02016G1129(01) — SL — 29.11.2016 — 000.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu





popravljena z:









▼B

Resolucija Sveta o posodobljenem priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico („nogometni priročnik EU“)

2016/C 444/01







1. POZIVA države članice, naj še naprej krepijo policijsko sodelovanje v zvezi z mednarodnimi nogometnimi tekmami (po potrebi pa tudi z drugimi športnimi prireditvami).

2. ZAHTEVA, da je v ta namen priloženi posodobljeni priročnik, v katerem so primeri zelo priporočljivih delovnih metod, na razpolago organom pregona, vključenim v policijski nadzor ob mednarodnih nogometnih tekmah, ter da ga ti organi tudi sprejmejo.

3. IZJAVLJA, da se lahko priporočljive delovne metode po potrebi uporabijo za druge večje mednarodne športne prireditve.

4. Ta resolucija nadomešča Resolucijo Sveta z dne 3. junija 2010.









PRILOGA

Priročnik s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico („nogometni priročnik EU“)

Vsebina priročnika Poglavje Naslov Namen, obseg in uporaba priročnika 1 Upravljanje in izmenjava informacij s strani policije 1.1 Uvod 1.2 Naloge z mednarodno razsežnostjo 1.3 Izmenjava policijskih informacij 1.3a Opredelitve pojmov 1.3b Vrste informacij 1.3c Časovno zaporedje izmenjave informacij 1.3d Izmenjava informacij z državami nečlanicami EU 1.4 Boj proti terorizmu ter hudim oblikam kriminala in organiziranemu kriminalu 2 Splošne smernice v zvezi z vlogo in nalogami točk NFIP na nacionalni ravni 3 Sodelovanje med policijo države gostiteljice in gostujočimi policijskimi delegacijami 3.1 Ključna načela 3.2 Podpora operacijam policijskega nadzora države gostiteljice 3.3 Dogovori o sodelovanju 3.4 Vzorčni protokoli za posamezne tekme 3.5 Stroški in finančna ureditev 3.6 Predhodni obiski 3.7 Spremljajoče gostujoče policijske delegacije (ciceroni) 3.8 Sestava gostujočih policijskih delegacij 3.9 Ključne naloge gostujoče policijske delegacije 3.10 Jezik 3.11 Sodelovanje med policijama države gostiteljice in gostujoče države v času prireditve 3.12 Uporaba identifikacijskih jopičev 3.13 Akreditacija 3.14 Nogometne prireditve v državah brez NFIP 3.14a Dvostranski sporazumi 3.14b Sodelovanje med NFIP 3.15 Vloga Interpola in Europola 4 Sodelovanje med policijo in organizatorjem 5 Sodelovanje med policijo ter pravosodnimi organi in organi pregona 6 Sodelovanje med policijo in navijači 7 Strategija za komuniciranje in odnose z mediji 7.1 Komunikacijska strategija 7.2 Medijska strategija 8 Srečanja strokovnjakov EU za nogometno varnost in varovanje 9 Seznam pomembnih dokumentov o varnosti in varovanju na nogometnih prireditvah 9.1 Ključni dokumenti, ki jih je sprejel Svet Evropske unije 9.2 Ključni dokumenti, ki jih je sprejel Svet Evrope Dodatek 1 Protokol za napotitev gostujočih policijskih delegacij (Prüm) Dodatek 2 Protokol za napotitev gostujočih policijskih delegacij (zunaj prümskega okvira) Dodatek 3 Specifikacije policijskih identifikacijskih jopičev Dodatek 4 Dinamična ocena tveganja in obvladovanje množic Dodatek 5 Kategorizacija nogometnih navijačev

Namen, obseg in uporaba priročnika

Namen tega dokumenta je izboljšati varnost in varovanje na mednarodnih nogometnih tekmah ter zlasti čim bolj povečati učinkovitost mednarodnega policijskega sodelovanja.

Na podlagi odločitve države članice se lahko priročnik po potrebi uporablja tudi za druge mednarodne športne prireditve, saj je njegova vsebina skladna z ustaljenimi dobrimi praksami za sprejetje celostnega pristopa različnih organov na področju nogometne varnosti, varovanja in storitev.

Vsebina tega dokumenta ne posega v obstoječe nacionalne predpise, zlasti kar zadeva pristojnosti in odgovornost različnih organov v posameznih državah članicah.

Čeprav je v dokumentu poudarek večinoma na mednarodnem policijskem sodelovanju, se vloga različnih organov, ki sodelujejo pri organizaciji nogometnih (in drugih športnih) prireditev, odraža skozi sodelovanje policije z drugimi ključnimi partnerji, na primer z organizatorjem prireditve, ter deležniki, zlasti navijači.

Mednarodno policijsko sodelovanje in operacije policijskega nadzora v zvezi z nogometom morajo temeljiti na načelih zakonitosti, sorazmernosti in ustreznosti. Primeri dobre prakse v zvezi z dinamično oceno tveganja in obvladovanjem množic so podrobneje opisani v Dodatku 4.

Za varnost in varovanje na prireditvi je odgovoren pristojni organ države članice organizatorke, vendar so ji po potrebi dolžni pomagati organi sodelujočih, sosednjih in tranzitnih držav.

Ta dokument bi bilo treba obsežno oglaševati in uporabljati v vseh državah članicah in drugih evropskih državah ter drugod, da bi čim bolj zmanjšali tveganja v zvezi z varnostjo in varovanjem ter zagotovili učinkovito mednarodno policijsko sodelovanje.

POGLAVJE 1

1. Upravljanje in izmenjava informacij s strani policije

1.1 Uvod

Pravočasna izmenjava natančnih informacij je bistvenega pomena za izboljšanje varnosti in varovanja ter preprečevanje nasilja in izgredov v zvezi z nogometom.

V skladu s Sklepom Sveta 2002/348/PNZ, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2007/412/PNZ z dne 12. junija 2007, mora vsaka država članica ustanoviti nacionalno nogometno informacijsko točko (v nadaljnjem besedilu: NFIP (National Football Information Point)), ki deluje kot nacionalna osrednja kontaktna točka za izmenjavo ustreznih informacij o mednarodnih nogometnih tekmah ter za omogočanje mednarodnega policijskega sodelovanja v zvezi z nogometnimi tekmami.

Ob neposrednih stikih med policijo države organizatorke in gostujoče države bi se morale vse izmenjane informacije sočasno posredovati tudi zadevnim NFIP. Takšni stiki ne bi smeli ogroziti ključne vloge NFIP pri zagotavljanju kakovostnega obveščanja in splošnejšega posredovanja informacij drugim zadevnim partnerjem in organom.

Odnosi med NFIP in pristojnimi nacionalnimi organi bi morali biti urejeni z veljavno nacionalno zakonodajo.

V skladu s členom 1(4) Sklepa Sveta 2002/348/PNZ mora vsaka država članica zagotoviti, da je nacionalna nogometna informacijska točka zmožna učinkovito in takoj izvajati dodeljene naloge.

— Zaradi učinkovitosti bi moralo biti osebje NFIP usposobljeno in opremljeno, da lahko na nacionalni ravni zagotavlja strokovno znanje o policijskem nadzoru v zvezi z nogometom ter o vidikih varnosti in varovanja na tem področju.

1.2 Naloge z mednarodno razsežnostjo

NFIP zagotavlja podporo pristojnim nacionalnim organom. Na podlagi analiziranih in ovrednotenih informacij se pristojnim nacionalnim organom predložijo ustrezni predlogi ali priporočila, da bi jim pomagali oblikovati politiko več organov do vprašanj, povezanih z nogometom.

Pri organizaciji državnih ali mednarodnih nogometnih tekem NFIP tesno sodeluje z lokalno policijo. Da bi bila ta podpora karseda učinkovita, bi morali vsi organi policijskega nadzora v vsaki od držav članic obsežno oglaševati pomembno vlogo NFIP in jo tudi razumeti.

Vse države članice bi morale tudi storiti vse potrebno za vzpostavitev nacionalne mreže imenovanega lokalnega policijskega osebja, zadolženega za zbiranje informacij in obveščevalnih podatkov o nogometnih prireditvah v svojem kraju ter njihovo posredovanje NFIP.

Vsak NFIP mora za točke NFIP drugih držav stalno pripravljati posodobljene analize tveganja ( 1 ) v zvezi s svojimi klubi in državno reprezentanco. Analiza tveganja se drugim točkam NFIP običajno posreduje prek obrazcev, ki so na spletnem mestu NFIP (www.nfip.eu) ( 2 ). Poudariti je treba, da se tveganje spreminja, nanj pa vplivajo številni dejavniki. Zaradi tega je treba med prireditvijo opravljati dinamično analizo tveganja.

Vsaka točka NFIP bi morala imeti dostop do ustreznih nacionalnih policijskih podatkovnih zbirk. Pri izmenjavi osebnih informacij se uporablja nacionalno in mednarodno pravo, zlasti pa Prümski sklep ( 3 ) ali meddržavni ali večstranski sporazumi.

NFIP mora poskrbeti za preverjanje kakovosti vsebine vseh informacij.

Vse informacije bi se morale izmenjati prek ustreznih obrazcev, ki so na spletnem mestu NFIP.

1.3 Izmenjava policijskih informacij

1.3a Opredelitve pojmov

Pojem „prireditev“ v tem priročniku pomeni vse vidike določene nogometne tekme ali turnirja. Pojem „policija države gostiteljice“ pomeni policijo države, v kateri se odvija tekma ali turnir. Pojem „gostujoča policija“ pomeni policijo, ki je v državi ali prihaja iz države sodelujoče ekipe oziroma ekip.

1.3b Vrste informacij

Razlikovati je mogoče med splošnimi in osebnimi informacijami.

(a) Splošne informacije

Splošne informacije vključujejo strateške in taktične informacije, namenjene pripravam na prireditev in oblikovanju operacij za odkrivanje in preprečevanje ali zmanjšanje tveganj glede varnosti in varovanja, pripravi analiz tveganja pred prireditvijo in stalnih dinamičnih analiz tveganja, pa tudi ustreznemu in sorazmernemu odzivanju na tveganja glede varnosti in varovanja, ki se lahko pojavijo med prireditvijo.

(b) Osebne informacije

V danem okviru se osebne informacije nanašajo na posameznike, za katere policija ocenjuje, da bi lahko pomenili tveganje za javno varnost v zvezi s prireditvijo. Te informacije lahko vključujejo tudi podatke o posameznikih, ki so ob prejšnjih nogometnih tekmah očitno povzročali nasilje ali izgrede ali so pri njih sodelovali.

1.3c Časovno zaporedje izmenjave informacij

Govorimo lahko o treh fazah: pred prireditvijo, med prireditvijo in po njej, med njimi pa ni vedno mogoče potegniti jasne ločnice.

NFIP države gostiteljice sporoči točki NFIP gostujoče države oziroma držav, katere informacije potrebuje. Te vključujejo:

— analizo tveganja, ki ga pomenijo navijači gostujoče ekipe,

— druge pomembne informacije v zvezi z varnostjo in varovanjem ob prireditvi, npr. informacije o potovanju navijačev in drugih nevarnostih kršenja javnega reda.

NFIP gostujoče države oziroma držav se odzove na zahtevo po informacijah točke NFIP države gostiteljice in na lastno pobudo vsaki od zadevnih NFIP posreduje vse relevantne informacije.

NFIP države gostiteljice zagotavlja informacije o veljavni zakonodaji in politiki organov (npr. glede alkohola), organizaciji prireditve ter ključnem osebju za zagotavljanje varnosti in varovanja.

Vse relevantne informacije so na voljo drugim zadevnim NFIP in prek ustreznih obrazcev objavljene na spletnem mestu NFIP.

NFIP gostujoče države oziroma držav mora pravočasno posredovati natančne informacije o premikih navijačev, ki pomenijo tveganje, in tistih, ki ga ne pomenijo, o sodelujoči ekipi (če obstaja nevarnost) in o prodaji vstopnic, poleg tega pa tudi druge relevantne informacije.

NFIP države gostiteljice zagotovi točki NFIP gostujoče države oziroma držav informacije, zlasti v zvezi z vključevanjem gostujoče policijske delegacije v operacijo policijskega nadzora države gostiteljice, ter informacije za gostujoče navijače itd.

NFIP države gostiteljice lahko zahteva potrditev že posredovanih informacij in posodobljeno analizo tveganja. Zahteva in odgovor nanjo se posredujeta prek sistema uradnikov za zvezo, če je takšen sistem vzpostavljen.

NFIP države gostiteljice bi moral točko NFIP gostujoče države obveščati o pomembnih incidentih, ki se zgodijo med prireditvijo.

NFIP gostujoče države oziroma držav spremlja in po potrebi zagotavlja točki NFIP države gostiteljice posodobljene informacije o gibanju in lokaciji gostujočih navijačev. Državi gostiteljici in vsem drugim zadevnim točkam NFIP se posredujejo tudi koristne informacije o incidentih, ki so povezani s prireditvijo in se zgodijo ob tekmah ali turnirjih v državi izvora.

Splošne informacije o vrnitvi navijačev, vključno s tistimi, ki so bili izgnani in/ali jim je bil zavrnjen vstop, se posredujejo tudi točkam NFIP države izvora in zadevnih tranzitnih držav.

V petih delovnih dneh po prireditvi NFIP države gostiteljice zagotovi točki NFIP gostujoče države (prek ustreznih obrazcev na spletnem mestu NFIP):

— informacije o obnašanju navijačev, tako da točke NFIP države/kluba, ki ga ti podpirajo in/ali kjer imajo prebivališče, lahko posodobijo analizo tveganja,

— informacije o operativni koristnosti posredovanih informacij in podpore, ki jo je nudila gostujoča policijska delegacija oziroma delegacije,

— opis morebitnih incidentov: informacije v zvezi s prijetji ali sankcijami se izmenjujejo v skladu z nacionalnim in mednarodnim pravom. Te informacije bi morale po možnosti vsebovati naslednje: — — osebne podatke o prijetih/obsojenih storilcih, — ime pristojnega organa pregona, — opis dogodkov (če je na voljo), — sodno odločbo (če je na voljo), — dokaze, ki so na voljo (zlasti fotografije in videe gostujočih storilcev, ki še niso identificirani).

Na podlagi informacij, ki jih posredujeta NFIP države gostiteljice in gostujoča policijska delegacija, gostujoči NFIP naknadno posodobi svojo splošno analizo tveganja.

Točki NFIP države gostiteljice in gostujoče države sodelujeta pri oceni učinkovitosti izmenjave informacij in dela gostujoče policijske delegacije.

1.3d Izmenjava informacij z državami nečlanicami EU

Izmenjava informacij s točkami NFIP držav nečlanic EU poteka prek NFIP. Če država nima svoje točke NFIP, bi bilo treba zaprositi vladno službo, pristojno za policijski nadzor, da imenuje osrednjo kontaktno točko policije. Kontaktne podatke bi bilo treba posredovati drugim točkam NFIP in jih objaviti na spletnem mestu NFIP.

1.4 Boj proti terorizmu ter hudim oblikam kriminala in organiziranemu kriminalu

Kar zadeva izmenjavo informacij o zadevah, kot so boj proti terorizmu ter hudim oblikam kriminala in organiziranemu kriminalu, lahko pristojni policijski organ v državi gostiteljici komunicira prek obstoječih mrež ali specializiranih uradnikov za zvezo, imenovanih posebej v ta namen.

POGLAVJE 2

2. Splošne smernice v zvezi z vlogo in nalogami točk NFIP na nacionalni ravni

Na nacionalni ravni bi moral NFIP delovati kot nacionalni vir za zagotavljanje strokovnega znanja o zadevah policijskega nadzora v zvezi z nogometom. V okviru te vloge bi moral opravljati več ključnih nalog, povezanih z nogometom, med drugim:

— usklajevanje izmenjave informacij o nogometnih tekmah na domačih tekmovanjih,

— zbiranje in analiziranje podatkov o incidentih, povezanih z nogometom (znotraj in zunaj stadionov), pa tudi o zadevnih prijetjih in priprtjih ter zaključkih morebitnih sodnih ali upravnih postopkov,

— zbiranje in analiziranje informacij o uvedbi izključitvenih ukrepov in po potrebi zagotavljanje upoštevanja takšnih izključitvenih ukrepov,

— po potrebi tudi usklajevanje in organizacija usposabljanj in dela obveščevalnih uradnikov in/ali opazovalcev.

Posamezna točka NFIP lahko v skladu z nacionalno zakonodajo sklene uradni dvostranski sporazum s tretjo stranjo o izmenjavi nekaterih informacij. Te informacije se ne smejo posredovati brez soglasja organa izvora.

Točke NFIP imajo lahko ključno vlogo pri zagotavljanju pomoči policijskim poveljnikom za tekme, ko se določajo strateške in operativne prednostne naloge za vse mednarodne tekme. Ključne prednostne naloge za operacije policijskega nadzora v državi gostiteljici bi morale vključevati:

— zagotavljanje varnega, varovanega in privlačnega vzdušja za navijače in lokalne skupnosti,

— upravljanje vseh vidikov prireditve, povezanih s policijskim nadzorom,

— priprava policijskega nadzora in operativnih strategij na podlagi policijske analize tveganja,

— spremljanje scenarijev novih tveganj in sorazmerno odzivanje z zgodnjim ciljno usmerjenim ukrepanjem, da se prepreči zaostrovanje tveganj,

— optimizacija uporabe informacij in nasvetov o dinamiki gostujočih navijačev, ki jih zagotovijo gostujoče policijske delegacije, ter

— prispevanje k razumevanju vprašanja, kako čim bolje sprejeti morebitne drugačne kulture, stil in taktike policijskega nadzora gostujoče države pri operaciji policijskega nadzora države gostiteljice.

POGLAVJE 3

3. Sodelovanje med policijo države gostiteljice in gostujočimi policijskimi delegacijami

3.1 Ključna načela

Države, ki imajo možnost, da navijačem, ki pomenijo tveganje, po pravni poti preprečijo potovanje v tujino, bi morale sprejeti vse potrebne ukrepe za učinkovito dosego tega cilja ter o tem ustrezno obvestiti državo organizatorko. Vsaka država bi morala sprejeti vse mogoče ukrepe, da bi svojim državljanom preprečila sodelovanje pri kršenju javnega reda v drugi državi in/ali njegovi organizaciji.

Obsežne evropske izkušnje v zadnjem desetletju kažejo, kako pomembno vlogo imajo gostujoče policijske delegacije pri podpori operacijam policijskega nadzora držav gostiteljic.

3.2 Podpora operacijam policijskega nadzora države gostiteljice

Poleg obširne izmenjave informacij in v skladu z načeli iz poglavja 1 tega priročnika bi moral NFIP države organizatorke po tesnem posvetovanju s pristojnim operativnim organom policijskega nadzora ob vsakem velikim turnirju povabiti gostujočo policijsko delegacijo iz gostujoče države oziroma držav.

Da bi imele operacije policijskega nadzora države organizatorke dodano vrednost, je bistveno, da ima osebje gostujoče policijske delegacije znanje in izkušnje o dinamiki in obnašanju gostujočih navijačev.

Gostujoče policijske delegacije bi bilo treba med prireditvijo izkoristiti za primarni vir informacij o gostujočih navijačih, njihovem obnašanju in morebitnih tveganjih. Za policijskega poveljnika države gostiteljice lahko dodano vrednost predstavljajo:

— ustrezno obvladovanje množic, ki jih sestavljajo običajni navijači,

— pridobitev in izmenjava obveščevalnih podatkov o dogodkih pred tekmo in na dan tekme,

— temeljito spremljanje dogodkov z namenom, da policija države organizatorke pravočasno prejme natančne informacije,

— spremljanje in interpretiranje obnašanja gostujočih navijačev ter identificiranje in spremljanje navijačev, ki pomenijo tveganje, in morebitnih scenarijev tveganja za pripravo stalne dinamične ocene tveganja (glej Dodatek 5),

— proaktivno ukrepanje na podlagi dogovora z vodjo gostujoče delegacije in ob upoštevanju policijske ocene tveganja, da se prepreči zaostritev vsakršnega neprimernega obnašanja gostujočih navijačev,

— komuniciranje z gostujočimi navijači in posredovanje pri komuniciranju med navijači in policijo države gostiteljice kot pomoč pri odpravljanju pomislekov zaradi morebitnih ali novih tveganj,

— zbiranje dokazov o kriminaliteti, neprimernem obnašanju in kaznivih dejanjih ter identificiranje gostujočih storilcev.

3.3 Dogovori o sodelovanju

Pri posameznih mednarodnih nogometnih tekmah bi bilo treba v skladu s Sklepom Sveta 2002/348/PNZ uradno povabilo gostujoči policijski delegaciji poslati prek NFIP države gostiteljice. V njem bi bilo treba navesti sestavo delegacije ter pojasniti njeno vlogo in odgovornost, pri vsem tem pa upoštevati specifične cilje sodelovanja. Navesti bi bilo treba tudi, kako dolgo naj bi predvidoma trajal obisk gostujoče policijske delegacije v državi gostiteljici.

Pri mednarodnih turnirjih in posameznih tekmah (če to zahteva katera od NFIP) bi moral uradno povabilo gostujoči policijski delegaciji poslati pristojni organ države gostiteljice po navodilih NFIP države gostiteljice; lahko je tudi predmet medvladnega dogovora.

Če gostujoča policijska delegacija ne prejme povabila NFIP države gostiteljice, lahko NFIP gostujoče države točki NFIP države gostiteljice po potrebi sam predlaga obisk delegacije. Če NFIP države gostiteljice tega predloga ne sprejme, policijska delegacija, ki odpotuje v zadevno državo, deluje neuradno zunaj področja uporabe tega priročnika.

O podrobnostih povabila k podpori bi se morali zadevni točki NFIP dogovoriti precej pred turnirjem in/ali posamezno tekmo, da bi gostujoči policijski delegaciji zagotovili dovolj časa za priprave. V skladu s tem bi bilo treba povabilo k podpori vložiti čim prej po objavi datuma tekme.

Pri posameznih mednarodnih tekmah gostujoča policijska delegacija za priprave potrebuje vsaj tri tedne. Če je do objavljene tekme manj kot tri tedne časa (na primer v zadnjih fazah evropskega klubskega tekmovanja ali zaradi višjega tveganja), bi bilo treba povabilo poslati nemudoma. Pri mednarodnih turnirjih bo gostujoča policijska delegacija za priprave potrebovala vsaj 16 tednov.

O podrobnostih obiska gostujoče policijske delegacije (npr. o policijskih pooblastilih, opremi, uniformah itn.) se v pogajanjih dogovorita zadevni NFIP po posvetovanju z lokalno policijo, ki je pristojna za posamezno tekmo.

3.4 Vzorčni protokoli za posamezne tekme

V oddelku 3.14 je vzorec za pogajanja o dvostranskih sporazumih za ureditev mednarodnega policijskega sodelovanja, ki velja ob velikih nogometnih turnirjih.

Zelo je priporočljivo, da se gostujoča država in država gostiteljica vnaprej dogovorita o ureditvi v zvezi z napotitvijo gostujoče policijske delegacije za posamezno mednarodno tekmo ter to določita v protokolu. V Dodatku 1 je vzorčni protokol za primer, ko sta obe državi podpisnici Prümske pogodbe, v Dodatku 2 pa za primer, ko se Prümska pogodba ne uporablja za eno ali nobeno od držav.

Če med vladama ni dogovora, bi morala biti takšna ureditev skladna s členom 17 Sklepa Sveta 2008/616/PNZ ( 4 ) in veljavno nacionalno zakonodajo.

V gostujoči delegaciji ne bi smelo biti več članov, kot je dogovorjeno z NFIP države gostiteljice. Zadevna delegacija bi morala spoštovati ureditev policijskega poveljevanja in nadzora države gostiteljice. Če delegacija ne deluje v skladu z dogovorom, s svojim ravnanjem presega področje uporabe tega priročnika, veljavnih sklepov Sveta EU in Pogodb EU.

3.5 Stroški in finančna ureditev

Stroški gostitve in napotitve gostujoče policijske delegacije se spreminjajo in so odvisni od več dejavnikov, tudi od velikosti delegacije, razdalje, prevoznega sredstva itn. Povprečno pa stroški niso visoki in so dobra naložba v zmanjšanje tveganj v zvezi z varnostjo in varovanjem ( 5 ). Zelo se priporoča, da države članice za vse mednarodne tekme določijo proračunska sredstva za gostitev in napotitev gostujočih policijskih delegacij.

Država gostiteljica bi morala vsakič plačati nastanitev, prehrano (ali dnevnice) in potne stroške znotraj države, ki so potrebna v državi gostiteljici, gostujoča država pa bi morala kriti stroške mednarodnih potovanj in plače zadevnih članov delegacije (razen če se zadevni točki NFIP izjemoma dogovorita drugače). Takšno ureditev je treba pojasniti v navedenem protokolu gostujoče policijske delegacije o napotitvi gostujočih policijskih delegacij, ki je na voljo na spletnem mestu NFIP.

3.6 Predhodni obiski

Policija države gostiteljice bi morala ključnim članom gostujoče policijske delegacije omogočiti, da se seznanijo z organizacijo policijskih operacij v državi gostiteljici in/ali kraju oziroma krajih prireditve ter z lokacijo stadiona; omogočiti bi jim morala tudi, da se na dan tekme oziroma dneve tekem v zadevnem kraju oziroma krajih seznanijo z operativnim poveljnikom oziroma poveljniki:

— ob mednarodnih turnirjih bi to bilo treba opraviti najmanj šest tednov pred turnirjem (npr. z organizacijo delavnic ali seminarjev za ključne člane gostujočih policijskih delegacij),

— ob posameznih mednarodnih tekmah bi to bilo treba opraviti nekaj dni pred tekmo.

Takšni predhodni obiski so idealna priložnost, da policijski predstavniki iz države gostiteljice in gostujoče države optimizirajo mednarodno sodelovanje, in sicer z:

— izmenjavo logističnih informacij o ureditvi za navijače v mestu/kraju, ki gosti prireditev,

— obiskom lokacij, kjer se bodo gostujoči navijači verjetno zbirali pred tekmo in po njej,

— razpravo in dogovorom o vlogi gostujoče delegacije,

— informiranjem o pripravah in operacijah policijskega nadzora države gostiteljice,

— načrtovanjem vključitve gostujoče delegacije v operacijo,

— opredelitvijo zadevnih zakonodajnih predpisov in ravni obnašanja, ki so za policijo še dopustne,

— krepitvijo zaupanja in navezovanjem učinkovitih stikov med organi policijskega nadzora obeh strani ter

— po potrebi določitvijo ukrepov za ločevanje navijaških skupin v mestu/kraju, ki gosti prireditev.

3.7 Spremljajoče gostujoče policijske delegacije (ciceroni)

Zagotavljanje varnosti za vse člane gostujoče policijske delegacije je glavna naloga in jo je treba upoštevati pri vseh ocenah tveganja, ki jih v zvezi s napotitvijo policijskih enot opravita policiji države gostiteljice in gostujoče države.

Gostujoči člani policijske delegacije, zlasti uradnik za zveze, koordinator operacij in operativni policisti (glej nadaljevanje), bi morali sodelovati z lokalnimi policisti (sicer znanimi kot „ciceroni“), ki bi morali biti tudi sami policisti z izkušnjami s področja policijskega nadzora v zvezi z nogometom v svojem mestu ali državi, med drugim bi morali poznati tudi lokacijo prireditve in morebitna nevarna območja.

„Ciceroni“:

— bi morali biti vključeni v nacionalno/lokalno operacijo policijskega nadzora in biti zmožni posredovati informacije, da lahko operativni policijski poveljniki na njihovi podlagi sprejmejo ključne odločitve,

— bi morali poznati organizacijo, postopke in poveljniško strukturo policije,

— če so napoteni kot spremljevalni člani gostujoče policijske delegacije, ne bi smeli biti zadolženi za spremljanje svojih navijačev, ki pomenijo tveganje,

— bi morali biti temeljito poučeni o operaciji policijskega nadzora države gostiteljice ter pooblastilih in nalogah, ki naj bi jih opravljali člani gostujoče policijske delegacije,

— bi morali biti odgovorni za varnost gostujoče policijske delegacije in biti posredniki pri komuniciranju s policijo države gostiteljice,

— bi morali biti napoteni skupaj z gostujočo policijsko delegacijo za obdobje trajanja operacije, kar bi pripomoglo k vzpostavljanju učinkovitih delovnih odnosov,

— bi morali z gostujočo policijsko delegacijo sodelovati v skupnem jeziku, o katerem se dogovorijo vnaprej.

3.8 Sestava gostujočih policijskih delegacij

Gostujoča policijska delegacija bi morala biti sestavljena tako, da lahko pomaga pri operaciji policijskega nadzora države gostiteljice.

Odvisno od tega, kakšno vrsto podpore naj bi delegacija nudila, jo lahko sestavljajo naslednji člani:

1. vodja delegacije, ki z vidika funkcije in hierarhično poveljuje gostujoči policijski delegaciji;

2. uradnik za zvezo (ali več uradnikov za zvezo, če je takšen dogovor med zadevnimi NFIP), ki je odgovoren zlasti za izmenjavo informacij med svojo državo in državo organizatorko;

3. koordinator operacij, ki je odgovoren za usklajevanje dela gostujočih operativnih policistov;

4. policijski opazovalci, ki so zadolženi za opazovanje, stike z navijači, spremljanje in opravljanje drugih nalog;

5. uradni govorec/tiskovni predstavnik za stike z mediji.

Med mednarodnimi turnirji bo imel uradnik za zvezo sedež najverjetneje v centru za koordinacijo policijskih informacij (angl. Police Information Co-ordination Centre – PICC), v katerem bodo uradniki iz ene ali obeh držav, medtem ko bo koordinator operacij lahko imel sedež v lokalnem informacijskem središču v mestu, kjer je prireditev. Pri posameznih tekmah sta oba člana lahko nameščena v točki NFIP države organizatorke ali drugem ustreznem okolju.

Pri posameznih tekmah bi moral uradnik za zvezo oziroma koordinator operacij tesno sodelovati s policijo države gostiteljice v mestu, kjer je prireditev.

Policija države gostiteljice bi morala uradnikom za zvezo oziroma koordinatorjem operacij zagotoviti dostop do ustrezne tehnične opreme, da lahko učinkovito opravljajo svoje naloge.

Gostujoča policijska delegacija je lahko napotena uniformirana ali ne.

3.9 Ključne naloge gostujoče policijske delegacije

Da bi imele operacije policijskega nadzora države organizatorke dodano vrednost, je bistveno, da ima osebje gostujoče policijske delegacije znanje in izkušnje o dinamiki in obnašanju gostujočih navijačev.

Gostujoča policijska delegacija bi morala imeti naslednje kompetence:

— dobro praktično poznavanje priročnika,

— razumevanje postopkov, potrebnih za lažjo mednarodno izmenjavo informacij,

— sposobnost učinkovitega zastopanja svoje države in vloge pri navezovanju stikov s policijskimi službami države organizatorke (tj. biti diplomatski, samozavesten, samostojen in zmožen komunikacije v predhodno dogovorjenem skupnem jeziku),

— poznavanje ozadja okoliščin, povezanih z nasiljem/neredi v zvezi z nogometom v svoji državi.

Povzetek glavnih nalog delegacije:

— zbiranje informacij/obveščevalnih podatkov in njihovo posredovanje znotraj delegacije in policiji države gostiteljice,

— zagotavljanje učinkovite napotitve svojih operativnih policistov (uniformiranih in/ali neuniformiranih), da bodo temeljito vključeni v operacijo policije države gostiteljice v zvezi s prireditvijo,

— zagotavljanje pravočasnih in natančnih nasvetov poveljniku policije države gostiteljice.

Glavna vloga vodje delegacije je organom države gostiteljice nuditi strateške in taktične nasvete.

Glavna vloga uradnika za zveze in/ali koordinatorja operacij (ki je lahko tudi ista oseba, odvisno od dvostranskega dogovora o policijski napotitvi) je zagotavljati učinkovito izmenjavo informacij med organi gostujoče države in države gostiteljice pri posameznih nogometnih tekmah ali turnirjih. Če ni imenovan niti uradnik za zveze niti koordinator operacij, bi moral to funkcijo prevzeti vodja delegacije.

Operativni policisti, napoteni v delegacijo, so poznani tudi kot policijski opazovalci.

Policijski opazovalci, bodisi uniformirani bodisi ne:

— so lahko na voljo policiji države gostiteljice pri navezovanju stikov z gostujočimi navijači, da pomagajo pri obvladovanju množic,

— lahko pomagajo pri razkrivanju anonimnosti navijačev v množici, ki pomenijo tveganje, ter pri omejevanju njihovih zmožnosti za hujskanje k nasilju ali neredom in/ali sodelovanje pri tem brez drugih posledic.

Opazovalci bi morali imeti izkušnje s policijskim nadzorom ob nogometnih tekmah v svoji državi.

Morali bi:

— imeti znanje in izkušnje, potrebne za učinkovito komuniciranje (po potrebi), da bi lahko vplivali na obnašanje navijačev, in/ali

— biti strokovnjaki na področju obnašanja svojih navijačev in s tem povezanih morebitnih tveganj ter

— biti zmožni med prireditvijo učinkovito komunicirati s policijo države gostiteljice o vrsti tveganja, ki ga gostujoči navijači lahko pomenijo oziroma ne pomenijo na določenem mestu ob določenem času.

Opazovalci bi morali biti zmožni sporočati pozitivne in negativne informacije o gostujočih navijačih. Policijski poveljniki države gostiteljice bodo na ta način lahko sprejemali tehtne odločitve glede potrebe po posredovanju ali podpori upravičenemu obnašanju navijačev.

Če se država gostiteljica s tem strinja, so lahko gostujoči opazovalci napoteni tudi z namenom zbiranja obveščevalnih podatkov/dokazov z dogovorjeno opremo, ki jo v državi prireditve uporablja policija ali organi pregona države organizatorke.

3.10 Jezik

Zadevne države bi se morale vnaprej dogovoriti o jezikovni ureditvi.

Če je mogoče, naj bo med člani gostujoče policijske delegacije osebje z znanjem jezika države gostiteljice, da se olajša komunikacija med policijskim osebjem države gostiteljice in gostujoče države.

3.11 Sodelovanje med policijama države gostiteljice in gostujoče države v času prireditve

Gostujočo policijsko delegacijo bi bilo treba obveščati o pripravi operativnega načrta policije države gostiteljice (vključno z njenim pristopom k obvladovanju množic in ravnmi obnašanja, ki so še dopustne). Temeljito bi morala biti vključena v operacije policije države gostiteljice (omogočiti bi ji bilo treba, da se udeleži informativnih sestankov pred tekmo in poročevalnih sestankov po njej ter pri njih sodeluje).

Policija države gostiteljice in gostujoča policijska delegacija bi morali med operacijo obveščati svoje točke NFIP o poteku dogodkov in jim nato v petih delovnih dneh po tekmi predložiti poročilo.

Gostujoča policijska delegacija bi morala vedno poskrbeti za to, da s svojim ravnanjem po nepotrebnem ne ogroža varnosti drugih oseb ( 6 ).

3.12 Uporaba identifikacijskih jopičev

Če je iz taktičnih razlogov tako dogovorjeno, lahko gostujoči policist oziroma policisti, ki niso napoteni uniformirani, uporabljajo standardne svetleče se identifikacijske jopiče gostujoče policije, opisane v Dodatku 4. Vsak gostujoči policist, ki potuje v tujino, bi moral s seboj prinesti svoj jopič.

3.13 Akreditacija

Policija države organizatorke bi morala v posvetovanju z organizatorji nogometne prireditve gostujoči policijski delegaciji po potrebi zagotoviti dostop do stadiona in akreditacijo (sedeži niso obvezni), da lahko učinkovito opravlja svoje naloge. Pred tekmo bi bilo treba na pripravljalnem sestanku oziroma pripravljalnih sestankih o tem obvestiti redarje in drugo osebje v zvezi z varnostjo in varovanjem.

3.14 Nogometne prireditve v državah brez NFIP

Kot je v tem priročniku že bilo poudarjeno, zlasti v poglavju 1, bi bilo treba v primeru, ko nogometna tekma ali turnir poteka v državi brez NFIP, vse informacije izmenjati med imenovano policijsko kontaktno točko v državi gostiteljici in točko NFIP gostujoče države.

Med prireditvijo bi morala imenovana policijska kontaktna točka države gostiteljice komunicirati s točko NFIP gostujoče države oziroma držav prek imenovanega uradnika za zvezo gostujoče policijske delegacije, če je bil imenovan.

▼C1

3.14a Dvostranski sporazumi

Zelo se priporoča, da države, ki sodelujejo pri prireditvi, v zgodnji fazi priprav sklenejo dvostranski sporazum, v katerem organi države gostiteljice določijo ureditev, ki velja pri izmenjavi informacij, napotitvi gostujočih policijskih delegacij in za druge zadeve s področja policijskega sodelovanja v zvezi s prireditvijo. Takšni dvostranski sporazumi lahko vključujejo tudi področja vladnega in pravosodnega sodelovanja. Predloga za dvostranski sporazum bo pripravljena. V njej bo naveden seznam vprašanj, ki bi jih morale upoštevati obe strani in o njih sprejeti dogovor. Predloga ne bo vzorec sporazuma, temveč pomoč pri dvostranskih pogajanjih.

▼B

3.14b Sodelovanje med NFIP

V pripravah na zagotavljanje pomoči pri velikih turnirjih se priporoča, da točke NFIP:

— izmenjujejo informacije o dvostranskih razpravah/pogajanjih z organi države gostiteljice,

— v zgodnji fazi vzpostavijo in ohranjajo dialog z organi države gostiteljice prek mednarodnih organov, zlasti Interpola, da se poudari ključna vloga evropske mreže točk NFIP, ter

— opravijo usklajene obiske zadevnih mest in stadionov v državi gostiteljici, da se seznanijo z lokalno ureditvijo in okrepijo ploden dialog na nacionalni in lokalni ravni.

3.15 Vloga Interpola in Europola

Mreža točk NFIP zagotavlja ustrezen in hiter način za izmenjavo informacij o obvladovanju množic, javni varnosti in javnem redu ter zadevnih tveganjih. V skladu z evropsko zakonodajo morajo organi policijskega nadzora države gostiteljice in gostujoče države takšne informacije obvezno izmenjevati prek pristojnih NFIP ali imenovane policijske kontaktne točke države gostiteljice in uradnikov za zvezo policije gostujoče države, napotenih v državo gostiteljico za obdobje prireditve.

Točke NFIP pa lahko sodelujejo z Interpolom ali Europolom glede morebitnih povezav med dejavnostmi navijaških skupin, ki pomenijo tveganje, ter povezav s hudimi oblikami kriminala in organiziranim kriminalom ali drugo kriminaliteto, ki ni povezana z nogometom.

Europol, Interpol in/ali druge agencije s področja pravosodja in notranjih zadev, kot je Frontex, lahko v skladu s svojimi pravnimi pooblastili pomembno prispevajo k delu pristojnih organov držav, ki gostijo velike mednarodne nogometne turnirje. To lahko vključuje tudi različne podporne storitve, zadevne informacije in analize ter ocene nevarnosti, kar zadeva hude oblike kriminala, organizirani kriminal in/ali terorizem.

Med velikimi turnirji, na primer:

— se lahko napoti podporna skupina Interpola za velike prireditve, da organu pregona države gostiteljice pomaga pri dejavnostih, ki potekajo v času velikega turnirja,

— lahko Europol napoti svoje osebje v policijski koordinacijski center države gostiteljice, da olajša izmenjavo informacij, zagotovi obveščevalne podatke in nudi analitično podporo na področju organiziranega kriminala, terorizma in drugih hudih oblik kriminala,

— lahko osebje države gostiteljice in Frontexa sklene dvostranske sporazume o čezmejnih operacijah.

V takšnih primerih bi si morale točke NFIP gostujočih držav ali vodje gostujočih policijskih delegacij prizadevati, da se že v zgodnji fazi seznanijo z natančno vlogo teh agencij in se z njimi ustrezno povežejo na področjih vzajemnega interesa.

POGLAVJE 4

4. Sodelovanje med policijo in organizatorjem

Tesno sodelovanje med policijskimi organi in organi na stadionih/organizatorjem tekem (ter drugimi vpletenimi stranmi, vključno z morebitnimi zasebnimi družbami za varovanje in redarji, ki delujejo na stadionih) je ključnega pomena za zagotavljanje učinkovitih ureditev v zvezi z varnostjo in varovanjem na stadionih.

Ključno partnerstvo na lokalni ravni je tisto med policijskim poveljnikom za tekme in posameznikom, ki ga organizator tekme imenuje kot odgovornega za varnost in obvladovanje množic na stadionu (na splošno imenovan uradnik za varnost na stadionu, čeprav se v nekaterih državah uporablja pojem uradnik za varovanje).

Policijski poveljnik in uradnik za varnost na stadionu bi morala delovati skupaj in se dopolnjevati, in sicer brez poseganja v njune odgovornosti, pristojnosti in naloge. Te so lahko določene z nacionalno zakonodajo ali v varnostnih predpisih stadiona ali pa navedene v pisnem dogovoru med organizatorjem in policijo (pogosto opisanem kot izjava o nameri), v katerem je obrazložena (morebitna) vloga policije pri ključnih nalogah obvladovanja množic. Med takšnimi nalogami so: podpiranje varnostnega osebja (redarjev) pri preprečevanju in obvladovanju morebitnih javnih neredov ali druge kriminalitete; sprožitev postopkov organizatorja za ravnanje v nujnih primerih ter določitev okoliščin, v katerih bi morala policija prevzeti nadzor nad celotnim stadionom ali njegovim delom v primeru izrednih razmer in večjih incidentov, skupaj s postopkom, ki ga je treba izpeljati v tem primeru in ob morebitni ponovni prepustitvi nadzora organizatorju.

S tesnim sodelovanjem bi bilo treba tudi zagotoviti, da organizator upošteva stališča policije o več ključnih vidikih v zvezi z varnostjo na stadionih. Tako je mogoče pokriti več pomembnih vprašanj, vključno z uporabo sistema televizije zaprtega kroga (CCTV) za namene obvladovanja množic in zbiranja dokazov; skupnimi ali posebnimi ureditvami za komuniciranje na stadionih; morebitno uporabo gostujočih redarjev z nalogo vzpostavljanja stikov na stadionih, pa tudi na poti na stadion in z njega; ureditvami za nadzorni prostor, ki zadeva več organov in po potrebi vključuje policijsko poveljniško mesto.

▼C1

Podrobne smernice o tem so v Priporočilu stalnega odbora Sveta Rec (2015) 1 o varnosti, varovanju in storitvah na nogometnih tekmah in drugih športnih prireditvah.

▼B

POGLAVJE 5

5. Sodelovanje med policijo ter pravosodnimi organi in organi pregona

Vsebino tega poglavja bi bilo treba obravnavati ob upoštevanju precejšnjih razlik med državami članicami glede strukture in pristojnosti pravosodnih organov in organov pregona.

Tesno sodelovanje med policijo ter pravosodnimi organi in organi pregona lahko prinese veliko koristi, in sicer tako pri posameznih tekmah kot pri turnirjih.

Država gostiteljica ima suverenost in pristojnost za obravnavo vseh domnevnih kršitev, povezanih s prireditvijo in storjenih v tej državi, medtem ko bi morali policija in drugi organi v državah članicah ter pristojni organi EU (npr. Eurojust), kadar je to mogoče in dopustno, podpirati pravosodne organe in organe pregona države gostiteljice.

Vse države članice bi morale zagotoviti možnosti za hitro in ustrezno posredovanje pri kršitvah, povezanih s prireditvijo.

Policija države gostiteljice in drugi organi bi morali gostujočo policijo in navijače seznaniti z zadevno domačo zakonodajo in/ali kazenskimi, civilnimi ali upravnimi postopki ter najvišjimi zagroženimi kaznimi za najpogostejše kršitve, povezane z nogometom.

Obstoječe večstranske dogovore o medsebojni pravni pomoči bi bilo treba v celoti izkoristiti, kjer je to ustrezno, za vse mednarodne nogometne tekme. Poleg tega lahko država gostiteljica sklene dvostranske dogovore s katero koli drugo državo o okrepljeni medsebojni pravni pomoči pred in med prireditvijo ter po njej.

NFIP podporne države oziroma držav bi morala NFIP države organizatorke obveščati o naslednjem:

— vseh pravnih možnostih (npr. odredba o prepovedi obiska nogometne tekme, prepoved izhoda iz države), ki so na voljo, da navijačem, ki pomenijo tveganje, preprečijo udeležbo na prireditvi,

— ukrepih, ki jih lahko sprejme gostujoča policijska delegacija in/ali kateri koli drugi pristojni organ (npr. gostujoči tožilci za zvezo) za zbiranje dokazov o vseh kršitvah, ki so povezane z nogometom in jih storijo gostujoči navijači,

— tem, katere kršitve, storjene v državi gostiteljici, je mogoče preganjati v podporni državi (po vrnitvi kršitelja).

Država gostiteljica lahko druge države pozove, naj pošljejo tožilca/sodnika za zvezo, da prisostvuje prireditvi.

Priporoča se, da organ države gostiteljice v skladu z nacionalno zakonodajo o varstvu podatkov gostujoči policijski delegaciji in/ali pristojnemu organu (npr. gostujočim tožilcem za zvezo) zagotovi informacije o njihovih državljanih iz sodnih evidenc in policijskih ali preiskovalnih zapisnikov, vključno z evidenco aretacij.

Po drugi strani lahko podporna država privoli v to, da določi tožilca/sodnika za zvezo, ki bo na voljo, da odpotuje v državo gostiteljico na njeno zahtevo, ali imenuje tožilca/sodnika za zvezo, pristojnega za zvezo z imenovanim organom države gostiteljice.

Podporne točke NFIP se bodo v okviru določb nacionalne zakonodaje poskušale nemudoma odzvati na morebitne zahteve za dodatne informacije o aretiranih osebah, npr. podrobnosti o predhodnih obsodbah, vključno s kršitvami, povezanimi z nogometom.

Vsa vprašanja glede stroškov, povezanih s tožilci/sodniki za zvezo, ki so napoteni v državo gostiteljico, bi morala biti urejena z dvostranskim sporazumom.

Država organizatorka bi morala gostujočim tožilcem/sodnikom za zvezo zagotoviti potrebna komunikacijska sredstva in druge zmogljivosti.

POGLAVJE 6

6. Sodelovanje med policijo in navijači

Stiki policije z navijaškimi skupinami na nacionalni in lokalni ravni lahko znatno zmanjšajo tveganja v zvezi z varnostjo in varovanjem na mednarodnih nogometnih tekmah. To sodelovanje pa bi lahko bilo ogroženo, če bi nastal vtis, da predstavniki navijačev delajo v imenu policije in npr. z njo izmenjujejo osebne podatke.

Gostujoče policijske delegacije in predstavniki navijačev lahko pomagajo pri seznanitvi policije države gostiteljice z značajem in kulturo gostujočih navijačev. Policija države gostiteljice bi to morala upoštevati v svoji dinamični oceni tveganja.

Domačim navijačem, lokalnim skupnostim in gostujočim navijačem bi bilo treba zagotoviti morebitne pomembne informacije in zagotovila v zvezi s prireditvijo. Nekatera od glavnih orodij, kako to doseči, so učinkovita strategija za ravnanje z mediji; uporaba družbenih medijev/spletnih strani; letaki ter tesno sodelovanje z imenovanimi uradniki za stike z navijači, predstavniki navijačev in pobudami, osredotočenimi na navijače (kot so predstavništva za navijače).

Stalno sodelovanje in komuniciranje med policijo in navijaškimi skupinami lahko pomaga vzpostaviti podlago za varno, varovano in privlačno vzdušje za vse navijače, lahko pa je tudi sredstvo za sporočanje pomembnih informacij, kot so nasveti za potovanje, dostopne poti do stadiona, veljavna zakonodaja in ravni obnašanja, ki so še dopustne.

Policija države gostiteljice in gostujoča policijska delegacija bi morali zato imeti vzpostavljeno strategijo za komuniciranje z navijači (imenovano „dialog“). Dialog je lahko naloga strokovnih (in usposobljenih) uradnikov za komuniciranje in/ali najbolj obremenjenih operativnih enot (za obvladovanje množic/vzdrževanje javnega reda), usposobljenih na področju tehnik komuniciranja in reševanja konfliktov.

Izkazalo se je, da takšen pristop prispeva k samonadzoru med navijači ter olajšuje zgodnje in ustrezno posredovanje, kadar se pojavijo varnostni problemi ali tveganja.

Podrobne smernice v zvezi s tem so v Resoluciji Sveta o priročniku s priporočili za preprečevanje in odpravljanje nasilja in neredov v zvezi z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico, prek sprejetja dobrih praks na področju stikov policije z navijači ( 7 ).

POGLAVJE 7

7. Strategija za komuniciranje in odnose z mediji

7.1 Komunikacijska strategija

Učinkovita in pregledna strategija za komuniciranje je nujna za uspešen koncept varnosti in varovanja na mednarodnih nogometnih tekmah, turnirjih in drugih športnih prireditvah.

Zato bi morali organi za policijski nadzor države gostiteljice ob pripravi in izvajanju celovite večstranske strategije za komuniciranje tesno sodelovati z vladnimi in lokalnimi organi, nogometnimi organi/organizatorji, mediji in navijaškimi skupinami.

Učinkovita večstranska strategija za odnose z mediji je bistven vidik vsake strategije za komuniciranje, da je mogoče vse strani, zlasti gostujoče navijače, seznaniti s pomembnimi informacijami, kot so nasveti za potovanje, dostopne poti do stadiona, veljavna zakonodaja in ravni obnašanja, ki so še dopustne.

Treba bi bilo predvsem ustvarjati pozitivno podobo prireditve med domačimi in gostujočimi navijači, lokalnimi skupnostmi, širšo javnostjo in posamezniki, ki sodelujejo v operacijah za varnost in varovanje. To lahko pripomore k vzpostavitvi privlačnega vzdušja za vse udeležence ter znatno prispeva k zmanjšanju tveganj v zvezi z varnostjo in varovanjem.

7.2 Medijska strategija

Cilj policijske strategije za odnose z mediji (in širše strategije, ki vključuje več organov) bi moralo biti vsaj naslednje:

— proaktivno, odprto in pregledno zagotavljanje informacij,

— pomirljivo in pozitivno zagotavljanje informacij o pripravah v zvezi z varnostjo in varovanjem,

— sporočanje namere policije, da omogoči legitimne dejavnosti navijačev,

— pojasnitev vrst obnašanja, ki jih policija ne bo dopustila,

— čim hitrejše zagotavljanje verodostojnih informacij o incidentih.

Policija bi morala ob tesnem sodelovanju z vladnimi in lokalnimi organi, nogometnimi organi/organizatorji in po potrebi navijaškimi skupinami pripraviti in izvajati strategijo za odnose z mediji, ki vključuje več organov in bo:

— proaktivno spodbujala pozitivno podobo prireditve,

— jasno razmejila odgovornosti policije in partnerskih organov glede vprašanja, kdo ima glavno vlogo pri komuniciranju z mediji o različnih vidikih varnosti in varovanja (ter o drugih vprašanjih),

— zagotavljala skupne osnovne informacije za vse uradne govorce policije in partnerskih organov (informativno gradivo bi bilo treba redno posodabljati in pri tem upoštevati ponavljajoče se teme ali vprašanja ter pojav novih tveganj ali dogodkov),

— zagotavljala redno sporočanje dejanskih informacij medijem in/ali njihovo objavo na internetu pred in med prireditvijo ter po njej,

— zagotavljala organizacijo rednih informativnih sestankov za tisk/medije,

— upoštevala potrebe/interese različnih skupin novinarjev/medijev.

POGLAVJE 8

8. Srečanja strokovnjakov EU za nogometno varnost in varovanje

Zelo priporočljivo je, da med vsakim predsedovanjem Svetu EU predsedstvo organizira srečanje strokovne skupine za večje športne prireditve ter da o izidih tega srečanja in nadaljnjem delu strokovne skupine poroča Delovni skupini za organe pregona.

Poleg tega je priporočljivo, da vsako predsedstvo gosti srečanje evropskega možganskega trusta strokovnjakov za varnost in varovanje na nogometnih tekmah, da bi:

— pripravili zadevno dokumentacijo, ki naj jo preuči strokovna skupina za večje športne prireditve,

— pripravili in spremljali izvajanje delovnih programov strokovne skupine za večje športne prireditve,

— spremljali nove trende/dogajanja na področju obnašanja navijačev in s tem povezanih tveganj,

— spremljali in spodbujali delo evropske mreže točk NFIP,

— izmenjali dobre prakse v zvezi z mednarodnim policijskim sodelovanjem ter strategijami in taktikami policijskega nadzora za nogometne prireditve,

— delovali v partnerstvu s partnerskimi organizacijami pri spodbujanju razvoja integriranega pristopa več organov k nogometni varnosti, varovanju in storitvam ter

— obravnavali vsa druga zanimiva in pomembna vprašanja.

POGLAVJE 9

9. Seznam pomembnih dokumentov o varnosti in varovanju na nogometnih prireditvah

9.1 Dokumenti, ki jih je sprejel Svet Evropske unije

1. Priporočilo Sveta z dne 30. novembra 1993 o odgovornostih organizatorjev športnih dogodkov (dok. 10550/93)

2. Priporočilo Sveta z dne 22. aprila 1996 o smernicah za preprečevanje in omejevanje neredov na nogometnih tekmah, ki mu je priložen standardni obrazec za policijsko poizvedovanje o huliganih na nogometnih tekmah (UL C 131, 3.5.1996, str. 1).

3. Skupni ukrep z dne 26. maja 1997 o sodelovanju na področju javnega reda in miru ter varnosti (UL L 147, 5.6.1997, str. 1).

4. Resolucija Sveta z dne 9. junija 1997 o preprečevanju in omejevanju huliganstva na nogometnih tekmah prek izmenjave izkušenj, odstranitev s stadiona in medijske politike (UL C 193, 24.6.1997, str. 1).

5. Resolucija Sveta z dne 21. junija 1999 o priročniku za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepe za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami (UL C 196, 13.7.1999, str. 1).

6. Resolucija Sveta z dne 6. decembra 2001 o priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico (UL C 22, 24.1.2002, str. 1).

7. Sklep Sveta z dne 25. aprila 2002 o varnosti na nogometnih tekmah mednarodnega značaja (UL L 121, 8.5.2002, str. 1).

8. Resolucija Sveta z dne 17. novembra 2003 o možnosti prepovedi dostopa na mednarodne nogometne tekme, ki jo lahko uporabijo države članice (UL C 281, 22.11.2003, str. 1).

9. Resolucija Sveta z dne 4. decembra 2006 o priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico (UL C 322, 29.12.2006, str. 1).

10. Sklep Sveta 2007/412/PNZ z dne 12. junija 2007 o spremembi Sklepa 2002/348/PNZ o varnosti na nogometnih tekmah mednarodnega značaja (UL L 155, 15.6.2007, str. 76).

11. Resolucija Sveta z dne 3. junija 2010 o posodobljenem priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico (UL C 165, 24.6.2010, str. 1).

9.2 Dokumenti, ki jih je sprejel Svet Evrope

1. Konvencija Sveta Evrope o integriranem pristopu k varnosti, varovanju in storitvam na nogometnih tekmah in drugih športnih prireditvah iz leta 2016

2. Priporočilo (2015) št. 1 stalnega odbora o varnosti, varovanju in storitvah na nogometnih tekmah in drugih športnih prireditvah (konsolidirano priporočilo)









Dodatek 1

PROTOCOL FOR THE DEPLOYMENT OF VISITING POLICE DELEGATIONS FOR FOOTBALL MATCHES WITH AN INTERNATIONAL DIMENSION

(For use when both the host and visiting States are party to the Prüm Treaty)

RESPONSE REGARDING VISITING POLICE DELEGATION









Dodatek 2

PROTOCOL FOR THE DEPLOYMENT OF VISITING POLICE DELEGATIONS FOR FOOTBALL MATCHES WITH AN INTERNATIONAL DIMENSION

(Version to be used when either the organising or visiting State is not party to the Prüm Treaty)

RESPONSE REGARDING VISITING POLICE DELEGATION









Dodatek 3

SPECIFIKACIJE IN VZOREC POLICIJSKIH IDENTIFIKACIJSKIH JOPIČEV

To je brezrokavnik, ki se nadene čez glavo.

Barva: NATO MODRA.

Barvna koda: Pantone 279C.

Identifikacijski znaki:

Ena beseda: POLICE (samo v angleščini) z okvirom, postavljenim na sredino sprednje in zadnje strani jopiča.

Črke POLICE in obroba: ozadje Nato modre barve.

Črke in okvir: svetleče srebrne barve.

Dimenzije okvira = 25 cm × 9 cm.







Črke POLICE: širina črke = 1,3 cm. višina črke = 7,5 cm.

Sprednji del jopiča:

Na levem delu prsi (nad okvirom POLICE): nacionalna zastava velikosti 10 cm × 7 cm – izvezena/prišita ali v prosojnem plastičnem žepku.

Na desnem delu prsi (nad okvirom POLICE): simbol EU velikosti 8 cm × 8 cm.

Pod okvirom POLICE bi moral čez celoten sprednji del jopiča potekati 5 cm širok svetleč srebrn trak.

Zadnji del jopiča:

Nacionalna zastava nad okvirom POLICE: 10 cm × 7 cm.

Jopič naj bi bilo mogoče pričvrstiti z velkro trakom (ježek) ali gumbi pritiskači, in sicer na obeh straneh.

Opomba: Kjer je mogoče, bi bilo treba v specifikaciji opisati material, uporabljen za jopič, vključno s tem, ali je vodotesen ali ognjevzdržen ali ne, njegovo zaščitno zmogljivostjo in drugimi značilnostmi.









Dodatek 4

DINAMIČNA OCENA TVEGANJA IN OBVLADOVANJE MNOŽIC

Ob upoštevanju:

— modela za dinamično oceno tveganja v okviru mednarodnih nogometnih tekem (dok. 8241/05),

— predlogov o policijski taktiki za vzdrževanje javnega reda v povezavi z mednarodnimi nogometnimi tekmami (dok. 8243/05),

— praks in izkušenj, pridobljenih na evropskem prvenstvu v nogometu leta 2004 in poznejših turnirjih,

— ocene načina izvajanja policijskega nadzora, znanega tudi kot pristop 3-D (dialog, deeskalacija, odločnost – dialogue, de-escalation and determination), ki je bil uporabljen na evropskem prvenstvu v nogometu leta 2008 in poznejših turnirjih,

se pri ocenjevanju tveganja za varnost in varovanje pred in med prireditvijo ter po njej upoštevajo vidiki, navedeni v nadaljevanju.

Ključna načela (v skladu z nacionalnim pravom)

Glede na sedanje ugotovitve o učinkovitem obvladovanju množic je pomembno naslednje:

— ohranjanje občutka med udeleženci v množici, da je policijski nadzor ustrezen,

— izogibanje uporabi sile proti celotni množici, kadar javni red ogroža samo manjšina,

— nevpadljiv ali stopnjevan taktični pristop, kjer je to ustrezno, k policijskemu nadzoru, ki krepi zmožnost policije za komuniciranje, dialog in dinamično oceno tveganja.

Podpiranje

— Strateški pristop bi moral biti preventiven in ne represiven z manj intenzivnim posredovanjem,

— pomembno je, da policijska strategija in taktika v vseh fazah operacije upoštevata upravičene namere navijačev in jih podpirata, dokler so mirne (npr. poudarjanje njihove pripadnosti in kulture, varno potovanje na tekmo in z nje),

— če je treba postaviti meje obnašanju navijačev, je tem navijačem nato pomembno sporočiti, zakaj je policija ukrepala in katera alternativna sredstva je vzpostavila, prek katerih je mogoče uresničiti upravičene cilje.

Ravnotežje

— Na vseh množičnih prireditvah se lahko raven ogroženosti javnega reda hitro spremeni,

— pomembno je ohraniti sorazmerno ravnotežje med vrsto posredovanja policije ter ravnjo, viri in vrsto tveganja ob stiku policije z množico,

— pomembno je, da ima policijski nadzor stopnje in da se lahko neposredno odziva na vrsto ter povečevanje in zmanjševanje ravni tveganja,

— če je vzpostavljeno ravnotežje, je bolj verjetno, da bo večina množice dojemala ukrepanje policije kot ustrezno in ne bo podprla ali se pridružila tistim, ki iščejo konflikte,

— da bi zmanjšali verjetnost in obseg incidentov, so zato zelo pomembne natančne ocene tveganja, ki ves čas usmerjajo taktiko policije.

Razlikovanje

— Ob neselektivni uporabi sile se lahko zaradi vzajemnega vpliva na dinamiko množic vsesplošno kršenje javnega reda zelo stopnjuje,

— razlikovanje med posameznimi navijači, ki dejansko pomenijo nevarnost, in drugimi bi moralo zato biti del vsakega strateškega in taktičnega odločanja v zvezi z obvladovanjem množic (npr. usposabljanja, načrtovanja, pripravljalnih sestankov in operativne prakse),

— neustrezno je ukrepati proti celotni množici, ki se samo znajde na danem kraju, razen če obstajajo dokazi, da poskuša enotno izzvati nerede.

Dialog

— Pomembno je proaktivno sporazumevanje z navijači. Pri tem so najuspešnejši policisti, ki se znajo dobro sporazumevati,

— cilj je vzpostaviti privlačno vzdušje in se izogniti morebitnim virom konfliktov,

— tak pristop lahko olajša zbiranje kakovostnih informacij o namerah navijačev, njihovih pričakovanjih, pomislekih in dejavnikih občutljivosti, pa tudi vseh drugih informacij o morebitnih tveganjih,

— tako lahko policija navijače opozarja na njihovo obnašanje ter jih seznanja s tveganji, ki bi jim lahko bili izpostavljeni, in z rešitvijo morebitnih težav.

Modeli dobrih praks

Pred prireditvijo

Ocena tveganja bi morala upoštevati:

— kulturo navijaške skupine, ki jo bo nadzorovala policija (npr. značilno obnašanje, motivacije in namere),

— vse dejavnike, ki lahko vplivajo na tveganje, npr. dejavnosti drugih skupin (kot so nasprotni navijači in/ali lokalne skupnosti), dejavnike občutljivosti, zgodovino in vse drugo, kar je posebej pomembno (datume, kraje, oblike delovanja, simbole),

— vse okoliščine, ki lahko vplivajo na obnašanje navijačev ali skupin, ki veljajo za grožnjo javnemu redu, ali na tveganje zaradi njih.

Opredeliti bi bilo treba raven obnašanja, ki se še dopušča, in s tem prednostno seznaniti organizacije navijačev. Treba bi bilo razmisliti o usmerjanju navijačev k zbiranju v varnem/nadzorovanem okolju (npr. coni za navijače).

Na podlagi teh informacij in poizvedovanj o posameznih tekmah bi moralo biti mogoče predvideti in razlikovati, za katere tekme velja običajno tveganje in za katere povečano tveganje za kršitev javnega reda.

Pomembno je jasno ločevati med tveganji za posamezno vrsto incidentov, kot so incidenti v zvezi z javnim redom, incidenti v zvezi z javno varnostjo, kriminal v povezavi z množičnimi prireditvami in terorizem.

Začetni stik

Ker raven tveganja za javni red ni stalna, ampak zelo dinamična, se odvisno od okoliščin lahko hitro poveča in zmanjša. Zato bi bilo treba ravni tveganja stalno spremljati in natančno ocenjevati.

Da bi to dosegli:

— bi morala policija z navijači ravnati z veliko ravnjo pozitivne medosebne interakcije (neagresivna drža, nasmejanost, razmeščanje policistov v parih ali manjših skupinah v standardnih uniformah, široko razporejanje med množicami in znotraj njih, ustrežljivost prošnjam za fotografiranje itd.),

— bi morali policisti, če jezik ni ovira, poskusiti komunicirati z navijači ter tako pridobiti informacije o njihovem vedenju, namerah, pomislekih, občutljivih vprašanjih in vseh drugih vprašanjih, pomembnih za presojo njihovega obnašanja,

— bi bilo treba enote za posredovanje (tj. enote za obvladovanje neredov z zaščitno opremo, vozili itd.) razporediti na nevpadljivih lokacijah, razen če je zaradi stanja potreben odločnejši poseg.

To bo policiji države gostiteljice pomagalo pri zbiranju informacij ter sprejemanju poveljniških odločitev o taktični napotitvi na podlagi informacij in stalne ocene tveganja.

Povečevanje tveganja

Če nastopijo okoliščine, ki pomenijo tveganje, je pomembno:

— opozoriti tiste, ki pomenijo tveganje, da bodo njihova dejanja verjetno izzvala poseg policije,

— da bi morala, kadar so v incident vpleteni gostujoči navijači, gostujoča policijska delegacija potrditi oceno policije države gostiteljice.

Če navedeni ukrepi ne omogočijo razrešitve stanja, je lahko potrebna nadaljnja uporaba sile s strani policije. Cilj razmestitve policijskih enot v tej fazi je čim bolj zmanjšati nadaljnje tveganje. Zato je nujno, da kakršno koli ukrepanje ne povzroči stopnjevanja napetosti (npr. neselektivna uporaba sile). Kadar je ugotovljena nevarnost za povečano tveganje:

— je treba razmeščene enote za posredovanje jasno obvestiti o osebah, ki povzročajo tveganje, in o vrsti tveganja, da bi bilo mogoče kakršno koli uporabo sile ustrezno usmeriti,

— je treba tistim, ki ne pomenijo tveganja, omogočiti, da zapustijo prizorišče, in/ali dati na voljo nekaj časa, da lahko sami vzpostavijo red.

Deeskalacija

— Po razrešitvi incidenta oziroma incidentov bi bilo treba ravni policijskega nadzora vrniti na ustrezno stopnjo.

Po prireditvi

— Treba bi bilo izvesti temeljit zaključen sestanek, vse pomembne informacije (npr. o kakovosti informacij, prejetih pred in med prireditvijo, obnašanju navijačev in ravnanju z njimi, policijskih taktikah in uveljavljanju ravni še dopustnega vedenja) pa bi bilo treba zabeležiti pri nacionalni nogometni informacijski točki.









Dodatek 5

KATEGORIZACIJA NOGOMETNIH NAVIJAČEV

Opomba: Pri načrtovanju številnih varnostnih operacij policijskega nadzora je tveganje, ki ga pomenijo posamezniki ali skupine, običajno opredeljeno kot „nižje tveganje“ ali „višje tveganje“ na podlagi dejstva, da za nobeno osebo ni mogoče zagotovo trditi, da „ne pomeni tveganja“ (za podrobnejšo obrazložitev glej ISO 31000).

Od leta 2010 pa je terminologija, ki se uporablja v zvezi s tveganjem, ki ga pomenijo navijači v povezavi z mednarodnimi nogometnimi tekmami, „tveganje“ in „ni tveganja“. Ta terminologija se uporablja in je razumljena po vsej celini. Skladna je z utemeljitvijo, določeno v smernicah ISO, po kateri se priznava, da ni mogoče natančno vnaprej določiti stopnje morebitnega tveganja, ki ga lahko pomeni ali ne pomeni posameznik v povezavi s posamezno nogometno prireditvijo. To dokazujejo obsežne evropske izkušnje, iz katerih je razvidno, da bodo na obnašanje posameznika ali skupine posameznikov med prireditvijo verjetno vplivali različni in številni dejavniki.

Posameznike, ki jih policija kategorizira kot navijače, ki pomenijo nizko tveganje ali ne pomenijo tveganja, lahko občasno negativne okoliščine spodbudijo k nasilju, neredom ali antisocialnemu obnašanju. Obratno lahko tudi pozitivne okoliščine vplivajo na obnašanje posameznikov, ki so opredeljeni kot navijači, ki pomenijo tveganje.

Postopek stalne dinamične analize tveganja med prireditvijo je zato predpogoj za učinkovite in sorazmerne operacije policijskega nadzora v zvezi z nogometom.

Za potrebe načrtovanja pa mora policija izvesti vrsto ocen tveganja. Za pomoč pri policijskih pripravah in analizah tveganja pred prireditvijo bi bilo treba uporabiti kategoriji „tveganje“ in „ni tveganja“. Ti kategoriji bi morala spremljati obrazložitev okoliščin, ki lahko „navijače, ki pomenijo tveganje“, spodbudijo k negativnim odzivom med prireditvijo (glej obrazložitev in kontrolni seznam v nadaljevanju). Takšne obrazložitve so ključen pripomoček za učinkovite priprave policijskega nadzora.

Opredelitev navijača, ki pomeni tveganje

Znana ali neznana oseba, ki lahko v določenih okoliščinah pomeni tveganje za javne nerede ali antisocialno obnašanje, bodisi načrtno bodisi nenačrtno, na nogometni prireditvi ali v zvezi z njo (glej Dodatek 4 o dinamični oceni tveganja). Kontrolni seznam v nadaljevanju bi bilo treba uporabiti za navedbo okoliščin, ki bi lahko negativno vplivale na obnašanje in pomenile tveganje.

Opredelitev navijača, ki ne pomeni tveganja

Znana ali neznana oseba, za katero se lahko šteje, da običajno pomeni nizko tveganje ali ne pomeni tveganja za povzročanje nasilja ali neredov ali prispevanje k njim, bodisi načrtno bodisi nenačrtno, na nogometni prireditvi ali v zvezi z njo.

KONTROLNI SEZNAM ZA NAVIJAČE, KI POMENIJO TVEGANJE







Elementi tveganja Dodatne pripombe Zgodovinsko rivalstvo med klubi ali navijaškimi skupinami Obveščevalni podatki o morebitnem nasilju Morebitni spontani neredi Morebitno rasistično ali diskriminacijsko obnašanje Morebiten vdor na igrišče Problemi, povezani z alkoholom Uporaba orožja Občutek, da je taktika policijskega nadzora neustrezna ali nesorazmerna Morebitna teroristična grožnja Politični ekstremizem/uporaba prepovedanih transparentov Pričakovana uporaba pirotehnike Potujoči navijači brez vstopnic Nevarnost neupoštevanja ločevanja (npr. preprodaja vstopnic na črnem trgu ali ponarejene vstopnice) Prodaja/uporaba prepovedanih drog Drugo