02020XC0320(03) — SL — 29.06.2020 — 003.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjena z:









▼B

SPOROČILO KOMISIJE

Začasni okvir za ukrepe državne pomoči v podporo gospodarstvu ob izbruhu COVID-19

2020/C 91 I/01

1. IZBRUH COVID-19, NJEGOV VPLIV NA GOSPODARSTVO IN POTREBA PO ZAČASNIH UKREPIH

1.1. Izbruh COVID-19 in njegov vpliv na gospodarstvo

1. Izbruh COVID-19 pomeni izredne razmere na področju javnega zdravja za državljane in družbe, saj se okužbe pojavljajo v vseh državah članicah Unije. Obenem je velik šok za svetovno gospodarstvo in gospodarstvo Unije, usklajen ekonomski odziv držav članic in EU institucij pa je ključen za zmanjševanje teh negativnih posledic za gospodarstvo EU.

2. Ta šok vpliva na gospodarstvo na različne načine. Soočamo se s šokom pri dobavah zaradi motenj v dobavnih verigah, šokom pri povpraševanju zaradi manjšega povpraševanja potrošnikov, negativnim učinkom negotovosti na naložbene načrte in učinkom likvidnostnih omejitev v podjetjih.

3. Namen različnih zajezitvenih ukrepov, ki so jih sprejele države članice, kot so omejevanje socialnih stikov, omejitve potovanj, karantene ali prepovedi izhoda, je zagotoviti, da bo šok čim krajši in čim bolj omejen. Ti ukrepi neposredno vplivajo na ponudbo in povpraševanje ter na podjetja in zaposlene, zlasti v zdravstvenem, turističnem, kulturnem, maloprodajnem in prometnem sektorju. Izbruh COVID-19 poleg neposrednih učinkov na mobilnost in trgovino vedno bolj vpliva tudi na podjetja vseh vrst v vseh sektorjih, tako na mala in srednja podjetja (MSP) kot tudi na velika podjetja. Posledice so vidne tudi na svetovnih finančnih trgih, zlasti kar zadeva skrbi glede likvidnosti. Ti učinki ne bodo omejeni na določeno državo članico in bodo negativno vplivali na gospodarstvo Unije kot celoto.

4. V izrednih razmerah, ki so nastale zaradi izbruha COVID-19, se lahko podjetja vseh vrst soočajo s hudim pomanjkanjem likvidnosti. Solventna ali manj solventna podjetja se lahko soočajo z nenadnim zmanjšanjem likvidnosti ali celo njeno nerazpoložljivostjo, ogrožena pa so zlasti MSP. To lahko kratko- in srednjeročno resno vpliva na ekonomski položaj številnih zdravih podjetij in njihovih zaposlenih, obenem pa ima lahko dolgoročne posledice zaradi ogrozitve njihovega preživetja.

5. Banke in drugi finančni posredniki imajo ključno vlogo pri obravnavanju učinkov izbruha COVID-19, tako da ohranjajo tok kreditov v gospodarstvo. Če se bo tok kreditov preveč zmanjšal, bo gospodarska dejavnost močno upadla, saj bodo podjetja s težavo plačevala svoje dobavitelje in zaposlene. Glede na navedeno je primerno, da lahko države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi bodo kreditne institucije in druge finančne posrednike spodbudile k temu, da še naprej opravljajo svojo vlogo in še naprej podpirajo gospodarske aktivnosti v EU.

6. Pomoč, ki jo bodo države članice dodelile podjetjem na podlagi člena 107(3)(b) PDEU v skladu s tem sporočilom, se bo usmerjala prek bank kot finančnih posrednikov in bo koristila neposredno tem podjetjem. Taka pomoč ni namenjena ohranitvi ali obnovitvi sposobnosti preživetja, likvidnosti ali solventnosti bank. Prav tako pomoč, ki jo države članice dodelijo bankam na podlagi člena 107(2)(b) PDEU za nadomestilo neposredne škode, ki so jo utrpele zaradi izbruha COVID-19 ( 1 ), ni namenjena ohranitvi ali obnovitvi sposobnosti preživetja, likvidnosti ali solventnosti institucije ali subjekta. Zato se taka pomoč ne bi štela kot izredna javnofinančna pomoč v skladu z Direktivo 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: direktiva o sanaciji in reševanju bank) ( 2 ), niti v skladu z Uredbo (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: uredba o enotnem mehanizmu za reševanje) ( 3 ), ter se ne bi ocenjevala na podlagi pravil o državni pomoči ( 4 ), ki se uporabljajo za bančni sektor ( 5 ).

▼M2

7. Če bi banke zaradi izbruha COVID-19 potrebovale izredno javnofinančno pomoč (glej člen 2(1)(28) direktive o sanaciji in reševanju bank in člen 3(1)(29) uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje) v obliki likvidnostnega ukrepa, ukrepa dokapitalizacije ali obravnavanja oslabljenih sredstev, bo treba oceniti, ali ukrep izpolnjuje pogoje iz člena 32(4)(d)(i), (ii) ali (iii) direktive o sanaciji in reševanju bank ter člena 18(4)(d)(i), (ii) ali (iii) uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje. Če so pogoji izpolnjeni, se za banko, ki bi prejela tako izredno javnofinančno pomoč, ne bi štelo, da propada ali bo verjetno propadla. Kolikor taki ukrepi obravnavajo težave, povezane z izbruhom COVID-19, se bo za njih štelo, da spadajo pod točko 45 sporočila o bančništvu iz leta 2013 ( 6 ), ki določa izjemo od zahteve po porazdelitvi bremena med delničarji in podrejenimi upniki.

▼B

8. Podjetja se zaradi izbruha COVID-19 soočajo z nezadostno likvidnostjo, obenem pa jim lahko nastane tudi znatna škoda. Izredna narava izbruha COVID-19 pomeni, da take škode ni bilo mogoče predvideti, da je obseg škode znaten in da podjetja zato delujejo pod pogoji, ki se močno razlikujejo od običajnih tržnih razmer. Celo zdrava podjetja, ki so dobro pripravljena na tveganja, povezana z običajnim poslovanjem, se lahko v teh izrednih razmerah soočajo s tako velikimi težavami, da je njihova sposobnost preživetja lahko ogrožena.

▼M2

9. Izbruh COVID-19 predstavlja tveganje za resen upad gospodarske dejavnosti, ki bo vplival na celotno gospodarstvo EU in prizadel podjetja, delovna mesta in gospodinjstva. Potrebna je dobro usmerjena javna podpora za zagotovitev, da je na trgih še vedno na voljo zadostna likvidnost, da se izravna škoda, ki je nastala zdravim podjetjem, in da se ohrani neprekinjena gospodarska dejavnost med izbruhom COVID-19 in po njem. Poleg tega se države članice lahko odločijo za podporo izvajalcem dejavnosti v potovalni in turistični industriji, da zagotovijo, da so zahtevki po povračilu zaradi izbruha COVID-19 rešeni tako, da zagotavljajo varstvo pravic potnikov in potrošnikov ter enako obravnavo potnikov. Glede na omejen obseg proračuna EU bodo glavni del bremena pri odzivu nosili nacionalni proračuni držav članic. Pravila EU o državni pomoči državam članicam omogočajo hitro in učinkovito ukrepanje v podporo državljanom in podjetjem, zlasti MSP, ki se soočajo z ekonomskimi težavami zaradi izbruha COVID-19.

▼B

1.2. Potreba po tesnem evropskem usklajevanju nacionalnih ukrepov pomoči

10. Ciljno usmerjena in sorazmerna uporaba nadzora EU nad državno pomočjo zagotavlja, da nacionalni ukrepi pomoči učinkovito podpirajo prizadeta podjetja med izbruhom COVID-19 ter jim omogočajo, da si opomorejo od trenutnih razmer, hkrati pa upošteva pomen doseganja dvojnega zelenega in digitalnega prehoda v skladu s cilji EU. Nadzor EU nad državno pomočjo zagotavlja tudi, da notranji trg EU ni razdrobljen in da se ohranijo enaki konkurenčni pogoji, saj bo celovitost notranjega trga prav tako omogočila hitrejše okrevanje. Nadzor preprečuje tudi škodljivo tekmovanje s subvencijami, pri katerem si bogatejše države članice lahko privoščijo večjo porabo kot njihove sosede, kar škodi koheziji znotraj Unije.

1.3. Potreba po ustreznih ukrepih državne pomoči

11. V okviru skupnih prizadevanj držav članic za obravnavanje učinkov izbruha COVID-19 na njihova gospodarstva to sporočilo določa možnosti, ki jih imajo države članice na podlagi pravil EU za zagotavljanje likvidnosti in dostopa do financiranja podjetjem, zlasti MSP, ki se v tem času soočajo z nenadnim pomanjkanjem, da bi si lahko opomogla od trenutnih razmer.

12. Komisija je v Sporočilu o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19 z dne 13. marca 2020 ( 7 ) določila različne možnosti, ki so na voljo državam članicam zunaj področja uporabe nadzora EU nad državno pomočjo in ki jih lahko uvedejo brez sodelovanja Komisije. Te vključujejo ukrepe, ki se uporabljajo za vsa podjetja v zvezi s plačnimi subvencijami, začasno ustavitvijo plačil davkov od dohodkov pravnih oseb in davkov na dodano vrednost ali prispevkov za socialno varnost ali neposredno finančno podporo potrošnikom za preklicane storitve ali vozovnice, ki jih zadevni subjekti niso povrnili.

▼M2

13. Države članice lahko podporne ukrepe oblikujejo tudi v skladu z uredbami o skupinskih izjemah ( 8 ), in sicer brez sodelovanja Komisije.

▼B

14. Poleg tega lahko države članice na podlagi člena 107(3)(c) PDEU in, kot je podrobneje določeno v smernicah o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje, Komisiji priglasijo sheme pomoči, da bi izpolnile nujne likvidnostne potrebe in podprle podjetja, ki se soočajo s finančnimi težavami, ki jih je povzročil izbruh COVID-19 ali pa so se zaradi njega še poslabšale ( 9 ).

15. Poleg tega lahko države članice na podlagi člena 107(2)(b) PDEU dodelijo nadomestila podjetjem v sektorjih, ki so bili posebej prizadeti zaradi izbruha (npr. promet, turizem, kultura, gostinstvo in trgovina na drobno), in/ali organizatorjem odpovedanih dogodkov za škodo, ki so jo utrpeli zaradi izbruha bolezni in ki jo je ta neposredno povzročil. Države članice lahko priglasijo take ukrepe za povrnitev škode, Komisija pa jih bo ocenila neposredno na podlagi člena 107(2)(b) PDEU ( 10 ). Načelo enkratnosti pomoči ( 11 ) iz smernic za reševanje in prestrukturiranje ne zajema pomoči, za katero Komisija razglasi, da je združljiva na podlagi člena 107(2)(b) PDEU, saj ta vrsta pomoči ni pomoč za reševanje, pomoč za prestrukturiranje ali začasna podpora za prestrukturiranje v smislu točke 71 smernic za reševanje in prestrukturiranje. Zato lahko države članice v skladu s členom 107(2)(b) PDEU podjetjem, ki so prejela pomoč na podlagi smernic za reševanje in prestrukturiranje, povrnejo škodo, ki je bila neposredno povzročena z izbruhom COVID-19.

▼M3

15a. Kljub temu mora pomoč na podlagi člena 107(2)(b) PDEU nadomestiti škodo, ki jo je neposredno povzročil izbruh COVID-19, na primer škodo, nastalo neposredno zaradi karantenskih ukrepov, ki so upravičencu preprečili opravljanje gospodarske dejavnosti. Nasprotno pa je treba druge oblike pomoči, ki upad gospodarske rasti zaradi izbruha COVID-19 obravnavajo bolj na splošno, oceniti glede na drugo podlago združljivosti, in sicer tisto iz člena 107(3)(b) PDEU, torej načeloma na podlagi tega začasnega okvira.

▼B

16. Da bi dopolnila zgoraj navedene možnosti, Komisija v tem sporočilu določa dodatne začasne ukrepe državne pomoči, za katere meni, da so združljivi na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, ki jih je mogoče odobriti zelo hitro po priglasitvi s strani zadevne države članice. Poleg tega je še vedno mogoča priglasitev alternativnih pristopov, tako shem pomoči kot posameznih ukrepov. Namen tega sporočila je določiti okvir, ki bo državam članicam omogočal reševanje težav, s katerimi se soočajo podjetja, ob ohranjanju celovitosti notranjega trga EU in zagotavljanju enakih konkurenčnih pogojev.

▼M1

16a. Komisija prav tako meni, da je poleg ukrepov pomoči, ki so dovoljeni v skladu s členom 107(3)(b) PDEU, in obstoječih možnosti v skladu s členom 107(3)(c) PDEU nujno treba pospešiti tudi raziskave in razvoj na področju COVID-19, da bi podprli infrastrukture za preskušanje in prenos v proizvodnjo, ki prispevajo k razvoju izdelkov v zvezi s COVID-19, ter podprli proizvodnjo izdelkov, potrebnih za odzivanje na izbruh. Zato to sporočilo določa pogoje, pod katerimi bo Komisija takšne ukrepe obravnavala kot združljive z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(c) PDEU. Komisija je ustrezno upoštevala skupni cilj takih ukrepov pomoči in njihove pozitivne učinke na reševanje kriznih izrednih razmer na področju zdravja, do katerih je prišlo zaradi izbruha COVID-19, pri čemer je pretehtala morebitne negativne učinke takih ukrepov na notranji trg.

▼M3

16b. Pomoč, dodeljena v skladu s tem priporočilom na podlagi člena 107(3)(b) ali (c) PDEU, se ne sme pogojevati s premestitvijo proizvodnje ali druge dejavnosti upravičenca iz druge države znotraj EGP na ozemlje države članice, ki dodeli pomoč. Zdi se, da bi tak pogoj škodoval notranjemu trgu. To velja ne glede na število dejansko izgubljenih delovnih mest v prvotni poslovni enoti upravičenca v EGP.

▼B

2. UPORABA ČLENA 107(3)(B) POGODBE O DELOVANJU EVROPSKE UNIJE

17. Komisija lahko v skladu s členom 107(3)(b) PDEU za združljivo z notranjim trgom razglasi pomoč „za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu države članice“. V tem okviru so sodišča Unije razsodila, da morajo motnje vplivati na celotno gospodarstvo zadevne države članice ali na njegov pomemben del in ne le na gospodarstvo ene od njenih regij ali delov ozemlja. Poleg tega je to v skladu s potrebo po strogi razlagi katere koli izjemne določbe, kot je člen 107(3)(b) PDEU ( 12 ). Komisija je pri sprejemanju odločitev dosledno uporabljala to razlago ( 13 ).

18. Glede na to, da izbruh COVID-19 vpliva na vse države članice in da zajezitveni ukrepi, ki so jih sprejele države članice, vplivajo na podjetja, Komisija meni, da je državna pomoč upravičena in se lahko za omejeno obdobje razglasi za združljivo z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, da bi se odpravilo pomanjkanje likvidnosti, s katerim se soočajo podjetja, in zagotovilo, da motnje, ki jih je povzročil izbruh COVID-19, ne ogrožajo njihove sposobnosti preživetja, zlasti MSP.

19. Komisija v tem sporočilu določa pogoje za združljivost, ki jih bo načeloma uporabljala za pomoč, ki jo dodelijo države članice v skladu s členom 107(3)(b) PDEU. Države članice morajo zato dokazati, da so ukrepi državne pomoči, priglašeni Komisiji na podlagi tega sporočila, potrebni, primerni in sorazmerni za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu zadevne države članice ter da so vsi pogoji tega sporočila v celoti upoštevani.

▼M2

20. Začasni ukrepi pomoči, zajeti v tem sporočilu, se lahko kumulirajo v skladu z določbami v posameznih oddelkih tega sporočila. Začasni ukrepi pomoči, zajeti v tem sporočilu, se lahko kumulirajo s pomočjo na podlagi uredb de minimis ( 14 ) ali s pomočjo na podlagi uredb o skupinskih izjemah ( 15 ), če se upoštevajo določbe in pravila o kumulaciji iz navedenih uredb.

▼M2

20a. Pomoč kreditnim in finančnim institucijam se ne ocenjuje na podlagi tega sporočila, z izjemo: (i) posrednih koristi za kreditno ali finančno institucijo, ki usmerja pomoč v obliki posojil ali jamstev iz oddelkov 3.1 do 3.3 v skladu z zaščitnimi ukrepi iz oddelka 3.4, in (ii) pomoči iz oddelka 3.10, če shema ni namenjena izključno zaposlenim v finančnem sektorju.

▼B

3. Začasni Ukrepi Državne Pomoči

▼M2

3.1. Omejeni zneski pomoči

▼B

21. Poleg obstoječih možnosti, ki temeljijo na členu 107(3)(c) PDEU, lahko začasni omejeni zneski pomoči za podjetja, ki se soočajo z nenadnim pomanjkanjem likvidnosti ali celo z njeno nerazpoložljivostjo, predstavljajo primerno, potrebno in ciljno usmerjeno rešitev v trenutnih okoliščinah.

▼M1

22. Komisija bo štela, da je taka državna pomoč združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) PDEU, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji (posebne določbe za primarni kmetijski sektor ter sektor ribištva in akvakulture so opredeljene v točki 23):

a. skupna pomoč ne presega 800 000 EUR na podjetje. Pomoč se lahko odobri v obliki neposrednih nepovratnih sredstev, davčnih in plačilnih ugodnosti ali v drugih oblikah, kot so vračljiva predplačila, jamstva, posojila in lastniški kapital, če je skupna nominalna vrednost takih ukrepov nižja od skupne zgornje meje 800 000 EUR na podjetje; vsi uporabljeni zneski morajo biti bruto zneski, tj. zneski pred odbitkom davkov ali drugih dajatev;

▼B

b. pomoč se odobri na podlagi sheme pomoči s predvidenim proračunom;

▼M1

c. pomoč se ne odobri podjetjem, ki so bila dne 31. decembra 2019 že podjetja v težavah (v smislu uredbe o splošnih skupinskih izjemah ( 16 )); ▼M3 Z odstopanjem od zgoraj navedenega se lahko pomoč dodeli mikro ali malim podjetjem (v smislu Priloge I k uredbi o splošnih skupinskih izjemah), ki so bila v težavah že 31. decembra 2019, če v skladu z nacionalno zakonodajo niso v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti in niso prejela pomoči za reševanje ( 17 ) ali prestrukturiranje ( 18 ).

▼B

d. pomoč se lahko odobri najkasneje 31. decembra 2020 ( 19 );

e. pomoč, odobrena podjetjem, ki se ukvarjajo s predelavo in trženjem kmetijskih proizvodov ( 20 ), je pogojena s tem, da se ne prenese delno ali v celoti na primarne proizvajalce, in ni določena na podlagi cene ali količine proizvodov, ki so bili kupljeni od primarnih proizvajalcev ali ki so jih zadevna podjetja dala na trg.

▼M1

23. Z odstopanjem od točke 22(a) veljajo za pomoč, odobreno podjetjem v sektorju kmetijstva, ribištva in akvakulture, poleg pogojev iz točke 22(b) do (e), naslednji posebni pogoji:

a. skupna pomoč ne presega 120 000 EUR na podjetje, dejavno v sektorju ribištva in akvakulture ( 21 ), ali 100 000 EUR na podjetje, dejavno na področju primarne proizvodnje kmetijskih proizvodov ( 22 ); pomoč se lahko odobri v obliki neposrednih nepovratnih sredstev, davčnih in plačilnih ugodnosti ali v drugih oblikah, kot so vračljiva predplačila, jamstva, posojila in lastniški kapital, če skupna nominalna vrednost takih ukrepov ne presega skupne zgornje meje 120 000 EUR ali 100 000 EUR na podjetje; vsi uporabljeni zneski morajo biti bruto zneski, tj. zneski pred odbitkom davkov ali drugih dajatev;

b. pomoč podjetjem, ki se ukvarjajo s primarno proizvodnjo kmetijskih proizvodov, ne sme biti določena na podlagi cene ali količine proizvodov na trgu;

c. pomoč podjetjem, dejavnim v ribištvu in akvakulturi, se ne nanaša na nobeno vrsto pomoči iz odstavka 1(a) do (k) člena 1 Uredbe Komisije (EU) št. 717/2014 ( 23 ).

▼M2

23a. Kadar je podjetje dejavno v več sektorjih, za katere veljajo različni najvišji zneski v skladu s točkama 22(a) in 23(a), zadevna država članica na ustrezen način, na primer z ločevanjem računov, zagotovi, da se za vsako od teh dejavnosti spoštuje ustrezna zgornja meja in da ni presežen najvišji skupni znesek 800 000 EUR na podjetje. Če je podjetje dejavno v sektorjih iz točke 23(a), najvišji skupni znesek ne bi smel preseči 120 000 EUR na podjetje.

▼B

3.2. Pomoč v obliki poroštev za posojila

24. Da se podjetjem, ki se soočajo z nenadnim pomanjkanjem likvidnosti, zagotovi dostop do nje, so lahko v trenutnih okoliščinah državna jamstva za posojila za omejeno obdobje in znesek posojila primerna, potrebna in ciljno usmerjena rešitev.

▼M2

24a. Pomoč, odobrena v skladu z oddelkom 3.2, se ne kumulira s pomočjo za isto zadevno glavnico posojila v skladu z oddelkom 3.3. in obratno. Pomoč, odobrena v skladu z oddelkoma 3.2 in 3.3, se lahko kumulira za različna posojila, če skupni znesek posojil na upravičenca ne presega zgornjih meja iz točke 25(d) oziroma točke 27(d). Upravičenec lahko vzporedno koristi več ukrepov iz oddelka 3.2, če skupni znesek posojil na upravičenca ne presega zgornjih meja iz točk 25(d) in (e).

▼M1

25. Komisija bo takšno državno pomoč, ki je bila odobrena v obliki novih državnih jamstev za posamezna posojila kot odziv na izbruh COVID-19, štela za združljivo z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, pod naslednjimi pogoji:

a. jamstvene premije so za posamezna posojila določene na najnižji možni ravni, ki se postopoma povečuje z dolžino trajanja zajamčenega posojila, kakor je določeno v naslednji preglednici:



Vrsta upravičenca Za 1. leto Za 2. in 3. leto Za 4., 5. in 6. leto MSP 25 bazičnih točk 50 bazičnih točk 100 bazičnih točk Velika podjetja 50 bazičnih točk 100 bazičnih točk 200 bazičnih točk

b. alternativno lahko države članice priglasijo sheme, pri katerih je podlaga zgornja preglednica, vendar se lahko trajanje jamstva, jamstvene premije in kritje jamstva prilagodijo za vsako zadevno glavnico posameznega posojila, tako se na primer nižje kritje jamstva lahko izravna z daljšim trajanjem ali omogoča nižje jamstvene premije; pavšalna premija se lahko uporablja za celotno trajanje jamstva, če je višja od najnižjih premij za prvo leto iz zgornje preglednice za vsako vrsto upravičenca, prilagojenih glede na trajanje jamstva in kritje jamstva v skladu s tem odstavkom;

c. jamstvo se odobri najpozneje do 31. decembra 2020;

d. za posojila, ki zapadejo po 31. decembru 2020, skupni znesek posojila na upravičenca ne presega: i. dvojnega zneska letne mase plač upravičenca (vključno s prispevki za socialno varnost ter stroški za zaposlene, ki delajo v prostorih podjetja, vendar so uradno zaposleni pri podizvajalcih) za leto 2019 ali za zadnje razpoložljivo leto. Pri podjetjih, ustanovljenih 1. januarja 2019 ali kasneje, najvišji znesek posojila ne sme preseči ocenjene letne mase plač v prvih dveh letih delovanja ali ii. 25 % skupnega prometa upravičenca v letu 2019 ali ▼M2 iii. z ustrezno utemeljitvijo države članice Komisiji (na primer v zvezi z značilnostmi določene vrste podjetij) se lahko znesek posojila poveča za kritje likvidnostnih potreb od odobritve v prihodnjih 18 mesecih za MSP ( 24 ) in v prihodnjih 12 mesecih za velika podjetja. Likvidnostne potrebe je treba določiti na podlagi samopotrditve upravičenca ( 25 );

e. pri posojilih, ki zapadejo do 31. decembra 2020, je lahko znesek glavnice posojila višji od zneska iz točke 25(d), če država članica Komisiji predloži ustrezno utemeljitev ter če država članica še naprej zagotavlja sorazmernost pomoči in jo lahko dokaže Komisiji;

▼M1

f. trajanje jamstva je omejeno na največ šest let, razen če se prilagodi v skladu s točko 25(b), in državno jamstvo ne presega: i. 90 % glavnice posojila, kadar kreditna institucija in država utrpita sorazmerne izgube pod enakimi pogoji; ali ii. 35 % glavnice posojila, kadar se izgube najprej pripišejo državi in šele nato kreditni instituciji (tj. jamstvo za prvo izgubo); ter iii. v obeh navedenih primerih velja, da se mora v primeru postopnega zmanjševanja obsega posojila, na primer zaradi začetka povračila posojila, sorazmerno zmanjševati tudi zajamčeni znesek;

g. jamstvo se nanaša na posojila za naložbe in/ali posojila za obratni kapital;

h. jamstvo se ne odobri podjetjem, ki so bila dne 31. decembra 2019 že podjetja v težavah (v smislu uredbe o splošnih skupinskih izjemah ( 26 )). ▼M3 Z odstopanjem od zgoraj navedenega se lahko pomoč dodeli mikro ali malim podjetjem (v smislu Priloge I k uredbi o splošnih skupinskih izjemah), ki so bila v težavah že 31. decembra 2019, če v skladu z nacionalno zakonodajo niso v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti in niso prejela pomoči za reševanje ( 27 ) ali prestrukturiranje ( 28 ).

▼B

3.3. Pomoč v obliki subvencioniranih obrestnih mer za posojila

▼M2

26. Da se podjetjem, ki se soočajo z nenadnim pomanjkanjem likvidnosti, zagotovi dostop do nje, so lahko v trenutnih okoliščinah subvencionirane obrestne mere za omejeno obdobje in znesek posojila primerna, potrebna in ciljno usmerjena rešitev. Poleg tega je lahko podrejeni dolg, ki je v primeru postopka zaradi insolventnosti podrejen navadnim nadrejenim upnikom, prav tako primerna, potrebna in ciljno usmerjena rešitev v trenutnih okoliščinah. Tak dolg je manj izkrivljajoč instrument kot lastniški ali hibridni kapital, saj se ne more samodejno pretvoriti v lastniški kapital, dokler podjetje normalno deluje. Pomoč v obliki podrejenega dolga ( 29 ) mora zato izpolnjevati ustrezne pogoje iz oddelka 3.3, ki zadeva dolžniške instrumente. Ker pa povečuje zmožnost podjetij za prevzem prednostnega dolga na način, ki je podoben podpori v obliki kapitala, se poleg tega uporabita pribitek za kreditno tveganje in nadaljnja omejitev zneska glede na prednostni dolg (ena tretjina za velika podjetja in polovica zneska za MSP, kot je opredeljen v točki 27(d)(i) oziroma (ii)). Nad tema zgornjima mejama bi bilo treba podrejeni dolg oceniti v skladu s pogoji za ukrepe dokapitalizacije zaradi COVID-19 iz oddelka 3.11, da se zagotovi enaka obravnava.

▼M2

26a. Pomoč, odobrena v skladu z oddelkom 3.3, se ne kumulira s pomočjo za isto zadevno glavnico posojila v skladu z oddelkom 3.2. in obratno. Pomoč, odobrena v skladu z oddelkoma 3.2 in 3.3, se lahko kumulira za različna posojila, če skupni znesek posojil na upravičenca ne presega mejnih vrednostih iz točke 25(d) oziroma točke 27(d). Upravičenec lahko vzporedno koristi več ukrepov iz oddelka 3.3, če skupni znesek posojil na upravičenca ne presega zgornjih meja iz točk 27(d) in (e).

▼M1

27. Komisija bo štela, da je državna pomoč v obliki subvencij za javna posojila v odziv na izbruh COVID-19 združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

a. ▼M3 posojila se lahko odobrijo po znižanih obrestnih merah, ki so vsaj enake izhodiščni obrestni meri (1-letna obrestna mera IBOR ali ekvivalent, kot ga je objavila Komisija ( 30 )), veljavni 1. januarja 2020 ali v trenutku priglasitve, plus marže za kreditno tveganje, določene v tabeli spodaj: ▼M1



Vrsta upravičenca Marža za kreditno tveganje za 1. leto Marža za kreditno tveganje za 2. in 3. leto Marža za kreditno tveganje za 4., 5. in 6. leto MSP 25 bazičnih točk (1) 50 bazičnih točk (2) 100 bazičnih točk Velika podjetja 50 bazičnih točk 100 bazičnih točk 200 bazičnih točk (1) Najnižja celotna obrestna mera (izhodiščna obrestna mera plus marža za kreditno tveganje) bi morala znašati vsaj 10 bazičnih točk na leto. (2) Najnižja celotna obrestna mera (izhodiščna obrestna mera plus marža za kreditno tveganje) bi morala znašati vsaj 10 bazičnih točk na leto.

b. alternativno lahko države članice priglasijo sheme, pri katerih je podlaga zgornja preglednica, vendar se lahko zapadlost posojila in stopnje marž za kreditno tveganje prilagodijo, na primer, za celoten čas trajanja posojila se lahko uporablja pavšalna marža za kreditno tveganje, če je višja od najnižje marže za kreditno tveganje za prvo leto za vsako vrsto upravičenca, kot se prilagodi v skladu z zapadlostjo posojila na podlagi tega odstavka ( 31 );

c. posojilne pogodbe so podpisane najpozneje do 31. decembra 2020 in so omejene na največ šest let, razen če se prilagodijo v skladu s točko 27(b);

d. za posojila, ki zapadejo po 31. decembru 2020, skupni znesek posojila na upravičenca ne presega: i. dvojnega zneska letne mase plač prejemnika (vključno s prispevki za socialno varnost ter stroški za zaposlene, ki delajo v prostorih podjetja, vendar so uradno zaposleni pri podizvajalcih) za leto 2019 ali za zadnje razpoložljivo leto. Pri podjetjih, ustanovljenih 1. januarja 2019 ali kasneje, najvišji znesek posojila ne sme preseči ocenjene letne mase plač v prvih dveh letih delovanja ali ii. 25 % skupnega prometa upravičenca v letu 2019 ali ▼M2 iii. z ustrezno utemeljitvijo države članice Komisiji (na primer v zvezi z značilnostmi določene vrste podjetij) se lahko znesek posojila poveča za kritje likvidnostnih potreb od odobritve v prihodnjih 18 mesecih za MSP ( 32 ) in v prihodnjih 12 mesecih za velika podjetja. Likvidnostne potrebe je treba določiti na podlagi samopotrditve upravičenca ( 33 );

e. pri posojilih, ki zapadejo do 31. decembra 2020, je lahko znesek glavnice posojila višji od zneska iz točke 27(d), če država članica Komisiji predloži ustrezno utemeljitev ter če država članica še naprej zagotavlja sorazmernost pomoči in jo lahko dokaže Komisiji;

▼M1

f. posojilo je lahko posojilo za naložbe in/ali posojilo za obratni kapital;

g. posojilo se ne odobri podjetjem, ki so bila dne 31. decembra 2019 že podjetja v težavah (v smislu uredbe o splošnih skupinskih izjemah ( 34 )). ▼M3 Z odstopanjem od zgoraj navedenega se lahko pomoč dodeli mikro ali malim podjetjem (v smislu Priloge I k uredbi o splošnih skupinskih izjemah), ki so bila v težavah že 31. decembra 2019, če v skladu z nacionalno zakonodajo niso v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti in niso prejela pomoči za reševanje ( 35 ) ali prestrukturiranje ( 36 ).

▼M2

27a. Dolžniški instrumenti, ki so v primeru postopka zaradi insolventnosti podrejeni navadnim nadrejenim upnikom, se lahko odobrijo po znižanih obrestnih merah, ki so vsaj enake izhodiščni obrestni meri in maržam za kreditno tveganje iz preglednice v točki 27(a), ki se jim pri velikih podjetjih prišteje 200 bazičnih točk, pri MSP pa 150 bazičnih točk. Za take dolžniške instrumente se uporablja alternativna možnost iz točke 27(b). Spoštovati je treba tudi točke 27(c), 27(f) in 27(g). Če znesek podrejenega dolga presega obe naslednji zgornji meji ( 37 ), se združljivost instrumenta z notranjim trgom določi v skladu z oddelkom 3.11:

i. dve tretjini letne mase plač prejemnika pri velikih podjetjih in letna masa plač prejemnika pri MSP, kot je določeno v točki 27(d)(i), ter

ii. 8,4 % skupnega prometa upravičenca v letu 2019 pri velikih podjetjih in 12,5 % skupnega prometa upravičenca v letu 2019 pri MSP.

▼B

3.4. Pomoč v obliki jamstev in posojil, usmerjenih prek kreditnih institucij ali drugih finančnih institucij

▼M2

28. Pomoč v obliki jamstev in posojil v skladu z oddelki 3.1, 3.2 in 3.3 tega sporočila se lahko podjetjem, ki se spoprijemajo z nenadnim pomanjkanjem likvidnosti, zagotovi neposredno ali prek kreditne institucije in drugih finančnih institucij kot finančnih posrednikov. V slednjem primeru morajo biti izpolnjeni pogoji, navedeni v nadaljevanju.

▼B

29. Čeprav je taka pomoč namenjena neposredno podjetjem, ki se soočajo z nenadnim pomanjkanjem likvidnosti, in ne kreditnim institucijam ali drugim finančnim institucijam, pa lahko pomeni posredno prednost za slednje. Kljub temu taka posredna pomoč ni namenjena ohranitvi ali obnovitvi sposobnosti preživetja, likvidnosti ali solventnosti kreditne institucije. Zato Komisija meni, da se taka pomoč ne bi smela šteti kot izredna javnofinančna pomoč v skladu s členom 2(1)(28) direktive o sanaciji in reševanju bank oziroma izredna javna finančna podpora v skladu s členom 3(1)(29) uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje ter se ne bi smela ocenjevati na podlagi pravil o državni pomoči, ki se uporabljajo za bančni sektor ( 38 ).

30. V vsakem primeru je primerno, da se uvedejo nekateri zaščitni ukrepi v zvezi z morebitno posredno pomočjo v korist kreditnih institucij ali drugih finančnih institucij, da se omeji neupravičeno izkrivljanje konkurence.

▼M2

31. Kreditne institucije ali druge finančne institucije bi morale prednosti, ki jih pridobijo z državnim jamstvom ali subvencioniranimi obrestnimi merami za posojila, v največji možni meri prenesti na končne upravičence. Finančni posrednik mora biti sposoben dokazati, da upravlja mehanizem, ki zagotavlja prenos prednosti v največji možni meri na končne upravičence v obliki večje količine financiranja, portfeljev s povečanim tveganjem, nižjih zahtev glede zavarovanja s premoženjem, nižjih jamstvenih premij ali nižjih obrestnih mer, kot če teh javnih jamstev ali posojil ne bi bilo.

▼M1

3.5. Kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov

32. Sporočilo Komisije o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov določa, da zavarovanje izvoznih kreditov ne krije tržnih tveganj ob podpori držav članic. Zato je Komisija zaradi trenutnega izbruha COVID-19 izvedla javno posvetovanje o razpoložljivosti kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov za izvoz v vse države, ki so trenutno države s tržnimi tveganji, in ugotovila, da primanjkujejo zadostne zmogljivosti zasebnega zavarovanja za kratkoročne izvozne kredite na splošno ter da kritje za tržna tveganja začasno ni na voljo.

33. V zvezi s tem Komisija meni, da so vsa trgovinska in politična tveganja, povezana z izvozom v države iz priloge k Sporočilu Komisije o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov, začasno netržna do 31. decembra 2020 ( 39 ).

▼M1

3.6. Pomoč za raziskave in razvoj na področju COVID-19

34. Poleg obstoječih možnosti, ki temeljijo na členu 107(3)(c) PDEU, je bistveno olajšati raziskave in razvoj na področju COVID-19, da se obravnava trenutna izredna zdravstvena kriza.

35. Komisija bo štela, da je pomoč za projekte raziskav in razvoja na področju COVID-19 in za druge zadevne protivirusne raziskave ( 40 ), vključno s projekti, ki so prejeli znak kakovosti „pečat odličnosti“ za področje COVID-19 v okviru instrumenta, namenjenega MSP, iz programa Obzorje 2020, združljiva z notranjim trgom, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:

a. pomoč se odobri v obliki neposrednih nepovratnih sredstev, vračljivih predplačil ali davčnih ugodnosti do 31. decembra 2020;

b. za projekte, ki so se začeli 1. februarja 2020, ali za projekte, ki so prejeli pečat odličnosti za področje COVID-19, se šteje, da ima pomoč spodbujevalni učinek; za projekte, ki so se začeli pred 1. februarjem 2020, se šteje, da ima pomoč spodbujevalni učinek, če je potrebna za pospešitev ali razširitev obsega projekta. V takih primerih so do pomoči upravičeni samo dodatni stroški v zvezi s pospešitvijo prizadevanj ali razširitvijo obsega;

c. upravičeni stroški so lahko vsi stroški, ki so potrebni za projekt raziskav in razvoja v času trajanja projekta, med drugim vključno s stroški za zaposlene, digitalno in računalniško opremo, diagnostična orodja, orodja za zbiranje in obdelavo podatkov, storitve raziskav in razvoja, predklinična in klinična testiranja (faze testiranja I–IV), pridobitev, potrditev in varovanje patentov ter drugih neopredmetenih sredstev in za ugotavljanje skladnosti in/ali pridobitev dovoljenj, potrebnih za trženje novih in izboljšanih cepiv in zdravil, medicinskih pripomočkov, bolnišnične in medicinske opreme, razkužil in osebne zaščitne opreme; testiranja v fazi IV so upravičena, če omogočajo nadaljnji znanstveni ali tehnološki napredek;

d. intenzivnost pomoči za vsakega upravičenca lahko krije 100 % upravičenih stroškov za temeljne raziskave in ne presega 80 % upravičenih stroškov za industrijske raziskave in eksperimentalni razvoj ( 41 );

e. intenzivnost pomoči za industrijske raziskave in eksperimentalni razvoj se lahko poveča za 15 odstotnih točk, če raziskovalni projekt podpira več kot ena država članica ali če se izvaja v čezmejnem sodelovanju z raziskovalnimi organizacijami ali drugimi podjetji;

f. pomoč v okviru tega ukrepa se lahko kombinira s podporo iz drugih virov za iste upravičene stroške pod pogojem, da skupna pomoč ne presega zgornjih mej, določenih v točkah (d) in (e);

g. upravičenec do pomoči se mora zavezati, da bo tretjim osebam v EGP podelil neizključne licence pod nediskriminatornimi tržnimi pogoji;

h. pomoč se ne odobri podjetjem, ki so bila dne 31. decembra 2019 že podjetja v težavah (v smislu uredbe o splošnih skupinskih izjemah ( 42 )). ▼M3 Z odstopanjem od zgoraj navedenega se lahko pomoč dodeli mikro ali malim podjetjem (v smislu Priloge I k uredbi o splošnih skupinskih izjemah), ki so bila v težavah že 31. decembra 2019, če v skladu z nacionalno zakonodajo niso v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti in niso prejela pomoči za reševanje ( 43 ) ali prestrukturiranje ( 44 ).

▼M1

3.7. Pomoč za naložbe v infrastrukture za preskušanje in prenos v proizvodnjo

36. Poleg obstoječih možnosti, ki temeljijo na členu 107(3)(c) PDEU, je bistveno podpreti infrastrukture za preskušanje in prenos v proizvodnjo, ki prispevajo k razvoju izdelkov v zvezi s COVID-19.

37. Komisija bo zato štela, da je pomoč za naložbe za gradnjo ali nadgradnjo infrastruktur za preskušanje in prenos v proizvodnjo, ki so potrebne za razvoj, preskušanje in prenos v proizvodnjo izdelkov v zvezi s COVID-19, navedenih v oddelku 3.8, do prve industrijske uvedbe pred njihovo serijsko proizvodnjo, združljiva z notranjim trgom, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

a. pomoč se odobri za gradnjo ali nadgradnjo infrastruktur za preskušanje in prenos v proizvodnjo, ki je do prve industrijske uvedbe pred njihovo serijsko proizvodnjo potrebna za razvoj, preskušanje in prenos v proizvodnjo zdravil (vključno s cepivi) in zdravljenj v zvezi s COVID-19, njihovih vmesnih izdelkov, aktivnih farmacevtskih učinkovin in surovin; medicinskih pripomočkov ter bolnišnične in medicinske opreme (vključno z ventilatorji in zaščitnimi oblačili ter opremo in diagnostičnimi orodji) in potrebnih surovin; razkužil in njihovih vmesnih izdelkov ter kemičnih surovin, ki so potrebne za njihovo proizvodnjo; ter orodij za zbiranje/obdelavo podatkov;

b. pomoč se odobri v obliki neposrednih nepovratnih sredstev, davčnih ugodnosti ali vračljivih predplačil do 31. decembra 2020;

c. za projekte, ki so se začeli 1. februarja 2020, se šteje, da ima pomoč spodbujevalni učinek; za projekte, ki so se začeli pred 1. februarjem 2020, se šteje, da ima pomoč spodbujevalni učinek, če je potrebna za pospešitev ali razširitev obsega projekta. V takih primerih so do pomoči upravičeni samo dodatni stroški v zvezi s pospešitvijo prizadevanj ali razširitvijo obsega;

d. naložbeni projekt se zaključi v šestih mesecih po datumu odobritve pomoči. Šteje se, da je naložbeni projekt zaključen, ko ga nacionalni organi sprejmejo kot dokončanega. Če šestmesečni rok ni upoštevan, se za vsak mesec zamude povrne 25 % zneska pomoči, odobrene v obliki neposrednih nepovratnih sredstev ali davčnih ugodnosti, razen če je zamuda posledica dejavnikov, na katere upravičenec do pomoči ne more vplivati. Kadar je rok upoštevan, se pomoč v obliki vračljivih predplačil pretvori v nepovratna sredstva; v nasprotnem primeru se vračljivo predplačilo povrne v enakih letnih obrokih v petih letih po datumu odobritve pomoči;

e. upravičeni stroški so stroški naložbe, ki so potrebni za vzpostavitev infrastruktur za preskušanje in prenos v proizvodnjo, ki so potrebne za razvoj izdelkov, navedenih v točki (a). Intenzivnost pomoči ne presega 75 % upravičenih stroškov;

f. največja dovoljena intenzivnost pomoči v obliki neposrednih nepovratnih sredstev ali davčne ugodnosti se lahko poveča za dodatnih 15 odstotnih točk, in sicer če se naložba zaključi v dveh mesecih po datumu odobritve pomoči ali datumu uveljavljanja davčne ugodnosti ali če podpora prihaja iz več kot ene države članice. Če se pomoč odobri v obliki vračljivega predplačila in se naložba zaključi v dveh mesecih ali če podpora prihaja iz več kot ene države članice, se lahko odobri dodatnih 15 odstotnih točk;

g. pomoč v okviru tega ukrepa se ne kombinira z drugo pomočjo za naložbe za iste upravičene stroške;

h. jamstvo za kritje izgub se lahko odobri poleg neposrednih nepovratnih sredstev, davčnih ugodnosti ali vračljivih predplačil ali kot neodvisen ukrep pomoči. Jamstvo za kritje izgub se izda v enem mesecu po tem, ko je podjetje zaprosilo zanj; znesek izgube, ki ga je treba povrniti, se določi pet let po zaključku naložbe. Znesek, ki ga je treba povrniti, se izračuna kot razlika med vsoto stroškov naložbe, razumnega dobička v višini 10 % na leto od stroškov naložbe v petih letih in stroškov poslovanja ter vsoto prejetih neposrednih nepovratnih sredstev, prihodkov v petletnem obdobju in končne vrednosti projekta;

i. cena, ki se zaračuna za storitve, ki jih zagotavljajo infrastrukture za preskušanje in prenos v proizvodnjo, ustreza tržni ceni;

▼M2

j. infrastrukture za preskušanje in prenos v proizvodnjo so dostopne več uporabnikom, dostop pa se odobri na pregleden in nediskriminatoren način. Podjetjem, ki so financirala vsaj 10 % stroškov naložbe, se lahko odobri prednostni dostop pod ugodnejšimi pogoji;

▼M1

k. pomoč se ne odobri podjetjem, ki so bila dne 31. decembra 2019 že podjetja v težavah (v smislu uredbe o splošnih skupinskih izjemah ( 45 )). ▼M3 Z odstopanjem od zgoraj navedenega se lahko pomoč dodeli mikro ali malim podjetjem (v smislu Priloge I k uredbi o splošnih skupinskih izjemah), ki so bila v težavah že 31. decembra 2019, če v skladu z nacionalno zakonodajo niso v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti in niso prejela pomoči za reševanje ( 46 ) ali prestrukturiranje ( 47 ).

▼M1

3.8. Oddelek Pomoč za naložbe za proizvodnjo izdelkov v zvezi s COVID-19

38. Poleg obstoječih možnosti, ki temeljijo na členu 107(3)(c) PDEU, je bistveno olajšati proizvodnjo izdelkov v zvezi s COVID-19. To vključuje: ustrezna zdravila (vključno s cepivi) in zdravljenja, njihove vmesne izdelke, aktivne farmacevtske učinkovine in surovine; medicinske pripomočke, bolnišnično in medicinsko opremo (vključno z ventilatorji, zaščitnimi oblačili in opremo ter diagnostičnimi orodji) in potrebne surovine; razkužila in njihove vmesne izdelke ter kemične surovine, ki so potrebne za njihovo proizvodnjo; orodja za zbiranje/obdelavo podatkov.

39. Komisija bo štela, da je pomoč za naložbe za proizvodnjo izdelkov v zvezi s COVID-19 združljiva z notranjim trgom, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

a. pomoč za naložbe se odobri za proizvodnjo izdelkov v zvezi s COVID-19, kot so ustrezna zdravila (vključno s cepivi) in zdravljenja, njihovi vmesni izdelki, aktivne farmacevtske učinkovine in surovine; medicinski pripomočki, bolnišnična in medicinska oprema (vključno z ventilatorji, zaščitnimi oblačili ter opremo in diagnostičnimi orodji) in potrebne surovine; razkužila in njihove vmesne izdelke ter kemične surovine, ki so potrebne za njihovo proizvodnjo; orodja za zbiranje/obdelavo podatkov;

b. pomoč se odobri v obliki neposrednih nepovratnih sredstev, davčnih ugodnosti ali vračljivih predplačil do 31. decembra 2020;

c. za projekte, ki so se začeli 1. februarja 2020, se šteje, da ima pomoč spodbujevalni učinek; za projekte, ki so se začeli pred 1. februarjem 2020, se šteje, da ima pomoč spodbujevalni učinek, če je potrebna za pospešitev ali razširitev obsega projekta. V takih primerih bi bili do pomoči upravičeni samo dodatni stroški zaradi pospešitve prizadevanj ali razširitve obsega;

d. naložbeni projekt se zaključi v šestih mesecih po odobritve pomoči. Šteje se, da je naložbeni projekt zaključen, ko ga nacionalni organi sprejmejo kot dokončanega. Če šestmesečni rok ni upoštevan, se za vsak mesec zamude povrne 25 % zneska pomoči, odobrene v obliki neposrednih nepovratnih sredstev ali davčnih ugodnosti, razen če je zamuda posledica dejavnikov, na katere upravičenec do pomoči ne more vplivati. Kadar je rok upoštevan, se pomoč v obliki vračljivih predplačil pretvori v nepovratna sredstva; v nasprotnem primeru se vračljivo predplačilo povrne v enakih letnih obrokih v petih letih po datumu odobritve pomoči;

e. upravičeni stroški se nanašajo na vse stroške naložb, ki so potrebni za proizvodnjo izdelkov iz točke (a), in stroške preskušanja novih proizvodnih objektov. Intenzivnost pomoči ne presega 80 % upravičenih stroškov;

f. največja dovoljena intenzivnost pomoči v obliki neposrednih nepovratnih sredstev ali davčne ugodnosti se lahko poveča za dodatnih 15 odstotnih točk, in sicer če se naložba zaključi v dveh mesecih po datumu odobritve pomoči ali datumu uveljavljanja davčne ugodnosti ali če podpora prihaja iz več kot ene države članice. Če se pomoč odobri v obliki vračljivega predplačila in se naložba zaključi v dveh mesecih ali če podpora prihaja iz več kot ene države članice, se lahko odobri dodatnih 15 odstotnih točk;

g. pomoč v okviru tega ukrepa se ne kombinira z drugo pomočjo za naložbe za iste upravičene stroške;

h. jamstvo za kritje izgub se lahko odobri poleg neposrednih nepovratnih sredstev, davčnih ugodnosti ali vračljivih predplačil ali kot neodvisen ukrep pomoči. Jamstvo za kritje izgub se izda v enem mesecu po tem, ko je podjetje zaprosilo zanj; znesek izgube, ki ga je treba povrniti, se določi pet let po zaključku naložbe. Znesek, ki ga je treba povrniti, se izračuna kot razlika med vsoto stroškov naložbe, razumnega dobička v višini 10 % na leto od stroškov naložbe v petih letih in stroškov poslovanja ter vsoto prejetih neposrednih nepovratnih sredstev, prihodkov v petletnem obdobju in končne vrednosti projekta;

i. pomoč se ne odobri podjetjem, ki so bila dne 31. decembra 2019 že podjetja v težavah (v smislu uredbe o splošnih skupinskih izjemah ( 48 )). ▼M3 Z odstopanjem od zgoraj navedenega se lahko pomoč dodeli mikro ali malim podjetjem (v smislu Priloge I k uredbi o splošnih skupinskih izjemah), ki so bila v težavah že 31. decembra 2019, če v skladu z nacionalno zakonodajo niso v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti in niso prejela pomoči za reševanje ( 49 ) ali prestrukturiranje ( 50 ).

▼M1

3.9. Pomoč v obliki odlogov plačila davkov in/ali prispevkov za socialno varnost

40. Odlogi plačila davkov in/ali prispevkov za socialno varnost so lahko dragoceno orodje za zmanjšanje likvidnostnih omejitev podjetij (vključno s samozaposlenimi) in ohranjanje delovnih mest. Kadar so taki odlogi splošni in ne dajejo prednosti nekaterim podjetjem ali proizvodnji določenega blaga, ne spadajo na področje uporabe člena 107(1) PDEU. Če so na primer omejeni na določene sektorje, regije ali vrste podjetij, vključujejo pomoč v smislu člena 107(1) PDEU ( 51 ).

41. Komisija bo štela, da so sheme pomoči, sestavljene iz začasnih odlogov plačila davkov ali prispevkov za socialno varnost, ki se uporabljajo za podjetja (vključno s samozaposlenimi) v določenih sektorjih ali regijah ali za podjetja določene velikosti, ki jih je izbruh COVID-19 še posebej prizadel, združljive z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU. To velja tudi za predvidene ukrepe v zvezi z davčnimi obveznostmi in obveznostmi na področju socialne varnosti, katerih namen je omiliti likvidnostne omejitve, s katerimi se soočajo upravičenci, kot so med drugim odlogi obročnih plačil, lažji dostop do načrtov plačil davčnega dolga in odobritev brezobrestnih obdobij, začasna prekinitev izterjave davčnega dolga ter hitrejše vračilo davka. Pomoč se odobri pred 31. decembrom 2020, rok za odlog pa je najpozneje 31. decembra 2022.

3.10. Pomoč v obliki plačnih subvencij za zaposlene za preprečevanje odpuščanja med izbruhom COVID-19

▼M3

42. Države članice se za ohranitev delovnih mest lahko odločijo prispevati k stroškom plač za podjetja, ki bi zaradi izbruha COVID-19 sicer odpustila osebje, ali k dohodku samozaposlenih, ki je enakovreden plači, če je sprejetje nacionalnih ukrepov v odziv na izbruh COVID-19 povzročilo prekinitev ali zmanjšanje njihove poslovne dejavnosti. Če se taki programi podpore uporabljajo za celotno gospodarstvo, ne spadajo na področje uporabe nadzora Unije nad državno pomočjo, saj niso selektivni. Nasprotno se za te sheme šteje, da zagotavljajo selektivno prednost podjetjem, če so omejene na nekatere sektorje, regije ali vrste podjetij.

▼M1

43. Če taki ukrepi predstavljajo pomoč, bo Komisija štela, da so združljivi z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

▼M3

a. pomoč je namenjena preprečevanju odpuščanj v času izbruha COVID-19 (in zagotavljanju nadaljevanja poslovnih dejavnosti samozaposlenih oseb);

▼M1

b. pomoč se odobri v obliki shem za podjetja v določenih sektorjih ali regijah ali določene velikosti, ki jih je izbruh COVID-19 še posebej prizadel;

▼M3

c. plačna subvencija se odobri za največ 12 mesecev po vlogi za pomoč, in sicer za zaposlene, ki bi bili sicer odpuščeni zaradi prekinitve ali zmanjšanja poslovnih dejavnosti, ki je posledica izbruha COVID-19 (oziroma za samozaposlene osebe, na katerih poslovno dejavnost je negativno vplival izbruh COVID-19), in pod pogojem, da upravičeno osebje ohrani stalno zaposlitev za celotno obdobje, za katero se odobri pomoč (oziroma pod pogojem, da se zadevna poslovna dejavnost samozaposlene osebe ohrani v celotnem obdobju, za katero se dodeli pomoč);

d. mesečna plačna subvencija ne presega 80 % mesečne bruto plače (vključno s prispevki delodajalca za socialno varnost) upravičenega osebja (oziroma 80 % povprečnega mesečnega dohodka samozaposlene osebe, ki je enakovreden plači). Države članice lahko zlasti v interesu kategorij zaposlenih z nizkimi plačami sporočijo tudi alternativne metode izračuna intenzivnosti pomoči, kot je uporaba nacionalne povprečne plače ali minimalne plače pod pogojem, da se ohrani sorazmernost pomoči;

▼M1

e. plačna subvencija se lahko kombinira z drugimi splošno razpoložljivimi ali selektivnimi ukrepi za podporo ohranjanju delovnih mest, če kombinirana podpora ne povzroči prekomernega nadomestila za stroške plač zadevnega osebja. Plačne subvencije se lahko kombinirajo tudi z odlogi plačila davkov in prispevkov za socialno varnost.

▼M2

43a. Če taka shema vključuje tudi zaposlene v kreditnih ali finančnih institucijah, kakršna koli pomoč tem institucijam glede na pretežno socialne cilje take pomoči ni namenjena ohranjanju ali ponovni vzpostavitvi njihove sposobnosti preživetja, likvidnosti ali solventnosti ( 52 ). Komisija zato meni, da se taka pomoč ne bi smela šteti za izredno javnofinančno pomoč v skladu s členom 2(1)(28) direktive o sanaciji in reševanju bank ter člena 3(1)(29) uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje ter se ne bi smela ocenjevati na podlagi pravil o državni pomoči, ki se uporabljajo za bančni sektor ( 53 ).

3.11 Ukrepi dokapitalizacije

44. Ta začasni okvir določa merila na podlagi pravil EU o državni pomoči, v skladu s katerimi lahko države članice zagotavljajo javno podporo v obliki lastniškega kapitala in/ali hibridnih kapitalskih instrumentov podjetjem v finančnih težavah zaradi izbruha COVID-19 ( 54 ). Namenjeno je zagotavljanju, da motnje v gospodarstvu ne bi povzročile nepotrebnega izstopa podjetij, ki so bila pred izbruhom COVID-19 sposobna preživetja, s trga. Dokapitalizacija zato ne sme presegati minimuma, ki je potreben za zagotovitev sposobnosti preživetja upravičenca, in ne sme presegati ponovne vzpostavitve kapitalske strukture upravičenca v primerjavi s kapitalsko strukturo pred izbruhom COVID-19. Velika podjetja morajo poročati o tem, kako prejeta pomoč podpira njihove dejavnosti v skladu s cilji EU in nacionalnimi obveznostmi, povezanimi z zeleno in digitalno preobrazbo, vključno s ciljem EU o podnebni nevtralnosti do leta 2050.

45. Komisija obenem poudarja, da bi se morala nacionalna javna podpora v obliki lastniškega kapitala in/ali hibridnih kapitalskih instrumentov kot del shem ali v posameznih primerih zagotavljati samo, če ni mogoče najti nobene druge ustrezne rešitve. Poleg tega bi morali za izdajanje takih instrumentov veljati strogi pogoji, saj močno izkrivljajo konkurenco med podjetji. Za take posege morajo zato veljati jasni pogoji glede vstopa države v zadevna podjetja, nadomestila državi in njenega umika iz lastniškega kapitala teh podjetij, določb o upravljanju in ustreznih ukrepov za omejevanje izkrivljanja konkurence. Glede na navedeno Komisija ugotavlja, da bo oblikovanje nacionalnih podpornih ukrepov tako, da bodo ustrezali ciljem politike EU glede zelene in digitalne preobrazbe gospodarstev, omogočilo bolj trajnostno dolgoročno rast in spodbujalo prehod na dogovorjeni cilj EU glede podnebne nevtralnosti do leta 2050.

3.11.1 Uporaba

46. Naslednji pogoji se uporabljajo za sheme dokapitalizacije in posamezne ukrepe dokapitalizacije držav članic za nefinančna podjetja (v nadaljnjem besedilu skupaj: ukrepi dokapitalizacije zaradi COVID-19) v skladu s tem sporočilom, ki niso zajeti v oddelku 3.1 tega sporočila. Veljajo za ukrepe dokapitalizacije zaradi COVID-19 za velika podjetja in MSP ( 55 ).

47. Naslednji pogoji se uporabljajo tudi za podrejene dolžniške instrumente, ki presegajo zgornji meji iz točke 27a(i) in (ii) oddelka 3.3 tega sporočila.

48. Ukrepi dokapitalizacije zaradi COVID-19 se odobrijo najpozneje do 30. junija 2021.

3.11.2 Pogoji za upravičenost in vstop

49. Ukrep dokapitalizacije zaradi COVID-19 mora izpolnjevati naslednje pogoje:

(a) upravičenec bi brez posega države prenehal poslovati ali bi se soočil z resnimi težavami pri ohranjanju svojega poslovanja. Take težave se lahko dokažejo zlasti s poslabšanjem razmerja med dolžniškim in lastniškim kapitalom upravičenca ali podobnimi kazalniki;

(b) poseg je v skupnem interesu. To se lahko nanaša na preprečevanje socialne stiske in nedelovanja trga zaradi velike izgube delovnih mest, izstopa inovativnega podjetja, izstopa sistemsko pomembnega podjetja, tveganja prekinitve zagotavljanja pomembne storitve ali podobnih primerov, ki jih zadevna država članica ustrezno utemelji;

(c) upravičenec ne more pridobiti financiranja na trgih po ugodnih pogojih, horizontalni ukrepi, ki v zadevni državi članici obstajajo za kritje likvidnostnih potreb, pa ne zadostujejo za zagotovitev sposobnosti preživetja; in

(d) upravičenec ni podjetje, ki je bilo 31. decembra 2019 že podjetje v težavah (v smislu uredbe o splošnih skupinskih izjemah ( 56 )). ▼M3 Z odstopanjem od zgoraj navedenega se lahko pomoč dodeli mikro ali malim podjetjem (v smislu Priloge I k uredbi o splošnih skupinskih izjemah), ki so bila v težavah že 31. decembra 2019, če v skladu z nacionalno zakonodajo niso v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti in niso prejela pomoči za reševanje ( 57 ) ali prestrukturiranje ( 58 ). ▼M2

50. Države članice v okviru sheme pomoči, ki jo odobri Komisija, odobrijo ukrepe dokapitalizacije zaradi COVID-19 šele po prejemu pisnega zahtevka za tako pomoč s strani potencialno upravičenih podjetij. Glede pomoči, ki jo je treba priglasiti posamično, države članice predložijo Komisiji dokaze o takem pisnem zahtevku kot del priglasitve ukrepa posamezne pomoči.

51. Zahteve iz tega oddelka in oddelkov 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 in 3.11.7 se uporabljajo za sheme dokapitalizacije in ukrepe posamezne pomoči zaradi COVID-19. Komisija bo pri odobritvi sheme zahtevala ločeno priglasitev posamezne pomoči nad mejno vrednostjo 250 milijonov EUR. V zvezi s takimi priglasitvami bo Komisija preverila, ali obstoječe financiranje na trgu ali horizontalni ukrepi za kritje likvidnostnih potreb ne zadostujejo za zagotovitev sposobnosti preživetja podjetja; da so izbrani instrumenti dokapitalizacije in z njimi povezani pogoji primerni za obravnavanje resnih težav upravičenca; da je pomoč sorazmerna in da so izpolnjeni pogoji iz tega oddelka in oddelkov 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 in 3.11.7.

3.11.3 Vrste ukrepov dokapitalizacije

52. Države članice lahko zagotovijo ukrepe dokapitalizacije zaradi COVID-19 z uporabo dveh različnih sklopov instrumentov dokapitalizacije:

(a) lastniških instrumentov, zlasti izdaj novih navadnih ali prednostnih delnic; in/ali

(b) instrumentov s sestavino lastniškega kapitala (v nadaljnjem besedilu: hibridni kapitalski instrumenti) ( 59 ), zlasti s pravicami do udeležbe pri dobičku, tihimi udeležbami in zamenljivimi zavarovanimi ali nezavarovanimi obveznicami.

53. Poseg države lahko ima obliko kakršne koli različice zgoraj navedenih instrumentov ali kombinacije lastniških instrumentov in hibridnih kapitalskih instrumentov. Države članice lahko tudi izvedejo primarno prodajo navedenih instrumentov v okviru ponudbe na trgu pod pogojem, da vsak tako nastal poseg države v upravičenca izpolnjuje pogoje, določene v tem oddelku 3.11 sporočila. Država članica mora zagotoviti, da so izbrani instrumenti dokapitalizacije in povezani pogoji najustreznejši za obravnavanje potreb upravičenca po dokapitalizaciji, pri čemer hkrati najmanj izkrivljajo konkurenco.

3.11.4 Znesek dokapitalizacije

54. Da bi zagotovili sorazmernost pomoči, znesek dokapitalizacije zaradi COVID-19 ne sme presegati minimuma, ki je potreben za zagotovitev sposobnosti preživetja upravičenca, in ne sme presegati ponovne vzpostavitve kapitalske strukture upravičenca v primerjavi s kapitalsko strukturo pred izbruhom COVID-19, tj. stanja dne 31. decembra 2019. Pri ocenjevanju sorazmernosti pomoči se upošteva državna pomoč, prejeta ali načrtovana zaradi izbruha COVID-19.

3.11.5 Nadomestilo in izstop države

Splošna načela

55. Država prejme ustrezno nadomestilo za naložbo. Bliže kot je nadomestilo pogojem na trgu, nižje je morebitno izkrivljanje konkurence, ki ga povzroči poseg države.

56. Dokapitalizacija zaradi COVID-19 bi se morala izplačati, ko se bo gospodarstvo stabiliziralo. Komisija meni, da je primerno upravičencu dati dovolj časa za izplačilo dokapitalizacije. Države članice morajo vzpostaviti mehanizem za postopno spodbujanje izplačila.

57. Nadomestilo za ukrep dokapitalizacije zaradi COVID-19 bi bilo treba povečevati, da bi se približalo tržnim cenam ter tako upravičenca in druge delničarje spodbudilo k izplačilu ukrepa državne dokapitalizacije ter zmanjšanju tveganja za izkrivljanje konkurence.

58. Iz tega sledi, da morajo ukrepi dokapitalizacije zaradi COVID-19 vsebovati ustrezne spodbude za podjetja, da izplačajo dokapitalizacijo in poiščejo alternativni kapital, ko bodo to dopuščale razmere na trgu, in sicer tako, da zahtevajo dovolj visoko nadomestilo za dokapitalizacijo.

59. Države članice lahko namesto metodologij nadomestil, določenih v nadaljevanju, priglasijo sheme ali individualne ukrepe, pri katerih se metodologija nadomestil prilagodi značilnostim in nadrejenosti kapitalskega instrumenta pod pogojem, da na splošno privedejo do podobnega rezultata glede spodbujevalnega učinka na izstop države in na splošno podobno vplivajo na nadomestilo državi.

Nadomestilo za lastniške instrumente

60. Kapitalski vložek države ali enakovreden poseg se izvede po ceni, ki ne presega povprečne cene delnice upravičenca v 15 dneh pred vložitvijo zahtevka za kapitalski vložek. Če upravičenec ni podjetje, ki kotira na borzi, bi moral oceno njegove tržne vrednosti opraviti neodvisni strokovnjak ali bi se morala izvesti na drug sorazmeren način.

61. Vsak ukrep dokapitalizacije vključuje mehanizem postopnega zviševanja, s katerim se nadomestilo državi povečuje, da se upravičenec spodbudi k ponovnemu odkupu državnih kapitalskih vložkov. To povečevanje nadomestila ima lahko obliko dodatnih delnic ( 60 ), odobrenih državi, ali drugih mehanizmov in bi moralo ustrezati najmanj 10-odstotnemu povečanju nadomestila državi (za udeležbo, ki izhaja iz kapitalskega vložka države zaradi COVID-19, ki ni bil povrnjen) za vsako postopno zvišanje:

(a) mehanizem postopnega zviševanja se aktivira štiri leta po kapitalskem vložku zaradi COVID-19, če država ni prodala vsaj 40 % svoje kapitalske udeležbe, ki izhaja iz kapitalskega vložka zaradi COVID-19;

(b) mehanizem postopnega zviševanja se znova aktivira šest let po kapitalskem vložku zaradi COVID-19, če država ni prodala svoje celotne kapitalske udeležbe, ki izhaja iz kapitalskega vložka zaradi COVID-19 ( 61 ).

Če upravičenec ni podjetje, ki kotira na borzi, se lahko države članice odločijo, da bodo vsakega od obeh korakov izvedle eno leto pozneje, tj. pet let in sedem let po dodelitvi kapitalskega vložka zaradi COVID-19.

62. Komisija lahko sprejme alternativne mehanizme pod pogojem, da na splošno privedejo do podobnega rezultata glede spodbujevalnega učinka na izstop države in na splošno podobno vplivajo na nadomestilo državi.

63. Upravičenec bi moral imeti možnost, da kadar koli odkupi lastniški delež, ki ga je pridobila država. Za zagotovitev, da država prejme primerno nadomestilo za naložbo, bi morala biti odkupna cena enaka znesku tiste od obeh možnosti v nadaljevanju, ki je višja: (i) nominalna naložba države, povečana za letne obresti za nadomestilo, ki je za 200 bazičnih točk višje od navedenega v preglednici spodaj ( 62 ); ali (ii) tržna cena v trenutku ponovnega odkupa.

▼M3

64. Alternativno lahko država kadar koli po tržni ceni proda svoj kapitalski delež kupcem, ki niso upravičenec. Taka prodaja načeloma zahteva odprto in nediskriminatorno posvetovanje s potencialnimi kupci ali prodajo na borzi. Država lahko da obstoječim delničarjem, tj. delničarjem pred dokapitalizacijo zaradi COVID-19, prednostne pravice za nakup po ceni, ki izhaja iz javnega posvetovanja. Če država proda svoj kapitalski delež po ceni, ki je nižja od najnižje cene iz točke 63, se pravila o upravljanju iz oddelka 3.11.6 še naprej uporabljajo vsaj štiri leta po odobritvi ukrepa kapitalskega vložka zaradi COVID-19.

▼M2

Nadomestilo za hibridne kapitalske instrumente

65. Splošno nadomestilo za hibridne kapitalske instrumente mora ustrezno upoštevati naslednje elemente:

(a) značilnosti izbranega instrumenta, vključno z njegovo ravnjo podrejenosti, tveganjem ter vsemi pogoji in načini plačila;

(b) vključene pobude za izstop (kot so klavzule o postopnem zviševanju in klavzule o izplačilu) in

(c) primerno normno obrestno mero.

66. Minimalno nadomestilo za hibridne kapitalske instrumente, dokler se ne pretvorijo v lastniškim podobne instrumente, je vsaj enako izhodiščni obrestni meri (1-letna obrestna mera IBOR ali ekvivalent, kot ga je objavila Komisija ( 63 )) plus premija, kot je določeno spodaj.

Nadomestilo za hibridne kapitalske instrumente: 1-letna obrestna mera IBOR +







Vrsta prejemnika 1. leto 2. in 3. leto 4. in 5. leto 6. in 7. leto 8. leto in pozneje MSP 225 bazičnih točk 325 bazičnih točk 450 bazičnih točk 600 bazičnih točk 800 bazičnih točk Velika podjetja 250 bazičnih točk 350 bazičnih točk 500 bazičnih točk 700 bazičnih točk 950 bazičnih točk

67. Pretvorba hibridnih kapitalskih instrumentov v lastniški kapital se izvede pri 5 odstotkih ali več pod teoretično ceno brez pravice vpisa (theoretical ex-rights-price – TERP) v času pretvorbe.

68. Po pretvorbi v lastniški kapital se mora vključiti mehanizem postopnega zviševanja, da se poveča nadomestilo državi in s tem upravičence spodbudi k ponovnemu odkupu državnih kapitalskih vložkov. Če je lastniški kapital, ki izhaja iz državnega posega zaradi COVID-19, dve leti po pretvorbi v lastniški kapital še vedno v lasti države, država poleg svoje preostale udeležbe, ki izhaja iz preoblikovanja hibridnih kapitalskih instrumentov zaradi COVID-19 s strani države, prejme dodaten delež lastništva v upravičencu. Ta dodatni delež lastništva znaša vsaj 10 % preostale udeležbe, ki izhaja iz pretvorbe hibridnih kapitalskih instrumentov zaradi COVID-19 s strani države. Komisija lahko sprejme alternativne mehanizme postopnega povečevanja, če imajo enake spodbujevalne učinke in na splošno podobno vplivajo na nadomestilo državi.

69. Države članice lahko izberejo formulo za izračunavanje cen, ki vključuje tudi klavzule o postopnem povečevanju ali izplačilu. Take značilnosti bi morale biti oblikovane tako, da bi spodbujale zgodnji zaključek podpore države upravičencu pri dokapitalizaciji. Komisija lahko sprejme tudi alternativne metodologije določanja cen, če omogočajo višja ali podobna nadomestila kot tista, ki izhajajo iz zgoraj navedene metodologije.

70. Ker je narava hibridnih instrumentov zelo raznolika, Komisija ne zagotavlja smernic za vse vrste instrumentov. V zvezi s hibridnimi instrumenti se v vsakem primeru upoštevajo zgoraj navedena načela, pri čemer nadomestilo odraža tveganje posameznih instrumentov.

3.11.6 Upravljanje in preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence

71. Da bi preprečili neupravičeno izkrivljanje konkurence, upravičenci ne smejo izvesti agresivne širitve poslovanja, ki bi se financirala z državno pomočjo ali s prekomernim prevzemanjem tveganj s strani upravičenca. Kot splošno načelo velja, da manjši kot je lastniški delež države članice in višje kot je nadomestilo, manjša je potreba po zaščitnih ukrepih.

72. Če je upravičenec ukrepa dokapitalizacije zaradi COVID-19 v višini nad 250 milijonov EUR podjetje s pomembno tržno močjo vsaj na enem od upoštevnih trgov, na katerem posluje, morajo države članice predlagati dodatne ukrepe za ohranitev učinkovite konkurence na navedenih trgih. Države članice lahko kot predlog takšnih ukrepov ponudijo zlasti strukturne zaveze ali zaveze glede ravnanja, predvidene v Sporočilu Komisije o korektivnih ukrepih, dopustnih po Uredbi Sveta (ES) št. 139/2004 in po Uredbi Komisije (ES) št. 802/2004.

73. Upravičenci, ki so prejeli ukrepe dokapitalizacije zaradi COVID-19, tega ne smejo oglaševati v komercialne namene.

74. Dokler ni odplačanih vsaj 75 % ukrepov dokapitalizacije zaradi COVID-19, se upravičencem, ki niso MSP, ne dovoli pridobiti več kot 10-odstotnega deleža v konkurentih ali drugih subjektih, ki izvajajo isto dejavnost, vključno z dejavnostmi više in niže v verigi.

75. V izjemnih okoliščinah in brez poseganja v nadzor nad združitvami lahko taki upravičenci pridobijo več kot 10-odstotni delež v subjektih, ki izvajajo isto dejavnost in so više ali niže v verigi, vendar samo, če je pridobitev potrebna za ohranitev sposobnosti preživetja upravičenca. Komisija lahko dovoli pridobitev, če je ta potrebna za ohranitev sposobnosti preživetja upravičenca. Pridobitev se ne sme izvesti, dokler Komisija ne sprejme odločitve v zvezi s tem.

76. Državna pomoč se ne uporablja za navzkrižno subvencioniranje gospodarskih dejavnosti integriranih podjetij, ki so bila 31. decembra 2019 že podjetja v ekonomskih težavah. V integriranih podjetjih se vzpostavi jasno ločevanje računov, s čimer se zagotovi, da ukrep dokapitalizacije ne koristi tem dejavnostim.

77. Dokler ukrepi dokapitalizacije zaradi COVID-19 niso v celoti odplačani, upravičenci ne morejo izplačati dividend niti neobvezujočih kuponskih plačil niti ponovno odkupiti delnic, razen v razmerju do države.

77. As long as the COVID-19 recapitalisation measures have not been fully redeemed, beneficiaries cannot make dividend payments, nor non-mandatory coupon payments, nor buy back shares, other than in relation to the State.

▼M3

78. Dokler ni odplačanih vsaj 75 % ukrepov dokapitalizacije zaradi COVID-19, prejemki vsakega od članov uprave upravičenca ne smejo presegati fiksnega dela njihovih prejemkov na dan 31. decembra 2019. Za osebe, ki postanejo člani uprave ob ali po dokapitalizaciji, je veljavna omejitev fiksni prejemek katerega koli člana uprave z enako stopnjo odgovornosti na dan 31. decembra 2019. Bonusi ali drugi variabilni ali primerljivi elementi prejemkov se ne izplačajo v nobenem primeru.

▼M3

78a. Če je država obstoječi delničar, torej je bila delničar že pred kapitalskim vložkom zaradi COVID-19, in če velja naslednje:

(a) država vloži nov kapital pod enakimi pogoji kot zasebni vlagatelji in sorazmerno s svojim obstoječim deležem (ali pod njim) in

(b) udeležba zasebnega sektorja je znatna (načeloma vsaj 30 % novega vloženega kapitala) in

(c) novi kapitalski vložek države pomeni državno pomoč zaradi njenih posebnih okoliščin, na primer zaradi drugega ukrepa, ki koristi podjetju,

za izstop države ni treba uvesti posebnih pogojev in velja naslednje:

i. točki 61 in 62 se ne uporabljata za takšen ukrep kapitalskega vložka zaradi COVID-19;

ii. z odstopanjem od točk 74, 75 in 78 sta prepoved pridobitev in omejitev plačila za člane uprave omejeni na tri leta;

iii. z odstopanjem od točke 77 se odpravi prepoved izplačila dividend za imetnike novih delnic. Za obstoječe delnice se odpravi prepoved izplačila dividend, če se imetniki zadevnih obstoječih delnic v podjetju razvodenijo na skupaj manj kot 10 %. Če se imetniki obstoječih delnic skupaj ne razvodenijo za delež podjetja, nižji od 10 %, prepoved izplačila dividend velja za obstoječe delničarje za obdobje treh let. V vsakem primeru se plačilo za hibridni kapital zaradi COVID-19 in podrejene dolžniške instrumente v lasti države izvede pred izplačilom morebitnih dividend delničarjem v danem letu;

iv. zahteve iz oddelka 3.11.7 se ne uporabljajo, razen za obveznosti poročanja iz točke 83, ki se uporabljajo tri leta; ter

v. vsi drugi pogoji iz oddelka 3.11 se uporabljajo mutatis mutandis.

78b. Če država vloži lastniški kapital v podjetje, v katerem ni obstoječi delničar (tj. delničar pred ukrepom kapitalskega vložka zaradi COVID-19), in če velja naslednje:

(a) država vloži nov lastniški kapital pod enakimi pogoji kot zasebni vlagatelji in

(b) udeležba zasebnega sektorja je znatna (načeloma vsaj 30 % novega vloženega kapitala) in

(c) kapitalski vložek države pomeni državno pomoč zaradi njenih posebnih okoliščin, na primer zaradi drugega ukrepa, ki koristi podjetju,

velja naslednje:

i. z odstopanjem od točke 77 se odpravi prepoved izplačila dividend za vse imetnike novih delnic. Za obstoječe delnice se odpravi prepoved izplačila dividend, če se imetniki zadevnih obstoječih delnic v podjetju razvodenijo na skupaj manj kot 10 %. V vsakem primeru se plačilo za hibridni kapital zaradi COVID-19 in podrejene dolžniške instrumente v lasti države izvede pred izplačilom morebitnih dividend delničarjem v danem letu; ter

ii. vsi drugi pogoji iz oddelka 3.11 se uporabljajo mutatis mutandis.

▼M2

3.11.7 Strategija izstopa države iz udeležbe, ki izhaja iz dokapitalizacije, in obveznosti poročanja

79. Upravičenci, ki niso MSP in ki so prejeli sredstva za dokapitalizacijo zaradi COVID-19 v višini več kot 25 % lastniškega kapitala v trenutku posega, morajo dokazati verodostojno strategijo izstopa države članice iz udeležbe, razen če se poseg države zmanjša pod raven 25 % lastniškega kapitala v 12 mesecih od datuma dodelitve pomoči ( 64 ).

80. Strategija izstopa določa:

(a) načrt upravičenca o nadaljevanju njegove dejavnosti in uporabo sredstev, ki jih je vložila država, vključno s časovnim načrtom nadomestil in odkupom naložbe države (v nadaljnjem besedilu skupaj: načrt odplačevanja); in

(b) ukrepe, ki jih bosta upravičenec in država sprejela za upoštevanje načrta odplačevanja.

81. Strategijo izstopa je treba pripraviti in državi članici predložiti v 12 mesecih po dodelitvi pomoči, država članica pa jo mora odobriti.

82. Upravičenci morajo poleg obveznosti iz točk 79 do 81 državi članici poročati o napredku pri izvajanju načrta odplačevanja in izpolnjevanju pogojev iz oddelka 3.11.6 v 12 mesecih od predstavitve načrta, nato pa redno vsakih 12 mesecev.

83. Dokler ukrepi dokapitalizacije zaradi COVID-19 niso v celoti odplačani, upravičenci do dokapitalizacije zaradi COVID-19, ki niso MSP, v 12 mesecih od datuma dodelitve pomoči in nato redno vsakih 12 mesecev objavljajo informacije o uporabi prejete pomoči. To bi moralo vključevati zlasti informacije o tem, kako njihova uporaba prejete pomoči podpira njihove dejavnosti v skladu s cilji EU in nacionalnimi obveznostmi, povezanimi z zeleno in digitalno preobrazbo, vključno s ciljem EU o podnebni nevtralnosti do leta 2050.

84. Država članica bi morala Komisiji vsako leto poročati o izvajanju načrta odplačevanja in izpolnjevanju pogojev iz oddelka 3.11.6. Kadar je upravičenec prejel sredstva za dokapitalizacijo zaradi COVID-19 v višini nad 250 milijonov EUR, poročilo vključuje informacije o izpolnjevanju pogojev iz točke 54.

85. Če se šest let po dokapitalizaciji zaradi COVID-19 poseg države ni zmanjšal pod 15 % lastniškega kapitala upravičenca, se mora Komisiji v odobritev priglasiti načrt prestrukturiranja v skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje. Komisija bo ocenila, ali ukrepi, predvideni v načrtu prestrukturiranja, zagotavljajo sposobnost preživetja upravičenca, tudi z vidika ciljev EU in nacionalnih obveznosti, povezanih z zeleno in digitalno preobrazbo, ter izstop države, ne da bi to negativno vplivalo na trgovino v obsegu, ki je v nasprotju s skupnim interesom. Če upravičenec ni podjetje, ki kotira na borzi, ali je MSP, se lahko država članica odloči, da bo načrt prestrukturiranja priglasila le, če se poseg države ni zmanjšal pod raven 15 % lastniškega kapitala v sedmih letih po dokapitalizaciji zaradi COVID-19.

▼B

4. SPREMLJANJE IN POROČANJE

▼M3

86. Razen v primeru pomoči, odobrene v okviru oddelkov 3.9, 3.10 in 3.11, morajo države članice relevantne informacije o vsaki posamezni pomoči, ki presega 100 000 EUR ( 65 ) in se odobri na podlagi tega sporočila, oziroma presega 10 000 EUR ( 66 ) v kmetijskem in ribiškem sektorju, objaviti na izčrpnem spletišču o državni pomoči ali v okviru orodja IT Komisije ( 67 ) v 12 mesecih od odobritve pomoči. Države članice morajo relevantne informacije ( 68 ) o vsaki posamezni dokapitalizaciji, ki se odobri na podlagi oddelka 3.11, objaviti na izčrpnem spletišču o državni pomoči ali v okviru orodja IT Komisije v 3 mesecih po dokapitalizaciji. Vključi se nominalna vrednost dokapitalizacije na upravičenca.

▼B

►M2 87. ◄ Države članice morajo Komisiji predložiti letna poročila ( 69 ).

►M2 88. ◄ Države članice morajo do 31. decembra 2020 Komisiji predložiti seznam ukrepov, ki so jih sprejele na podlagi shem, odobrenih na podlagi tega sporočila.

►M2 89. ◄ Države članice morajo zagotoviti, da se vodijo podrobne evidence o odobritvah pomoči, predvidenih v tem sporočilu. Te evidence, ki morajo vsebovati vse potrebne informacije za ugotavljanje, ali so izpolnjeni zahtevani pogoji, je treba hraniti 10 let od odobritve pomoči in jih na zahtevo dati na voljo Komisiji.

►M2 90. ◄ Komisija lahko zahteva dodatne informacije v zvezi z odobreno pomočjo, da bi preverila, ali so bili spoštovani pogoji iz odločitve Komisije o odobritvi ukrepa pomoči.

5. KONČNE DOLOČBE

▼M2

91. Komisija to sporočilo uporablja od 19. marca 2020 ob upoštevanju ekonomskih učinkov izbruha COVID-19, ki so zahtevali takojšnje ukrepanje. To sporočilo je upravičeno zaradi trenutnih izjemnih okoliščin in se ne bo uporabljalo po 31. decembru 2020, razen oddelka 3.11, ki se bo uporabljal do 1. julija 2021. Komisija lahko to sporočilo pregleda pred 31. decembrom 2020 na podlagi pomembnih pomislekov glede konkurenčne politike ali gospodarstva. Kjer je koristno, lahko Komisija zagotovi tudi dodatna pojasnila o svojem pristopu do posameznih vprašanj.

▼B

►M2 92. ◄ Komisija določbe tega sporočila uporablja od 19. marca 2020 za vse relevantne priglašene ukrepe, tudi če so bili ukrepi priglašeni pred tem datumom.

►M2 93. ◄ V skladu z obvestilom Komisije o določitvi pravil, ki se uporabljajo za oceno nezakonite državne pomoči ( 70 ), Komisija za nepriglašene pomoči uporabi:

a. to sporočilo, če je bila pomoč odobrena po 1. februarju 2020;

b. v vseh drugih primerih pa pravila, ki so se uporabljala, ko je bila pomoč odobrena.

►M2 94. ◄ Komisija po jasni in popolni priglasitvi ukrepov, zajetih v tem sporočilu, v tesnem sodelovanju z zadevnimi državami članicami zagotovi hitro sprejetje odločitev. Države članice naj Komisijo obvestijo o svoji nameri ter čim hitreje in čim bolj popolno priglasijo načrte za uvedbo takih ukrepov. Komisija bo državam članicam zagotovila smernice in pomoč v tem procesu.