storitev po zakonodaji ali eni od zakonodaj, po katerih se izplačuje pokojnina.

2. To potrdilo na zahtevo upokojenca izda nosilec ali eden od nosilcev, ki so odgovorni za izplačilo pokojnine, ali, kadar to pride v poštev, nosilec, ki je pooblaščen za ugotavljanje upravičenosti do dajatev, takoj ko upokojenec izpolnjuje pogoje za pridobitev pravice do teh dajatev. Če upokojenec ne predloži potrdila, ga nosilec v kraju stalnega prebivališča pridobi od nosilca ali nosilcev, odgovornih za izplačilo pokojnine, ali, kadar pride to v poštev, od nosilca, ki je pooblaščen za izdajo takih potrdil. Med čakanjem na prejem potrdila lahko nosilec v kraju stalnega prebivališča na podlagi dokumentacije, ki jo prejme, upokojenca in njegove družinske člane ►M2 ki prebivajo v isti državi članici ◄ začasno registrira. Ta registracija zavezuje nosilca, ki je odgovoren za plačilo storitev le, če slednji nosilec izda potrdilo, določeno v odstavku 1.

3. Nosilec v kraju stalnega prebivališča obvesti nosilca , ki je izdal potrdilo, določeno v odstavku 2, o vsaki prijavi, opravljeni v skladu z določbami omenjenega odstavka.

4. Kadar se vloži zahtevek za storitve, je treba nosilcu v kraju stalnega prebivališča s pomočjo računa ali odrezka denarnega nakazila zadnjega opravljenega plačila dokazati, da je upokojenec še vedno upravičen do pokojnine.

5. Upokojenec ali družinski člani ►M2 ki prebivajo v isti državi članici ◄ obvestijo nosilca v kraju stalnega prebivališča o vsaki upravičenosti do storitev, zlasti o vsakem mirovanju ali odvzemu pokojnine in o vsakem prenosu stalnega prebivališča. Tudi nosilci, odgovorni za pokojnino, obveščajo nosilca v kraju upokojenčevega stalnega prebivališča o vsaki taki spremembi.

6. Upravna komisija v meri, kolikor je to potrebno, določi postopek za določanje nosilca , ki krije stroške storitev v primeru iz člena 28(2)(b) uredbe.







Izvajanje člena 29 uredbe

Člen 30 (14)

Storitve za družinske člane, ki stalno prebivajo ►M2 zunaj pristojne države članice ◄ v državi članici, ki ni država, v kateri ima stalno prebivališče upokojenec

1. Za prejemanje storitev po členu 29(1) uredbe na ozemlju države članice, kjer stalno prebivajo, se morajo družinski člani prijaviti pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo dokumentacije, ki jo zahteva zakonodaja, ki jo ta nosilec izvaja, za dodelitev dajatev družinskim članom upokojenca, skupaj s potrdilom, da je upokojenec upravičen do storitev zase in za svoje družinske člane. ►M2 To potrdilo, ki ga izda nosilec ali eden od nosilcev, pristojnih za izplačilo pokojnin, ali, kjer je to primerno, nosilec, pooblaščen za odločanje o upravičenosti do storitev, še naprej velja, dokler nosilec v kraju stalnega prebivališča družinskih članov ni obveščen o njegovem prenehanju. ◄ ►M2 Če družinski člani ne predložijo potrdila, se nosilec v kraju stalnega prebivališča zato, da bi ga pridobil, poveže z nosilcem ali nosilci, pristojnimi za izplačilo pokojnin ali, kjer je to primerno, z za to pooblaščenimi nosilci. ◄ Kadar pa to potrdilo izda nemški, francoski, italijanski ali portugalski nosilec , je veljavno le eno leto od dneva izdaje in ga je treba vsako leto podaljšati.

2. Kadar se vlaga zahtevek za storitve, družinski člani predložijo nosilcu v kraju stalnega prebivališča potrdilo iz odstavka 1, če zakonodaja, ki jota nosilec izvaja, določa, da je treba takemu zahtevku priložiti dokazilo o upravičenosti do pokojnine.

▼M2

3. Nosilec, ki je izdal potrdilo iz odstavka 1, obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča družinskih članov o začasni ukinitvi ali odvzemu pokojnine. Nosilec v kraju stalnega prebivališča družinskih članov sme kadarkoli zahtevati od nosilca, ki je izdal potrdilo, da mu poda vse informacije v zvezi z upravičenostjo do storitev.

▼B

4. Družinski člani obvestijo nosilca v kraju stalnega prebivališča o vsaki spremembi okoliščin, ki bi lahko vplivale na njihovo upravičenost do storitev, zlasti o vsakem prenosu stalnega prebivališča.

▼M2

5. Nosilec v kraju stalnega prebivališča obvesti nosilca, ki je izdal potrdilo iz odstavka 1, o vsaki opravljeni registraciji, v skladu z določbami navedenega odstavka.

▼B







Izvajanje člena 31 uredbe

▼M10

Člen 31

Storitve za upokojence in njihove družinske člane, ki začasno bivajo v državi članici, v kateri nimajo stalnega prebivališča

1. Za prejemanje storitev po določbah člena 31 Uredbe upokojenec predloži izvajalcu zdravstvenih storitev dokument, ki ga izda nosilec v kraju stalnega prebivališča in potrjuje, da je upravičen do storitev. Ta dokument se sestavi v skladu s členom 2. Če zadevna oseba ne more predložiti tega dokumenta, stopi v stik z nosilcem v kraju začasnega prebivališča, ki od pristojnega nosilca v kraju stalnega prebivališča zahteva potrdilo o tem, da je zadevna oseba upravičena do storitev.

Dokument o upravičenosti do storitev v skladu s členom 31 Uredbe, ki ga izda pristojni nosilec, v vsakem posameznem primeru, ima za izvajalca zdravstvenih storitev enak pomen kot nacionalno dokazilo o upravičenosti oseb, zavarovanih pri nosilcu v kraju začasnega prebivališča.

2. Člen 17(9) izvedbene uredbe se smiselno uporablja.

3. Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata za priznavanje storitev družinskim članom, ki jih zajema člen 31 Uredbe. Če ti družinski člani stalno prebivajo na ozemlju druge države članice kot upokojenec, izda dokument, naveden v odstavku 1 nosilec v kraju njihovega stalnega prebivališča.

▼B







Izvajanje člen 35 (1) uredbe

Člen 32

Nosilec, pri katerem se lahko prijavijo delavci v rudnikih in podobnih podjetjih ter njihovi družinski člani, ko začasno ali stalno prebivajo v državi članici, ki ni pristojna država

1. V primerih iz člena 35(1) uredbe in kadar so v državi začasnega ali stalnega prebivališča dajatve, ki se dodeljujejo po sistemu zavarovanja za bolezen ali materinstvo, ki zajema delavce v jeklarski industriji, enake tistim, ki se dodeljujejo po posebnem sistemu za delavce v rudnikih in podobnih podjetjih, se lahko delavci, ki spadajo v slednjo kategorijo, in njihovi družinski člani prijavijo pri najbližjem nosilcu na ozemlju države članice, v kateri začasno ali stalno prebivajo, ki je navedena v Prilogi 3 izvedbene uredbe, tudi če gre za nosilca sistema, ki se uporablja za delavce v jeklarski industriji; ta nosilec potem zagotavlja te dajatve.

2. Kadar so dajatve, zagotovljene v posebnem sistemu za delavce v rudnikih, ugodnejše, imajo taki delavci ali njihovi družinski člani možnost, da se prijavijo bodisi pri nosilcu, ki je odgovoren za izvajanje tega sistema, bodisi pri najbližjem nosilcu na ozemlju države članice, v kateri imajo začasno ali stalno prebivališče, ki izvaja sistem za delavce v jeklarski industriji. V slednjem primeru nosilec opozori osebo na to, da bo s prijavo pri nosilcu, ki je odgovoren za izvajanje zgoraj omenjenega posebnega sistema , pridobila ugodnejše dajatve; obvestiti ga mora tudi o imenu in naslovu tega nosilca.







Izvajanje člena 35(2) uredbe

▼M12 —————

▼B







Izvajanje člena 35(4) uredbe

Člen 33

Upoštevanje dobe , v kateri je dajatev že zagotavljal nosilec v drugi državi članici

Za izvajanje določb člena 35(4) uredbe lahko nosilec države članice, kidodeli dajatev , od nosilca v drugi državi članici zahteva, da mu predloži informacije o dobi , v kateri je ta nosilec že zagotovil dajatve za isti primer bolezni ali materinstva.







Povračilo stroškov, nastalih med začasnim bivanjem v drugi državi članici, s strani pristojnega nosilca

Člen 34 (12)

1. Če med začasnim bivanjem zaposlene ali samozaposlene osebe v državi članici, ki ni pristojna država, ni mogoče dokončati predpisanih postopkov, ki jih določajo členi 20(1) in (4), 21, 23 in 31 izvedbene uredbe, stroške teh dajatev na podlagi prošnje osebe povrne pristojni nosilec v skladu s stopnjami povračil, ki jih uporablja nosilec v kraju začasnega prebivališča.

2. Nosilec v kraju začasnega prebivališča na zahtevo pristojnega nosilca predloži vse potrebne informacije o teh stopnjah.

Če nosilca v kraju začasnega prebivališča in pristojnega nosilca zavezuje sporazum, ki ne predvideva povračil ali predvideva povračilo v pavšalnem znesku, mora nosilec v kraju začasnega prebivališča poleg tega pristojnemu nosilcu nakazati tudi znesek, ki ga je treba povrniti osebi v skladu z določbami odstavka 1.

3. Kadar gre za večje stroške, lahko pristojni nosilec plača ustrezen predujem osebi, takoj ko ta oseba predloži omenjenemu nosilcu zahtevek za povrnitev.

4. Ne glede na odstavke 1, 2 in 3 lahko pristojni nosilec izvede povračilo nastalih stroškov po stopnjah, ki jih uporablja sam, v kolikor je mogoče opraviti povračilo v skladu s temi stopnjami, če stroški, ki naj bi se povrnili, ne presegajo s strani Upravne komisije določene ravni, in če se zaposlena ali samozaposlena oseba ali upokojenec strinja z uporabo te določbe. V vsakem primeru znesek povračila ne sme presegati zneska dejansko nastalih stroškov.

▼M7

5. Če zakonodaja države začasnega prebivališča ne določa stopenj povračila, lahko pristojni nosilec uveljavlja povračilo v skladu s stopnjami, ki jih uporablja, pri čemer soglasje osebe ni potrebno. V nobenem primeru znesek povračila ne sme presegati zneska dejansko nastalih stroškov.

▼B







POGLAVJE 3

INVALIDNOST, STAROST IN SMRT (POKOJNINE)







Vložitev in proučitev zahtevkov za dajatve

Člen 35 (11)

Zahtevek za invalidske dajatve, kadar je za zaposleno ali samozaposleno osebo veljala le zakonodaja, omenjena v delu A priloge IV uredbe, in v primeru, iz člena 40(2) uredbe

1. Za prejemanje dajatev po členih 37, 38 in 39 uredbe, vključno s primeri iz členov 40(2), 41(1) in 42(2) uredbe, lahko zaposlena ali samozaposlena oseba vloži zahtevek bodisi pri nosilcu države članice, zakonodaja katere je zanjo veljala v času nastopa nezmožnosti za delo, ki ji je sledila invalidnost ali poslabšanje invalidnosti, bodisi pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča, ki potem posreduje zahtevek prvemu nosilcu z navedbo datuma vložitve ; ta datum veljaza datum vložitve zahtevka pri prvem nosilcu. Če pa so bile osebi dodeljene denarne dajatve iz zdravstvenega zavarovanja, se datum, ko se niso več izplačevale, po potrebi šteje kot datum vložitve zahtevka za pokojnino.

2. V primeru iz člena 41(1)(b) uredbe, nosilec, pri katerem je bila zaposlena ali samozaposlena oseba nazadnje zavarovana, sporoči znesek in datum začetka zagotavljanja dajatev po zakonodaji, ki jo izvaja, nosilcu , ki je prvotno odgovoren za izplačilo dajatev. S tem datumom se dajatve , ki so bile dodeljene pred poslabšanjem invalidnosti, ukinejo ali zmanjšajo na znesek, ki ne presega dodatka iz člena 41(1) uredbe.

3. Določbe odstavka 2 se ne uporabljajo v primeru iz člena 41(1)(d) uredbe. V tem primeru se nosilec, pri katerem je bil vlagatelj zahtevka nazadnje zavarovan, obrne na nizozemskega nosilca, da ugotovi znesek, do katerega je vlagatelj upravičen od tega nosilca.

Člen 36

Zahtevki za dajatve za starost , dajatve za preživele osebe (izvzete so dajatve za sirote) in invalidske dajatve v primerih, ki niso omenjeni v členu 35 izvedbene uredbe

1. Za prejemanje dajatev po členih 40 do 51, razen v primerih iz člena 35 izvedbene uredbe, osebe vložijo zahtevek pri nosilcu v kraju stalnegaprebivališča v skladu s postopkom, določenem z zakonodajo, ki jo ta nosilec izvaja. Če za zaposleno ali samozaposleno osebo ni veljala ta zakonodaja, nosilec v kraju stalnega prebivališča posreduje zahtevek nosilcu države članice, zakonodaja katere je za osebo nazadnje veljala, in navede datum, ko je bil zahtevek vložen. Ta datum šteje kot datum vložitve zahtevka slednjemu nosilcu.

2. Kadar vlagatelj zahtevka stalno prebiva na ozemlju države članice, zakonodaja katere za zaposleno ali samozaposleno osebo ni veljala, lahko vloži zahtevek pri nosilcu države članice, zakonodaja katere je za zaposleno ali samozaposleno osebo nazadnje veljala.

3. Kadar vlagatelj zahtevka stalno prebiva na ozemlju države, ki ni članica, vloži ta zahtevek pri pristojnemu nosilcu v tisti državi članici, zakonodaja katere je za zaposleno ali samozaposleno osebo nazadnje veljala.

Če vlagatelj vloži zahtevek pri nosilcu v državi članici, katere državljan je, slednja posreduje zahtevek pristojnemu nosilcu.

4. Zahtevek za dajatve, poslan nosilcu ene države članice, ima za posledico istočasno dodelitev dajatev po zakonodajah vseh držav članic, v katerih vlagatelj izpolnjuje pogoje, razen če vlagatelj v skladu s členom 44(2) zaprosi za odložitev vseh dajatev za starost , do katerih bi bil upravičen po zakonodaji ene ali več držav članic.

Člen 37

Dokumenti in informacije, ki morajo biti priloženi zahtevkom za dajatve iz člena 36 izvedbene uredbe

Za vložitev zahtevkov iz člena 36 izvedbene uredbe, veljajo naslednja pravila:

(a) zahtevku morajo biti priložena potrebna dodatna dokumentacija in mora biti napisan na obrazcu, ki ga določa zakonodaja: (i) države članice, na ozemlju katere vlagatelj stalno prebiva, v primeru iz člena 36(1), (ii) države članice, ki je za zaposleno ali samozaposleno osebo nazadnje veljala , v primerih iz člena 36(2) in (3);

(b) točnost informacij, ki jih predloži vlagatelj, se ugotovi na podlagi uradnih dokumentov, ki so priloženi obrazcu zahtevka, ali jih potrdijo pristojni organi v državi članici, na ozemlju katere vlagatelj stalno prebiva;

(c) vlagatelj zahtevka mora navesti, če je to mogoče, bodisi nosilca ali nosilce, ki izvajajo zavarovanje za invalidnost, starost ali smrt (pokojnine) v vseh državah članicah, v katerih je bila zaposlena ali samozaposlena oseba zavarovana, bodisi, v primeru zaposlene osebe, delodajalca ali delodajalce, za katere je delala na ozemlju vseh držav članic, s predložitvijo potrdil o zaposlitvi, ki jih ima v posesti;

(d) če po členu 44(2) uredbe vlagatelj zahtevka zaprosi za preložitev dodelitve dajatev za starost, do katerih bi bil upravičen po zakonodaji ene ali več držav članic, mora navesti zakonodajo, po kateri uveljavlja dajatve.

Člen 38

Potrdila o družinskih članih, ki se upoštevajo za ugotavljanje višine dajatev

1. Za prejemanje dajatev po določbah členov 39(4) ali 47(3) uredbe vlagatelj predloži potrdilo o članih njegove družine, razen njegovih otrok, ki stalno prebivajo na ozemlju države članice, ki ni tista, v kateri ima sedež nosilec, odgovoren za dodelitev dajatev.

To potrdilo izda nosilec zdravstvenega zavarovanja v kraju stalnega prebivališča družinskih članov ali drug nosilec, ki ga imenuje pristojni organ države članice, na ozemlju katere stalno prebivajo. Smiselno se uporabljajo določbe drugega in tretjega pododstavka člena 25(2) izvedbene uredbe.

Namesto potrdila, omenjenega v prvem pododstavku, lahko nosilec, odgovoren za dodelitev dajatev , zahteva od vlagatelja zahtevka, da predloži dokumente o osebnem stanju njegovih družinskih članov, razen njegovih otrok, ki stalno prebivajo na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri ima sedež nosilec.

2. V primeru iz odstavka 1, če zakonodaja, ki jo izvaja nosilec, določa , da morajo družinski člani živeti pod isto streho kot upokojenec, se dejstvo, da so družinski člani, ki ne izpolnjujejo tega pogoja, kljub temu pretežno odvisni od vlagatelja, ugotovi na podlagi dokumentov, ki dokazujejo redno nakazovanje dela vlagateljevih prihodkov.

člen 39 (11)

Proučitev zahtevkov za invalidske dajatve , kadar je za zaposleno ali samozaposleno osebo veljala samo zakonodaja iz dela A priloge IV uredbe

1. Če je zaposlena ali samozaposlena oseba vložila zahtevek za invalidske dajatve in če nosilec ugotovi, da se uporabljajo določbe člena 37(1), ta nosilec po potrebi pridobi od nosilca , pri katerem je bila oseba nazadnje zavarovana, potrdilo o zavarovalnih dobah, ki jih je oseba dopolnila po zakonodaji, ki jo izvaja slednji nosilec.

2. Določbe odstavka 1 se smiselno uporabijo, kadar je treba, zato da bi bili izpolnjeni pogoji po zakonodaji pristojne države, upoštevati zavarovalne dobe, pred tem dopolnjene po zakonodaji druge države članice.

3. V primeru iz člena 39(3) uredbe, nosilec, ki je proučil vlagateljev primer, posreduje njegov spis nosilcu , pri katerem je bila oseba nazadnje zavarovana.

4. Pri proučevanju zahtevkov iz odstavkov 1, 2 in 3, se ne uporabljajo členi 41 do 50 izvedbene uredbe.

Člen 40

Ugotavljanje stopnje invalidnosti

Za ugotovitev stopnje invalidnosti nosilec države članice upošteva dokumente in zdravniške izvide ter informacije administrativne narave, ki jih pridobi od nosilca katerekoli druge države članice. Vsak nosilec pa si pridrži pravico, da vlagatelja zahtevka napoti na zdravniški pregled k zdravniku po lastni izbiri, razen kadar se uporablja člen 40(4) uredbe.







Proučevanje zahtevkov za invalidske dajatve ali starost ali za preživele osebe iz člena 36 izvedbene uredbe

Člen 41

Določitev nosilca, ki prouči zahtevek

1. Zahtevke za dajatve prouči nosilec, pri katerem je bil zahtevek vložen ali kateremu je bil posredovan v skladu z določbami člena 36 izvedbene uredbe. Ta nosilec se v nadaljnjem besedilu imenuje „nosilec, ki prouči zahtevek“.

2. Nosilec, ki proučuje zahtevek, nemudoma obvesti o zahtevku za dajatev vse nosilce na posebnem obrazcu, tako da lahko zahtevke sočasno in brez zamude proučijo vsi ti nosilci.

Člen 42

Obrazci, ki se uporabljajo pri proučevanju zahtevkov za dajatve

1. Pri proučevanju zahtevkov za dajatve nosilec , ki preuči zahtevek, uporabi obrazec, ki vsebuje predvsem navedbo in povzetek zavarovalnih dob ali dob prebivanja, ki jih je zaposlena ali samozaposlena oseba dopolnila po zakonodaji vseh držav članic.

2. Kadar se ti obrazci pošljejo nosilcu katerekoli druge države članice, prevzamejo vlogo dokaznih dokumentov..

Člen 43

Postopek, po katerem nosilec proučevanju zahtevek

1. Nosilec, ki prouči zahtevek, vnese v obrazec, določen v členu 42(1) izvedbene uredbe, zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji, ki jo izvaja, in pošlje izvod tega obrazca nosilcem, ki izvajajo zavarovanje za invalidnost, starost ali smrt (pokojnine) vseh držav članic, v katerih je bila zaposlena ali samozaposlena oseba zavarovana, pri čemer po potrebi priloži potrdila o zaposlitvi, ki jih je predložil vlagatelj.

2. Kadar zahtevek zadeva samo enega nosilca, ta nosilec izpolni omenjeni obrazec z navedbo:

(a) zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji, ki jo izvaja;

(b) zneska dajatev, ki bi ga vlagatelj lahko zahteval samo za te zavarovalne dobe ali dobe prebivanja;

(c) teoretičnega zneska in dejanskega zneska dajatev, izračunanega v skladu z določbami člena 46(2) uredbe.

Tako izpolnjen obrazec se vrne nosilcu, ki prouči zahtevek.

Če je mogoče pravico do dajatev pridobiti že ob upoštevanju zgolj zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji, ki jo izvaja nosilec druge države članice, in če je mogoče znesek dajatev, ki ustreza tem dobam, določiti nemudoma, medtem ko bi izračun, omenjen v pododstavku (c) terjal znatno več časa, se obrazec vrne nosilcu , ki proučuje zahtevek, z informacijami iz pododstavkov (a) in (b); informacije, omenjene v pododstavku (c), se posredujejo nosilcu, ki proučuje zahtevek, takoj ko je to mogoče.

3. Kadar se zahtevek nanaša na dva ali več nosilcev, vsak od teh nosilcev izpolni omenjeni obrazec z navedbo zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji, ki jo izvaja, in vrne obrazec nosilcu , ki proučuje zahtevek.

Če je mogoče pravico do dajatev pridobiti že ob upoštevanju zgolj zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji, ki jo izvaja eden ali več nosilcev, in če je mogoče znesek dajatev, ki ustreza tem dobam, določiti nemudoma, se nosilca , ki proučuje zahtevek, sočasno obvesti o tem znesku in o zavarovalnih dobah ali dobah prebivanja; če pa določitev tega zneska potreben daljši čas, se nosilca , ki proučuje zahtevek, obvesti, takoj ko se znesek določi.

Ob prejemu vseh obrazcev z informacijami o zavarovalnih dobah ali dobah prebivanja in, če to pride v poštev, z informacijami o znesku ali zneskih po zakonodaji ene ali več držav članic, nosilec, ki proučuje zahtevek, posreduje izvod tako izpolnjenih obrazcev vsakemu od nosilcev, ki na njih navedejo teoretični znesek in dejanski znesek dajatev, izračunan v skladu z določbami člena 46(2) uredbe, in vrnejo obrazec nosilcu , ki proučuje zahtevek.

4. Takoj ko nosilec, ki proučuje zahtevek, po prejemu informacij iz odstavkov 2 in 3, ugotovi dejstvo, da se uporabljajo določbe členov 40(2) ali 48(2) ali (3) uredbe, o tem obvesti druge nosilce.

5. V primeru iz člena 37(d) izvedbene uredbe, nosilci držav članic, zakonodaje katerih so za vlagatelja veljale, vendar pa je po njih zaprosil za preložitev dodelitve dajatev, v obrazec, določen v členu 42(1) izvedbene uredbe, vnesejo le zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, ki jih je vlagatelj zahtevka dopolnil po zakonodaji, ki jo izvajajo.

Člen 44

Nosilec, pooblaščen za odločanje o stopnji invalidnosti

1. Ob upoštevanju določb odstavkov 2 in 3 je le nosilec, ki proučuje zahtevek, pooblaščen za sprejemanje odločitev iz člena 40(4) uredbe v zvezi s stopnjo invalidnosti vlagatelja zahtevka. To odločitev sprejme, takoj ko je mogoče ugotoviti, ali so, po potrebi ob upoštevanju člena 45 uredbe, izpolnjeni pogoji za upravičenost, določeni z zakonodajo, ki jo nosilec izvaja. O tej odločitvi nemudoma obvesti druge zadevne nosilce.

2. Če po upoštevanju člena 45 uredbe pogoji za upravičenost, razen tistih v zvezi s stopnjo invalidnosti, določenih z zakonodajo, ki jo izvaja nosilec, ki proučuje zahtevek, niso izpolnjeni, ta nosilec nemudoma obvesti pristojnega nosilca za invalidnost druge države članice, zakonodaja katere je za zaposleno ali samozaposleno osebo nazadnje veljala. Ta nosilec je, če so pogoji za upravičenost, določeni z zakonodajo, ki jo izvaja, izpolnjeni, pooblaščen, da sprejme odločitev o stopnji invalidnosti vlagatelja zahtevka; o tej odločitvi nemudoma obvesti druge zadevne nosilce.

3. Po potrebi se lahko zadeva pod enakimi pogoji posreduje nazaj nosilcu , pristojnemu za invalidnost države članice, zakonodaja katere je za zaposleno ali samozaposleno osebo najprej veljala.

Člen 45

Začasno izplačevanje dajatev in predujem izplačila dajatev

1. Če nosilec, ki proučuje zahtevek, ugotovi, da je vlagatelj zahtevka upravičen do dajatev po zakonodaji, ki jo izvaja nosilec, ne da bi bilo treba upoštevati zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji drugih držav članic, te dajatve začne nemudoma izplačevati na začasni podlagi.

2. Če vlagatelj zahtevka ni upravičen do dajatev po odstavku 1, vendar pa iz informacij, ki jih v skladu s členom 43(2) ali (3) izvedbene uredbe prejme nosilec, ki proučuje zahtevek, izhaja, da se pridobi pravica po zakonodaji druge države članice ob upoštevanju zgolj zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po tej zakonodaji, nosilec, ki izvaja to zakonodajo, izplača dajatve, kot začasne, takoj ko ga je nosilec, ki proučuje zahtevek, obvestil o obveznosti, da to stori.

3. Če se v primeru iz odstavka 2, pravica do dajatev pridobi po zakonodaji več kot ene države članice ob upoštevanju zgolj zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po vsaki o teh zakonodaj, je začasno izplačilo dajatev dolžnost nosilca, ki je prvi obvestil nosilca, ki proučuje zahtevek, o taki pravici; dolžnost nosilca, ki preuči zahtevek, je, da obvesti druge zadevne nosilce.

4. Nosilec, ki mora izplačati dajatve odstavkih 1, 2 in 3, o tem nemudoma obvesti vlagatelja zahtevka, pri čemer ga izrecno opozori na začasno naravo sprejetega ukrepa in na dejstvo, da pritožba ni mogoča.

5. Če po odstavkih 1, 2 ali 3 vlagatelju zahtevka ni začasno izplačljiva nobena dajatev, vendar pa iz pridobljenih informacij izhaja, da se pravica pridobi po členu 46(2) uredbe, mu nosilec , ki proučuje zahtevek, izplača ustrezen predujem, ki ga je treba povrniti in katerega znesek je čim bližji znesku, ki mu bo verjetno dodeljen po členu 46(2) uredbe.

6. Dve državi članici ali pristojni organi teh držav članic se lahko dogovorijo tudi o uporabi drugih načinov izplačila dajatev na začasni osnovi v primerih, ki se nanašajo le na nosilce teh držav. O vseh teh dogovorih se obvesti Upravno komisijo.

Člen 46 (11)

Zneski, na podlagi dob prostovoljnega zavarovanja ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja, ki se ne smejo upoštevati po členu 15(1)(b) izvedbene uredbe

Za izračun teoretičnega zneska in dejanskega zneska dajatev v skladu s členom 46(2)(a) in (b) uredbe se uporabljajo pravila, določena v členu 15(1)(b), (c) in (d) izvedbene uredbe.

Dejansko izplačljiva dajatev, izračunana v skladu s členom 46(2) uredbe, se poveča za znesek, ki ustreza dobam prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja, ki niso bile upoštevane po členu 15(1)(b) izvedbene uredbe. To povečanje se izračuna v skladu z določbami zakonodaje države članice, po kateri so bile dopolnjene dobe prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja.

Primerjava iz člena 46(3) uredbe, se opravi ob upoštevanju zgoraj omenjenega povečanja.

Člen 47 (11)

Izračun zneskov, izplačljivih glede na dobe prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja

V skladu z zakonodajo, ki jo uporablja, nosilec vsake države članice izračuna znesek, ki ustreza dobam prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja, za katere po členu 46a(3)(c) uredbe ne veljajo določbe o odvzemu , zmanjšanju ali mirovanju v drugih državah članicah.

Člen 48 (11)

Obveščanje vlagatelja zahtevka o odločitvah nosilcev

1. Končna odločitev vsakega od nosilcev se uradno sporoči nosilcu , ki proučuje zahtevek. Vsaka od teh odločitev mora navajati tudi razloge in roke za pritožbo, kot jih določa zakonodaja. Ko nosilec, ki proučuje zahtevek, prejme vse odločitve, jih posreduje vlagatelju zahtevka v njegovem jeziku v obliki povzetka, s priloženimi zgoraj omenjenimi odločitvami. Roki za pritožbo začnejo teči šele na dan, ko vlagatelj zahtevka prejme povzetek odločitev.

2. Ko nosilec, ki proučuje zahtevek, vlagatelju pošlje povzetek, določen v odstavku 1, hkrati pošlje po en izvod vsakemu od zadevnih nosilcev, ki mu priloži po en izvod odločitev drugih nosilcev.

Člen 49 (11)

Ponovni izračun dajatev

1. Za izvajanje členov 43(3) in (4), 49(2) in (3) in 51(2) uredbe se smiselno uporabljajo določbe člena 45 izvedbene uredbe.

2. V primeru ponovnega izračuna, odvzema ali mirovanja dajatve nosilec , ki je sprejel tako odločitev, nemudoma obvesti osebo in vse druge nosilce, pri katerih je oseba vložila zahtevek, po potrebi prek nosilca, ki proučuje zahtevek. V odločitvi morajo biti navedeni razlogi in roki za pritožbo, kot jih določa zakonodaja. Roki za pritožbo začno teči šele na dan, ko odločitev prejme oseba.

Člen 50

Ukrepi za hitrejšo dodelitev dajatev

1.

(i) Kadar za zaposleno ali samozaposleno osebo, ki je državljan ene države članice, začne veljati zakonodaja druge države članice, za pokojnine pristojni nosilec v slednji državi članici, z vsemi razpoložljivimi sredstvi v času prijave osebe, posreduje ustanovi , ki jo imenuje pristojni organ iste države članice, vse informacije o identifikaciji osebe, ime imenovanega pristojnega nosilca ter številko zavarovanja, ki mu jo je ta dodelil. (ii) Poleg tega pristojni nosilec iz pododstavka (i) ustanovi , ki je imenovana po določbah pododstavka (i), kolikor je to mogoče, posreduje tudi vse druge informacije, ki bi lahko bile v pomoč oziroma bi pospešile dodelitev pokojnine. (iii) Take informacije se pod pogoji, ki jih določi Upravna komisija, posredujejo ustanovi, ki jo imenuje pristojni organ države članice. (iv) Za izvajanje določb pododstavkov (i), (ii) in (iii) se osebe brez državljanstva in begunci obravnavajo kot državljani države članice, zakonodaja katere je za njih najprej veljala. (a)

(b) Na zahtevo osebe ali nosilca, pri kateri je ta trenutno zavarovana, nosilci izdelajo pregled zavarovanja z začetkom najmanj leto pred datumom, ko bo oseba dosegla starost za upokojitev.

2. Upravna komisija določi postopke za izvajanje določb odstavka 1.







Administrativna preverjanja in zdravstveni pregledi

Člen 51

1. Ko oseba, ki prejema dajatve , zlasti:

(a) invalidske dajatve

(b) dajatve za starost, dodeljene v primeru nezmožnosti za delo;

(c) dajatve za starost, dodeljene starejšim brezposelnim osebam;

(d) dajatve za starost, dodeljene v primeru prekinitve poklicne dejavnosti;

(e) dajatve za preživele osebe, dodeljene v primeru invalidnosti ali nezmožnosti za delo;

(f) dajatve, dodeljene pod pogojem, da premoženje prejemnika ne presega določene višine,

začasno ali stalno prebiva na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri je nosilec , ki je odgovoren za izplačilo, se na zahtevo tega nosilca opravljajo administrativna preverjanja in zdravstveni pregledi, ki jih opravi nosilec v kraju začasnega ali stalnega prebivališča prejemnika v skladu s postopki določenimi z zakonodajo, ki jo izvaja slednji nosilec. Nosilec odgovoren za izplačilo, pa si pridržuje pravico, da naroči pregled prejemnika pri zdravniku po lastni izbiri.

2. Če se ugotovi, da je prejemnik iz odstavka 1, zaposlena ali samozaposlena oseba ali da ima sredstva, ki presegajo določeno višino za prejemanje dajatev, nosilec v kraju začasnega ali stalnega prebivališča pošlje poročilo nosilcu, odgovornemu za izplačilo in ki je naročil preverjanje ali pregled. To poročilo mora navajati zlasti naravo zaposlitve ali samozaposlitve, ki jo opravlja oseba, višino zaslužka ali sredstev, ki jih je oseba imela v zadnjem celem četrtletju, običajni zaslužek, ki ga na istem območju prejemajo zaposlene ali samozaposlene osebe v poklicu, ki je primerljiv s poklicem, ki ga je opravljala ta oseba, preden je postala invalid, v referenčnem obdobju, ki ga določi nosilec , odgovoren za izplačilo, in po potrebi tudi mnenje zdravstvenega strokovnjaka o zdravstvenem stanju osebe.

Člen 52

Ko oseba po mirovanju dajatev, ki jih je prejemala, znova pridobi pravico do dajatev, medtem ko stalno prebiva na ozemlju države članice, ki ni pristojna država, si zadevni nosilci izmenjajo vse potrebne informacije za ponovno priznanje navedenih dajatev.







Izplačilo dajatev

Člen 53

Načini izplačil dajatev

1. Če nosilec, odgovoren za izplačilo v državi članici, osebam, ki so upravičene do dajatev in ki stalno prebivajo na ozemlju druge države članice, dajatev, do katerih so le-te upravičene ne izplačuje neposredno, take dajatve na zahtevo nosilca, odgovornega za izplačilo, izplačuje organ za zvezo v slednji državi članici, ali pa nosilec v kraju stalnega prebivališča navedene osebe, ki je upravičena do dajatev, v skladu s postopkom, ki je določen v členih 54 do 58 izvedbene uredbe; če nosilec, odgovoren za izplačilo, izplačuje dajatve neposredno osebi, ki je upravičena do njih, o tem obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča. Postopek izplačila, ki ga uporabljajo nosilci v državah članicah, je naveden v Prilogi 6.

2. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav se lahko dogovorijo tudi o drugačnem postopku za izplačilo dajatev v primerih, ki se nanašajo le na pristojne nosilce teh držav članic. O vseh sklenjenih dogovorih je treba obvestiti Upravno komisijo.

3. Določbe dogovorov o izplačilu dajatev, ki se uporabljajo na dan pred začetkom veljavnosti uredbe, se uporabljajo še naprej, če so navedene v Prilogi 5.

Člen 54

Obvestilo organu za izplačilo o podrobnem razporedu izplačil

Nosilec, odgovoren za izplačilo dajatev, pošlje v dvojniku organu za zvezo v državi članici, na ozemlju katere stalno prebiva oseba, ki je upravičena do dajatev, ali nosilcu v kraju stalnega prebivališča (v nadaljnjem besedilu: „organ za izplačilo“) podroben časovni razpored izplačil, ki jih je treba opraviti; razpored mora organ za izplačilo prejeti najmanj 20 dni pred datumom zapadlosti dajatev.

Člen 55

Plačilo zapadlih zneskov na račun organa za izplačilo

1. Deset dni pred dnem, ko dajatev zapade, nosilec odgovoren za izplačilo, v valuti države članice, na ozemlju katere je, izplača znesek, potreben za izplačilo, določeno v razporedu, ki ga določa člen 54 izvedbene uredbe. Izplačilo se opravi prek državne banke ali prek druge banke v državi članici, na ozemlju katere je nosilec odgovoren za izplačilo, na račun, odprt v imenu državne banke ali druge banke v državi članici, na ozemlju katere je organ za izplačilo, v korist tega organa. To izplačilo pomeni izpolnitev vseh obveznosti. Nosilec odgovoren za izplačilo, obenem pošlje ustanovi za izplačilo tudi obvestilo o izplačilu.

2. Banka, na račun katere je bilo nakazano plačilo, knjiži v dobro organa za izplačilo vrednost plačila po menjalnem tečaju v valuti države članice, na ozemlju katere je organ.

3. Imena in registrirani sedeži in poslovalnice bank iz odstavka 1 so našteti v Prilogi 7.

Člen 56

Izplačila zapadlih zneskov osebam, ki so upravičene do dajatev, opravljena s strani organa za izplačilo

1. Izplačila, navedena v razporedu, določenem v členu 54 izvedbene uredbe, izplača osebam, ki so upravičene do dajatev, organ za izplačilo v imenu nosilca odgovornega za izplačilo. Izplačila se opravijo v skladu s postopkom, določenim v zakonodaji, ki jo izvaja organ za izplačilo.

2. Takoj ko organ za izplačilo ali kaka druga ustanova, ki jo slednji imenuje, izve za kakršnokoli okoliščino, ki upravičuje mirovanje ali odvzem dajatev, se vsa izplačila ustavijo. To se zgodi tudi, kadar oseba, upravičena do dajatev, prenese svoje stalno prebivališče na ozemlje druge države.

3. Organ za izplačilo sporoči nosilcu odgovornemu za izplačilo dajatev, razlog za ustavitev izplačevanja. V primeru smrti upravičenca do dajatev, ali njegovega zakonca, ali v primeru ponovne poroke vdove ali vdovca ustanova za izplačilo obvesti navedenega nosilca o datumu tega dogodka.

Člen 57

Poravnava računov za izplačila iz člena 56 izvedbene uredbe

1. Vsi računi za izplačila iz člena 56 izvedbene uredbe, se poravnajo ob koncu vsakega plačilnega obdobja, da se ugotovijo zneski, ki so bili dejansko izplačani osebi, upravičeni do dajatev, ali njenemu zakonitemu ali pooblaščenemu predstavniku, kakor tudi neizplačani zneski.

2. Skupni znesek, izražen v številkah in besedah v valuti države članice, na ozemlju katere je nosilec, odgovoren za izplačilo, se potrdi kot skladen z izplačili, ki jih je opravil organ za izplačilo, s potrdilom, ki ga podpiše predstavnik tega organa.

3. Organ za izplačilo jamči, da so bila tako ugotovljena izplačila pravilno opravljena.

4. Razlika med vsotami, ki jih je izplačal nosilec, odgovoren za izplačilo, izraženimi v valuti države članice, na ozemlju katere je ta nosilec, in vrednostjo izplačil, izraženo v isti valuti, ki jih je opravil organ za izplačilo, se prenese v breme nosilca, odgovornega za izplačila iz istega naslova v naslednjem obdobju

Člen 58

Povrnitev stroškov, nastalih pri izplačilu dajatev

Stroške, ki nastanejo pri izplačilu dajatev, zlasti poštnine in bančne provizije, lahko od prejemnikov izterja organ za izplačilo po pogojih, ki jih določa zakonodaja, ki jo izvaja ta organ.

Člen 59

Obvestilo o prenosu stalnega prebivališča osebe, ki je upravičena do dajatev

Kadar oseba, ki je upravičena do dajatev po zakonodaji ene ali več držav članic, prenese stalno prebivališče z ozemlja ene države na ozemlje druge, o tem obvesti nosilca ali nosilce, odgovorne za izplačilo dajatev, in organ za izplačilo.







POGLAVJE 4

NESREČE PRI DELU IN POKLICNE BOLEZNI







Izvajanje členov 52 in 53 uredbe

Člen 60

Storitve v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejemanje storitev po členu 52(a) uredbe mora zaposlena ali samozaposlena oseba predložiti nosilcu v kraju stalnega prebivališča potrdilo, da je upravičena do storitev. To potrdilo, ki po potrebi temelji na informacijah, ki jih predloži delodajalec, izda pristojni nosilec. Poleg tega, če tako določa zakonodaja pristojne države, zaposlena ali samozaposlena oseba predloži nosilcu v kraju stalnega prebivališča tudi potrdilo pristojnega nosilca o prejemu obvestila o nesreči pri delu ali o poklicni bolezni. Če oseba ne predloži teh dokumentov, jih nosilec v kraju stalnega prebivališča pridobi od pristojnega nosilca, do njihovega prejema pa osebi nudi storitve po sistemu zdravstvenega zavarovanja, če izpolnjuje pogoje za upravičenost do njih.

2. Potrdilo velja, dokler nosilec v kraju stalnega prebivališča ne prejme obvestila o njegovem preklicu. Kadar pa navedeno potrdilo izda francoski nosilec, velja za dobo enega leta od dneva izdaje in ga je treba vsako leto podaljšati.

3. Če je oseba sezonski delavec, potrdilo iz odstavka 1, velja celoten čas predvidenega trajanja sezonskega dela, razen če v vmesnem času pristojni nosilec obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča o njegovem preklicu.

4. Ob vsakem zahtevku za storitev oseba predloži dodatno dokumentacijo za nudenje storitev po zakonodaji države članice, na ozemlju katere stalno prebiva.

▼M14 —————

▼B

7. Oseba obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča o vsaki spremembi, ki bi lahko vplivala na njeno upravičenost do dajatev, zlasti o vsaki prekinitvi ali spremembi zaposlitve ali samozaposlitve ali o prenosu stalnega ali začasnega prebivališča. Podobno tudi v primeru, ko oseba preneha biti zavarovana ali preneha biti upravičena do storitev, pristojni nosilec ustrezno obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča. Nosilec v kraju stalnega prebivališča lahko kadarkoli zahteva od pristojnega nosilca, da mu zagotovi informacije o zavarovanju osebe ali o njeni upravičenosti do storitev..

8. V primeru obmejnih delavcev se lahko izdajajo medicinski izdelki, povoji, očala in pripomočki manjših vrednosti ter opravljajo laboratorijske analize in preiskave le na ozemlju države članice, v kateri so bile predpisane v skladu z določbami te države članice.

9. Dve ali več držav članic ali pristojnih organov teh držav se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovori tudi o drugačnih izvedbenih določbah.

Člen 61

Denarne dajatve, ki niso pokojnine, v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejemanje dajatev, ki niso pokojnine, po členu 52(b) uredbe zaposlena ali samozaposlena oseba v treh dneh po nastopu nezmožnosti za delo vloži zahtevek pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča, predloži obvestilo o prenehanju dela ali, če tako določa zakonodaja, ki jo izvaja pristojni nosilec ali nosilec v kraju stalnega prebivališča, potrdilo o nezmožnosti za delo, ki ga izda lečeči zdravnik osebe.

2. Če lečeči zdravnik v državi stalnega prebivališča ne izda potrdilo o nezmožnosti za delo, oseba vloži zahtevek neposredno pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča v roku, ki ga določa zakonodaja, ki jo ta izvaja.

Nosilec nemudoma zagotovi zdravniško potrditev nezmožnost za delo in izda potrdilo iz odstavka 1. Tako potrdilo mora navajati predvideno trajanje nezmožnosti za delo in se nemudoma pošlje pristojnemu nosilcu.

3. V primeru, v katerih se odstavek 2 ne uporablja, nosilec v kraju stalnega prebivališča čim prej, v vsakem primeru pa v roku treh dni po dnevu, ko je oseba vložila zahtevek, zagotovi zdravniški pregled osebe , kot če bi bila zavarovana pri tem nosilcu. Poročilo zdravnika, ki opravi pregled, navaja zlasti predvideno trajanje nezmožnosti za delo in se pošlje pristojnemu nosilcu v kraju stalnega prebivališča v roku treh dni od dne pregleda.

4. Nosilec v kraju stalnega prebivališča potem opravi vsa potrebna administrativna preverjanja ali zdravniške preglede osebe, kot če bi bila ta zavarovana pri njej. Takoj ko ugotovi, da je oseba sposobna za nadaljevanje dela, o tem obvesti osebo in pristojnega nosilca in navede datuma prenehanja nezmožnosti za delo. Brez poseganja v določbe odstavka 6 se obvestilo osebi šteje kot odločitev, sprejeta v imenu pristojnega nosilca.

5. V vseh primerih si pristojni nosilec pridržuje pravico, da naroči pregled osebe pri zdravniku po svoji izbiri.

6. Če se pristojni nosilec odloči, da zadrži denarne dajatve, ker oseba ni upoštevala postopkov, ki jih določa zakonodaja države stalnega prebivališča, ali če ugotovi, da je oseba sposobna nadaljevati delo, o svoji odločitvi obvesti osebo in obenem pošlje izvod te odločitve nosilcu v kraju stalnega prebivališča.

7. Ko oseba ponovno začne delati, o tem ustrezno obvesti pristojnega nosilca, če tako obvestilo zahteva zakonodaja, ki jo izvaja ta nosilec.

8. Pristojni nosilec izplača denarne dajatve na ustrezen način, predvsem z mednarodnim denarnim nakazilom in o tem ustrezno obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča in osebo. Kadar denarne dajatve izplača nosilec v kraju stalnega prebivališča v imenu pristojnega nosilca, slednji obvesti osebo o njenih pravicah in nosilca v kraju stalnega prebivališča o znesku denarnih dajatev, o datumih izplačil in o najdaljši dobi, v kateri se lahko dajatve dodelijo v skladu z zakonodajo pristojne države.

9. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav članic se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovorijo o drugih izvedbenih določbah.







Izvajanje člena 55 uredbe

▼M14

Člen 62

Storitve v primeru začasnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejemanje storitev iz člena 55(1)(a)(i) Uredbe predloži zaposlena ali samozaposlena oseba izvajalcu storitve dokument, ki ga izda pristojni nosilec in ki dokazuje, da je ta oseba upravičena do storitev. Ta dokument je sestavljen v skladu s členom 2. Če zadevna oseba ne more predložiti tega dokumenta, se obrne na nosilca v kraju začasnega prebivališča, da zahteva od pristojnega nosilca potrdilo, ki potrjuje, da je zadevna oseba upravičena do storitev.

Dokument o upravičenosti do storitev v skladu s členom 55(1)(a)(i) Uredbe, ki ga izda pristojni nosilec, ima v vsakem posameznem primeru za izvajalca storitve enak učinek kakor nacionalno dokazilo o upravičenosti oseb, ki so zavarovane pri nosilcu v kraju začasnega prebivališča.

2. Člen 60(9) izvedbene Uredbe se uporablja po analogiji.

▼B

Člen 63

Storitve za zaposlene ali samozaposlene osebe, ki prenesejo stalno prebivališče ali se vrnejo v državo svojega stalnega prebivališča, in za zaposlene ali samozaposlene osebe, z odobritvijo, da odidejo v drugo državo članico na zdravljenje

1. Za prejemanje storitev po določbah člena 55(1)(b)(i) uredbe zaposlena ali samozaposlena oseba nosilcu v kraju stalnega prebivališča predložipotrdilo, da je upravičena do nadaljnjega prejemanja navedenih storitev. To potrdilo, ki ga izda pristojni nosilec, mora po potrebi navajati zlasti najdaljšo dobo zagotavljanja storitev v skladu z določbami zakonodaje pristojne države. Če potrdila zaradi višje sile ni mogoče izdati vnaprej, se lahko na zahtevo osebe izda po njenem odhodu.

▼M14

2. Člen 60(9) izvedbene Uredbe se uporablja po analogiji.

▼B

3. Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata tudi za zagotavljanje storitev v primeru iz člena 55(1)(c)(i) uredbe.

Člen 64

Denarne dajatve , ki niso pokojnine, v primeru začasnega bivanja v državi članici, ki ni pristojna država

Določbe člena 61 izvedbene uredbe se smiselno uporabljajo za denarne dajatve, ki niso pokojnine po členu 55(1)(a)(ii) uredbe. Brez poseganja v obveznost predložitve potrdila o nezmožnosti za delo pa zaposleni ali samozaposleni osebi, ki začasno biva na ozemlju države članice, ne da bi tam opravljala poklicno dejavnost, ni treba predložiti obvestila o prenehanju dela iz člena 61(1) izvedbene uredbe.







Izvajanje členov 52 do 56 uredbe

Člen 65

Izjave, poizvedbe in izmenjava informacij med nosilci pri nesrečah pri delu ali poklicnih bolezni , do katerih pride v državi članici, ki ni pristojna država

1. Kadar se nesreča pri delu zgodi ali se diagnoza poklicne bolezni prvič postavi na ozemlju države članice, ki ni pristojna država, je treba izdati izjavo o nesreči pri delu ali o poklicni bolezni v skladu z določbami zakonodaje pristojne države brez poseganja v zakonske določbe, ki veljajo na ozemlju države članice, v kateri se nesreča pri delu zgodi oziroma v kateri je bila prvič postavljena diagnoza poklicne bolezni, in ki se v takem primeru uporablja naprej. Ta izjava mora biti poslana pristojnemu nosilcu, izvod pa se pošlje nosilcu v kraju stalnega ali začasnega prebivališča.

2. Nosilec države članice, na ozemlju katere se je zgodila nesreča pri delu ali je bila prvič postavljena diagnoza poklicne bolezni, pristojnemu nosilcu v dvojniku posreduje zdravniško potrdilo, izdano na njenem ozemlju, in vse potrebne informacije, ki jih lahko zahteva slednji nosilec.

3. Če v primeru nesreče, ki se je zgodila med potovanjem po ozemlju države članice, ki ni pristojna država, obstaja razlog za preiskavo na ozemlju prve države članice, lahko pristojni nosilec imenuje zdravnika, ki bo osebo pregledal, in o tem obvesti organe te države članice. Ti organi pomagajo pri pregledu, predvsem tako, da imenujejo osebo, ki pomaga pri proučevanju uradnih poročil in drugih dokumentov, povezanih z nesrečo.

4. Ob koncu zdravljenja se pristojnemu nosilcu posreduje podrobno poročilo skupaj z zdravniškimi potrdili v zvezi s trajnimi posledicami nesreče ali bolezni, predvsem pa o trenutnem stanju osebe in o okrevanju po poškodbah ali o stanju po zdravljenju poškodb. Nosilec v kraju stalnega ali začasnega prebivališča izplača ustrezne honorarje v skladu s stopnjami, ki jih uporablja, vendar za to izstavi račun pristojnemu nosilcu.

5. Pristojni nosilec na zahtevo obvesti nosilca v kraju stalnega ali začasnega prebivališča o odločitvi glede datuma okrevanja po poškodbah ali datuma zaključka zdravljenja ter, kjer je to predvideno, o odločitvi v zvezi z dodelitvijo pokojnine.

Člen 66

Dvom glede narave nesreče pri delu ali poklicne bolezni

1. Kadar v primerih iz členov 52 ali 55(1) uredbe, pristojni nosilec ugovarja uporabi zakonodaje o nesrečah pri delu ali poklicnih boleznih, o tem nemudoma obvesti nosilca v kraju stalnega ali začasnega prebivališča, ki je zagotovil storitve; za te storitve se potem šteje, kot da izhajajo iz zdravstvenega zavarovanja in se še naprej zagotavljajo na tej osnovi ob predložitvi potrdila ►M14 iz člena 21 ◄ izvedbene uredbe.

2. Ko je o zadevi dosežena končna odločitev, pristojni nosilec o tem nemudoma obvesti nosilca v kraju stalnega ali začasnega prebivališča , ki je zagotovil storitev. Kadar ne gre za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen, ta nosilec še naprej zagotavlja navedene storitve iz zdravstvenega zavarovanja, če je zaposlena ali samozaposlena oseba do njih upravičena. V drugih primerih se storitve, ki jih je oseba prejela iz zdravstvenega zavarovanja, štejejo kot dajatve za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen.







Izvajanje člena 57 uredbe

Člen 67 (7)

Postopek v primeru izpostavljenosti tveganju poklicne bolezni v več državah članicah

1. V primeru zajetem v člen 57(1) uredbe, se obvestilo o poklicni bolezni pošlje bodisi pristojnemu nosilcu za poklicne bolezni v državi članici, po zakonodaji katere je oseba, ki ima bolezen, nazadnje opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila to bolezen, bodisi nosilcu v kraju stalnega prebivališča, ki posreduje obvestilo navedenemu nosilcu.

2. Če pristojni nosilec iz odstavka 1, ugotovi, da je oseba nazadnje opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila to poklicno bolezen