1978L1026 — SL — 01.05.2004 — 007.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 18. decembra 1978 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah v veterinarski medicini, vključno z ukrepi za olajšanje učinkovitega uresničevanja pravice do ustanavljanja in prostega opravljanja storitev (78/1026/EGS) (UL L 362, 23.12.1978, p.1)

spremenjena z:





spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 18. decembra 1978

o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah v veterinarski medicini, vključno z ukrepi za olajšanje učinkovitega uresničevanja pravice do ustanavljanja in prostega opravljanja storitev

(78/1026/EGS)







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 49, 57, 66 in 235, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ker je na podlagi Pogodbe kakršno koli diskriminatorno obravnavanje glede na državljanstvo pri ustanavljanju in opravljanju storitev po izteku prehodnega obdobja prepovedano; ker se načelo takega obravnavanja, ki temelji na državljanstvu, uporablja zlasti v primeru, ko je za začetek in opravljanje dejavnosti veterinarja potrebno dovoljenje ali tudi vpis ali članstvo v strokovnih združenjih ali telesih; ker se kljub temu zdi zaželeno uvesti nekatere določbe, da se veterinarjem olajša učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja in prostega opravljanja storitev; ker so na podlagi Pogodbe države članice zavezane, da ne dodelijo pomoči, ki bi lahko izkrivljala pogoje ustanavljanja; ker člen 57(1) Pogodbe predvideva, da se za vzajemno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah izdajajo direktive; ker je cilj te direktive vzajemno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah, ki omogočajo začetek in opravljanje dejavnosti na področju veterine; ker je treba zaradi razlik med državami članicami glede narave in trajanja usposabljanja veterinarjev določiti nekatere usklajevalne določbe, ki bodo državam članicam omogočili vzajemno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah; ker se je taka uskladitev izvedla z Direktivo Sveta 78/1027/EGS z dne 18. decembra 1978 o uskladitvi določb zakonov ali drugih predpisov v zvezi z dejavnostmi veterinarjev ( 4 ); ker direktiva o vzajemnem priznavanju diplom ne pomeni nujno tudi enakovrednosti usposabljanja, ki vodi do take diplome, se uporaba takih strokovnih naslovov, ki so v skladu s formalnim spričevalom o usposabljanju, dovoli le v jeziku izvorne države članice ali države članice, iz katere tuji državljan prihaja; ker lahko države članice zato, da nacionalni organi lažje uporabljajo to direktivo, predpišejo, da mora oseba, ki izpolnjuje pogoje o usposobljanju iz te direktive, poleg formalnih spričeval o usposobljenosti priskrbeti potrdilo pristojnih organov svoje izvorne države ali države, iz katere prihaja, ki potrjuje, da so ta spričevala o usposabljanju tista, ki jih ureja Direktiva; ker bi v primeru opravljanja storitev za osebo, ki bi želela opravljati storitve, zahteva po vpisu ali članstvu v strokovnih združenjih ali telesih, povezana s stalno in trajno naravo dejavnosti v državi gostiteljici, zaradi začasne narave njegove dejavnosti nedvomno predstavljala oviro; ker bi bilo zato treba ukiniti to zahtevo; ker pa bi bilo v tem primeru treba zagotoviti nadzor nad poklicno disciplino, ki je odgovornost teh strokovnih združenj ali teles; ker je v ta namen, ob upoštevanju uporabe člena 62 Pogodbe, treba predvideti, da se od zadevne osebe lahko zahteva, da pristojnemu organu države članice gostiteljice predloži podrobnosti v zvezi z opravljanjem storitev; ker je treba razlikovati med pogoji glede ugleda ali dobrega imena, ki jih je treba izpolnjevati za začetek opravljanja poklica, in tistimi, ki jih je treba izpolnjevati za opravljanje poklica; ker, kar zadeva dejavnosti zaposlenih veterinarjev, Uredba Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti ( 5 ) ne določa posebnih določb v zvezi z ugledom ali dobrim imenom, poklicno disciplino ali uporabo naslova za obravnavane poklice; ker se taka pravila, odvisno od posamezne države članice, uporabljajo za zaposlene in samozaposlene osebe ali se lahko zanje uporabljajo; ker se za dejavnosti veterinarjev v vseh državah zahteva diploma, spričevalo ali drugo dokazilo o formalnih kvalifikacijah za veterinarja; ker take dejavnosti v svoji poklicni karieri opravljajo zaposlene in samozaposlene osebe ali iste osebe na oba načina; ker je za pospeševanje prostega gibanja teh strokovnjakov v Skupnosti zato treba razširiti to direktivo tudi na zaposlene veterinarje, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







POGLAVJE I

PODROČJE UPORABE

Člen 1

Ta direktiva se uporablja za dejavnosti veterinarjev.







POGLAVJE II

DIPLOME, SPRIČEVALA IN DRUGA DOKAZILA O FORMALNIH KVALIFIKACIJAH V VETERINI

Člen 2

Vsaka država članica priznava diplome, spričevala in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah, ki jih državljanom držav članic podelijo druge države članice v skladu s členom 1 Direktive 78/1027/EGS in so našteta ►M3 v Prilogi ◄ , tako da jim na svojem ozemlju dajo enak učinek glede pravice do začetka in opravljanja poklica veterinarja, kakor ga imajo na ozemlju države članice, v kateri so bili podeljeni.

▼M1

Če je bila diploma, spričevalo ali drugo dokazilo o formalnih kvalifikacijah iz ►M3 Prilogi ◄ podeljeno pred izvajanjem te direktive ali je bilo podeljeno po tem datumu, vendar po usposabljanju, ki se je začelo pred tem datumom, se opremi s potrdilom, ki ga izdajo pristojni organi zadevne države članice, z navedbo, da je diploma, spričevalo ali drugo dokazilo o formalnih kvalifikacijah usklajeno s členom 1 Direktive 78/1027/EGS.

▼M3 —————

▼B







POGLAVJE III

PRIDOBLJENE PRAVICE

▼M1

Člen 4

1. Če diplome, spričevala in druga dokazila državljanov držav članic o formalnih kvalifikacijah ne izpolnjujejo vseh minimalnih zahtev glede usposabljanja iz člena 1 Direktive 78/1027/EGS, prizna vsaka država članica kot zadosten dokaz diplome, spričevala in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah s področja veterine, ki so jih države članice podelile pred izvajanjem Direktive 78/1027/EGS ali so jih podelile po tem datumu, vendar po usposabljanju, ki se je pričelo pred tem datumom, in so opremljeni s potrdilom, ki navaja, da so ti državljani učinkovito in zakonito opravljali zadevne dejavnosti najmanj tri leta zapored v petih letih pred datumom izdaje potrdila.

2. Če diplome, spričevala in druga dokazila državljanov držav članic o formalnih kvalifikacijah za veterinarja niso v skladu s kvalifikacijami ali poimenovanji iz ►M3 Prilogo ◄ , prizna vsaka država članica kot zadosten dokaz diplome, spričevala in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah, ki jih podelijo te države članice in so opremljeni s potrdilom, ki ga izdajo pristojni organi ali telesa. Potrdilo mora potrjevati, da so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah za veterinarja podeljeni po usposabljanju v skladu z določbami Direktive 78/1027/EGS iz člena 2 te direktive in da jih država članica, ki jih je podelila, obravnava kot kvalifikacije ali poimenovanja iz ►M3 Prilogo ◄ te direktive.

▼M2

Člen 4a

Državljanom držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah veterinarjev potrjujejo usposabljanje, pridobljeno na ozemlju bivše Nemške demokratične republike, in ne izpolnjujejo vseh minimalnih zahtev za usposabljanje iz člena 1 Direktive 78/1027/EGS, države članice, razen Nemčije, priznajo te diplome, spričevala in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah kot zadostno dokazilo, če:

— potrjujejo usposabljanje, začeto pred nemško združitvijo,

— imetniku dajejo pravico do opravljanja dejavnosti veterinarja na celotnem ozemlju Nemčije pod enakimi pogoji kot kvalifikacije, ki jih podeljujejo pristojni nemški organi in so navedene v ►M3 Prilogo ◄ , in če

— jim je priloženo potrdilo, ki ga izdajo pristojni nemški organi, v katerem je navedeno, da so ti državljani v Nemčiji dejansko in zakonito opravljali zadevne dejavnosti najmanj tri zaporedna leta v petletnem obdobju pred datumom izdaje potrdila.

▼A4

Člen 4b

Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v Estoniji pred dnem pristopa, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi, če jim je priloženo spričevalo, ki potrjuje da so ti državljani držav članic uspešno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti v Estoniji vsaj pet zaporednih let v sedmih letih pred izdajo spričevala.

Člen 4c

1. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo na nekdanjem Češkoslovaškem pred 1. januarjem 1993, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi, če Češki organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot češke kvalifikacije v veterini glede dostopa do poklicev v veterini in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Češke.

2. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v nekdanji Sovjetski zvezi pred 20. avgustom 1991, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi, če estonski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot estonske kvalifikacije v veterini glede dostopa do poklicev v veterini in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj pet zaporednih let v sedmih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Estonije.

3. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v nekdanji Sovjetski zvezi pred 21. avgustom 1991, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi, če latvijski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot latvijske kvalifikacije v veterini glede dostopa do poklicev v veterini in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Latvije.

4. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v nekdanji Sovjetski zvezi pred 11. marcem 1990, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi, če litovski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot litovske kvalifikacije v veterini glede dostopa do poklicev v veterini in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Litve.

5. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo na nekdanjem Češkoslovaškem pred 1. januarjem 1993, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi, če slovaški organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot slovaške kvalifikacije v veterini glede dostopa do poklicev v veterini in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Slovaške.

6. Vsaka država članica državljanom držav članic, katerim so bile diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi podeljena, ali katerih usposabljanje se je začelo v Jugoslaviji pred 25. junijem 1991, prizna kot zadosten dokaz te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni veterinarski izobrazbi, če slovenski organi potrdijo, da imajo te kvalifikacije na njihovem ozemlju isto pravno veljavo kot slovenske kvalifikacije v veterini glede dostopa do poklicev v veterini in opravljanja le teh. Potrdilu mora biti priloženo spričevalo, ki ga izdajo isti organi, da so ti državljani držav članic najmanj tri zaporedna leta v petih letih pred izdajo spričevala veljavno in zakonito opravljali zadevne dejavnosti na ozemlju Slovenije.

▼B







POGLAVJE IV

UPORABA AKADEMSKEGA NAZIVA

Člen 5

1. Brez poseganja v člen 13 države članice gostiteljice zagotovijo državljanom držav članic, ki izpolnjujejo pogoje iz členov 2 in 4, pravico do uporabe zakonitega akademskega naziva veljavnega v izvorni državi članici ali državi članici, iz katere prihajajo, ali po potrebi njegovo okrajšavo, v jeziku navedene države. Države članice gostiteljice lahko zahtevajo, da temu naslovu sledi ime in kraj institucije ali izpitne komisije, ki ga je podelila.

2. Če je akademski naziv, kakor se uporablja v izvorni državi članici ali državi članici, iz katere prihaja tuji državljan, v državi članici gostiteljici mogoče zamenjati z naslovom, ki v tej državi zahteva dodatno usposabljanje, ki ga zadevna oseba ni opravila, lahko država članica gostiteljica zahteva, da taka oseba uporablja naslov, veljaven v izvorni državi članici ali državi članici, iz katere prihaja, v ustrezni obliki, ki jo določi država članica gostiteljica.







POGLAVJE V

UKREPI ZA OLAJŠANJE UČINKOVITEGA URESNIČEVANJA PRAVICE DO USTANAVLJANJA IN PROSTEGA OPRAVLJANJA STORITEV V ZVEZI Z DEJAVNOSTMI VETERINARJEV







A.

Posebne določbe, ki zadevajo pravico do ustanavljanja

Člen 6

1. Država članica gostiteljica, ki od svojih državljanov, ko prvič začnejo z opravljanjem dejavnosti iz člena 1, zahteva dokaz o ugledu ali dobrem imenu, sprejme od državljanov drugih držav članic kot zadostno dokazilo potrdilo, izdano od pristojnega organa izvorne države članice ali države članice, iz katere tuji državljan prihaja, ki potrjuje, da so zahteve države članice glede ugleda ali dobrega imena za začetek zadevnih dejavnosti izpolnjene.

2. Če izvorna država članica ali država članica, iz katere tuji državljan prihaja, od oseb, ki želijo prvič začeti zadevne dejavnosti, ne zahteva dokaza o ugledu ali dobrem imenu, lahko država članica gostiteljica od državljanov izvorne države članice ali države članice, iz katere tuji državljan prihaja, zahteva izpisek iz „kazenske evidence“ ali, če te ni, enakovreden dokument, ki ga je izdal pristojni organ izvorne države članice ali države članice, iz katere tuji državljan prihaja.

3. Če je država članica gostiteljica podrobno seznanjena o resni zadevi, ki se je pripetila zunaj njenega ozemlja in bo verjetno vplivala na začetek zadevnih dejavnosti na njenem ozemlju, lahko o tem obvesti izvorno državo članico ali državo članico, iz katere tuji državljan prihaja.

Izvorna država članica ali država članica, iz katere tuji državljan prihaja, preveri točnost dejstev. Organi navedene države sami odločijo o naravi in obsegu preiskave, ki jo je treba izvesti, in obvestijo državo članico gostiteljico o vsakem posledičnem ukrepu v zvezi s potrdili ali dokumenti, ki so jih izdali.

4. Države članice zagotovijo zaupnost poslanih informacij.

Člen 7

1. Če v državi članici gostiteljici veljajo zakoni ali drugi predpisi, ki določajo zahteve glede ugleda ali dobrega imena, vključno z določbami o disciplinskih ukrepih zaradi hujše kršitve pri opravljanju poklica ali obsodbe zaradi kaznivega dejanja v zvezi z opravljanjem dejavnosti iz člena 1, izvorna država članica ali država članica, iz katere tuji državljan prihaja, pošlje državi članici gostiteljici vse potrebne informacije o ukrepih, poklicnih ali upravnih disciplinskih ukrepih zoper zadevno osebo ali o kazenskih sankcijah, naloženih med opravljanjem poklica v izvorni državi članici ali državi članici, iz katere je prišel.

2. Če je država članica gostiteljica podrobno seznanjena o resni zadevi, ki se je pripetila zunaj njenega ozemlja in bo verjetno vplivala na začetek zadevnih dejavnosti na njenem ozemlju, lahko o tem obvesti izvorno državo članico ali državo članico, iz katere tuji državljan prihaja.

Izvorna država članica ali država članica, iz katere tuji državljan prihaja, preveri točnost dejstev. Organi navedene države sami odločijo o naravi in obsegu preiskave, ki jo je treba izvesti, in obvestijo državo članico gostiteljico o vsakem posledičnem ukrepu v zvezi z informacijami, ki so jih poslale v skladu z odstavkom 1.

3. Države članice zagotovijo zaupnost poslanih informacij.

Člen 8

Če država članica gostiteljica od svojih državljanov, ki želijo začeti z opravljanjem ali opravljati dejavnosti iz člena 1, zahteva spričevalo o telesnem ali duševnem zdravju, navedena država sprejme kot zadostno dokazilo predložen dokument, ki se zahteva v izvorni državi članici ali državi članici, iz katere tuji državljan prihaja.

Če izvorna država članica ali država članica, iz katere tuji državljan prihaja, od tistih, ki želijo začeti z opravljanjem ali opravljati zadevne dejavnosti, ne zahteva takšnega spričevala, država članica gostiteljica od takega državljana sprejme potrdilo, ki ga je izdal pristojni organ v navedeni državi in je v skladu s potrdilom, izdanim v državi članici gostiteljici.

Člen 9

Dokumenti iz členov 6, 7 in 8 ob predložitvi ne smejo bit starejši od treh mesecev od datuma izdaje.

Člen 10

1. Postopek za izdajo dovoljenja zadevni osebi za začetek opravljanja dejavnosti iz člena 1 v skladu s členi 6, 7 in 8 mora biti čimprej končan in ne pozneje kakor tri mesece po predložitvi vseh dokumentov v zvezi s tako osebo, brez poseganja v roke, ki so posledica katerega koli morebitnega pravnega sredstva ob koncu tega postopka.

2. V primerih iz členov 6(3) in 7(2) zahteva za ponovno preučitev odloži rok iz odstavka 1.

Država članica, s katero se posvetuje, odgovori v treh mesecih. Če ne odgovori, lahko država članica gostiteljica ukrepa zaradi podrobnega poznavanja resne zadeve.

Po prejemu odgovora ali preteku roka država članica gostiteljica nadaljuje s postopkom iz odstavka 1.

Člen 11

Če država članica gostiteljica od svojih državljanov, ki želijo začeti z opravljanjem ali opravljati dejavnosti iz člena 1, zahteva prisego ali slovesno izjavo in če oblike take prisege ali slovesne izjave državljani drugih držav članic ne morejo uporabiti, navedena država članica zadevni osebi zagotovi ustrezno in enakovredno obliko prisege ali slovesne izjave.







B.

Posebne določbe v zvezi z opravljanjem storitev

Člen 12

1. Če država članica od svojih državljanov, ki želijo začeti z opravljanjem ali opravljati dejavnosti iz člena 1, zahteva dovoljenje ali članstvo ali vpis v strokovno združenje ali telo, navedena država članica v primeru opravljanja storitev državljane držav članic oprosti te zahteve.

Zadevna oseba ima pri opravljanju storitev enake pravice in obveznosti kakor državljani države članice gostiteljice; zlasti je podvržena poklicnim in upravnim predpisom, ki se uporabljajo v navedeni državi članici.

V ta namen in poleg izjave, predvidene v odstavku 2 v zvezi s storitvami, ki jih je treba opravljati, lahko države članice, da bi lahko uporabljale predpise v zvezi s poklicnim ravnanjem, ki veljajo na njihovem ozemlju, zahtevajo avtomatični začasni vpis ali formalno članstvo v strokovnem združenju ali telesu ali, namesto tega, vpis v register, če tak vpis ali članstvo ne odloži ali kakorkoli zaplete opravljanja storitev ali povzroči dodatnih stroškov osebi, ki opravlja storitve.

Če država članica gostiteljica sprejme ukrep po drugem pododstavku ali ugotovi dejstva, ki so v nasprotju s temi določbami, takoj obvesti državo članico, v kateri zadevna oseba opravlja dejavnost.

2. Država članica gostiteljica lahko od zadevne osebe zahteva, da predhodno obvesti pristojne organe o opravljanju storitev, če to pomeni začasno bivanje na njenem ozemlju. Država članica gostiteljica lahko v vsakem primeru od veterinarja, ki opravlja dejavnost v drugi državi članici, zahteva, da o opravljanju storitev predloži predhodno obvestilo v obliki recepta ali veterinarskih potrdil, ki ne vključujejo pregleda živali, če je takšna praksa dovoljena z zakoni in drugimi predpisi ter poklicnimi pravili, ki se uporabljajo v državi gostiteljici.

Država članica gostiteljica, ki zahteva tako predhodno obvestilo, sprejme potrebne ukrepe, da se možnost obvestila zagotovi po potrebi za niz storitev znotraj ene in iste regije za enega prejemnika storitev ali več v določenem obdobju, vendar največ v enem letu.

V nujnih primerih je to obvestilo mogoče zagotoviti takoj po opravljenih storitvah.

3. V skladu z odstavkoma 1 in 2 lahko država članica gostiteljica od zadevne osebe zahteva, da predloži en dokument ali več z naslednjimi podatki:

— obvestilo iz odstavka 2,

— potrdilo, da zadevna oseba v državi članici, v kateri opravlja dejavnost, zadevne dejavnosti opravlja zakonito,

— potrdilo, da ima zadevna oseba za opravljanje zadevnih storitev potreben dokument: diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo o formalnih kvalifikacijah iz te direktive.

4. Dokument ali dokumenti iz odstavka 3 ob predložitvi ne smejo biti starejši od 12 mesecev po datumu izdaje.

5. Če država članica začasno ali stalno, v celoti ali delno, svojemu državljanu ali državljanu druge države članice, ki opravlja dejavnost na njenem ozemlju, odvzame pravico do opravljanja storitev iz člena 1, zagotovi, glede na primer, začasen ali stalen odvzem potrdila iz druge alinee odstavka 3.







C.

Skupne določbe za pravico do ustanavljanja in prostega opravljanja storitev

Člen 13

Če v državi članici gostiteljici obstajajo predpisi o uporabi strokovnega naziva v zvezi dejavnostmi iz člena 1, državljani drugih držav članic, ki izpolnjujejo pogoje iz členov 2 in 4, uporabljajo strokovni naziv države članice gostiteljice, ki v tej državi ustreza tem pogojem usposobljenosti, in uporabljajo okrajšani naziv.

Člen 14

1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zadevnim osebam omogočijo pridobiti informacije o veterinarski zakonodaji in po potrebi poklicni etiki v državi gostiteljici.

V ta namen lahko države članice vzpostavijo informacijska središča, v katerih lahko te osebe pridobijo potrebne informacije. V primeru opravljanja dejavnosti lahko država članica gostiteljica od zadevne osebe zahteva, da se poveže s temi središči.

2. Države članice lahko ustanovijo središča iz odstavka 1 pri pristojnih organih in telesih, ki jih morajo določiti v roku iz člena 18(1).

3. Države članice skrbijo, da zadevne osebe po potrebi, v njihovem interesu in v interesu njihovih strank, pridobijo znanje jezika, ki je potrebno za opravljanje poklica v državi članici gostiteljici.







POGLAVJE VI

KONČNE DOLOČBE

Člen 15

Če obstaja razlog za dvom lahko država članica gostiteljica od pristojnih organov druge države članice zahteva potrdilo o pristnosti diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah, ki jih podeli ta druga država članica in so navedena v poglavju II, pa tudi potrdilo, da zadevna oseba izpolnjuje vse pogoje usposabljanja iz Direktive 78/1027/EGS.

Člen 16

Države članice v roku iz člena 18(1) imenujejo organe in telesa, pristojne za podeljevanje ali sprejemanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah, pa tudi dokumentov in informacij iz te direktive, ter o tem takoj obvestijo druge države članice in Komisijo.

Člen 17

Ta direktiva se uporablja za državljane držav članic, ki v skladu z Uredbo (EGS) št. 1612/68 opravljajo ali bodo opravljali dejavnosti iz člena 1 kot zaposlene osebe.

▼M3

Člen 17a

Države članice obvestijo Komisijo o zakonih in drugih predpisih, ki jih sprejmejo v zvezi s podelitvijo diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva. Komisija objavi ustrezno obvestilo v Uradnem listu Evropskih skupnosti, v katerem navede imena, ki jih države članice sprejmejo za zadevna usposabljanja in, kadar je to primerno, za ustrezne poklicne nazive.

Člen 17b

Vsaka država članica mora priznati v zvezi z državljani držav članic, katerih diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva, ne ustrezajo imenom, navedenim za to državo članico v tej direktivi, kot zadostno dokazilo diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi, ki jih podelijo te države članice in katerim je priloženo potrdilo, ki ga izdajo pristojni organi. V tem potrdilu mora biti navedeno, da so zadevne diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi podeljena ob zaključku izobraževanja in usposabljanja, ki je skladno z določbami te direktive in ki jih država članica, ki jih je podelila, obravnava kot enakovredne imenom, naštetim v tej direktivi.

Člen 17c

Države članice morajo pregledati diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva, ki jih je imetnik pridobil izven Evropske unije, kadar so te diplome, spričevala in druga dokazila o formalni izobrazbi priznana v državi članici, kakor tudi potrdila o opravljenem usposabljanju in/ali poklicnih izkušnjah, dobljenih v državi članici. Država članica sprejme odločitev v treh mesecih od dne, ko je kandidat vložil prošnjo skupaj s popolno dodatno dokumentacijo.

Člen 17d

Če je prošnja zavrnjena, mora država članica navesti razloge za odločitve v zvezi s prošnjami za priznanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi na področju, ki ga obravnava ta direktiva.

Kandidati se lahko pritožijo na sodišča v skladu z nacionalno zakonodajo. Pravico do pritožbe imajo tudi, če odločitev ni bila sprejeta v za to določenem roku.

▼B

Člen 18

1. Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev s to direktivo, v dveh letih od njene notifikacije in o tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 19

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M3









PRILOGA

Nazivi diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi na področju veterine







Država Naziv kvalifikacije Organ, pristojen za podelitev Priloženo potrdilo Belgique/België/Belgien — Diploma van dierenarts — Diplôme de docteur en médecine vétérinaire 1. De universiteiten/les universités 2. De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française ▼A4 Česká republika 1. Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární lékařství (doktor veterinární medicíny, MVDr.) 2. Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární hygiena a ekologie (doktor veterinární medicíny, MVDr.) Veterinární fakulta univerzity v České republice ▼M3 Danmark Bevis for bestået kandidateksamen i veterinærvidenskab Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole Deutschland Zeugnis über das Ergebnis des Dritten Abscnitts der Tierärztlichen Prüfung und das Gesamtergebnis der Tierärztlichen Prüfung Der Vorsitzende des Prüfungsausschusses für die Tierärztliche Prüfung einer Universität oder Hochschule ▼A4 Eesti Diplom: täitnud veterinaarmeditsiini õppekava Eesti Põllumajandusülikool ▼M3 Ελλάς Πτυχίο Κτηνιατρικής Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης και Θεσσαλίας España Titulo de Licenciado en Veterinaria Ministerio de Educación y Cultura/El rector de una Universidad France Diplôme d'Etat de docteur vétérinaire Ireland 1. Diploma of Bachelor in/of Veterinary Medicine (MVB) 2. Diploma of Membership of the Royal College of Veterinary Surgeons (MRCVS) Italia Diploma di laurea in medicina veterinaria Università Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina veterinaria ▼A4 Κύπρος Πιστοποιητικό Εγγραφής Κτηνιάτρου Κτηνιατρικό Συμβούλιο Latvija Veterinārārsta diploms Latvijas Lauksaimniecības Universitāte Lietuva Aukštojo mokslo diplomas (veterinarijos gydytojo (DVM)) Lietuvos Veterinarijos Akademija ▼M3 Luxembourg Diplôme d'Etat de docteur en médecine vétérinaire Jury d'examen d'Etat ▼A4 Magyarország Állatorvos doktor oklevél - dr.med.vet. Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Kar Malta Liċenzja ta' Kirurgu Veterinarju Kunsill tal-Kirurġi Veterinarji ▼M3 Nederland Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd diergeneeskundig/veeartsenijkundig examen Österreich 1. Diplom-Tierarzt 2. Magister medicinae veterinariae Universität 1. Doktor der Veterinärmedizin 2. Doctor medicinae veterinariae 3. Fachtierarzt ▼A4 Polska Dyplom lekarza weterynarii 1. Szkoła Główna Gospodarstwa Wiejskiego w Warszawie 2. Akademia Rolnicza w Wrocławiu 3. Akademia Rolnicza w Lublinie 4. Uniwersytet Warmińsko-Mazurski w Olsztynie ▼M3 Portugal Carta de curso de licenciatura em medicina veterinária Universidade ▼A4 Slovenija Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor veterinarske medicine / doktorica veterinarske medicine“ Univerza Spričevalo o opravljenem državnem izpitu s področja veterinarstva Slovensko Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor veterinárnej medicíny“ („MVDr.“) Univerzita veterinárneho lekárstva ▼M3 Suomi/Finland Eläinlääketieteen lisensiaatin tutkinto / veterinärmedicine licentiatexamen Helsingin yliopisto / Helsingfors universitet Sverige Veterinärexamen Sveriges Landbruksuniversitet United Kingdom 1. Bachelor of Veterinary Science (BVSc) 2. Bachelor of Veterinary Science (BVSc) 3. Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMB) 4. Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM & S) 5. Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM & S) 6. Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMed) 1. University of Bristol 2. University of Liverpool 3. University of Cambridge 4. University of Edinburgh 5. University of Glasgow 6. University of London