1992R2081 — SL — 01.05.2004 — 005.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





spremenjena z:









▼B

UREDBA SVETA (EGS) št. 2081/92

z dne 14. julija 1992

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ker igrajo proizvodnja, predelava in distribucija kmetijskih proizvodov in živil pomembno vlogo v gospodarstvu Skupnosti; ker se naj kot del prilagajanja skupni kmetijski politiki spodbuja raznolikost kmetijske proizvodnje, da se na trgih tako doseže boljše ravnovesje med ponudbo in povpraševanjem; ker bi lahko promocija proizvodov, s posebnimi značilnostmi, znatno koristila gospodarstvu podeželja, zlasti na območjih z omejenimi možnostmi ali na odmaknjenih območjih, tako, da vpliva na izboljšanje dohodka kmetov in ohranjanje podeželskega prebivalstva na teh območjih; ker se v zadnjih letih vsepovsod opaža, da se potrošniki bolj nagibajo k pripisovanju večjega pomena kakovosti živil kot količini le-teh; ker takšno iskanje posebnih proizvodov ustvarja večje povpraševanje po kmetijskih proizvodih in živilih s prepoznavnim geografskim poreklom; ker je glede na široko paleto proizvodov na trgu in obilico danih informacij v zvezi z njimi treba potrošnikom zagotoviti jasne in jedrnate informacije o poreklu proizvoda, da bi na osnovi tega lahko najbolje izbrali; ker je označevanje kmetijskih proizvodov in živil predmet splošnih določb Direktive Sveta 79/112/EGS z dne 18. decembra 1978 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z označevanjem, predstavitvijo in oglaševanjem živil ( 4 ); ker je glede na njihovo posebno naravo treba sprejeti dodatne posebne določbe za kmetijske proizvode in živila iz posebnega geografskega območja; ker je želja, da bi zaščitili kmetijske proizvode in živila, ki imajo prepoznavno geografsko poreklo, nekatere države članice vodila k temu, da so uvedle „registrirane označbe porekla“; ker se je to izkazalo uspešno pri proizvajalcih, ki so si zagotovili višji dohodek kot povračilo za resničen trud pri izboljšanju kakovosti, ter pri potrošnikih, ki lahko kupijo proizvode visoke kakovosti z jamstvi o načinu njihove proizvodnje in njihovem poreklu; ker so nacionalne prakse pri implementaciji registriranih označb porekla in geografskih označb raznolike; ker je treba predvideti pristop na ravni Skupnosti; ker bo okvir predpisov Skupnosti o zaščiti omogočil razvoj geografskih označb in označb porekla, saj bo takšen okvir s poenotenim pristopom zagotovil lojalno konkurenco med proizvajalci proizvodov, ki nosijo takšne označbe in povečal verodostojnost teh proizvodov v očeh potrošnika; ker naj načrtovani predpisi upoštevajo sedanjo zakonodajo Skupnosti o vinih in žganih pijačah, ki predvideva večjo stopnjo zaščite; ker je področje uporabe te uredbe omejeno na določene kmetijske proizvode in živila, za katere obstaja povezava med značilnostmi proizvodov ali živil in geografskim poreklom; ker je to področje uporabe mogoče razširiti, da bi zajemalo tudi druge proizvode ali živila; ker je po sedanji praksi primerno opredeliti dve različni vrsti geografskega opisa, to sta zaščitena geografska označba in zaščitena označba porekla; ker mora kmetijski proizvod ali živilo, ki nosi takšno označbo, izpolnjevati pogoje, določene s specifikacijo; ker morajo biti zaradi uživanja zaščite v vsaki državi članici geografske označbe in označbe porekla registrirane na ravni Skupnosti; ker naj bi vnos v register nudil informacije tistim, ki se ukvarjajo s trgovino, in tudi potrošnikom; ker mora registracijski postopek omogočiti vsakemu, ki je osebno in neposredno prizadet v državi članici, da uveljavlja svoje pravice s tem, da Komisiji prijavi svoj ugovor; ker morajo obstajati postopki, ki po registraciji omogočajo spremembe specifikacij glede na tehnološki napredek ali umik iz registra geografskih označb ali označb porekla za kmetijski proizvod ali živilo, če navedeni proizvod ali živilo preneha biti v skladu s specifikacijo, na osnovi katere je bila dana geografska označba ali označba porekla; ker je treba predvideti trgovanje s tretjimi državami, ki ponujajo enaka jamstva za izdajanje in nadzorovanje geografskih označb ali označb porekla podeljenih na njihovem ozemlju; ker je treba predvideti postopek, ki uvaja tesno sodelovanje med državami članicami in Komisijo preko v ta namen ustanovljenega Regulativnega odbora, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







Člen 1

▼M4

1. Ta uredba določa pravila o zaščiti označb porekla in geografskih označb kmetijskih proizvodov, namenjenih prehrani ljudi, iz Priloge I k Pogodbi, živil iz Priloge I k tej uredbi in kmetijskih proizvodov iz Priloge II k tej uredbi.

Vendar se ta uredba ne uporablja za proizvode vinskega sektorja, razen vinskih kisov, ali za žgane pijače. Ta odstavek ne vpliva na uporabo Uredbe (ES) št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino.

Prilogi I in II k tej uredbi se lahko spremenita v skladu s postopkom iz člena 15.

▼B

2. Ta uredba se uporablja, brez poseganja v druge posebne določbe Skupnosti.

3. Direktiva Sveta 83/189/EGS z dne 28. marca 1983 o postopku za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in predpisov ( 5 ), se ne nanaša na označbe porekla in geografske označbe, ki jih ureja ta uredba.

Člen 2

1. Zaščita Skupnosti za označbe porekla in geografske označbe kmetijskih proizvodov in živil se pridobi v skladu s to uredbo.

2. Za namene te uredbe:

(a) označba porekla: pomeni ime regije, posebnega kraja ali, v izjemnih primerih, državo, ki se uporablja za opis kmetijskega proizvoda ali živila: — s poreklom iz navedene regije, posebnega kraja ali države, in — katerega kakovost ali značilnosti so bistveno ali izključno posledica posebnega geografskega okolja z njegovimi lastnimi naravnimi in človeškimi faktorji ter katerega proizvodnja, predelave in priprava za trg, potekajo znotraj definiranega geografskega območja;

(b) geografska označba: pomeni ime regije, posebnega kraja ali, v izjemnih primerih, državo, ki se uporablja za opis kmetijskega proizvoda ali živila: — s poreklom iz navedene regije, posebnega kraja ali države, in — ki ima posebno kakovost, sloves ali druge značilnosti, ki jih je mogoče pripisati navedenemu geografskemu poreklu in katerega proizvodnja in/ali predelava in/ali priprava za trg se opravlja znotraj definiranega geografskega območja.

3. Določena tradicionalna geografska ali ne-geografska imena, ki označujejo kmetijski proizvod ali živilo, ki je po poreklu iz določene regije ali posebnega kraja, katera izpolnjujejo pogoje iz druge alinee odstavka 2(a), se tudi štejejo kot označbe porekla.

4. Z odstopanjem od člena 2(a) se določene geografske označbe obravnavajo kot označbe porekla, kjer surovine zadevnih proizvodov izvirajo iz geografskega območja, ki je večje ali različno od območja predelave, pod pogojem da:

— je območje proizvodnje surovin omejeno,

— obstajajo posebni pogoji za proizvodnjo surovin, in

— obstajajo dogovori o kontroli, ki zagotavljajo izpolnjevanje navedenih pogojev.

5. Za namene odstavka 4 se za surovine lahko štejejo samo žive živali, meso in mleko. Uporaba drugih surovin se lahko odobri v skladu s postopkom iz člena 15.

6. Da bi bile upravičene do odstopanja iz odstavka 4, so zadevne označbe lahko ali so že priznane kot označbe porekla z nacionalno zaščito zadevne države članice ali imajo, če takšna shema ne obstaja, dokazan tradicionalen značaj ter izjemen sloves in ugled.

7. Da bi bili upravičeni do odstopanja iz odstavka 4, morajo biti vloge za registracijo vložene v dveh letih od začetka veljavnosti te uredbe. ►A1 V primeru Avstrije, Finske in Švedske se zgornje obdobje začne z datumom njihovega pristopa. ◄ ►A2 Za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško začne zgornji rok teči na dan pristopa. ◄

Člen 3

1. Imena, ki so postala generična, se ne smejo registrirati.

Za namene te uredbe pomeni „ime, ki je postalo generično“ ime kmetijskega proizvoda ali živila, ki je, čeprav se nanaša na kraj ali regijo, kjer je bil ta proizvod ali živilo prvotno proizvedeno ali trženo, postalo splošno ime kmetijskega proizvoda ali živila.

Da bi ugotovili ali je ime postalo generično ali ne, se upoštevajo vsi faktorji, zlasti:

— obstoječe stanje v državi članici, od koder izvira poreklo imena in na območjih potrošnje,

— obstoječe stanje v drugih državah članicah,

— zadevna nacionalna zakonodaja ali zakonodaja Skupnosti.

Kjer se v skladu s postopkom iz členov 6 in 7 vloga za registracijo zavrne, ker je ime postalo generično, Komisija objavi navedeno odločitev v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

2. Ime se ne sme registrirati kot označba porekla ali geografska označba, kadar je v nasprotju z imenom rastlinske sorte ali živalske pasme in zato utegne biti javnost zavedena glede pravega porekla proizvoda.

3. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije, pred začetkom veljavnosti te uredbe pripravi in objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti neizčrpen, okviren seznam imen kmetijskih proizvodov ali živil, katere ureja ta uredba in se po odstavku 1 štejejo kot generična in se jih tako ne da registrirati po tej uredbi.

Člen 4

1. Da ima kmetijski proizvod ali živilo pravico uporabljati zaščiteno označbo porekla (ZOP) ali zaščiteno geografsko označbo (ZGO), mora izpolnjevati zahteve navedene v specifikaciji.

2. Specifikacija proizvoda vsebuje najmanj:

(a) ime kmetijskega proizvoda ali živila, vključno z označbo porekla ali geografsko označbo;

(b) opis kmetijskega proizvoda ali živila, vključujoč surovine in glavne fizikalne, kemične, mikrobiološke in/ali organoleptične lastnosti proizvoda ali živila;

(c) opredelitev geografskega območja in če je potrebno podrobnosti, ki navajajo izpolnjevanje zahtev po členu 2(4);

(d) dokazilo, da kmetijski proizvod ali živilo izvira iz geografskega območja v skladu s členom 2(2)(a) oziroma (b);

▼M4

(e) opis metode pridobivanja kmetijskega proizvoda ali živila in po potrebi pristnih in nespremenljivih lokalnih metod kot tudi podatke o pakiranju, če skupina, ki daje zahtevo, določi in utemelji, da je pakiranje treba opraviti na omejenem geografskem območju zaradi zaščite kakovosti, zagotavljanja sledljivosti ali kontrole;

▼B

(f) podrobnosti, ki potrjujejo povezavo z geografskim okoljem ali geografskim poreklom v smislu člena 2(2)(a) oziroma (b);

(g) podrobnosti o strukturi kontrole iz člena 10;

(h) podrobne navedbe označevanja, ki se nanašajo na označbo ZOP oziroma ZGO, ali na enakovredne tradicionalne nacionalne označbe;

(i) kakršne koli zahteve Skupnosti ali nacionalnih določb.

Člen 5

1. Samo skupina ali, pod določenimi pogoji, ki jih je treba določiti v skladu s postopkom iz člena 15, fizična ali pravna oseba ima pravico zaprositi za registracijo.

Za namene tega člena pomeni „Skupina“ kakršno koli združenje, ne glede na njegovo pravno obliko ali sestavo, proizvajalcev in/ali predelovalcev, ki se ukvarjajo z istim kmetijskim proizvodom ali živilom. V skupini lahko sodelujejo druge zainteresirane strani.

2. Skupina ali fizična ali pravna oseba lahko zaprosi za registracijo samo za kmetijske proizvode ali živila, ki jih proizvaja ali pridobiva v smislu člena 2(2)(a) ali (b).

3. Vloga za registracijo vključuje specifikacijo proizvoda iz člena 4.

4. Vloga se pošlje državi članici, v kateri se nahaja geografsko območje.

5. Država članica preveri, ali je vloga utemeljena in jo, skupaj s specifikacijo proizvoda iz člena 4 in drugimi dokumenti, na osnovi katerih je podala svojo odločitev, pošlje Komisiji, če meni, da izpolnjuje zahteve iz te uredbe.

▼M1

Ta država članica lahko samo prehodno odobri na nacionalni ravni zaščito v smislu te uredbe za ime, ki je bilo predloženo na predpisan način, in po potrebi odobri prilagoditveno obdobje, ki začne teči od datuma predložitve; to se lahko prehodno in pod istimi pogoji odobri tudi v zvezi z vlogo za spremembo specifikacije proizvoda.

Taka prehodna nacionalna zaščita preneha veljati na dan sprejetja odločitve o registraciji v skladu s to uredbo. Ob sprejetju take odločitve se lahko dovoli prilagoditveno obdobje do petih let pod pogojem, da so zadevna podjetja zakonito tržila zadevne proizvode in pri tem ves čas uporabljala zadevna imena vsaj pet let pred datumom objave iz člena 6(2).

Posledice take nacionalne zaščite, ko ime ni registrirano v skladu s to uredbo, nosi izključno zadevna država članica.

Ukrepi, ki jih države članice sprejmejo v skladu z drugim pododstavkom, imajo učinek samo na nacionalni ravni; ne vplivajo na trgovino v Skupnosti.

▼M4

Če zahtevek, priznan po postopku iz člena 12(3), zadeva ime, ki določa geografsko območje na meji ali uveljavljeno tradicionalno ime povezano z geografskim območjem, ki leži v drugi državi članica ali v tretji državi, se država članica, ki ji je poslan zahtevek, posvetuje z zadevno državo članico ali tretjo državo, preden preda zahtevek.

Če se po posvetovanju skupine ali fizične ali pravne osebe iz zadevnih držav strinjajo s celotno rešitvijo, lahko te države Komisiji predložijo skupni zahtevek za registracijo.

Po postopku iz člena 15 se lahko sprejmejo posebne določbe.

▼B

6. Država članica sprejme zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s tem členom.

Člen 6

1. Komisija v roku šestih mesecev z uradno preiskavo preveri, ali vloga za registracijo zajema vse zahtevane podatke iz člena 4.

Komisija o svojih ugotovitvah obvesti zadevno državo članico.

▼M4

Komisija javno objavi vsak zahtevek za registracijo in navede datum vložitve.

▼B

2. Če Komisija ob upoštevanju odstavka 1 zaključi, da ime izpolnjuje pogoje za zaščito, v Uradnem listu Evropskih skupnosti objavi ime in naslov vlagatelja, ime proizvoda, glavne točke vloge, sklicevanja na nacionalne zahteve, ki določajo pripravo, proizvodnjo ali predelavo proizvoda in po potrebi obrazložitev njenih sklepov.

3. Če Komisija ne prejme nobenih ugovorov po členu 7, se ime vpiše v register, ki ga vodi Komisija pod naslovom „Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb“, ki vsebuje imena zadevnih skupin in zadevnih kontrolnih organov.

4. Komisija objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti:

— imena, vpisana v Register,

— spremembe Registra, narejene skladno s členom 9 in 11.

5. Če glede na preiskavo iz odstavka 1 Komisija zaključi, da ime ne izpolnjuje pogojev za zaščito, se v skladu s postopkom iz člena 15 odloči, da ne bo nadaljevala z objavo v skladu z odstavkom 2 tega člena.

Pred objavo iz odstavkov 2 in 4, ter registracijo, predvideno v odstavku 3, lahko Komisija zahteva mnenje odbora iz člena 15.

▼M4

6. Če zahtevek zadeva ime, ki je homonim že registriranega imena iz Evropske unije ali tretje države, priznanega v skladu s postopkom v členu 12(3), lahko Komisija pred registracijo po odstavku 3 tega člena zahteva mnenje odbora iz člena 15.

Homonim, ki izpolnjuje zahteve te uredbe, se registrira ob potrebnem upoštevanju lokalne in tradicionalne rabe ter dejanskega tveganja zamenjave, zlasti:

— homonimno ime, ki zavaja javnost v prepričanje, da proizvodi prihajajo z drugega ozemlja, se ne registrirajo, četudi je ime točno, kar zadeva dejansko ozemlje, regijo ali kraj porekla zadevnih kmetijskih proizvodov ali živil;

— pri uporabi registriranega homonimnega imena je treba v praksi upoštevati jasno razlikovanje med homonimom registriranim kasneje, in imenom, ki je že v registru, glede na potrebo, da se zagotovi enakovredna obravnava zadevnih proizvajalcev in da se ne zavaja porabnikov.

▼B

Člen 7

1. V šestih mesecih od datuma objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti iz člena 6(2), lahko katera koli država članica ugovarja registraciji.

2. Pristojni organi držav članic zagotovijo, da se lahko vsem osebam, ki izkažejo upravičen gospodarski interes, dovoli, da proučijo vlogo. Dodatno in glede na obstoječe stanje v državah članicah, lahko države članice zagotovijo dostop drugim strankam, ki imajo pravni interes.

3. Vsaka fizična ali pravna oseba s pravnim interesom lahko ugovarja predlagani registraciji s tem, da pošlje ustrezno utemeljeno izjavo pristojnim organom države članice, v kateri ima stalno bivališče ali sedež. Pristojni organ izvede potrebne ukrepe, da obravnava te pripombe ali ugovor v roku, ki se določi.

4. Ugovoru se ugodi le, če:

— ali pokaže neizpolnjevanje zahtev iz člena 2,

▼M1

— ali pokaže, da bi registracija predlaganega imena ogrozila obstoj povsem ali delno enakega imena ali znamke ali obstoj proizvodov, ki so bili zakonito na trgu vsaj pet let pred datumom objave iz člena 6(2),

▼B

— ali navaja lastnosti, ki dokazujejo, da je ime, za katerega je dana vloga za registracijo, samo po sebi generično.

5. Kadar se v smislu odstavka 4 ugovoru ugodi, Komisija zaprosi zainteresirane države članice, da se v treh mesecih med seboj dogovorijo v skladu z njihovimi notranjimi postopki. Če:

(a) je dogovor dosežen, sporočijo zadevne države članice Komisiji vse dejavnike, ki so omogočili dogovor skupaj z mnenjem vlagatelja za registracijo in vlagatelja ugovora. Kadar ni nobenih sprememb v podatkih, prejetih po členu 5, Komisija postopa v skladu s členom 6(4). Če je sprememba, se znova začne postopek iz člena 7;

(b) dogovor ni dosežen, se Komisija odloči v skladu s postopkom iz člena 15, ob upoštevanju tradicionalnih poštenih običajev in dejanske verjetnosti zamenjave. Če bi se Komisija odločila izvesti registracijo, opravi objavo v skladu s členom 6(4).

Člen 8

Označbe ZOP in ZGO ali enakovredne tradicionalne nacionalne označbe se lahko pojavijo le na kmetijskih proizvodih in živilih, ki so skladni s to uredbo.

Člen 9

Zadevne države članice lahko zahtevajo spremembo specifikacije z namenom, da se zlasti upošteva razvoj znanstveno-tehničnega znanja ali da se ponovno opredeli geografsko območje.

Postopek iz člena 6 se smiselno uporablja.

Vendar pa se Komisija lahko odloči po postopku iz člena 15, da v primeru manjše spremembe ne uporabi postopka iz člena 6.

Člen 10

1. Države članice zagotovijo, da bodo najkasneje v šestih mesecih po začetku veljavnosti te uredbe vzpostavljene strukture kontrole, katerih naloga je zagotavljati, da kmetijski proizvodi in živila, ki nosijo zaščiteno ime, izpolnjujejo zahteve, določene v specifikacijah. ►A1 V primeru Avstrije, Finske in Švedske se zgornje obdobje začne z datumom njihovega pristopa. ◄ ►A2 Za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško začne zgornji rok teči na dan pristopa. ◄

2. Struktura kontrole lahko zajema enega ali več pristojnih kontrolnih organov in/ali zasebnih subjektov, ki jih za ta namen odobri država članica. Države članice pošljejo Komisiji sezname odobrenih organov in/ali subjektov in njihovih pristojnosti. Komisija objavi navedene podatke v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

3. Pristojni kontrolni organi in/ali odobreni zasebni subjekti morajo nuditi primerno jamstvo za objektivnost in nepristranskost glede vseh proizvajalcev ali predelovalcev, ki jih ta kontrola zadeva in imajo stalno na voljo usposobljeno osebje in potrebna sredstva za izvajanje kontrole kmetijskih proizvodov in živil, ki nosijo zaščiteno ime.

Če izbrana struktura kontrole uporablja storitve drugega organa za nekatere dele kontrole, mora navedeni organ nuditi enako jamstvo. V tem primeru so pristojni kontrolni organi in/ali odobreni zasebni subjekti vseeno še vedno odgovorni v razmerju do države članice za vse izvedene kontrole.

Od 1. januarja 1998 dalje morajo zasebni subjekti, da bi jih država članica odobrila za namene te uredbe, izpolnjevati zahteve, določene s standardom EN 45011 z dne 26. junija 1989.

▼M4

Standard ali aplikativna različica standarda EN 45011, katerega zahteve morajo izpolnjevati kontrolne organizacije z namenom odobritve, se določi ali spremeni v skladu s postopkom iz člena 15.

V primeru tretjih držav, priznanih v skladu s členom 12(3), se enakovredni standard ali uporabna različica enakovrednega standarda, katerega zahteve morajo za odobritev izpolnjevati kontrolne organizacije, določi ali spremeni v skladu s postopkom iz člena 15.

▼B

4. Če pristojni kontrolni organ in/ali zasebni subjekt ugotovita, da kmetijski proizvod ali živilo, ki nosi zaščiteno ime s poreklom, v tisti državi članici ne izpolnjuje kriterijev in zahtev specifikacije, bosta izvedla potrebne ukrepe, da se zagotovi skladnost s to uredbo. Državo članico obvestita o izvedenih ukrepih pri opravljanju kontrole. Zadevne strani morajo biti obveščene o vseh sprejetih odločitvah.

5. Država članica mora odvzeti odobritev kontrolnemu organu, kadar kriteriji iz odstavkov 2 in 3 niso več upoštevani. Obvesti Komisijo, ki v Uradnem listu Evropskih skupnosti objavi revidiran seznam odobrenih organov.

6. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zagotovijo, da ima proizvajalec, ki se ravna po tej uredbi, dostop do kontrolnega sistema.

7. Stroške kontrole, predvidenih s to uredbo, nosijo proizvajalci, ki uporabljajo zaščiteno ime.

Člen 11

1. Vsaka država članica lahko uveljavlja, da pogoj, določen s specifikacijo kmetijskega proizvoda ali živila pod zaščitenim imenom, ni izpolnjen.

2. Država članica iz odstavka 1 obvesti o svojih opažanjih zadevno državo članico. Ta pregleda pritožbo in obvesti druge države članice o svojih ugotovitvah in sprejetih ukrepih.

3. V primeru ponovnih nepravilnosti in neuspeha držav članic, da bi dosegle sporazum, je treba Komisiji poslati ustrezno utemeljeno vlogo.

4. Komisija obravnava vlogo ob posvetovanju z zadevnimi državami članicami. Komisija, potem ko se je posvetovala z odborom iz člena 15 sprejme potrebne ukrepe. To lahko vključuje preklic registracije. ►M4 Sporočilo o preklicu se objavi v Uradnem listu Evropske unije. ◄

▼M4

Člen 11a

V skladu s postopkom iz člena 15 lahko Komisija prekliče registracijo imena v naslednjih primerih:

(a) če država, ki je vložila prvotni zahtevek za registracijo, ugotovi upravičenost zahteve po preklicu, ki jo je vložila zadevna skupina, fizična ali pravna oseba, in jo pošlje Komisiji.

(b) pri utemeljenih razlogih, če ni mogoče več zagotavljati upoštevanja specifikacije predpisane za kmetijski proizvod ali živilo z zaščitenim imenom.

Po postopku iz člena 15 se lahko sprejmejo posebne določbe.

Sporočilo o preklicu se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

▼B

Člen 12

1. Ta uredba se lahko brez poseganja v mednarodne sporazume uporablja za kmetijski proizvod ali živilo iz tretje države pod pogojem, da:

— je tretja država sposobna dati jamstva, ki so enaka ali enakovredna tistim iz člena 4,

▼M4

— da zadevna tretja država ima kontrolno ureditev in pravico do ugovora, ki sta enakovredna ureditvi in pravici, predpisanima v tej uredbi,

▼B

— je zadevna država članica pripravljena zagotoviti zaščito, ki je enakovredna tisti, ki je v Skupnosti na voljo tistim kmetijskim proizvodom in živilom, ki izvirajo iz Skupnosti.

2. Če je zaščiteno ime v tretji državi enako zaščitenemu imenu v Skupnosti, se registracija odobri ob upoštevanju lokalne in tradicionalne rabe ter dejanske nevarnosti zamenjave.

Uporaba takšnih imen je dovoljena le, če je država porekla proizvoda na označbi jasno in vidno navedena.

▼M4

3. Komisija na zahtevo zadevne države in v skladu s postopkom iz člena 15 preveri, ali tretja država zadovoljuje pogoje enakovrednosti in daje jamstva v smislu odstavka 1 kot rezultat svoje nacionalne zakonodaje. Če je sklep Komisije pozitiven, se uporabi postopek iz člena 12a.

Člen 12a

1. Če, v primeru iz člena 12(3) skupina ali fizična ali pravna oseba iz tretje države v skladu z členom 5(1) in (2), želi registrirati ime po tej uredbi, pošlje zahtevek za registracijo organom v državi z geografskim območjem. Zahtevkom je treba za vsako ime priložiti specifikacijo iz člena 4.

Če zahtevek zadeva ime, ki označuje tudi geografsko območje na meji ali tradicionalno ime, povezano s tem geografskim območjem v državi članici, se tretja država, ki ji je poslan zahtevek, posvetuje z zadevno državo članico, preden preda zahtevek.

Če se po posvetovanju skupine ali fizične ali pravne osebe iz zadevnih držav strinjajo s celotno rešitvijo, lahko navedene države predložijo Komisiji skupni zahtevek za registracijo.

Posebne določbe se lahko sprejmejo po postopku iz člena 15.

2. Če tretja država iz odstavka 1 presodi, da so zahteve te uredbe izpolnjene, pošlje zahtevek za registracijo Komisiji in ji priloži:

(a) opis pravnih določb in uporabe, na osnovi katerih je v državi zaščitena ali določena označba porekla ali geografska označba,

(b) izjavo, da so strukture iz člena 10 na njenem ozemlju urejene, in

(c) druge dokumente, na katerih je utemeljena ocena.

3. Zahtevek in vsi dokumenti, poslani Komisiji, so v enem od uradnih jezikov Skupnosti ali pa jim je priložen prevod v enega od uradnih jezikov Skupnosti.

Člen 12b

1. Komisija v šestih mesecih preveri, ali registracijsko zahtevo, ki ga je poslala tretja država, vsebuje vse potrebne elemente, ter obvesti zadevno državo o svojih sklepih.

Če Komisija:

(a) ugotovi, da ime izpolnjuje pogoje za zaščito, zahtevek objavi v skladu s členom 6(2). Komisija lahko pred objavo vpraša za mnenje še odbor iz člena 15;

(b) ugotovi, da ime ne izpolnjuje pogojev za zaščito, se po posvetu z državo, ki je posredovala zahtevek odloči, da v skladu s postopkom iz člena 15 ne izvede objave iz točke (a).

2. V šestih mesecih po dnevu objave v skladu z odstavkom 1(a) lahko vsaka fizična ali pravna oseba z izkazanim zakonitim interesom ugovarja na objavljene zahtevke v skladu z odstavkom 1(a) pod naslednjimi pogoji:

(a) če ugovarja država članica Evropske unije ali članica STO, se uporabi člen 7(1), (2) in (3) ali člen 12d;

(b) če ugovarja tretja država, ki izpolnjuje pogoje enakovrednosti iz člena 12(3), se naslovi ustrezno obrazložena izjava o ugovoru na državo, kjer prebiva ali ima sedež navedena fizična ali pravna oseba, katera izjavo posreduje naprej Komisiji.

Izjava o ugovoru in vsi dokumenti, poslani Komisiji, so v enem od uradnih jezikov Skupnosti ali pa jim je priložen prevod v enega od uradnih jezikov Skupnosti.

3. Komisija preveri sprejemljivost v skladu z merili iz člena 7(4). Ta merila morajo biti preverjena in sprejeta na ozemlju Skupnosti. Kadar je sprejemljiv en ali več ugovorov, Komisija sprejme odločitev v skladu s postopkom iz člena 15 po posvetu z državo, ki je posredovala zahtevek, in ob upoštevanju tradicionalne ter pravične uporabe in dejanske nevarnosti zamenjave na ozemlju Skupnosti. Če je odločitev nadaljnja registracija, se ime vnese v register iz člena 6(3) in objavi v skladu s členom 6(4).

4. Če Komisija ne prejme nobene izjave o ugovoru, vnese navedeno ime (imena) v register iz člena 6(3) in objavi ime (imena) v skladu s členom 6(4).

Člen 12c

Skupina, fizična ali pravna oseba iz člena 5(1) in (2) lahko zahteva spremembo specifikacije za ime, registrirano po členih 12a in 12b, zlasti zaradi upoštevanja razvoja na znanstvenem in tehnološkem področju ali zaradi revizije geografskega območja.

Uporabi se postopek v skladu s členoma 12a in 12c.

Vseeno se Komisija v skladu s postopkom iz člena 15 lahko odloči, da ne uporabi postopka iz členov 12a in 12b, če gre za manjši popravek.

Člen 12d

1. V šestih mesecih po datumu objave v Uradnem listu Evropske unije, navedenem v členu 6(2) glede zahtevka za registracijo, ki ga vloži država članica, lahko vsaka fizična ali pravna oseba, ki ima zakonit interes in je iz države članice STO ali tretje države, priznane po postopku iz člena 12(3), ugovarja na predlagano registracijo tako, da pošlje ustrezno obrazloženo izjavo državi, kjer prebiva ali ima sedež, ta pa jo napisano ali prevedeno v jezik Skupnosti preda Komisiji. Države članice morajo zagotoviti, da je vsaka oseba iz države članice STO ali tretje države, priznane po postopku iz člena 12(3), ki lahko dokaže zakonit gospodarski interes, upravičena do vpogleda v zahtevek.

2. Komisija pregleda sprejemljivost ugovorov v skladu z merili iz člena 7(4). Ta merila morajo biti preizkušena in ocenjena na ozemlju Skupnosti.

3. Če je ugovor sprejemljiv, Komisija sprejme odločitev v skladu s postopkom iz člena 15, po posvetu z državo, ki je posredovala ugovor, in ob upoštevanju tradicionalne ter pravične uporabe in dejanske nevarnosti zamenjave. Če se odloči za nadaljnjo registracijo, se ime objavi v skladu s členom 6(4).

▼B

Člen 13

1. Registrirana imena so zaščitena proti:

(a) vsaki neposredni ali posredni komercialni uporabi registriranega imena za proizvode, ki niso zajeti v registraciji, če so ti proizvodi primerljivi s proizvodi, registriranimi pod tistim imenom ali če uporaba imena izkorišča ugled zaščitenega imena;

(b) vsaki zlorabi, posnemanju ali navajanju, četudi je pravo poreklo proizvoda označeno ali če je zaščiteno ime prevedeno ali mu je dodan izraz kot je „slog“, „tip“, „metoda“, „kakor se proizvaja v“, „imitacija“ in podobno;

(c) vsaka druga napačna ali zavajajoča označba izvora, porekla, vrste ali bistvenih lastnosti proizvoda na notranji ali zunanji embalaži, reklamnem materialu ali dokumentih, ki se nanašajo na zadevni proizvod in pakiranje proizvoda v posode, ki lahko dajejo lažen vtis o poreklu;

(d) vsaka druga praksa, ki lahko zavaja javnost glede pravega porekla proizvoda.

Kadar registrirano ime znotraj vsebuje ime kmetijskega proizvoda ali živila, ki se šteje kot generično, se uporaba navedenega generičnega imena na ustreznem kmetijskem proizvodu ali živilu ne šteje, kot da je v nasprotju z (a) ali (b) v prvem pododstavku.

▼M4 —————

▼B

3. Zaščiteno ime ne sme postati generično.

▼M4

4. V primeru imen, za katere je bila uporabljena registracija po členu 5 ali členu 12a, se lahko sprejme določba o najdaljšem prehodnem obdobju petih let po členu 7(5)(b), po členu 12b(3) ali členu 12d(3) samo, če je bila izjava o ugovoru sprejeta kot sprejemljiva z utemeljitvijo, da bi registracija predlaganega imena v celoti ali delno ogrozila obstoj homonimnega imena ali obstoj proizvodov, ki so bili zakonito na trgu najmanj zadnjih pet let pred datumom objave iz člena 6(2).

Tako prehodno obdobje se lahko predvidi samo, če so podjetja zakonito tržila navedene proizvode s stalno uporabo navedenih imen že vsaj pet let pred objavo iz člena 6(2).

▼M4

5. Brez vpliva na uporabo člena 14 se Komisija lahko odloči, da po postopku iz člena 15 dovoli sočasen obstoj registriranega in neregistriranega imena, ki označujeta kraj v državi članici ali v tretji državi, priznani po postopku iz člena 12(3), če je ime identično z registriranim, pod pogojem, da so izpolnjeni naslednji pogoji:

— identično neregistrirano ime je bilo v zakoniti uporabi dosledno in nepristransko najmanj 25 let pred začetkom veljavnosti Uredbe (EGS) št. 2081/92, in

— dokazano je, da namen njegove uporabe nikoli ni bil korist od ugleda registriranega imena in da javnost ni bila niti ni mogla biti zavedena glede pravega porekla proizvoda, in

— je bilo vprašanje zaradi identičnih imen načeto pred registracijo imena.

Zadevno registrirano ime in identično neregistrirano ime lahko obstajata sočasno v obdobju največ petnajst let, po katerem se neregistrirano ime ne bo več uporabljalo.

Uporaba zadevnega neregistriranega geografskega imena bo dovoljena le, če bo država porekla jasno in vidno označena na nalepki.

▼B

Člen 14

▼M4

1. Če je označba porekla ali geografska označba registrirana po tej uredbi, se zavrne vsak zahtevek za registracijo blagovne znamke, ki velja za proizvod iste vrste in uporaba katere bi pomenila enega od stanj iz člena 13, če je vložena po datumu predložitve zahtevka za registracijo označbe porekla ali geografske označbe, komisiji.

Blagovne znamke, katerih registracija krši prvi pododstavek, se razveljavijo.

2. Ob ustreznem upoštevanju zakonodaje Skupnosti, blagovna znamka, katere uporaba pomeni eno od stanj iz člena 13 in ki je bila prijavljena, registrirana ali, če to možnost predvideva zadevna zakonodaja, v dobri veri uveljavljena z uporabo na ozemlju Skupnosti pred datumom zaščite v državi porekla ali datumom predložitve zahtevka za registracijo označbe porekla ali geografske označbe Komisiji, se zadevna blagovna znamka lahko še naprej uporablja ne glede na registracijo označbe porekla ali geografske označbe, pod pogojem, da ne obstajajo razlogi za razveljavitev ali preklic registracije iz Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1998 o usklajevanju zakonodaj držav članic glede blagovnih znamk ( 6 ) in/ali Uredbi Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o blagovni znamki Skupnosti ( 7 ).

▼B

3. Na podlagi ugleda blagovne znamke, slovesa ter dolžine časa, ko se je le ta uporabljala se označba porekla ali geografska označba ne registrira, kadar lahko omenjena registracija zavaja potrošnike glede prave identitete proizvoda.

▼M5

Člen 15

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 8 ).

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 16

Podrobna pravila za uporabo te uredbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 15.

▼M4 —————

▼B

Člen 18

Ta uredba začne veljati dvanajst mesecev po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

▼M4









PRILOGA I

Živila iz člena 1(1):

— pivo

— pijače iz rastlinskih izvlečkov

— kruh, fino pecivo, slaščice in drugi pekarski izdelki

— naravne gume in smole

— gorčična pasta

— testenine.









PRILOGA II

Kmetijski proizvodi iz člena 1(1)

— seno

— eterična olja

— pluta

— košeniljka (surovina živalskega porekla)

— cvetje in okrasne rastline

— volna

— pletarski izdelki.