2010R0234 — SL — 01.07.2013 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B UREDBA KOMISIJE (EU) št. 234/2010 z dne 19. marca 2010 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 glede odobritev izvoznih nadomestil za žita in ukrepih, ki jih je treba sprejeti v primeru motenj na trgu z žiti (kodificirana različica) (UL L 072, 20.3.2010, p.3)

spremenjena z:









▼B

UREDBA KOMISIJE (EU) št. 234/2010

z dne 19. marca 2010

o določitvi nekaterih podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 glede odobritev izvoznih nadomestil za žita in ukrepih, ki jih je treba sprejeti v primeru motenj na trgu z žiti

(kodificirana različica)







EVROPSKA KOMISIJA JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) ( 1 ), in zlasti členov 170 ter 187 v zvezi s členom 4 Uredbe, ob upoštevanju naslednjega: (1) Uredba Komisije (ES) št. 1501/95 z dne 29. junija 1995 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 1766/92 glede odobritev izvoznih nadomestil za žita in ukrepih, ki jih je treba sprejeti v primeru motenj na trgu z žiti ( 2 ) je bila večkrat ( 3 ) bistveno spremenjena. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedeno uredbo kodificirati. (2) Določiti se morajo izvozna nadomestila, korekcijski zneski in izvozne takse za nekatere proizvode, ki so predmet skupne ureditve kmetijskih trgov kot poseben ukrep v primeru motenj na trgu in v skladu z nekaterimi merili, ki omogočajo, da se pokrije razliko med kotacijami in cenami za te proizvode v Uniji ter tistimi na svetovnem trgu. (3) Glede na neskladje v cenah, ki jih ponujajo različne izvozne države za žita na svetovnem trgu, bi bilo treba upoštevati zlasti različne notranje špediterske stroške in določiti nadomestilo ob upoštevanju razlike med reprezentativnimi cenami v Uniji in najbolj ugodnimi kotacijami ter cenami, ki se uporabljajo na svetovnem trgu. (4) Zato, da se omogoči izvoz moke, drobljenca, zdroba in slada, je pri določanju nadomestila treba upoštevati na eni strani cene osnovnih žit, količine, potrebne za proizvodnjo zadevnih proizvodov, ter vrednost stranskih proizvodov in na drugi strani možnosti ter pogoje za prodajo proizvodov na svetovnem trgu. (5) Sistem korekcijskih zneskov, predviden v členu 164(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 zahteva, da se korekcijski zneski lahko opredelijo različno glede na destinacijo proizvodov za izvoz. (6) Za učinkovito upravljanje sredstev Unije in zaradi upoštevanja izvoznih možnosti glede teh proizvodov, bi bilo treba predvideti določitev izvoznih nadomestil in taks za proizvode, določene v točkah (a), (b) in (c) dela I Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007 z javnim razpisom, ki zajema določeno količino. (7) Da se zagotovi enaka obravnava za vse zainteresirane strani znotraj Unije, se mora organizirati javni razpis v skladu z enotnimi načeli. V ta namen bi bilo treba objaviti odločitve o začetku razpisa skupaj z objavo razpisa v Uradnem listu Evropske unije. (8) Ponudbe morajo vsebovati podatke, ki so potrebni za njihovo ocenitev in jim morajo biti priložene nekatere formalne obveznosti. (9) Treba bi bilo določiti maksimalno izvozno nadomestilo ali minimalne izvozne takse. Postopek zagotavlja, da se dodelijo vse zadevne količine. (10) Pride lahko do razmer na trgu, pri katerih ekonomski vidik predvidenega izvoza pripelje do tega, da namesto določitve izvoznega nadomestila ali takse ni nadaljnjega ukrepanja v zvezi s prejetimi ponudbami. (11) Varščina za ponudbo naj bi zagotovila, da se izvožene količine tudi tako izvozijo na podlagi dovoljenja skladno z razpisom. Ta obveznost se lahko izpolni samo, če se obdržijo predložene ponudbe. Varščina se mora ustrezno zadržati, če se ponudbe umaknejo. (12) Določiti bi se morala podrobna pravila, da se zagotovi obveščenost ponudnikov o rezultatih javnega razpisa in da se izdajo potrebna dovoljenja za izvoz dodeljenih količin. (13) Zaradi določitve izvoznih nadomestil za proizvode, določene v točkah (a), (b) in (c) dela I Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007, in zaradi izognitve potrebi po uvedbi pregledov za ugotavljanje najmanjših sprememb količin osnovnega materiala in brez opaznega vpliva na kakovost proizvoda, bi bilo treba sprejeti standardno metodo presoje. Analiza vsebnosti pepela v izdelanih proizvodih se je izkazala kot najbolj uspešen tehnični način presoje količine uporabljenih osnovnih žit. Analizo bi bilo treba izvajati po istem postopku v celotni Uniji. (14) Dodeljevanje izvoznih nadomestil za žita, uvožena iz tretjih držav in ponovno izvožena v tretje države, ni utemeljeno. Zato bi bilo treba nadomestila odobriti samo za proizvode Unije. (15) Uredba Komisije (ES) št. 612/2009 z dne 7. julija 2009 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode ( 4 ), zahteva, da je v primeru različnih nadomestil glede na destinacijo izplačilo nadomestila pogojeno zlasti s predložitvijo dokazila, da se je proizvod v svojem nespremenjenem stanju uvozil v tretjo državo ali v eno izmed tretjih držav, za katero je nadomestilo predvideno. Na področju žit je edino nadomestilo, ki je nižje od tistega, ki se uporablja za izvoz v vse tretje države, tisto nadomestilo, ki se določi za izvoz v Švico ali Lihtenštajn. Zato, da se izogne oviranje večine izvoza Unije z zahtevo o dokazilu prispetja na predvideno destinacijo, je treba najti druge načine, ki bodo zagotavljali, da se proizvodi, za katere se je izplačalo nadomestilo, ki se uporablja za vse tretje države, niso izvozili v zgoraj navedene države. V ta namen bi bilo treba opustiti potrebo po predložitvi dokazila o prispetju v vseh primerih, kjer gre za izvoz žit po morju. Šteje se, da so certifikati, ki jih izdajo pristojni organi držav članic in ki navajajo, da so proizvodi zapustili carinsko območje Unije na krovu plovila, ki je primerno za prevoz po morju, zadostna garancija. (16) V skladu s členom 162 Uredbe (ES) št. 1234/2007 so proizvodi, navedeni v tem členu, ki se izvažajo kot predelano blago ali brez nadaljnje predelave, lahko upravičeni do izvoznih nadomestil, če izpolnjujejo posebne pogoje, določene v členu 167 navedene uredbe. Poleg tega člen 167(7) Uredbe (ES) št. 1234/2007 daje Komisiji možnost, da določi nadaljnje pogoje za dodelitev izvoznih nadomestil za en proizvod ali več proizvodov. Ti pogoji so določeni v uredbah Sveta o skupni ureditvi trga v sektorjih, navedenih v členu 162(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007. Ker se navedene uredbe razveljavijo, bi bilo treba vzpostaviti horizontalne določbe. (17) Horizontalne določbe že obstajajo v Uredbi (ES) št. 612/2009. Zato je primerno prilagoditi to uredbo tako, da bi bili z njo določeni pogoji, navedeni v členu 167(7) Uredbe (ES) št. 1234/2007, in te pogoje črtati v tej uredbi. (18) Člen 187 Uredbe (ES) št. 1234/2007 določa, da se lahko sprejmejo potrebni ukrepi, ko kotacije ali cene na svetovnem trgu za enega ali več proizvodov iz dela I Priloge I k navedeni uredbi dosežejo raven, ki povzroča motnje pri razpoložljivosti oskrbe na trgu Unije ali jo ogroža zaradi morebitnih motenj, in kadar obstaja verjetnost, da se bo to stanje nadaljevalo ali poslabšalo. Zato se izvozne takse lahko poberejo, izdaja izvoznih dovoljenj pa v celoti ali deloma odloži. (19) Zaradi nekomercialne narave ukrepov Unije in ukrepov posameznih držav za pomoč v hrani, predvidenih po mednarodnih sporazumih ali drugih dopolnilnih programih, kot tudi drugih ukrepov Unije za brezplačno dobavo, je izvoz, opravljen v ta namen, izvzet iz uporabe izvoznih taks, ki veljajo za komercialni izvoz v primeru motenj na trgu z žiti. (20) Zaradi razmer, predvidenih v členu 187 Uredbe (ES) št. 1234/2007, ki se lahko pojavijo v sorazmerno kratkem roku, mora Komisija imeti možnost kadarkoli odložiti izdajo izvoznih dovoljenj. (21) Ukrepi, predvideni s to uredbo, so skladni z mnenjem Upravljalnega odbora za skupno ureditev kmetijskih trgov – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:







Člen 1

Izvozna nadomestila, izvozne takse, kakor so določene v členu 15(a) te uredbe, in korekcijski zneski iz člena 164(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se v primeru proizvodov, naštetih v točkah (a), (b) in (c) dela I Priloge I k navedeni uredbi, določijo še zlasti glede na naslednje dejavnike:

(a) cene, zaračunane na reprezentativnih trgih Unije, trendi cen in kotacije, zabeležene na trgih tretjih držav;

(b) stroške trženja in najnižje stroške transporta od reprezentativnih trgov Unije do pristanišča ali drugega kraja izvoza, in stroške pošiljanja na svetovni trg;

(c) v primeru predelanih proizvodov, količino žit, potrebno za njihovo izdelavo;

(d) možnosti in pogoji za prodajo zadevnih proizvodov na svetovnem trgu;

(e) skrb za preprečevanje motnje na trgu Unije;

(f) ekonomski vidik nameravanih izvozov;

(g) količinske in proračunske omejitve, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 218 Pogodbe.

Člen 2

Določbe prvega odstavka člena 166 Uredbe (ES) št. 1234/2007 se v celoti ali delno uporabljajo za vse proizvode iz točk (c) in (d) dela I Priloge I k navedeni uredbi in za proizvode iz dela I Priloge I k navedeni uredbi, izvožene v obliki blaga, določenega v delu I Priloge XX navedene Uredbe.

Določbe člena 164(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se uporabljajo za žita in za proizvode, ki se izvozijo kot blago iz Priloge XX k navedeni uredbi.

Člen 3

Korekcijski zneski se lahko razlikujejo glede na destinacijo.

Člen 4

1. Izvozna nadomestila za proizvode iz točk (a), (b) in (c) dela I Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007 in izvozne takse, predvidene v členu 15(a) te uredbe, se lahko določijo z javnim razpisom.

Pogoji javnega razpisa morajo zagotavljati enakost dostopa za vse osebe s sedežem v Uniji.

Taki razpisi so povezani z izvoznim nadomestilom ali taksami.

2. Odločitve o objavi javnih razpisov se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 195 Uredbe (ES) št. 1234/2007.

3. Odločitve o objavi javnih razpisov spremlja objava obvestil o javnem razpisu, ki jo sestavi Komisija in ki določa predvsem roke, v katerih se lahko ponudbe vložijo, in zadevne urade držav članic, kamor jih je treba poslati.

4. Odločitve o objavi javnih razpisov in obvestila o javnih razpisih se objavijo v Uradnem listu Evropske unije.

Med objavo obvestila o javnem razpisu in prvim rokom za vložitev ponudb mora preteči najmanj 5 dni.

Člen 5

1. Zainteresirane strani predložijo ponudbe v pisni obliki ali v kakršni koli obliki pisne telekomunikacije pristojnemu uradu države članice.

2. Ponudbe vsebujejo:

(a) sklic na razpis;

(b) ime in naslov ponudnika;

(c) vrsto in količino proizvoda, namenjenega za izvoz;

(d) izvozno nadomestilo na tono ali, kjer je ustrezno, izvozno takso na tono, izraženo v evrih.

3. Ponudbe so veljavne le, če:

(a) se pred iztekom roka, predpisanega za predložitev ponudb, predloži dokazilo, da je ponudnik vložil varščino za ponudbo;

(b) jih spremlja pisno izražena obveza, da bo v zvezi z dodeljenimi količinami in v dveh dneh po prejemu obvestila o dodelitvi v skladu s členom 7(3) vložen zahtevek za izvozno nadomestilo, ali kjer je ustrezno, zahtevek za izvozno nadomestilo z vnaprejšnjo določitvijo izvozne takse, enake razpisanemu znesku;

(c) ne bodo vsebovale kakršnih koli drugih pogojev, razen tistih, ki so določeni v obvestilu o javnem razpisu.

4. Vloženih ponudb ni mogoče umakniti.

Člen 6

Ponudbe odprejo pristojni uradi držav članic. Ne smejo se odpirati v javnosti. Osebe s pooblastilom za prisotnost ob odpiranju ponudb so zavezane k molčečnosti.

Komisijo se nemudoma obvesti o ponudbah brez navedbe imen ponudnikov.

Člen 7

1. Na osnovi priglašenih ponudb Komisija v skladu s postopkom iz člena 195 Uredbe (ES) št. 1234/2007 odloči o določitvi maksimalnega izvoznega nadomestila ali, kjer je ustrezno, o minimalni izvozni taksi ali, da ne bo nadalje ukrepala glede javnega razpisa.

2. Če je določeno najvišje izvozno nadomestilo, se pogodba sklene s ponudnikom ali ponudniki, katerega ali katerih ponudbe so enake ali nižje od najvišjega izvoznega nadomestila, oziroma, katerega ali katerih ponudba se nanaša na izvozno takso.

Kadar se določi minimalna izvozna taksa, se pogodba dodeli ponudniku ali ponudnikom, katerih ponudbe so enake ali višje kot minimalna taksa.

3. Pristojni uradi zadevnih držav članic pisno obvestijo vse ponudnike o izidu v zvezi z njihovimi ponudbami, takoj ko Komisija sprejme odločitev.

Člen 8

1. Izvozna dovoljenja se izdajajo uspešnim ponudnikom po tem, ko pristojni uradi držav članic prejmejo zahtevke za izvozna dovoljenja in glede na količine, ki so jim bile dodeljene.

2. V ustreznih poljih zahtevkov za dovoljenje in samih dovoljenj se navede destinacijo, natančno določeno v uredbi o izvedbi javnega razpisa. Dovoljenja zavezujejo k izvozu v navedeno destinacijo.

Člen 9

Ponudbene varščine se sprostijo:

(a) kadar ponudbe niso sprejete;

(b) ko je izbrani ponudnik priskrbel dokazilo, da je položil varščino iz člena 12 Uredbe Komisije (ES) št. 1342/2003 ( 5 ).

Kadar obveznost iz člena 5(3)(b) te uredbe ni izpolnjena, se varščino zadrži, razen v primerih višje sile.

Člen 10

Izvozna nadomestila za proizvode iz točk (a), (b) in (c) dela I Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007 se določijo najmanj enkrat mesečno.

Člen 11

1. Izvozna nadomestila za pšenično moko, mešano moko in rženo moko, pšenične drobljence, pšenični zdrob in slad se določi ob upoštevanju kakovosti osnovnega žita, potrebnega za izdelavo 1 000 kg zadevnega proizvoda. Koeficienti predelave, ki izražajo razmerje med količino osnovnega proizvoda in količino osnovnega proizvoda, ki ga vsebuje predelani proizvod, se določijo v Prilogi I.

2. Vsebnost pepela v moki se določi z uporabo metode analize, opredeljene v Prilogi II.

Člen 12

Ne glede na člen 17 Uredbe (ES) št. 612/2009, se dokazilo o dokončanju uvoznih carinskih formalnosti ne zahteva za plačilo izvoznih nadomestil, določenih z razpisom za izvoz v vse tretje države, pod pogojem, da izvajalec predloži dokazilo, da je količina najmanj 1 500 ton žitnih proizvodov zapustila carinsko ozemlje Unije na krovu ladje, primerne za pomorski prevoz.

Tako dokazilo se zagotovi z enim od zaznamkov iz Priloge III, ki ga overi pristojni organ, na kontrolni kopiji iz člena 8 Uredbe (ES) št. 612/2009, izvozni deklaraciji iz člena 787 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 ( 6 ) ali nacionalnem dokumentu, ki dokazuje, da je blago zapustilo carinsko ozemlje Unije.

Člen 13

Kadar izvajalec zagotovi dokazilo o opravljenih carinskih formalnostih za sprostitev v porabo v Švici ali Lihtenštajnu, se mora znesek izvoznega nadomestila za izvoz v „vse tretje države“, določen v skladu z javnim razpisom, zmanjšati za razliko med to vsoto in vsoto izvoznega nadomestila, ki velja za zgoraj navedene destinacije na dan, ko je pogodba podpisana.

Člen 14

Kadar so pogoji, predpisani v členu 187 Uredbe (ES) št. 1234/2007, izpolnjeni glede enega ali več proizvodov, se lahko sprejmejo naslednji ukrepi:

(a) lahko se uporabi izvozna taksa. Lahko se določi korekcijski znesek. Take takse in korekcijski zneski se lahko razlikujejo glede na destinacijo;

(b) izdaja izvoznih dovoljenj se lahko povsem ali delno odloži;

(c) še nerešeni zahtevki za izdajo izvoznih dovoljenj se lahko delno ali v celoti zavrnejo.

Vendar pa se taksa ne pobira za izvoz žita ali žitnih proizvodov, opravljen v okviru izvedbe ukrepov Unije in nacionalnih ukrepov za pomoč v hrani, predvidenih po mednarodnih sporazumih ali drugih dopolnilnih programih, ali v okviru izvedbe drugih ukrepov Unije za brezplačno dobavo.

Člen 15

Kadar javnega razpisa ni, je izvozna taksa, ki jo je treba pobrati, tista, ki je veljala na dan zaključka carinskih formalnosti.

Vendar pa se morajo na zahtevo zadevne strani, vložene istočasno z zahtevkom za dovoljenje, za izvoze, ki jih je treba izvršiti v času veljavnosti dovoljenja, uporabljati izvozne takse, veljavne na dan predložitve zahtevkov za dovoljenje.

Člen 16

Ukrepi iz člena 15 se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 195 Uredbe (ES) št. 1234/2007. Vendar lahko ukrepe v nujnih primerih sprejme Komisija.

Člen 17

Uredba (ES) št. 1501/95 se razveljavi.

Sklici na razveljavljeno uredbo, se upoštevajo kot sklici na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi V.

Člen 18

Ta uredba začne veljati na dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA I







Oznaka KN Vsebnost pepela (izraženo v mg) na 100 g moke, drobljenca in zdroba Koeficienti predelave, ki izražajo količino žit v kg na 1 000 kg zadevnih proizvodov 1. Pšenična moka iz navadne pšenice, pirjevice ali soržice 1101 00 15 9100 0 do 600 1 370 1101 00 15 9130 601 do 900 1 280 1101 00 15 9150 901 do 1 100 1 180 1101 00 15 9170 1 101 do 1 650 1 090 1101 00 15 9180 1 651 do 1 900 1 020 2. Ržena moka 1102 10 00 9500 0 do 1 400 1 370 1102 10 00 9700 1 401 do 2 000 1 080 3. Navadni pšenični drobljenci in zdrob 1103 11 90 9200 0 do 600 1 370 4. Drobljenec iz trde pšenice in zdrob 1103 11 10 9200 0 do 1 300 (sito z zaščitno mrežico 0,160 mm) 1 500 1103 11 10 9400 0 do 1 300 1 340 1103 11 10 9900 nad 1 300 1 260 5. Slad, nepražen 1107 10 19 1 270 1107 10 99 Slad, pražen 1107 20 00 1 490









PRILOGA II

Metoda za določanje vsebnosti pepela v moki

APARAT

1. Laboratorijska tehtnica z občutljivostjo do 0,1 mg, škatla ustreznih uteži.

2. Električna peč s sušilnimi celicami, z ustreznima merilnikoma temperature in prepiha in z regulatorjem.

3. Okrogle posode za zažiganje z ravnim dnom (pribl. 5 cm v premeru, maksimalna višina 2 cm), po možnosti iz zlitine, zlata in platine ali iz kvarca ali porcelana.

4. Izparilnik (z notranjim premerom pribl. 18 cm), opremljen z vratom in perforirano ploščo, iz porcelana ali aluminija. Dehidracijsko sredstvo: kalcijev klorid, forsforjev pentoksid ali modro obarvan kremenov gel.

METODA

1. Teža preskusnega vzorca naj bo med 5 in 6 g. Kadar gre za moko, pri kateri je verjetnost vsebnosti pepela glede na suho snov več kot 1 %, naj bo teža preskusnega vzorca med 2 in 3 g. Teža preskusnega vzorca se lahko zaokroži na 10 mg natančno; vse druge količine se tehtajo na 0,1 mg natančno.

2. Tik pred uporabo se morajo posode ogreti v peči s sušilnimi celicami pri zažigalni temperaturi nad konstantno težo; navadno je dovolj 15 minut. Posode se nato v izparilniku ohladijo na laboratorijsko temperaturo, pod pogoji, navedenimi v točki 7.

3. Nato se položi preskusni vzorec v posodo in se ga enakomerno porazdeli, da ni kupčkov. Tik pred zažigom se preskusni vzorec navlaži z 1 do 2 ml etilnega alkohola.

4. Nato se položijo posode v odprtino peči, vrata ostanejo odprta. Ko snov preneha goreti, se posode potisnejo v peč. Ko se vrata peči zaprejo, se mora vzdrževati ustrezna sušina, vendar ne tako močno, da bi odpihnilo snov iz posod.

5. Rezultat zažiga mora biti popoln sežig moke, vključno s kakršnimi koli sajastimi delci v pepelu. Sežig bo končan, ko postane po hlajenju ostanek skoraj bel.

6. Temperatura sežiga mora doseči 900 °C.

7. Ko je sežig končan, se posode odstranijo iz peči in se postavijo na pločevino iz eternita za kakšno minuto, da se ohladijo; nato se postavijo v izparilnik (ne več kot 4 posode naenkrat). Zaprt izparilnik se postavi blizu analizne tehtnice. Posode je treba tehtati, ko so popolne hladne (pribl. 1 ura).

REZULTATI

1. Toleranca napake: če vsebnost pepela ne presega 1 %, se rezultati dvojnega preskusa testa ne bi smeli razlikovati za več kot 0,02 enoti vsebnosti pepela; če vsebnost pepela presega 1 %, razlika ne bi smela presegati 2 % vsebnosti pepela. Če razlika presega te meje, je preskus potrebno ponoviti.

2. Vsebnost pepela mora biti izražena na 100 delov suhe snovi in zaokrožena na 0,01.









PRILOGA III

Zaznamki iz drugega pododstavka člena 12

v bolgarščini : Износ на зърнени култури по море — член 12 от Регламент (ЕC) № 234/2010

v španščini : Exportación de cereales por vía marítima; artículo 12 del Reglamento (UE) no 234/2010

v češčini : Vývoz obilovin po moři – článek 12 nařízení (EU) č. 234/2010

v danščini : Eksport af korn ad søvejen — Artikel 12 i forordning (EU) nr. 234/2010

v nemščini : Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg — Verordnung (EU) Nr. 234/2010 Artikel 12

v estonščini : Teravilja eksport meritsi – määruse (EL) nr 234/2010 artikkel 12

v grščini : Εξαγωγή σιτηρών δια θαλάσσης — Άρθρο 12 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 234/2010

v angleščini : Export of cereals by sea — Article 12 of Regulation (EU) No 234/2010

v francoščini : Exportation de céréales par voie maritime — Règlement (UE) no 234/2010, article 12

▼M1

v hrvaščini : Izvoz žitarica morem – članak 12. Uredbe (EU) br. 234/2010

▼B

v italijanščini : Esportazione di cereali per via marittima — Regolamento (UE) n. 234/2010, articolo 12

v latvijščini : Graudu izvešana pa jūras ceļiem – Regulas (ES) Nr. 234/2010 12. pants

v litovščini : Grūdų eksportas jūra – reglamento (ES) Nr. 234/2010 12 straipsnis

v madžarščini : Gabonafélék exportja tengeri úton – 2010/234/EU rendelet 12. cikk

v malteščini : Esportazzjoni ta' ċereali bil-baħar – Artikolu 12 tar-Regolament (UE) Nru 234/2010

v nizozemščini : Uitvoer van graan over zee — Verordening (EU) nr. 234/2010, artikel 12

v poljščini : Wywóz zbóż drogą morską – Art. 12 rozporządzenia (UE) nr 234/2010

v portugalščini : Exportação de cereais por via marítima — Artigo 12.o, Regulamento (UE) n.o 234/2010

v romunščini : Export de cereale pe cale maritimă – Regulamentul (UE) nr. 234/2010 articolul 12

v slovaščini : Vývoz obilnín po mori — článok 12 nariadenia (EÚ) č. 234/2010

v slovenščini : Izvoz žit s pomorskim prometom – člen 12 Uredbe (EU) št. 234/2010

v finščini : Viljan vienti meriteitse – Asetus (EU) N:o 234/2010 12 artikla

v švedščini : Export av spannmål sjövägen – Artikel 12 i förordning (EU) nr 234/2010.









PRILOGA IV







Razveljavljena uredba s seznamom njenih zaporednih sprememb Uredba Komisije (ES) št. 1501/95 (1) (UL L 147, 30.6.1995, str. 7) Uredba Komisije (ES) št. 2480/95 (UL L 256, 26.10.1995, str. 9) Uredba Komisije (ES) št. 95/96 (UL L 18, 24.1.1996, str. 10) Uredba Komisije (ES) št. 1259/97 (UL L 174, 2.7.1997, str. 10) Uredba Komisije (ES) št. 2052/97 (UL L 287, 21.10.1997, str. 14) Uredba Komisije (ES) št. 2513/98 (UL L 313, 21.11.1998, str. 16) Uredba Komisije (ES) št. 602/2001 (UL L 89, 29.3.2001, str. 16) Uredba Komisije (ES) št. 1163/2002 (UL L 170, 29.6.2002, str. 46) Uredba Komisije (ES) št. 1431/2003 (UL L 203, 12.8.2003, str. 16) Uredba Komisije (ES) št. 777/2004 (UL L 123, 27.4.2004, str. 50) Samo člen 3 Uredba Komisije (ES) št. 1996/2006 (UL L 398, 30.12.2006, str. 1) Samo člen 5 Uredba Komisije (ES) št. 499/2008 (UL L 146, 5.6.2008, str. 9) Samo člen 1 (1) Ta uredba je bila spremenjena tudi z Uredbo Komisije (ES) št. 2094/98 (UL L 266, 1.10.1998, str. 61), ki je bila razveljavljena z Uredbo (ES) št. 2513/98 (UL L 313, 21.11.1998, str. 16).









PRILOGA V







Korelacijska tabela Uredba (ES) št. 1501/95 Ta uredba Členi 1 do 11 Členi 1 do 11 Člen 12 — Člen 13 Člen 12 Člen 13 bis — Člen 14 Člen 13 Člen 15 Člen 14 Člen 16 Člen 15 Člen 17 Člen 16 Člen 18 — Člen 19 — — Člen 17 — Člen 18 Priloga I Priloga I Priloga II Priloga II Priloga III Priloga III — Priloga IV — Priloga V