02013R1308 — SL — 01.01.2023 — 008.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjena z:





popravljena z:









▼B

UREDBA (EU) št. 1308/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 17. decembra 2013

o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007







DEL I

UVODNE DOLOČBE

Člen 1

Področje uporabe

1. S to uredbo se vzpostavlja skupna ureditev trgov za kmetijske proizvode, kar pomeni vse proizvode iz Priloge I k Pogodbama, z izjemo ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva, kot so opredeljeni v zakonodajnih aktih Unije na področju skupne ureditve trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva.

2. Kmetijski proizvodi, kot so opredeljeni v odstavku 1, se razdelijo v naslednje sektorje, kot so navedeni v ustrezni delih seznama iz Priloge I: (a) žita, del I; (b) riž, del II; (c) sladkor, del III; (d) posušena krma, del IV; (e) semena, del V; (f) hmelj, del VI; (g) oljčno olje in namizne oljke, del VII; (h) lan in konoplja, del VIII; (i) sadje in zelenjava, del IX; (j) proizvodi iz predelanega sadja in zelenjave, del X; (k) banane, del XI; (l) vino, del XII; (m) živo drevje in druge rastline, čebulice, korenine in podobno, rezano cvetje in okrasno listje, del XIII; (n) tobak, del XIV; (o) goveje in telečje meso, del XV; (p) mleko in mlečni proizvodi, del XVI; (q) prašičje meso, del XVII; (r) ovčje in kozje meso, del XVIII; (s) jajca, del XIX; (t) perutninsko meso, del XX; (u) etilni alkohol kmetijskega izvora, del XXI; (v) čebelarski proizvodi, del XXII; (w) sviloprejke, del XXIII; (x) drugi proizvodi, del XXIV.

▼M7

Člen 2

Splošne določbe o skupni kmetijski politiki (SKP)

Uredba (EU) 2021/2116 Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ) in določbe, sprejete na njeni podlagi, se uporabljajo za ukrepe iz te uredbe.

▼B

Člen 3

Opredelitev pojmov

1. V tej uredbi se v zvezi z določenimi sektorji uporabljajo opredelitve pojmov, kakor so navedene v Prilogi II.

▼M7 —————

▼M7

3. Opredelitve pojmov, določene v Uredbi (EU) 2021/2116 ter Uredbi (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta ( 2 ), se uporabljajo v tej uredbi, razen če je v tej uredbi drugače določeno.

4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 za spremembo opredelitev pojmov v zvezi s sektorji iz Priloge II, kolikor je to potrebno za posodobitev opredelitev pojmov ob upoštevanju razvoja trga, brez dodajanja novih opredelitev pojmov.

▼B

5. Za namene te uredbe: (a) „manj razvite regije“ pomeni regije, kakor so opredeljene v točki (a) prvega pododstavka člena 90(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 3 ). (b) „slabe vremenske razmere, ki jih je mogoče izenačiti z naravno nesrečo “pomeni vremenske razmere, na primer zmrzal, toča, led, dež ali suša, ki uničijo več kot 30 % povprečja letne proizvodnje zadevnega kmeta v predhodnem triletnem obdobju ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, pri čemer se najvišja in najnižja vpisna vrednost ne upošteva.

Člen 4

Prilagoditev nomenklature skupne carinske tarife, ki se uporablja za kmetijske proizvode

Kadar je to potrebno zaradi upoštevanja sprememb kombinirane nomenklature, se na Komisijo prenese pooblastilo, da v skladu s členom 227 sprejeme delegirane akte, s katerimi se opis proizvodov in sklici iz te uredbe prilagodijo tarifnim številkam ali podštevilkam kombinirane nomenklature.

▼M7

Člen 5

Pretvorbeni količniki za riž

Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pretvorbene količnike za riž v različnih fazah predelave.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

Člen 6

Tržna leta

Določijo se naslednja tržna leta:

(a) od 1. januarja do 31. decembra posameznega leta za sektorje sadja in zelenjave, predelanega sadja in zelenjave ter banan;

(b) od 1. aprila do 31. marca naslednjega leta za sektorja posušene krme in sviloprejk;

(c) od 1. julija do 30. junija naslednjega leta za: (i) sektor žit; (ii) sektor semen; (iii) sektor lana in konoplje; (iv) sektor mleka in mlečnih proizvodov;

(d) od 1. avgusta do 31. julija naslednjega leta za vinski sektor;

(e) od 1. septembra do 31. avgusta naslednjega leta za sektor riža in glede namiznih oljk;

(f) od 1. oktobra do 30. septembra naslednjega leta za sektor sladkorja in glede oljčnega olja.

▼B

Člen 7

Referenčni pragi

1. Določijo se naslednji referenčni pragi: (a) za sektor žit, 101,31 EUR na tono, ki se nanaša na veleprodajno stopnjo blaga, dobavljenega do skladišča pred raztovarjanjem; (b) za neoluščeni riž, 150 EUR na tono za standardno kakovost, določeno v točki A Priloge III, ki se nanaša na veleprodajno stopnjo blaga, dobavljenega do skladišča pred raztovarjanjem; (c) za sladkor standardne kakovosti, določen v točki B Priloge III, v zvezi z nepakiranim sladkorjem, franko tovarna: (i) za beli sladkor: 404,4 EUR na tono; (ii) za surovi sladkor: 335,2 EUR na tono; (d) za sektor govejega in telečjega mesa 2 224 EUR na tono za trupe goveda moškega spola razreda mesnatosti/zamaščenosti R3, kakor je določeno z lestvico Unije za razvrščanje trupov goveda, starega osem mesecev ali več, iz točke A Priloge IV; (e) za sektor mleka in mlečnih proizvodov: (i) 246,39 EUR na 100 kg za maslo; (ii) 169,80 EUR na 100 kg za posneto mleko v prahu; (f) za prašičje meso 1 509,39 EUR na tono za trupe prašičev standardne kakovosti, opredeljene glede na maso in vsebnost pustega mesa, kot je določeno z lestvico Unije za razvrščanje trupov prašičev iz točke B Priloge IV: (i) trupi, katerih masa je 60 kg ali več, vendar manj kot 120 kg: razred E; (ii) trupi, katerih masa je 120 kg ali več, vendar manj kot 180 kg: razred R; (g) za sektor oljčnega olja: (i) 1 779 EUR na tono za ekstra deviško oljčno olje; (ii) 1 710 EUR na tono za deviško oljčno olje; (iii) 1 524 EUR na tono za oljčno olje lampante, ki ima stopnjo proste kislosti dve, ta znesek pa se zmanjša za 36,70 EUR na tono za vsako dodatno stopnjo kislosti.

2. Referenčne prage, določene v odstavku 1, preverja Komisija, ki upošteva objektivna merila, zlasti proizvodne trende, stroške proizvodnje (predvsem vložke) in tržne trende. Referenčni zneski so po potrebi posodobljeni v skladu z rednim zakonodajnim postopkom glede na proizvodne in tržne trende.







DEL II

NOTRANJI TRG







NASLOV I

TRŽNA INTERVENCIJA







POGLAVJE I

Javna intervencija in pomoč za zasebno skladiščenje







Oddelek 1

Splošne določbe o javni intervenciji in pomoči za zasebno skladiščenje

Člen 8

Področje uporabe

To poglavje določa pravila o tržni intervenciji glede:

(a) javne intervencije, pri kateri proizvode odkupijo pristojni organi držav članic in jih skladiščijo do odpreme, in

(b) dodeljevanja pomoči za skladiščenje proizvodov s strani zasebnih izvajalcev.

Člen 9

Poreklo upravičenih proizvodov

Proizvodi, upravičeni do odkupa v okviru javne intervencije ali do dodelitve pomoči za zasebno skladiščenje, morajo imeti poreklo v Uniji. Če so proizvedeni iz pridelkov, morajo biti ti pridelki pridelani v Uniji, in če so proizvedeni iz mleka, mora biti to mleko pridelano v Uniji.

Člen 10

Lestvica Unije za razvrščanje trupov

Lestvica Unije za razvrščanje trupov se v skladu s točko A oziroma B Priloge IV uporablja v sektorju govejega in telečjega mesa za trupe goveda, starega osem mesecev ali več, ter v sektorju prašičjega mesa za prašiče, ki niso bili uporabljeni za vzrejo.

Države članice lahko v sektorju ovčjega in kozjega mesa uporabljajo lestvico Unije za razvrščanje trupov ovac v skladu s pravili, določenimi v točki C Priloge IV.







Oddelek 2

Javna intervencija

Člen 11

Proizvodi, upravičeni do javne intervencije

Javna intervencija se uporablja za naslednje proizvode v skladu s pogoji, določenimi v tem oddelku, ter morebitnimi dodatnimi zahtevami in pogoji, ki jih lahko določi Komisija z delegiranimi akti v skladu s členom 19 in izvedbenimi akti v skladu s členom 20:

(a) navadno pšenico, trdo pšenico, ječmen in koruzo;

(b) neoluščeni riž;

(c) sveže ali ohlajeno goveje in telečje meso, ki spada pod oznake KN 0201 10 00 in 0201 20 20 do 0201 20 50 ;

(d) maslo, izdelano v odobrenem podjetju v Uniji neposredno in izključno iz pasterizirane smetane, pridobljene neposredno in izključno iz kravjega mleka, z najmanjšo vsebnostjo maslene maščobe 82 utežnih odstotkov in največjo vsebnostjo vode 16 utežnih odstotkov;

(e) posneto mleko v prahu najvišje kakovosti, izdelano po pršnem postopku iz kravjega mleka v odobrenem podjetju v Uniji, z najmanjšo vsebnostjo beljakovin 34,0 utežnih odstotkov nemastne suhe snovi.

▼M7

Člen 12

Obdobja javne intervencije

Javna intervencija je na voljo za:

(a) navadno pšenico od 1. oktobra do 31. maja;

(b) trdo pšenico, ječmen in koruzo skozi vse leto;

(c) neoluščeni riž skozi vse leto;

(d) goveje in telečje meso skozi vse leto;

(e) maslo in posneto mleko v prahu od 1. februarja do 30. septembra.

▼B

Člen 13

Začetek in zaključek javne intervencije

▼C3

1. V obdobjih iz člena 12: ▼B (a) je javna intervencija na voljo za navadno pšenico, maslo in posneto mleko v prahu; (b) javno intervencijo za trdo pšenico, ječmen, koruzo in neoluščeni riž (vključno s posebnimi sortami ali tipi neoluščenega riža) lahko začne Komisija na podlagi izvedbenih aktov, če je to potrebno zaradi razmer na trgu. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2); (c) javno intervencijo za sektor govejega in telečjega mesa lahko začne Komisija z izvedbenimi akti, sprejetimi brez uporabe postopka iz člena 229(2) ali (3), če je povprečna tržna cena v reprezentativnem obdobju, določena na podlagi točke (c) prvega odstavka člena 20, v državi članici ali regiji države članice, zabeležena na podlagi lestvice Unije za razvrščanje trupov goveda iz točke A Priloge IV, pod 85 % referenčnega praga, določenega v točki (d) člena 7(1).

2. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi konča javno intervencijo za sektor govejega in telečjega mesa, kadar pogoji, določeni v točki (c) odstavka 1 tega člena, v reprezentativnem obdobju, določenem v skladu s točko (c) prvega odstavka člena 20, niso več izpolnjeni. Ti izvedbeni akti se sprejmejo brez uporabe postopka iz člena 229(2) ali (3).

Člen 14

Odkup po fiksni ceni ali prek razpisa

Kadar se javna intervencija začne v skladu s členom 13(1), Svet v skladu s členom 43(3) PDEU sprejme ukrepe za določitev odkupnih cen za proizvode iz člena 11, po potrebi pa tudi ukrepe glede količinske omejitve, kadar se odkup izvede po fiksni ceni.

Člen 15

Cena javne intervencije

1. Cena javne intervencije pomeni: (a) ceno, po kateri se proizvodi odkupijo v okviru javne intervencije, kadar se odkup izvede po fiksni ceni, ali (b) najvišjo ceno, po kateri se lahko odkupijo proizvodi, upravičeni do javne intervencije, kadar se odkup izvede z javnim razpisom.

2. Ukrepe za določitev višine cene javne intervencije, vključno z zneski povišanj in znižanj, sprejme Svet v skladu s členom 43(3) PDEU.

Člen 16

Splošna načela o odpremi iz javne intervencije

1. Odprema proizvodov, odkupljenih v okviru javne intervencije, se izvede na način, ki: (a) preprečuje morebitne motnje na trgu; (b) zagotavlja enak dostop do blaga in enako obravnavanje kupcev ter (c) je skladen z zavezami iz mednarodnih sporazumov, sklenjenih v skladu s PDEU.

2. ►C3 ◄ Proizvode, ki so bili odkupljeni v okviru javne intervencije, je mogoče odpremiti tako, da se dajo na razpolago za sistem razdeljevanja hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji, določen v zadevnih pravnih aktih Unije.V takšnih primerih je obračunska vrednost takšnih proizvodov enaka višini ustrezne fiksne cene javne intervencije iz člena 15(2) te uredbe.

▼M7

2a. Države članice Komisijo uradno obvestijo o vseh informacijah, ki so potrebne za omogočanje spremljanja skladnosti z načeli iz odstavka 1.

▼M7

3. Komisija vsako leto objavi podrobnosti pogojev, pod katerimi so bili v predhodnem letu odkupljeni ali prodani proizvodi, odkupljeni v okviru javne intervencije. Te podrobnosti vključujejo zadevne količine ter nakupne in prodajne cene.

▼B







Oddelek 3

Pomoči za zasebno skladiščenje

Člen 17

Upravičeni proizvodi

Pomoč za zasebno skladiščenje se lahko dodeli za naslednje proizvode v skladu s pogoji, določenimi v tem oddelku, ter morebitnimi dodatnimi zahtevami in pogoji, ki jih Komisija sprejme z delegiranimi akti v skladu s členom 1718(1) ali členom 1819 ter izvedbenimi akti v skladu s členom 1718(2) ali členom 20:

(a) beli sladkor;

▼M7

(b) oljčno olje in namizne oljke;

▼B

(c) lanena vlakna;

(d) sveže ali ohlajeno meso goveda, starega osem mesecev ali več;

(e) maslo, izdelano iz smetane, pridobljene neposredno in izključno iz kravjega mleka;

(f) sir;

(g) posneto mleko v prahu, izdelano iz kravjega mleka;

(h) prašičje meso;

(i) ovčje in kozje meso.

Točka (f) prvega odstavka se nanaša samo na sir z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo v skladu z Uredbo (EU) št. 1151/2012, ki je skladiščen tudi po preteku obdobja zorenja, določenega v specifikaciji proizvoda za proizvod iz člena 7 navedene uredbe, in/ali obdobja zorenja, ki prispeva k večji vrednosti sira.

Člen 18

Pogoji za dodelitev pomoči

1. Da se zagotovi preglednosti trga se na Komisijo po potrebi prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi določi pogoje, po katerih se lahko odloči dodeliti pomoč za zasebno skladiščenje za proizvode, navedene v členu 17, ob upoštevanju: (a) povprečne zabeležene tržne cene v Uniji in referenčnih pragov ter proizvodnih stroškov za zadevne proizvode in (b) potrebe po pravočasnem odzivu na posebej težke tržne razmere ali gospodarske trende, ki imajo močan negativni učinek na marže v sektorju.

2. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, v katerih: (a) dodeli pomoč za zasebno skladiščenje za proizvode, navedene v členu 17, ob upoštevanju pogojev iz odstavka 1 tega člena; (b) omeji dodeljevanje pomoči za zasebno skladiščenje.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

3. Ukrepe za določitev zneska pomoči za zasebno skladiščenje iz člena 17 sprejme Svet v skladu s členom 43(3) PDEU.







Oddelek 4

Skupne določbe o javni intervenciji in pomoči za zasebno skladiščenje

Člen 19

Prenos pooblastila

1. Da bi zagotovili, da so proizvodi, odkupljeni v okviru javne intervencije oziroma za katere se prejema pomoč za zasebno skladiščenje, primerni za dolgotrajno skladiščenje ter so neoporečne in zadovoljive tržne kakovosti in da se upošteva posebnosti različnih sektorjev za namene zagotavljanja ekonomičnega delovanja javne intervencije in zasebnega skladiščenja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi določi zahteve in pogoje, ki jih morajo ti proizvodi izpolnjevati poleg zahtev, določenih v tej uredbi. Cilj teh zahtev in pogojev je, da se za odkupljene in skladiščene proizvode zagotovi: (a) njihova kakovost, kar zadeva parametre kakovosti, kakovostne skupine, kakovostne razrede, kategorije, lastnosti proizvoda in starost; (b) izpolnjevanje pogojev, kar zadeva količino, pakiranje, vključno z označevanjem, konzerviranje, predhodne pogodbe za skladiščenje, odobritev podjetij ter fazo proizvodov, za katero se uporablja cena javne intervencije in pomoč za zasebno skladiščenje.

2. Da bi upoštevali posebne značilnosti sektorjev žit in neoluščenega riža, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 za določitev meril kakovosti za odkup in prodajo navadne pšenice, trde pšenice, ječmena, koruze in neoluščenega riža.

3. Da se zagotovi, da skladiščna zmogljivost in učinkovitost sistema javne intervencije omogočata stroškovno učinkovitost, distribucijo in dostop za izvajalce ter da se ohrani takšna kakovost proizvodov, odkupljenih v okviru javne intervencije, da jih je mogoče odpremiti ob koncu obdobja skladiščenja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se določijo: (a) zahteve, ki jih morajo izpolnjevati skladiščni prostori za vse proizvode, ki so predmet javne intervencije; (b) pravila o skladiščenju proizvodov znotraj in zunaj držav članic, ki so odgovorne zanje in za njihovo obravnavo z vidika carinskih dajatev in morebitnih drugih zneskov, ki se dodelijo ali poberejo v okviru SKP.

4. Da bi zagotovili, da ima pomoč za zasebno skladiščenje želeni učinek na trgu, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se določijo: (a) pravila in pogoji, ki se uporabljajo, če je skladiščena količina manjša od pogodbene količine; (b) pogoji za dodelitev predplačila takšne pomoči. (c) pogoji, v skladu s katerimi se lahko odloči, da je mogoče proizvode, ki so zajeti v pogodbah za zasebno skladiščenje, ponovno tržiti ali odpremiti.

5. Da bi zagotovili pravilno delovanje sistemov javne intervencije in zasebnega skladiščenja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, v katerih se: (a) predvidi uporaba razpisnih postopkov, ki zagotavljajo enak dostop do blaga in enako obravnavanje izvajalcev; (b) določijo dodatni pogoji, ki jih morajo izpolniti izvajalci, da bi državam članicam in izvajalcem olajšali učinkovito upravljanje in nadzor sistema; (c) za izvajalce določi zahtevo za polog varščine, ki zagotavlja, da bodo izpolnili svoje obveznosti.

6. Da se upošteva tehnični napredek in potrebe sektorjev iz člena 10 ter potrebo po standardizaciji predstavitve različnih proizvodov za namene boljše preglednosti trga, beleženja cen in uporabe ukrepov tržne intervencije, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi: (a) prilagodi in posodobi določbe Priloge IV o lestvicah Unije za razvrščanje, označevanje in pripravo trupov; (b) določi dopolnilne določbe o razvrščanju, vključno z osebami, usposobljenimi za razvrščanje, uvrščanju, vključno s tehnikami samodejnega uvrščanja, identifikaciji, tehtanju in označevanju trupov ter o izračunu povprečnih cen v Uniji in ponderiranih koeficientih, ki se uporabljajo pri izračunu teh cen; (c) v sektorju govejega in telečjega mesa določi odstopanja od določb in posebna odstopanja, ki jih lahko države članice odobrijo klavnicam, v katerih se zakolje le malo goveda, ter dodatne določbe za zadevne proizvode, vključno z določbami o razredih mesnatosti in stopnji zamaščenosti, v sektorju ovčjega mesa nadaljnje določbe o masi, barvi mesa in stopnji zamaščenosti ter merila za razvrščanje lahkih jagnjet; (d) državam članicam dovoli, da ne uporabljajo razvrstitvene lestvice za razvrščanje prašičjih trupov ter da dovoli, da poleg mase in ocenjenega deleža pustega mesa uporabijo dodatna ocenjevalna merila ali določi odstopanja od te lestvice.

Člen 20

Izvedbena pooblastila v skladu s postopkom pregleda

Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi ukrepe, potrebne za enotno uporabo tega poglavja. Ti ukrepi se lahko zlasti nanašajo na:

(a) stroške, ki jih mora plačati izvajalec, kadar proizvodi, dobavljeni za javno intervencijo, ne izpolnjujejo minimalnih zahtev glede kakovosti;

(b) določitev minimalne skladiščne zmogljivosti za intervencijska skladišča;

(c) reprezentativna obdobja, trge in tržne cene, potrebne za uporabo tega poglavja;

(d) dobavo proizvodov, odkupljenih v okviru javne intervencije, stroške prevoza, ki jih krije ponudnik, prevzem proizvodov s strani plačilnih agencij in plačilo;

(e) različne dejavnosti v zvezi s postopkom izkoščevanja za sektor govejega in telečjega mesa;

(f) praktične podrobnosti za pakiranje, trženje in označevanju proizvodov;

(g) postopke za odobritev podjetij, ki proizvajajo maslo in posneto mleko v prahu, za namene tega poglavja;

(h) morebitno odobritev skladiščenja zunaj ozemlja države članice, v kateri so bili proizvodi odkupljeni in skladiščeni;

(i) prodajo ali odpremo proizvodov, odkupljenih v okviru javne intervencije, zlasti kar zadeva prodajne cene, pogoje za odpremo iz skladišča, nadaljnjo uporabo ali namembni kraj odpremljenih proizvodov, vključno s postopki v zvezi s proizvodi, ki so na voljo za uporabo v sistemu iz člena 16(2), vključno s prenosi med državami članicami;

(j) kar zadeva proizvode, odkupljene v okviru javne intervencije, določbe v zvezi z možnostjo držav članic, da na lastno odgovornost prodajajo majhne količine, ki so še v skladiščih, ali količine, ki jih ni več mogoče prepakirati oziroma so slabše kakovosti;

(k) pri zasebnem skladiščenju, sklenitev in vsebino pogodb med pristojnim organom države članice in prosilci;

(l) oddajo proizvodov v zasebno skladiščenje ter njihovo hranjenje v zasebnem skladišču in odpremo iz njega;

(m) trajanje obdobja zasebnega skladiščenja in določbe, v skladu s katerimi se taka obdobja, določena v pogodbah, lahko skrajšajo ali podaljšajo;

(n) postopke, ki se uporabljajo za odkup po fiksni ceni, vključno s postopki za polog varščine in njeno višine ali za dodelitev vnaprej določene pomoči za zasebno skladiščenje;

(o) uporabo razpisnih postopkov za javno intervencijo in zasebno skladiščenje, zlasti kar zadeva: (i) predložitev ponudb in minimalno količino za zahtevek ali predložitev; (ii) postopke za polog varščine in njeno višine ter (iii) izbor ponudb, ki zagotavlja, da se prednost nameni ponudbam, ki so za Unijo najugodnejše, pri čemer ni nujno, da sledi oddaja naročila;

(p) uporabo lestvic Unije za razvrščanje trupov goveda, prašičev in ovac;

(q) drugačno pripravo trupov in polovic od tiste, ki je določena v točki A.IV Priloge IV, za namen določitve tržnih cen;

(r) korekcijske faktorje, ki jih morajo uporabiti države članice pri drugačni pripravi trupov goveda in ovac, kadar se ne uporablja referenčna priprava;

(s) praktične podrobnosti za označevanje razvrščenih trupov in za izračun tehtane povprečne cene v Uniji za trupe goveda, prašičev in ovac, ki ga opravi Komisija;

(t) dovoljenje, da države članice za prašiče, zaklane na njihovem ozemlju, zagotovijo drugačno pripravo trupov prašičev od tiste iz točke B.III Priloge IV, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev: (i) običajna poslovna praksa na njihovem ozemlju se razlikuje od standardne priprave, opredeljene v prvem pododstavku točke B.III Priloge IV; (ii) tako narekujejo tehnične zahteve; (iii) koža je s trupov enakomerno odstranjena;

(u) določbe, na podlagi katerih odbor iz Unije, ki ga sestavljajo strokovnjaki Komisije in strokovnjaki, ki jih imenujejo države članice, na terenu preveri uporabo razvrščanja trupov v državah članicah, da se zagotovita točnost in zanesljivost razvrščanja trupov. V teh določbah se navede, da Unija krije stroške, nastale zaradi preverjanja.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

Člen 21

Druga izvedbena pooblastila

Komisija sprejme izvedbene akte za dovolitev državam članicam, da z odstopanjem od točke C.III Priloge IV za jagnjeta z maso trupa manj kot 13 kg uporabijo naslednja merila za razvrščanje:

(a) masa trupa;

(b) barva mesa;

(c) zamaščenost.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo brez uporabe postopka iz člena 229(2) ali (3).







▼M7

POGLAVJE II

Pomoč za oskrbo s sadjem in zelenjavo ter mlekom in mlečnimi proizvodi v izobraževalnih ustanovah







▼M7 —————

▼M2

Člen 22

Ciljna skupina

Shema pomoči za izboljšanje razdeljevanja kmetijskih proizvodov ter izboljšanje prehranjevalnih navad otrok je namenjena otrokom, ki redno obiskujejo vrtec ali malo šolo, osnovno ali srednjo šolo, ki jih upravljajo ali priznavajo pristojni organi držav članic.

Člen 23

Pomoč za oskrbo s šolskim sadjem in zelenjavo ter šolskim mlekom, spremljevalni izobraževalni ukrepi in pripadajoči stroški

1. Pomoč Unije se dodeli za otroke v izobraževalnih ustanovah iz člena 22 za: (a) oskrbo z upravičenimi proizvodi in njihovo razdeljevanje iz odstavkov 3, 4 in 5 tega člena; (b) spremljevalne izobraževalne ukrepe ter (c) kritje nekaterih stroškov, povezanih z opremo, obveščanjem javnosti, spremljanjem in vrednotenjem ter, če ti stroški niso zajeti v točki (a) tega pododstavka, logistiko in razdeljevanjem.

Svet v skladu s členom 43(3) PDEU določi omejitve za delež pomoči Unije, ki pokriva ukrepe in stroške iz točk (b) in (c) prvega pododstavka tega odstavka.

2. V tem oddelku: (a) „šolsko sadje in zelenjava“ pomeni proizvode iz točke (a) odstavka 3 in točke (a) odstavka 4; (b) „šolsko mleko“ pomeni proizvode iz točke (b) odstavka 3 in točke (b) odstavka 4, kakor tudi proizvode iz Priloge V.

3. Države članice, ki želijo sodelovati v shemi pomoči, vzpostavljeni na podlagi odstavka 1 (v nadaljnjem besedilu: šolska shema), in ki zaprosijo za ustrezno pomoč Unije, ob upoštevanju nacionalnih okoliščin določijo prednostno razdeljevanje proizvodov iz ene ali obeh naslednjih skupin: (a) sadje in zelenjava ter sveži proizvodi iz sektorja banan; (b) konzumno mleko in konzumno mleko brez laktoze.

4. Ne glede na odstavek 3 lahko države članice, da bi spodbujale uživanje specifičnih proizvodov in/ali zadostile posebnim prehranjevalnim potrebam otrok na svojem ozemlju, predvidijo razdeljevanje proizvodov iz ene ali obeh naslednjih skupin: (a) proizvodov iz predelanega sadja in zelenjave, poleg proizvodov iz točke (a) odstavka 3; (b) sira, skute, jogurta in drugih fermentiranih ali kislih mlečnih proizvodov brez dodanih arom, sadja, oreškov ali kakava, poleg proizvodov iz točke (b) odstavka 3.

5. Države članice lahko razdeljevanje proizvodov iz odstavkov 3 in 4 dopolnijo tudi s proizvodi iz Priloge V, kadar menijo, da je to potrebno za uresničitev ciljev šolske sheme in ciljev strategij iz odstavka 8.

V takih primerih se pomoč Unije izplača le za mlečno komponento proizvoda, ki se razdeljuje. Ta mlečna komponenta ne znaša manj kot 90 % teže pri proizvodih iz kategorije I v Prilogi V in 75 % teže pri proizvodih iz kategorije II v Prilogi V.

Raven pomoči Unije za mlečno komponento določi Svet v skladu s členom 43(3) PDEU.

6. Proizvodi, ki se razdeljujejo v okviru šolske sheme, ne vsebujejo ničesar od naslednjega: (a) dodanih sladkorjev; (b) dodane soli; (c) dodanih maščob; (d) dodanih sladil; (e) dodanih umetnih ojačevalcev okusa od E 620 do E 650, kakor so opredeljeni v Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta ( 4 ).

Ne glede na prvi pododstavek tega odstavka lahko vsaka država članica, potem ko je pridobila ustrezno odobritev s strani svojih nacionalnih organov, pristojnih za zdravje in prehrano v skladu s svojimi nacionalnimi postopki, odloči, da lahko upravičeni proizvodi iz odstavkov 4 in 5 vsebujejo omejene količine dodanega sladkorja, dodane soli in/ali dodanih maščob.

7. Države članice lahko poleg proizvodov iz odstavkov 3, 4 in 5 tega člena določijo, da se vključijo tudi drugi kmetijski proizvodi v okviru spremljevalnih izobraževalnih ukrepov, zlasti proizvodi iz točk (g) in (v) člena 1(2).

8. Država članica kot pogoj za svoje sodelovanje v šolski shemi pred začetkom sodelovanja v shemi in nato vsakih šest let izdela nacionalno ali regionalno strategijo za izvajanje sheme. Nacionalni ali regionalni organ, odgovoren za izdelavo strategije, lahko strategijo spremeni, zlasti ob upoštevanju spremljanja in vrednotenja ter doseženih rezultatov. Strategija opredeli vsaj potrebe, ki jim je treba zadostiti, te potrebe prednostno razvrsti, določi ciljno skupino in rezultate, ki naj bi jih dosegli, ter po možnosti količinsko opredeljene cilje, ki jih je treba doseči glede na prvotno stanje, ter določi najustreznejše instrumente in ukrepe za uresničitev teh ciljev.

Strategija lahko vsebujejo posebne elemente, povezane z izvajanjem šolske sheme, vključno z elementi, s katerimi naj bi se olajšalo njeno upravljanje.

9. Države članice v svojih strategijah določijo seznam vseh proizvodov, ki jih je treba priskrbeti v okviru šolske sheme prek rednega razdeljevanja ali v sklopu spremljevalnih izobraževalnih ukrepov. Brez poseganja v odstavek 6 pa zagotovijo tudi, da pri pripravi tega seznama ustrezno sodelujejo njihovi nacionalni organi, pristojni za zdravje in prehrano, ali da ti organi ta seznam ustrezno odobrijo v skladu z nacionalnimi postopki.

10. Države članice zaradi učinkovitosti šolske sheme določijo tudi spremljevalne izobraževalne ukrepe, ki lahko med drugim vključujejo ukrepe in dejavnosti, namenjene povezovanju otrok s kmetijstvom prek dejavnosti, na primer z obiski kmetij ter razdeljevanjem bolj raznolikih kmetijskih proizvodov iz odstavka 7. Ti ukrepi so lahko oblikovani tudi tako, da izobražujejo otroke o povezanih vprašanjih, kot so zdrave prehranjevalne navade, lokalne prehranske verige, ekološko kmetovanje, trajnostna pridelava ali preprečevanje živilskih odpadkov.

▼M7

11. Države članice izberejo proizvode, ki bi se razdeljevali ali ki bi jih vključili v spremljevalne izobraževalne ukrepe, na podlagi enega ali več naslednjih objektivnih meril: zdravstveni in okoljski vidiki, sezonskost, pestrost in razpoložljivost lokalnih ali regionalnih proizvodov, pri čemer se po možnosti da prednost proizvodom s poreklom iz Unije. Države članice lahko spodbujajo zlasti nabavo na lokalni ali regionalni ravni, ekološke proizvode, kratke dobavne verige ali koristi za okolje, vključno s trajnostnim pakiranjem, ter, če je ustrezno, tudi proizvode, priznane na podlagi shem kakovosti, določenih z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

Države članice lahko v svojih strategijah dajo prednost vidikom, povezanim s trajnostnostjo in pravično trgovino.

▼M2

Člen 23a

Določbe o financiranju

▼M7

1. Brez poseganja v odstavek 4 tega člena pomoč, dodeljena v okviru šolske sheme, za razdeljevanje proizvodov, spremljevalne izobraževalne ukrepe in pripadajoče stroške iz člena 23(1) ne presega 220 804 135 EUR na šolsko leto. Znotraj te skupne zgornje meje pomoč ne presega: (a) za šolsko sadje in zelenjavo: 130 608 466 EUR na šolsko leto; (b) za šolsko mleko: 90 195 669 EUR na šolsko leto.

▼M2

2. Pomoč iz odstavka 1 se posamezni državi članici dodeli ob upoštevanju naslednjega: (a) števila otrok, starih med šest in deset let, v zadevni državi članici; (b) stopnje razvitosti regij v zadevni državi članici, zato da se zagotovi, da je večja pomoč dodeljena manj razvitim regijam in manjšim Egejskim otokom v smislu člena 1(2) Uredbe (EU) št. 229/2013, ter (c) za šolsko mleko se poleg meril iz točk (a) in (b) upošteva tudi pretekla uporaba pomoči Unije za oskrbo otrok z mlekom in mlečnimi proizvodi.

Pri dodelitvah sredstev za zadevno državo članico se zagotovi, da je večja pomoč dodeljena najbolj oddaljenim regijam iz člena 349 PDEU, da bi upoštevali posebne okoliščine teh regij pri nabavljanju proizvodov in spodbujali to nabavljanje med najbolj oddaljenimi regijami, ki so si geografsko blizu.

Pri dodelitvah za šolsko mleko na podlagi meril za uporabo iz tega odstavka se zagotovi, da so vse države članice upravičene do prejetja vsaj najmanjšega zneska pomoči Unije na otroka v starostni skupini iz točke (a) prvega pododstavka. ►M7 ————— ◄

Ukrepe o določitvi okvirne in dokončne dodelitve ter o prerazporeditvi pomoči Unije za šolsko sadje in zelenjavo ter šolsko mleko sprejme Svet v skladu s členom 43(3) PDEU.

3. Države članice, ki želijo sodelovati v šolski shemi, vsako leto vložijo zahtevek za pomoč Unije, pri čemer navedejo znesek, ki ga zahtevajo za šolsko sadje in zelenjavo, ter znesek, ki ga zahtevajo za šolsko mleko, ki jih želijo razdeliti.

▼M7

4. Vsaka država članica lahko enkrat na šolsko leto prenese do 20 % ene ali druge okvirne dodelitve, ne da bi pri tem presegla skupno zgornjo mejo v višini 220 804 135 EUR iz odstavka 1.

▼M2

Ta odstotek je mogoče povečati na 25 % za države članice z najbolj oddaljenimi regijami iz člena 349 PDEU in v drugih ustrezno utemeljenih primerih, na primer, kadar mora država članica obravnavati posebne razmere na trgu v sektorju, ki ga zajema šolska shema, ali posebne okoliščine, povezane z majhno porabo ene od skupin proizvodov, ali druge družbene spremembe.

Prenos je mogoče izvesti:

(a) pred določitvijo dokončnih dodelitev za naslednje šolsko leto, in sicer med okvirnimi dodelitvami države članice, ali

(b) po začetku šolskega leta, in sicer med dokončnimi dodelitvami države članice, kadar so bile za zadevno državo članico takšne dodelitve določene.

Prenosov iz točke (a) tretjega pododstavka ni mogoče izvesti iz okvirne dodelitve za skupino proizvodov, za katero zadevna država članica zahteva znesek, ki presega njeno okvirno dodelitev. Države članice uradno obvestijo Komisijo o znesku prenosov med okvirnimi dodelitvami.

5. Šolska shema ne posega v nobeno ločeno nacionalno šolsko shemo, ki je skladna s pravom Unije. Pomoč Unije iz člena 23 se lahko uporabi za razširitev obsega ali povečanje učinkovitosti kakršnih koli obstoječih nacionalnih šolskih shem ali shem za razdeljevanje šolskega sadja in zelenjave ali šolskega mleka, vendar pa ne nadomesti sredstev za te obstoječe nacionalne sheme, razen v zvezi z razdeljevanjem brezplačnih obrokov za otroke v izobraževalnih ustanovah. Če se država članica odloči, da bo razširila obseg obstoječe nacionalne šolske sheme ali jo naredila bolj učinkovito tako, da bo zaprosila za pomoč Unije, v strategiji iz člena 23(8) navede, kako bo to dosegla.

6. Države članice lahko poleg pomoči Unije dodelijo tudi nacionalno pomoč za financiranje šolske sheme.

Države članice lahko to pomoč financirajo z dajatvijo v zadevnem sektorju ali s kakšnim drugim prispevkom iz zasebnega sektorja.

7. Unija lahko na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1306/2013 financira tudi ukrepe informiranja, obveščanja javnosti, spremljanja in vrednotenja v zvezi s šolsko shemo, med drugim namenjene ozaveščanju javnosti o ciljih sheme, ter s tem povezane ukrepe mrežnega povezovanja, namenjene izmenjavi izkušenj in najboljših praks, da bi olajšali izvajanje in upravljanje sheme.

Komisija lahko v skladu s členom 24(4) te uredbe oblikuje skupno podobo ali grafične elemente za večjo prepoznavnost šolske sheme.

8. Države članice, ki sodelujejo v šolski shemi, v šolskih prostorih ali na drugih ustreznih krajih obvestijo javnost o svojem sodelovanju v shemi ter o tem, da shemo subvencionira Unija. Države članice lahko uporabijo kakršna koli ustrezna orodja za obveščanje javnosti, med katerimi so lahko plakati, posebna spletna mesta, informativno grafično gradivo ter kampanje obveščanja in ozaveščanja. Države članice zagotovijo dodano vrednost in prepoznavnost šolske sheme Unije glede na zagotavljanje drugih obrokov v izobraževalnih ustanovah.

Člen 24

Prenos pooblastil

1. Da bi pri otrocih spodbujali zdrave prehranjevalne navade in zagotovili, da se pomoč v okviru šolske sheme nameni otrokom iz ciljne skupine iz člena 22, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 o pravilih glede: (a) dodatnih meril v zvezi z upravičenostjo ciljne skupine iz člena 22; (b) odobritve in izbora prosilcev za pomoč s strani držav članic; (c) priprave nacionalnih ali regionalnih strategij ter glede spremljevalnih izobraževalnih ukrepov.

2. Da bi zagotovili učinkovito in ciljno usmerjeno porabo sredstev Unije ter olajšali izvajanje šolske sheme, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 o: (a) določitvi stroškov in/ali ukrepov, ki so upravičeni do pomoči Unije; (b) obveznosti držav članic, da spremljajo in vrednotijo učinkovitost svoje šolske sheme.

3. Da bi upoštevali znanstveni napredek, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, da dopolni seznam umetnih ojačevalcev okusa iz točke (e) prvega pododstavka člena 23(6).

Da bi zagotovili, da proizvodi, razdeljeni v skladu s členom 23(3), (4) in (5), ustrezajo ciljem šolske sheme, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, da opredeli najvišje ravni dodanega sladkorja, dodane soli in dodane maščobe, ki so lahko dovoljene v državah članicah v skladu z drugim pododstavkom člena 23(6) in ki so tehnično potrebne za pripravo ali proizvodnjo predelanih proizvodov.

4. Da se spodbudi ozaveščenost o šolski shemi in poveča prepoznavnost pomoči Unije, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se od držav članic, ki sodelujejo v šolski shemi, zahteva, da javnost jasno obvestijo o tem, da prejemajo pomoč Unije za izvajanje sheme, vključno v zvezi z: (a) če je ustrezno, določitvijo posebnih meril za predstavitev, sestavo, velikost in zasnovo skupne podobe ali grafičnih elementov; (b) posebnimi merili, povezanimi z uporabo orodij za obveščanje javnosti.

5. Za zagotavljanje dodane vrednosti in prepoznavnosti šolske sheme se na Komisijo prenese pooblastilo, da v skladu s členom 227 sprejme delegirane akte v zvezi s pravili o razdeljevanju proizvodov glede na zagotavljanje drugih obrokov v izobraževalnih ustanovah.

6. Ob upoštevanju potrebe, da se mora pomoč Unije odražati v ceni, po kateri so proizvodi na voljo v okviru šolske sheme, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se od držav članic zahteva, da v svojih strategijah razložijo, kako bodo to dosegle.

Člen 25

Izvedbena pooblastila v skladu s postopkom pregleda

Komisija lahko z izvedbenimi akti sprejme ukrepe, ki so potrebni za uporabo tega oddelka, vključno s temi glede:

(a) informacij, ki jih morajo vsebovati strategije držav članic;

(b) zahtevkov za pomoč in plačil, vključno s poenostavitvijo postopkov na podlagi skupnega okvira za šolsko shemo;

(c) načinov obveščanja javnosti o shemi in z njo povezanih ukrepih mrežnega povezovanja;

(d) predložitve, oblike in vsebine vsakoletnih zahtevkov za pomoč, poročil o spremljanju in vrednotenju, ki jih pripravijo države članice, ki sodelujejo v šolski shemi;

(e) uporabe člena 23a(4), vključno z roki za prenose ter s predložitvijo uradnih obvestil o prenosu, njihovo obliko in vsebino.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

▼M7 —————

▼B







POGLAVJE III

Sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte

▼M7

Člen 61

Veljavnost

Sistem dovoljenj za zasaditve vinske trte iz tega poglavja se uporablja od 1. januarja 2016 do 31. decembra 2045, Komisija pa v letih 2028 in 2040 izvede vmesna pregleda, v okviru katerih oceni delovanje sistema ter po potrebi poda predloge.

▼B







Oddelek 1

Upravljanje sistema dovoljenj za zasaditev vinske trte

Člen 62

Dovoljenja

1. Sorte vinske trte, razvrščene v skladu s členom 81(2), se lahko zasadijo ali ponovno zasadijo le, če se skladno s pogoji iz tega poglavja izda dovoljenje v skladu s členi 64, 66 in 68.

2. Države članice izdajo dovoljenje iz odstavka 1, ki velja za določeno površino, izraženo v hektarih, če pridelovalec predloži vlogo, ki ustreza objektivnim in nediskriminatornim merilom za upravičenost. Tako dovoljenje se izda, ne da bi se pridelovalcem zaračunala pristojbina.

3. Dovoljenja iz odstavka 1 veljajo tri leta od dneva, ko so bila izdana. Pridelovalcu, ki v obdobju veljavnosti ne izkoristi izdanega dovoljenja, se naložijo upravne kazni, določene v členu 89(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013.

▼M7

Z odstopanjem od prvega pododstavka se lahko države članice odločijo, da v primeru ponovne zasaditve na isti parceli ali parcelah, na katerih je bila izvedena izkrčitev, dovoljenja iz člena 66(1) veljajo šest let od datuma njihove izdaje. V takšnih dovoljenjih se jasno opredeli parcela oziroma parcele, na katerih bo potekala izkrčitev in ponovna zasaditev.

▼M7

Z odstopanjem od prvega pododstavka se veljavnost dovoljenj, izdanih v skladu s členom 64 in členom 66(1), ki bi prenehala veljati v letih 2020 in 2021, podaljša do 31. decembra 2022.

Proizvajalci, ki so jim bila izdana dovoljenja v skladu s členom 64 in členom 66(1) te uredbe, ki prenehajo veljati v letih 2020 in 2021, se z odstopanjem od prvega pododstavka tega odstavka ne naloži upravna kazen iz člena 89(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013, pod pogojem, da do 28. februarja 2022 pristojne organe obvestijo, da ne nameravajo uporabiti dovoljenja in da ne želijo izkoristiti podaljšanja njegove veljavnosti, kot je navedeno v tretjem pododstavku tega odstavka. Kadar proizvajalci, ki so jim bila izdana dovoljenja, katerih veljavnost je bila podaljšana do 31. decembra 2021, pristojni organ do 28. februarja 2021 obvestijo, da ne nameravajo uporabiti teh dovoljenj, se jim dovoli, da svoje izjave do 28. februarja 2022 umaknejo s pisnim sporočilom pristojnemu organu in da dovoljenja uporabijo v podaljšanem obdobju veljavnosti, določenem v tretjem pododstavku.

4. To poglavje se ne uporablja za zasaditev ali ponovno zasaditev območij, namenjenih za poskuse, za vzpostavitev zbirk sort vinske trte, namenjenih ohranjanju genskih virov, ali za matične nasade za cepiče, območij, s katerih vino ali proizvodi vinske trte so namenjeni izključno za porabo vinogradnikove družine, ali območij ki bodo ponovno zasajene zaradi obveznega odkupa v javnem interesu, v okviru nacionalnega prava.

▼M5

5. Države članice to poglavje lahko uporabljajo za območja, kjer se pridelujejo vina, primerna za proizvodnjo vinskega žganja z geografsko označbo, registrirano v skladu s Prilogo III k Uredbi (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta ( 5 ). Za namene tega poglavja se lahko ta območja obravnavajo kot območja, na katerih se lahko proizvaja vino z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo.

▼B

Člen 63

Zaščitni mehanizem za nove nasade

▼M7

1. Države članice vsako leto dajo na voljo dovoljenja za nove zasaditve, ki predstavljajo: (a) 1 % skupne površine, dejansko zasajene z vinsko trto na njihovem ozemlju, kakor so jo izmerile 31. julija prejšnjega leta, ali (b) 1 % površine, ki zajema površino, dejansko zasajeno z vinsko trto na njihovem ozemlju, kakor so jo izmerile 31. julija 2015, in površino, za katero so bile proizvajalcem dodeljene pravice do zasaditve na ozemlju teh držav članic v skladu s členom 85h, členom 85i ali členom 85k Uredbe (ES) št. 1234/2007, ki so bile 1. januarja 2016 na voljo za pretvorbo v dovoljenja v skladu s členom 68 te uredbe.

▼B

2. Države članice lahko: (a) na nacionalni ravni uporabijo odstotek, nižji od tistega, ki je določen v odstavku 1; (b) omejijo izdajo dovoljenj na regionalni ravni za določena območja, ki so upravičena do pridelave vin z zaščiteno označbo porekla, za območja, upravičena do pridelave vin z zaščiteno geografsko označbo, ali za območja brez geografske označbe.

▼M7

Države članice, ki izdajo dovoljenja na regionalni ravni za določena območja, ki so upravičena do proizvodnje vin z zaščiteno označbo porekla, ali za območja, upravičena do proizvodnje vin z zaščiteno geografsko označbo, omejijo v skladu s prvim pododstavkom, točka (b), lahko zahtevajo, da se takšna dovoljenja uporabljajo v teh regijah.

▼B

3. Katera koli od omejitev odstavka 2 prispeva k urejeni rasti nasadov, je nad 0 % in je upravičena zaradi enega ali več naslednjih posebnih razlogov: (a) potrebe, da bi se izognili dokazanemu tveganju prekomerne dobave vinskih proizvodov glede na tržne obete za te proizvode, ki ne presega tistega, kar je potrebno za izpolnjevanje te potrebe; ▼M7 (b) potrebe, da bi se izognili dokazanemu tveganju, da bo določena zaščitena označba porekla ali zaščitena geografska označba razvrednotena; ▼M7 (c) želje po prispevanju k razvoju zadevnih proizvodov ob hkratnem ohranjanju kakovosti teh proizvodov.

3a. Države članice lahko sprejmejo vse potrebne regulativne ukrepe, da gospodarskim subjektom preprečijo izogibanje omejevalnim ukrepom, sprejetim v skladu z odstavkoma 2 in 3.

▼B

4. Države članice objavijo vse odločitve, sprejete v skladu z odstavkom 2, ki jih ustrezno upravičijo. Države članice Komisijo nemudoma obvestijo o teh odločitvah ter o razlogih zanje.

Člen 64

Izdaja dovoljenj za nove zasaditve

1. Če skupna površina iz upravičenih vlog v določenem letu ne presega površine, ki jo da na voljo država članica, se odobrijo vse takšne vloge.

▼M7

Države članice lahko za namen tega člena uporabljajo enega ali več naslednjih objektivnih in nediskriminatornih meril za upravičenost na nacionalni ali regionalni ravni;

▼B

(a) vlagatelj ima kmetijsko površino, ki ni manjša od površine, za katero prosi za dovoljenje;

(b) vlagatelj ima ustrezno poklicno znanje in usposobljenost,

(c) vloga ne predstavlja velikega tveganja, da bo prilaščen sloves posebnih zaščitenih označb porekla, ki se domneva, razen če javni organi dokažejo, da takšno tveganje obstaja;

▼M5

(ca) vlagatelj nima vinske trte, zasajene brez dovoljenja, kot je navedeno v členu 71 te uredbe, ali brez pravice do zasaditve, kot je navedeno v členih 85a in 85b Uredbe (ES) št. 1234/2007;

▼B

(d) eno ali več meril iz odstavka 2, če so ustrezno utemeljeni ter uporabljeni objektivno in nediskriminatorno.

▼M7

2. Če skupna površina, ki jo zajemajo upravičene vloge iz odstavka 1, v danem letu presega površino, ki jo da na voljo država članica, se dovoljenja izdajo vsem vlagateljem skladno s sorazmerno razdelitvijo hektarjev na podlagi površine, za katero so zaprosili za dovoljenje. Ob izdaji takšnega dovoljenja se lahko določi minimalna in/ali maksimalna površina na posameznega vlagatelja, obenem pa je to dovoljenje mogoče delno ali v celoti izdati v skladu z enim ali več od naslednjih objektivnih in nediskriminatornih prednostnih meril, ki se lahko uporabljajo na nacionalni ali regionalni ravni. ▼B (a) pridelovalci, ki nasade vinske trte sadijo prvič in vodijo vinogradniško gospodarstvo (novi udeleženci); ▼M7 (b) območja, na katerih vinogradi prispevajo k ohranjanju okolja ali ohranjanju genskih virov vinske trte; ▼B (c) površine, ki jih je treba na novo zasaditi v okviru projektov kosomacije; (d) površine, za katere so značilne naravne ali posebne omejitve; (e) trajnost projektov razvoja ali ponovne zasaditev na podlagi gospodarske ocene; ▼M7 (f) na novo zasajena območja, ki prispevajo k povečanju proizvodnje gospodarstev iz vinogradniškega sektorja, ki kažejo povečano stroškovno uspešnost, konkurenčnost ali prisotnost na trgih; ▼B (g) projekti, ki bi lahko izboljšali kakovost proizvodov z geografskimi označbami; ▼M7 (h) na novo zasajena območja zaradi povečanja malih in srednjih vinogradniških gospodarstev;

▼M5

2a. Če se država članica odloči uporabiti eno ali več meril iz odstavka 2, lahko doda še pogoj, da mora biti vlagatelj fizična oseba, ki je v letu predložitve vloge stara največ 40 let.

▼M7

2b. Države članice lahko sprejmejo vse potrebne regulativne ukrepe, da gospodarskim subjektom preprečijo izogibanje omejevalnim merilom, ki jih uporabljajo v skladu z odstavki 1, 2 in 2a.

▼M5

3. Države članice merila iz odstavkov 1, 2 in 2a, ki jih uporabljajo, objavijo ter o njih nemudoma uradno obvestijo Komisijo.

▼B

Člen 65

Vloga strokovnih organizacij

▼M7

Država članica pri uporabi člena 63(2) upošteva priporočila, ki jih dajo priznane strokovne organizacije, dejavne v vinskem sektorju in navedene v členih 152, 156 in 157, zainteresirane skupine proizvajalcev iz člena 95 ali druge vrste strokovnih organizacij, ki so priznane na podlagi zakonodaje zadevne države članice, pod pogojem, da se o teh priporočilih predhodno dogovorijo ustrezne reprezentativne strani na zadevnem geografskem območju.

▼B

Priporočila se dajo za največ tri leta.

Člen 66

Ponovne zasaditve

1. Države članice dovoljenje samodejno izdajo pridelovalcem, ki izkrčijo površino, posajeno z vinskimi trtami od 1. januarja 2016, in predložijo vlogo. Tako dovoljenje velja za površino, ki je po čistem pridelku enakovredna. Površine, ki jih zadevajo taka dovoljenja, ne štejejo za namene iz člena 63.

2. Države članice lahko izdajo dovoljenje iz odstavka 1 pridelovalcem, ki načrtujejo izkrčitev površine, zasajene z vinsko trto, če se izkrčitev zadevne površine izvede najpozneje konec četrtega leta od datuma, na katerega so se zasadile nove vinske trte.

3. Dovoljenje iz odstavka 1 se uporabi za isto vinogradniško gospodarstvo, na katerem se je izvedla izkrčitev. Na območjih, ki so upravičena do pridelave vin z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo, lahko države članice na podlagi priporočila strokovne organizacije v skladu s členom 65 omejijo ponovno zasaditev na trte, ki so skladne z isto zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo kot izkrčena površina.

4. Ta člen se ne uporabljajo za izkrčitev nedovoljenih nasadov.

Člen 67

De minimis

1. Sistem dovoljenj za zasaditve vinske trte, določen v tem poglavju, se ne uporablja v državah članicah, kjer se 31. decembra 2007 ni uporabljala prehodna ureditev v zvezi s pravicami do zasaditve, ki je določena v pododdelku II oddelka IVa poglavja III naslova I dela II Uredbe (ES) št. 1234/2007.

2. Države članice, za katere se je 31. decembra 2007 uporabljala prehodna ureditev iz odstavka 1 in v katerih površina, ki je trenutno zasajena z vinsko trto, ne presega 10 000 hektarov, lahko odločijo, da sistema dovoljenj za zasaditve vinske trte iz tega poglavja ne bodo izvajale.

Člen 68

Prehodne določbe

1. Pravice do zasaditve, ki se pred 31. decembrom 2015 dodelijo pridelovalcem v skladu s členom 85h, členom 85i ali členom 85k Uredbe (ES) št. 1234/2007 in jih ti pridelovalci niso izkoristili ter so do navedenega datuma še veljavne, se lahko od 1. januarja 2016 pretvorijo v dovoljenja iz tega poglavja.

▼M6

Take pretvorbe se izvedejo na zahtevo, ki jo ti pridelovalci predložijo pred 31. decembrom 2015. Države članice lahko odločijo, da bodo pridelovalcem dovolile predložiti tovrstno zahtevo za pretvorbo pravic v dovoljenja do 31. decembra 2022.

2. Dovoljenja, ki se izdajo v skladu z odstavkom 1, veljajo enako obdobje kot pravice do zasaditve iz odstavka 1. Če se ta dovoljenja ne uporabijo, prenehajo veljati najpozneje 31. decembra 2018 oziroma, če je država članica sprejela odločitev iz drugega pododstavka odstavka 1, najpozneje 31. decembra 2025.

▼M7

2a. Od 1. januarja 2023 površina, enakovredna površini s pravicami do zasaditve, ki so bile 31. decembra 2022 upravičene za pretvorbo v dovoljenja do zasaditve, vendar še niso bile pretvorjene v dovoljenja v skladu z odstavkom 1, ostaja na voljo zadevnim državam članicam, ki lahko izdajo dovoljenja v skladu s členom 64 najpozneje do 31. decembra 2025.

▼M7

3. Območja, ki jih zadevajo dovoljenja, izdana skladno z odstavkoma 1 in 2a tega člena ne štejejo za namene iz člena 63.

▼B

Člen 69

Prenos pooblastila

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov skladu s členom 227 v zvezi s:

(a) pogoji za uporabo izjeme iz člena 62(4);

(b) pravili glede meril iz člena 64(1) in (2);

(c) dodajanjem meril tistim, ki so navedena v členu 64(1) in (2);

(d) soobstojem vinskih trt, k izkrčitvi katerih se je zavezal pridelovalec, z novo zasajenimi vinskimi trtami v skladu s členom 66(2);

(e) razlogih za odločitve države članice v skladu s členom 66(3).

Člen 70

Izvedbena pooblastila v skladu s postopkom pregleda

Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi potrebne ukrepe v zvezi s:

(a) postopki izdaje dovoljenj;

(b) evidencami, ki jih morajo voditi države članice in obvestili, ki jih morajo pošiljati Komisiji.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).







Oddelek 2

Nadzor sistema dovoljenj za zasaditve vinske trte

Člen 71

Nedovoljeni nasadi

1. Pridelovalci na lastne stroške izkrčijo površine, brez dovoljenja zasajene z vinsko trto.

2. Če pridelovalci izkrčitve ne izvedejo v štirih mesecih od datuma, na katerega so obveščeni o nepravilnosti, države članice zagotovijo, da se izkrčitev takih nedovoljenih nasadov opravi v dveh letih po preteku štirih mesecev. Pripadajoči stroški se zaračunajo zadevnemu pridelovalcu.

3. Države članice Komisiji do 1. marca vsako leto sporočijo skupno površino območij, ki so ugotovljena za zasajena z vinsko trto brez dovoljenja po 1. januarju 2016, ter območij, izkrčenih v skladu z odstavkoma 1 in 2.

4. Pridelovalcu, ki ne izpolni obveznosti iz odstavka 1 tega člena, se naložijo kazni, ki se določijo v skladu s členom 64 Uredbe (EU) št. 1306/2013.

5. Površine, zasajene z vinsko trto brez dovoljenja, niso upravičene do podpornih ukrepov na nacionalni ravni ali na ravni Unije.

Člen 72

Izvedbena pooblastila v skladu s postopkom pregleda

Komisija lahko sprejme izvedbene akte, v katerih določi potrebne ukrepe, s katerimi določi podrobnosti glede zahtev za obveščanje, ki jih morajo izpolniti države članice, vključno z morebitnimi znižanji proračunskih omejitev, določenih v Prilogi VI v primeru neizpolnjevanja obveznosti.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).







NASLOV II

PRAVILA V ZVEZI S TRŽENJEM IN ORGANIZACIJAMI PROIZVAJALCEV







POGLAVJE I

Pravila v zvezi s trženjem







Oddelek 1

Tržni standardi







Pododdelek 1

Uvodne določbe

Člen 73

Področje uporabe

Brez poseganja v druge določbe, ki se uporabljajo za kmetijske proizvode, in določbe, ki so bile sprejete v veterinarskem, fitosanitarnem in živilskem sektorju za zagotovitev, da proizvodi ustrezajo higienskim in zdravstvenim standardom, in za zaščito zdravja živali, rastlin in ljudi, so v tem oddelku določena pravila o tržnih standardih. Ta pravila so razdeljena na obvezna pravila in neobvezne rezervirane navedbe za kmetijske proizvode.







Pododdelek 2

Tržni standardi po sektorjih ali proizvodih

Člen 74

Splošno načelo

Proizvodi, za katere so bili določeni tržni standardi po sektorjih ali proizvodih v skladu s tem pododdelkom, se v Uniji lahko tržijo le, če so v skladu s temi standardi.

Člen 75

Določitev in vsebina

1. Tržni standardi se lahko uporabljajo za enega ali več navedenih sektorjev in proizvodov: (a) oljčno olje in namizne oljke; (b) sadje in zelenjavo; (c) proizvode iz predelanega sadja in zelenjave; (d) banane; (e) žive rastline; (f) jajca; (g) perutninsko meso; (h) mazave maščobe, namenjene za prehrano ljudi; (i) hmelj.

2. Da se upošteva pričakovanja potrošnikov ter izboljša gospodarske pogoje za proizvodnjo in trženje, pa tudi kakovost kmetijskih proizvodov iz odstavkov 1 in 4 tega člena, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 o tržnih standardih po sektorjih ali proizvodih v vseh fazah trženja, pa tudi o odstopanjih in izvzetjih od uporabe takšnih standardov z namenom prilagoditve stalno spreminjajočim se tržnim pogojem, spreminjajočemu se povpraševanju potrošnikov, spremembam ustreznih mednarodnih standardov in preprečitve nastajanja ovir za inovacije pri proizvodih.

3. Brez poseganja v člen 26 Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta ( 6 ) lahko tržni standardi iz odstavka 1 zajemajo eno ali več naslednjega, ki se določi na podlagi sektorja ali proizvoda in ob upoštevanju lastnosti posameznega sektorja, potrebe po ureditvi dajanja na trg in pogojev iz odstavka 5 tega člena: (a) tehnične opredelitve, poimenovanje in prodajne oznake za sektorje, ki niso določeni v členu 78; (b) merila za razvrščanje, kot je razvrščanje v razrede, po masi, velikosti, starosti in v kategorije; (c) vrsto, sorto rastline ali živalsko pasmo ali komercialni tip; (d) predstavitev, označevanje, povezano z obveznimi tržnimi standardi, pakiranje, pravila, ki veljajo za pakirnice, označevanje, leto pridelave in uporabo posebnih navedb brez poseganja v člene od 92 do 123 te uredbe; (e) merila, kot so videz, konsistenca, konformacija, lastnosti proizvoda in odstotek vsebnosti vode; (f) posebne snovi, ki se uporabljajo v proizvodnji, ali sestavni deli ali sestavine, vključno z navedbo vsebnosti, čistosti in določitve snovi; (g) način kmetovanja in pridelave, tudi enološki postopki in napredni sistemi trajnostne pridelave; (h) rezanje mošta in vina, vključno z opredelitvami pojmov, tipiziranje in omejitve, ki veljajo za to; (i) pogostnost zbiranja, dobavo, konzerviranje in ravnanje, metodo konzerviranja in temperaturo, skladiščenje in prevoz; (j) kraj kmetovanja in/ali poreklo razen perutninskega mesa in mazavih maščob; (k) omejitve glede uporabe nekaterih snovi in praks; (l) posebno uporabo; (m) pogoje, ki urejajo odstranitev, posedovanje, promet in uporabo proizvodov, ki niso v skladu s tržnimi standardi, sprejetimi na podlagi odstavka 1, ali opredelitvami, poimenovanji in prodajnimi oznakami iz člena 78, ter odstranjevanje stranskih proizvodov.

4. Poleg odstavka 1 se za vinski sektor lahko uporabljajo tržni standardi. Za ta sektor se uporabljajo točke (f), (g), (h), (k) in (m) odstavka 3.

5. Tržni standardi po sektorjih ali proizvodih, sprejeti v skladu z odstavkom 1 tega člena, se določijo brez poseganja v člene od 84 do 88 in Prilogo IX ter ob upoštevanju: (a) posebnosti zadevnega proizvoda; (b) dejstva, da je treba zagotoviti pogoje za lažje dajanje proizvodov na trg; (c) interesa proizvajalcev, da obveščajo o lastnostih proizvodov in kmetovanja, ter interesa potrošnikov, da prejmejo ustrezne in pregledne informacije o proizvodu, vključno s krajem kmetovanja, ki se določi za vsak primer posebej na ustrezni geografski ravni, potem ko so bili ocenjeni zlasti stroški in upravna obremenitev izvajalcev ter koristi proizvajalcev in končnih potrošnikov; (d) metod, ki so na voljo za določitev fizikalnih, kemičnih in organoleptičnih lastnosti proizvodov; (e) standardnih priporočil, ki jih sprejmejo mednarodni organi; (f) potrebe po ohranitvi naravnih in osnovnih lastnosti proizvodov ter da se je treba izogniti bistveni spremembi sestave zadevnega proizvoda.

6. Da bi upoštevali pričakovanja potrošnikov ter potrebo po izboljšanju gospodarskih pogojev za pridelavo in trženje kmetijskih proizvodov, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 za spremembo seznama sektorjev iz odstavka 1. Takšni delegirani akti so strogo omejeni na dejanske potrebe, ki nastanejo zaradi potrošniškega povpraševanja, tehničnega napredka ali potreb po inovacijah pri proizvodih, Komisija pa mora pred njihovim sprejetjem Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo, v katerem oceni zlasti potrebe potrošnikov, stroške in upravna bremena za izvajalce, vključno z učinkom na notranji trg in mednarodno trgovino, ter koristi za proizvajalce in končne potrošnike.

Člen 76

Dodatne zahteve za trženje proizvodov v sektorju sadja in zelenjave

1. Proizvodi iz sektorja sadja in zelenjave, ki se potrošniku prodajajo sveži, se lahko tržijo le, če so neoporečne in zadovoljive tržne kakovosti ter je navedena država porekla in če upoštevajo morebitne veljavne tržne standarde iz člena 75.

2. Tržni standardi iz odstavka 1 in vsi tržni standardi, ki veljajo za sektor sadja in zelenjave ter so določeni v skladu s tem pododdelkom, se uporabljajo na vseh stopnjah trženja, tudi med uvozom in izvozom, in lahko zajemajo kakovost, razvrščanje v razrede, maso, velikost, pakiranje, embalažo, skladiščenje, prevoz, predstavitev in trženje.

3. Imetnik proizvodov iz sektorja sadja in zelenjave, za katerega veljajo tržni standardi, takih proizvodov znotraj Unije ne razstavlja, jih ponuja v prodajo, dobavlja ali z njimi trguje na noben drug način kakor v skladu s temi standardi in je odgovoren za zagotavljanje take skladnosti.

4. Da se zagotovi pravilna uporaba zahtev iz odstavka 1 tega člena in da se upoštevajo nekatere posebne razmere, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 o posebnem odstopanju od tega člena, ki je potrebno za njegovo pravilno uporabo.

Člen 77

Certificiranje hmelja

1. Poleg tržnih standardov, ki se uporabljajo kadar je ustrezno je za proizvode iz sektorja hmelja, obrane ali pripravljene v Uniji, treba opraviti certifikacijski postopek iz tega člena.

2. Certifikati se lahko izdajo samo za proizvode z lastnostmi vsaj najnižje zahtevane kakovosti, ki veljajo na določeni stopnji trženja. Za hmelj v prahu, hmelj v prahu z višjo vsebnostjo lupulina, hmeljni ekstrakt in mešane hmeljne proizvode se certifikat lahko izda samo, če vsebnost alfa kislin v teh proizvodih ni nižja od vsebnosti teh kislin v hmelju, iz katerega so bili pridobljeni.

3. V certifikatih so navedeni vsaj: (a) kraj(-i) pridelave hmelja; (b) leto(-a) spravila pridelka ter (c) sorta ali sorte.

4. Proizvodi iz sektorja hmelja se lahko tržijo ali izvozijo samo, če je bil zanje izdan certifikat v skladu s tem členom.

Pri uvoženih proizvodih iz sektorja hmelja se kot enakovredno certifikatu šteje potrdilo iz člena 190(2).

5. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se določi ukrepe, ki odstopajo od odstavka 4 tega člena: (a) za izpolnitev tržnih zahtev nekaterih tretjih držav ali (b) za proizvode, namenjene za posebno uporabo.

Ukrepi, na katere se nanaša prvi pododstavek:

(i) ne posegajo v običajno trženje proizvodov, za katere je bil izdan certifikat, in

(ii) imajo jamstva, da bi se izognili kakršni koli zamenjavi s temi proizvodi.

Člen 78

Opredelitve, poimenovanja in prodajne oznake za nekatere sektorje in proizvode

1. Poleg tržnih standardov, ki se uporabljajo, kadar je ustrezno, se za naslednje sektorje ali proizvode uporabljajo opredelitve, poimenovanja in prodajne oznake iz Priloge VII: (a) goveje in telečje meso; (b) vino; (c) mleko in mlečne proizvode, namenjene za prehrano ljudi; (d) perutnino; (e) jajca; (f) mazave maščobe, namenjene za prehrano ljudi ter (g) oljčno olje in namizne oljke.

2. Opredelitve, poimenovanja ali prodajne oznake iz Priloge VII se lahko v Uniji uporabijo le za trženje proizvoda, ki izpolnjuje ustrezne zahteve iz navedene priloge.

3. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 o spremembah opredelitev in prodajnih oznak iz Priloge VII, odstopanju od njih ali izjemah v zvezi z njimi. Ti delegirani akti so strogo omejeni na dejanske potrebe, ki nastanejo zaradi razvoja potrošniškega povpraševanja, tehničnega napredka ali potreb po inovacijah pri proizvodih.

4. Da bi zagotovili, da bodo izvajalci in države članice jasno in pravilno razumeli opredelitve in prodajne oznake, določene v Prilogi VII, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 v zvezi s pravili za določitev in uporabo teh opredelitev in oznak.

5. Da se upoštevajo pričakovanja potrošnikov in razvoj na trgu mlečnih proizvodov, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se določijo mlečni proizvodi, za katere se navedejo živalske vrste izvora mleka, razen goveda, ter potrebna zadevna pravila.

Člen 79

Dovoljeno odstopanje

1. Da se upoštevajo posebne značilnosti posameznega proizvoda ali sektorja, različne stopnje trženja, tehnični pogoji, vse možne večje praktične težave, pa tudi natančnost in ponovljivost metod analize, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 o dovoljenem odstopanju od enega ali več posebnih standardov, pri čemer se za celotno serijo proizvodov šteje, da ni v skladu s standardom, če se to odstopanje preseže.

2. Komisija pri sprejemanju aktov iz odstavka 1 upošteva, da se bistvene lastnosti proizvodov ne smejo spremeniti in da se njihova kakovost ne sme znižati.

Člen 80

Enološki postopki in metode analize

1. Samo enološki postopki, ki so dovoljeni v skladu s Prilogo VIII in določeni v točki (g) člena 75(3) ter v členu 83(2) in (3), se v Uniji uporabljajo za proizvodnjo in konzerviranje proizvodov iz dela II Priloge VII.

Prvi pododstavek se ne uporablja za:

(a) grozdni sok in zgoščeni grozdni sok ter

(b) grozdni mošt in zgoščeni grozdni mošt, namenjen za pripravo grozdnega soka.

Dovoljeni enološki postopki se lahko uporabljajo samo za zagotavljanje ustrezne vinifikacije, ustreznega konzerviranja ali ustreznega prečiščenja proizvoda.

Proizvodi iz dela II Priloge VII se proizvajajo v Uniji v skladu s pravili iz Priloge VIII.

2. Proizvodi iz dela II Priloge VII se ne tržijo v Uniji, če: (a) so bili proizvedeni po enoloških postopkih, ki niso dovoljeni v Uniji; (b) so bili proizvedeni po enoloških postopkih, ki niso dovoljeni na nacionalni ravni, ali (c) niso skladni s pravili iz Priloge VIII.

Proizvodi vinske trte, ki jih ni mogoče tržiti v skladu s prvim pododstavkom, se uničijo. Države članice lahko z odstopanjem od tega pravila dovolijo, da se določeni od takih proizvodov z lastnostmi, ki jih določijo same, uporabljajo v destilarnah, kisarnah ali za industrijske namene, vendar to dovoljenje ne sme postati spodbuda za proizvodnjo proizvodov vinske trte, po nedovoljenih enoloških postopkih.

3. Pri odobritvi enoloških postopkov za vino iz točke (g) člena 75(3) Komisija: (a) upošteva enološke postopke in analizne metode, ki jih priporoča in objavi Mednarodna organizacija za trto in vino (OIV), ter izsledke poskusne uporabe še nedovoljenih enoloških postopkov; (b) upošteva varovanje zdravja ljudi; (c) upošteva možnost, da bi lahko bili potrošniki zavedeni zaradi svojega ustaljenega dojemanja proizvoda in temu ustreznih pričakovanj, ter pri tem upošteva tudi, ali so na voljo praktični načini obveščanja, s katerimi bi odpravili to tveganje; (d) omogoči, da se ohranijo naravne in bistvene lastnosti vina ter da se sestava zadevnega proizvoda bistveno ne spremeni; (e) zagotovi sprejemljivo minimalno raven skrbi za okolje; (f) upošteva splošna pravila glede enoloških postopkov in pravila, ki so določena v Prilogi VIII.

4. Da se zagotovi pravilna obravnava vinskih proizvodov, ki jih ni mogoče tržiti, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 v zvezi s pravili o nacionalnih postopkih iz drugega pododstavka odstavka 2 tega člena ter odstopanj od teh pravil za umik ali uničenje vinskih proizvodov, ki ne izpolnjujejo zahtev.

▼C5

5. Komisija za proizvode iz dela II Priloge VII po potrebi sprejme izvedbene akte, v katerih opredeli metode iz točke (d) člena 75(5). Te metode temeljijo na morebitnih ustreznih metodah, ki jih priporoča in objavi OIV, razen če bi bile neučinkovite ali neustrezne glede na izpolnjevanje cilja Unije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

▼B

Dokler se ti izvedbeni akti ne sprejmejo, se uporabljajo metode in pravila, ki jih dovoli zadevna država članica.

Člen 81

Sorte vinske trte

1. Proizvodi, navedeni v delu II Priloge VII in proizvedeni v Uniji, se proizvedejo iz sort vinske trte, ki jih je mogoče razvrstiti v skladu z odstavkom 2 tega člena.

2. Ob upoštevanju odstavka 3 države članice razvrstijo sorte vinske trte, ki se smejo zasaditi, ponovno zasaditi ali cepiti na njihovem ozemlju za pridelavo vina.

Države članice smejo razvrstiti le sorte vinske trte, ki izpolnjujejo naslednje pogoje:

(a) zadevna sorta spada v vrsto Vitis vinifera ali je pridobljena s križanjem vrste Vitis vinifera z drugimi vrstami rodu Vitis;

(b) sorta ni ena od naslednjih: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton in Herbemont.

Kadar je sorta vinske trte izločena iz razvrstitve iz prvega pododstavka, se izkrči v 15 letih po izločitvi.

3. Države članice, v katerih pridelava vina ne presega 50 000 hektolitrov na vinsko leto, izračunano na podlagi povprečne pridelave v zadnjih petih vinskih letih, so izvzete iz obveznosti razvrstitve, določene v prvem pododstavku odstavka 2.

Vendar se smejo za pridelavo vina tudi v teh državah članicah zasaditi, ponovno zasaditi ali cepiti le sorte vinske trte, ki so skladne z drugim pododstavkom odstavka 2.

4. Z odstopanjem od prvega in tretjega pododstavka odstavka 2 ter drugega pododstavka odstavka 3 države članice za znanstvene raziskave in poskuse dovolijo zasaditev, ponovno zasaditev ali cepitev naslednjih sort vinske trte: (a) sorte vinske trte, ki niso razvrščene, če gre za države članice, ki niso tiste iz odstavka 2; (b) sorte vinske trte, ki niso skladne z drugim pododstavkom odstavka 2, če gre za države članice iz odstavka 3.

5. Površine, zasajene s sortami vinske trte za pridelavo vina, ki so bile zasajene v nasprotju z odstavki 2, 3 in 4, se izkrčijo.

Vendar takšnih površin ni treba izkrčiti, če je zadevna pridelava namenjena izključno za porabo v gospodinjstvu pridelovalca vina.

▼M7

6. Za območja, zasajene za druge namene kot za proizvodnjo vina s sortami vinske trte, ki v primeru držav članic, ki niso navedene v odstavku 3, niso razvrščene ali ki, v primeru držav članic iz odstavka 3, niso v skladu z odstavkom 2, drugi pododstavek, ne velja obveznost izkrčitve.

Za zasaditev in ponovno zasaditev sort vinske trte iz prvega pododstavka za namene, ki niso proizvodnja vina, ne velja sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte iz dela II, naslov I, poglavje III.

▼B

Člen 82

Posebna uporaba vina, ki ne ustreza kategorijam iz dela II Priloge VII

Razen glede ustekleničenih vin, za katera je mogoče dokazati, da je bilo polnjenje opravljeno pred 1. septembrom 1971, se vina, proizvedena iz sort vinske trte, vključenih v razvrstitve, sestavljene v skladu s prvim pododstavkom člena 81(2), ki pa ne ustrezajo nobeni od kategorij iz dela II Priloge VII, uporabljajo samo za porabo v gospodinjstvu posameznega pridelovalca vina, proizvodnjo vinskega kisa ali destilacijo.

Člen 83

Nacionalna pravila za nekatere proizvode in sektorje

1. Ne glede na člen 75(1) lahko države članice sprejmejo ali ohranijo nacionalna pravila, ki določajo različne ravni kakovosti za mazave maščobe. Taka pravila omogočajo, da se te ravni kakovosti ocenijo na podlagi meril, ki se zlasti nanašajo na uporabljene surovine, organoleptične lastnosti proizvodov ter njihovo fizikalno in mikrobiološko stabilnost.

Države članice, ki uporabljajo možnost iz prvega pododstavka, zagotovijo, da se na proizvodih drugih držav članic, ki izpolnjujejo merila, določena z navedenimi nacionalnimi pravili, na nediskriminatoren način lahko uporabijo izrazi, ki navajajo, da so bila ta merila izpolnjena.

2. Države članice lahko omejijo ali prepovejo uporabo nekaterih enoloških postopkov, ki jih dovoljuje pravo Unije, in določijo strožja pravila za vina, ki se pridelujejo na njihovem ozemlju, da bi izboljšale ohranjanje bistvenih lastnosti vin z zaščiteno označbo porekla ali z zaščiteno geografsko označbo ter penečih vin in likerskih vin.

3. Države članice lahko dovolijo poskusno uporabo nedovoljenih enoloških postopkov.

4. Da se zagotovi pravilna in pregledna uporaba tega člena, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi določi pogoje za uporabo odstavkov 1, 2 in 3 tega člena ter pogoje za posedovanje, promet in uporabo proizvodov, pridobljenih s poskusnimi postopki iz odstavka 3 tega člena

5. Države članice lahko sprejmejo ali ohranijo dodatne nacionalne določbe za proizvode, za katere velja tržni standard Unije, le če so te določbe skladne z zakonodajo Unije, zlasti z načelom prostega pretoka blaga, ter če je v njih upoštevana Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 7 ).







Pododdelek 3

Neobvezne rezervirane navedbe

Člen 84

Splošna določba

Vzpostavi se shema za neobvezne rezervirane navedbe po sektorjih ali proizvodih, ki proizvajalcem kmetijskih proizvodov, ki imajo zaradi svojih lastnosti ali značilnosti dodano vrednost, omogoči, da na notranjem trgu laže obveščajo o teh lastnostih ali značilnostih, ter zlasti za podpiranje in dopolnjevanje posebnih tržnih standardov.

Ta pododdelek ne uporablja za vinske proizvode iz člena 92 (1).

Člen 85

Obstoječe neobvezne rezervirane navedbe

1. Neobvezne rezervirane navedbe, zajete v tej shemi na dan 20. decembrom 2013, so navedene v Prilogi IX, pogoji za njihovo uporabo pa se določijo v skladu s točko (a) člena 86.

2. Neobvezne rezervirane navedbe iz odstavka 1 tega člena so veljavne do spremembe ali preklica v skladu s členom 86.

▼M7

Člen 86

Rezervacija, sprememba in preklic neobveznih rezerviranih navedb

Da se upoštevajo pričakovanja potrošnikov, tudi kar zadeva proizvodne metode in trajnost v dobavni verigi, razvoj znanstvenih in tehničnih dognanj, položaj na trgu ter razvoj tržnih in mednarodnih standardov, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi:

(a) rezervira dodatno neobvezno rezervirano navedbo, pri čemer določi pogoje njene uporabe;

(b) spremeni pogoje uporabe neobvezne rezervirane navedbe ali

(c) prekliče neobvezno rezervirano navedbo.

▼B

Člen 87

Dodatne neobvezne rezervirane navedbe

1. Navedba se lahko rezervira kot dodatna neobvezna rezervirana navedba le, če izpolnjuje vse naslednje zahteve: (a) navedba se nanaša na lastnost proizvoda ali na značilnosti kmetovanja ali predelave ter na sektor ali proizvod; (b) uporaba navedbe omogoča jasnejše obveščanje o dodani vrednosti proizvoda zaradi njegovih posebnih lastnosti ali značilnosti kmetovanja ali predelave; (c) pri dajanju proizvoda na trg lastnost ali značilnost iz točke (a) prepoznajo potrošniki v več državah članicah; (d) pogoji in uporaba navedbe so v skladu z Direktivo 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 8 ) ali Uredbo (EU) št. 1169/2011.

Komisija pri uvedbi dodatnega neobveznega rezerviranega izraza upošteva vse zadevne mednarodne standarde in obstoječe rezervirane izraze za zadevne proizvode ali sektorje.

2. Da se upoštevajo značilnosti določenih sektorjev in pričakovanja potrošnikov, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se določi nadaljnje podrobnosti v zvezi z zahtevami za uvedbo dodatnih rezerviranih navedb iz odstavka 1 tega člena.

Člen 88

Omejitve uporabe neobveznih rezerviranih navedb

1. Neobvezna rezervirana navedba se lahko uporablja le za opis proizvodov, ki so v skladu z veljavnimi pogoji uporabe.

2. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev, da označevanje proizvodov ne povzroča zamenjave z neobveznimi rezerviranimi navedbami.

3. Da bi se zagotovila skladnost proizvodov, opisanih z neobveznimi rezerviranimi navedbami, z veljavnimi pogoji uporabe, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi se določi dodatna pravila o uporabi neobveznih rezerviranih navedb.







Pododdelek 4

Tržni standardi v zvezi z uvozom in izvozom

Člen 89

Splošne določbe

Da se upoštevajo posebnosti trgovine med Unijo in določenimi tretjimi državami ter posebne lastnosti določenih kmetijskih proizvodov, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 o:

(a) pogojih, pod katerimi se za uvožene proizvode šteje, da glede na tržne standarde Unije zagotavljajo enakovredno raven skladnosti, in pogojih, ki omogočajo odstopanje od člena 74, ter

(b) pravilih o uporabi tržnih standardov za proizvode, izvožene iz Unije.

Člen 90

Posebne določbe za uvoz vina

▼M7

1. Če ni drugače določeno v mednarodnih sporazumih, sklenjenih v skladu s PDEU, se za proizvode, ki se uvažajo v Unijo ter se uvrščajo pod oznake KN 2009 61 , 2009 69 , 2204 in po potrebi ex 2202 99 19 (drugo, dealkoholizirano vino z vsebnostjo alkohola, ki ne presega 0,5 vol. %) uporabljajo določbe o označbah porekla in geografskih označbah ter označevanju vina iz oddelka 2 tega poglavja ter opredelitve, poimenovanja in prodajne oznake iz člena 78 te uredbe.

▼B

2. Če ni drugače določeno v mednarodnih sporazumih, sklenjenih v skladu s PDEU, so proizvodi iz odstavka 1 tega člena pridelani po enoloških postopkih, ki jih dovoli Unija v skladu s to uredbo, oziroma so pred odobritvijo v skladu s členom 80(3) pridelani po enoloških postopkih, ki jih priporoča in objavi OIV.

▼M7

3. Če ni drugače določeno v mednarodnih sporazumih, sklenjenih v skladu s PDEU, se ob uvozu proizvodov iz odstavka 1 predloži: ▼B (a) potrdilo, ki dokazuje skladnost z določbami iz odstavkov 1 in 2 ter ga v državi porekla izda pristojni organ s seznama, ki ga objavi Komisija; (b) analizno poročilo, ki ga sestavi organ ali urad, ki ga imenuje država porekla, če je proizvod namenjen za neposredno prehrano ljudi.

▼M7







Pododdelek 4a

Pregledi in kazni

Člen 90a

Pregledi in kazni v zvezi s tržnimi pravili

1. Države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se proizvodi iz člena 119(1), ki niso označeni v skladu s to uredbo, ne dajo na trg oziroma da se s trga umaknejo, če so že na trgu.

2. Brez poseganja v kakršne koli posebne določbe, ki jih lahko sprejme Komisija, se ob uvozu proizvodov, določenih v členu 189(1), točki (a) in (b), v Unijo opravijo pregledi, da se preveri, ali so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1 navedenega člena.

3. Države članice opravijo preglede na podlagi analize tveganja, da preverijo, ali so proizvodi iz člena 1(2) v skladu s pravili, določenimi v tem oddelku, in po potrebi izrečejo ustrezne upravne kazni.

4. Brez poseganja v akte v zvezi z vinskim sektorjem, ki so bili sprejeti v skladu s členom 58 Uredbe (EU) 2021/2116, države članice v primeru kršitve pravil Unije v vinskem sektorju uporabijo sorazmerne, učinkovite in odvračilne upravne kazni v skladu z naslovom IV poglavja I navedene uredbe. V primerih manjše neskladnosti države članice ne uporabljajo takšnih kazni.

5. Da se zavarujejo sredstva Unije ter zaščitijo poreklo, izvor in kakovost vina Unije, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 za dopolnitev te uredbe v zvezi z: (a) vzpostavitvijo ali vzdrževanjem banke podatkov izotopskih analiz, ki bo v pomoč pri odkrivanju goljufij in se bo oblikovala na podlagi vzorcev, ki jih zberejo države članice; (b) pravili o nadzornih organih in vzajemni pomoči med njimi; (c) pravili o skupni uporabi ugotovitev držav članic.

6. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi vse potrebne ukrepe za: (a) postopke v zvezi z zbirkami podatkov posameznih držav članic in bankami podatkov izotopskih analiz iz odstavka 5, točka (a); (b) postopke v zvezi s sodelovanjem in pomočjo med nadzornimi organi in telesi; (c) kar zadeva obveznost iz odstavka 3, pravil za izvajanje pregledov skladnosti s tržnimi standardi, pravil za organe, pristojne za izvajanje teh pregledov, pa tudi pravil glede vsebine in pogostosti pregledov ter faze trženja, za katero se ti pregledi uporabljajo. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

▼B







Pododdelek 5

Skupne določbe

Člen 91

Izvedbena pooblastila v skladu s postopkom pregleda

Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi:

▼C3

(a) vzpostavi seznam mleka in mlečnih proizvodov iz drugega odstavka točke 5 dela III Priloge VII ter mazavih maščob iz točke (a) šestega odstavka točke I dela VII Priloge VII na podlagi okvirnih seznamov, ki jih države članice pošljejo Komisiji in na katerih so proizvodi, za katere države članice menijo, da na njihovem ozemlju ustrezajo navedenim določbam;

▼B

(b) določi pravila za uporabo tržnih standardov po sektorjih ali proizvodih;

(c) določi pravila za ugotavljanje, ali so bili proizvodi proizvedeni v nasprotju z dovoljenimi enološkimi postopki;

(d) določi pravila za metode analize za določitev lastnosti proizvodov;

(e) določi pravila za določitev dovoljenega odstopanja;

(f) določi pravila za izvajanje ukrepov iz člena 89;

(g) določi pravila za identifikacijo ali registracijo proizvajalca in/ali industrijskih objektov, v katerih je bil proizvod pripravljen ali predelan, za postopke certificiranja ter trgovinske dokumente, za spremne dokumente in zapise, ki jih je treba hraniti.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).







Oddelek 2

Označbe porekla, geografske označbe in tradicionalni izrazi v vinskem sektorju







Pododdelek 1

Uvodne določbe

Člen 92

Področje uporabe

1. Pravila o označbah porekla, geografskih označbah in tradicionalnih izrazih iz tega oddelka se uporabljajo za proizvode iz točk 1, 3 do 6, 8, 9, 11, 15 in 16 dela II Priloge VII.

▼M7

Vendar se pravila iz tega oddelka ne uporabljajo za proizvode iz Priloge VII, del II, točke 1, 4, 5, 6, 8 in 9, kadar so bili takšni proizvodi popolnoma dealkoholizirani v skladu z delom I, oddelek E, Priloge VIII.

▼B

2. Pravila iz odstavka 1 temeljijo na: (a) zaščiti zakonitih interesov potrošnikov in proizvajalcev; (b) zagotavljanju nemotenega delovanja notranjega trga za zadevne proizvode ter (c) spodbujanju proizvodnje kakovostnih proizvodov iz tega oddelka, pri čemer se lahko uporabljajo tudi ukrepi v okviru nacionalne politike kakovosti.







Pododdelek 2

Označbe porekla in geografske označbe

Člen 93

Opredelitev pojmov

1. V tem oddelku se uporabljata naslednji opredelitvi pojmov: ▼M7 (a) „označba porekla“ pomeni ime, vključno s tradicionalno uporabljenim imenom, ki opredeljuje proizvod iz člena 92(1): (i) katerega kakovost ali značilnosti so pretežno ali izključno posledica določenega geografskega okolja z njegovimi lastnimi naravnimi in človeškimi dejavniki; (ii) s poreklom iz specifičnega kraja, regije ali izjemoma države; (iii) ki je proizveden iz grozdja s poreklom izključno z navedenega geografskega območja; (iv) ki je proizveden na navedenem geografskem območju ter (v) ki je pridobljen iz sort vinske trte vrste Vitis vinifera ali s križanjem vrste Vitis vinifera z drugimi vrstami rodu Vitis; (b) „geografska označba“ pomeni ime, vključno s tradicionalno uporabljenim imenom, ki opredeljuje proizvod iz člena 92(1): (i) katerega posebno kakovost, sloves ali druge značilnosti je mogoče pripisati njegovemu geografskemu poreklu; (ii) da ima poreklo iz določenega kraja, regije ali izjemoma države; (iii) da vsaj 85 % grozdja, iz katerega je pridelan, izvira izključno z navedenega geografskega območja; (iv) katerega proizvodnja poteka na navedenem geografskem območju in (v) ki je pridobljen iz sort vinske trte vrste Vitis vinifera ali s križanjem vrste Vitis vinifera z drugimi vrstami rodu Vitis.

▼M7 —————

▼B

3. Označbe porekla in geografske označbe, vključno s tistimi, ki se nanašajo na geografska območja v tretjih državah, so lahko upravičene do zaščite v Uniji v skladu s pravili iz tega pododdelka.

▼M7

4. Proizvodnja iz odstavka 1, točki (a)(iv) in (b)(iv), vključuje vse zadevne postopke, od trgatve grozdja do zaključka postopkov pridelave vina, razen trgatve grozdja, ki ne prihaja z zadevnega geografskega območja, kot je navedeno v odstavku 1, točka (b)(iii), in razen kakršnih koli poproizvodnih postopkov.

▼B

5. Za namene uporabe točke (b)(ii) odstavka 1 grozdje, ki lahko v deležu do 15 % izvira zunaj razmejenega območja, prihaja iz države članice ali tretje države, v kateri leži razmejeno območje.

Člen 94

Vloge za zaščito

1. ►M7 Vloge za zaščito imen kot označb porekla ali geografskih označb vključujejo: ◄ (a) ime, ki naj se zaščiti; (b) ime in priimek ter naslov vlagatelja; (c) specifikacijo proizvoda iz odstavka 2 ter (d) enotni dokument, ki povzema specifikacijo proizvoda iz odstavka 2.

2. Specifikacija proizvoda zainteresiranim stranem omogoča, da preverijo pogoje pridelave, v zvezi z označbo porekla ali geografsko označbo.

Specifikacija proizvoda je sestavljena vsaj iz:

(a) imena, ki naj se zaščiti;

(b) opisa vina ali vin: (i) glavnih analitskih in organoleptičnih lastnosti za vina z označbo porekla; (ii) glavnih analitskih lastnosti ter vrednotenja ali navedbe organoleptičnih lastnosti za vina z geografsko označbo;

(c) po potrebi posebnih enoloških postopkov pridelave vina ali vin ter ustreznih omejitev pri njihovi pridelavi;

(d) razmejitve zadevnega geografskega območja;

(e) največjega hektarskega donosa;

(f) navedbe sorte ali sort vinske trte, iz katerih je pridobljeno vino oziroma vina;

▼M7

(g) podrobnosti, ki potrjujejo povezavo iz člena 93(1), točka (a)(i), oziroma, odvisno od primera, točka (b)(i): (i) kar zadeva zaščiteno označbo porekla, povezavo med kakovostjo ali značilnostmi proizvoda in geografskim okoljem iz člena 93(1), točka (a)(i); podrobnosti v zvezi s človeškimi dejavniki tega geografskega okolja se lahko po potrebi omejijo na opis upravljanja tal, rastlinskega materiala in krajine, pridelovalnih praks ali katerih koli drugih ustreznih človeških prispevkov k ohranjanju naravnih dejavnikov geografskega okolja iz navedene točke; (ii) kar zadeva zaščiteno geografsko označbo, povezavo med posebno kakovostjo, slovesom ali drugo značilnostjo proizvoda in geografskim poreklom iz člena 93(1), točka (b)(i);

▼B

(h) veljavnih zahtev, ki so določene v zakonodaji Unije ali nacionalni zakonodaji ali jih, če tako določijo države članice, določi organizacija, ki upravlja zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo, ob upoštevanju, da morajo biti take zahteve objektivne in nediskriminatorne ter skladne s pravom Unije;

(i) imena in naslova organov ali teles, ki preverjajo skladnost z določbami iz specifikacije proizvoda, in opisa njihovih specifičnih nalog.

▼M7

Specifikacija proizvoda lahko vsebuje opis prispevka označbe porekla ali geografske označbe k trajnostnemu razvoju.

Kadar se lahko vino ali vina delno dealkoholizirajo, specifikacija proizvoda smiselno vsebuje tudi opis delno dealkoholiziranega vina ali vin v skladu z drugim pododstavkom, točka (b), in po potrebi posebne enološke postopke, ki se uporabljajo za pridelavo delno dealkoholiziranega vina ali vin, ter ustrezne omejitve pri njihovi pridelavi.

▼B

3. Kadar se vloga za zaščito nanaša na geografsko območje, ki se nahaja v tretji državi, vsebuje poleg elementov iz odstavkov 1 in 2 tudi dokazilo, da je zadevno ime zaščiteno v državi porekla.

Člen 95

Vlagatelji

1. Vlogo za zaščito označbe porekla ali geografske označbe lahko vloži katera koli zainteresirana skupina proizvajalcev, v izjemnih ustrezno utemeljenih primerih pa tudi en sam proizvajalec. Pri vlogi lahko sodelujejo druge zainteresirane strani.

2. Proizvajalci lahko vložijo vlogo za zaščito le za vina, ki jih pridelujejo.

3. Pri imenih, ki označujejo čezmejno geografsko območje, ali tradicionalnih imenih, povezanih s čezmejnim geografskim območjem, se lahko vloži skupna vloga.

Člen 96

Predhodni nacionalni postopek

1. Pri vlogah za zaščito označbe porekla ali geografske označbe vin, ki izvirajo iz Unije, se opravi predhodni nacionalni postopek.

2. Vloga za zaščito se vloži v državi članici, z ozemljem katere je povezana označba porekla ali geografska označba.

3. Država članica, v kateri se vloži vloga za zaščito, vlogo pregleda, da preveri, ali izpolnjuje pogoje iz tega pododdelka.

Ta država članica izvede nacionalni postopek, ki zagotavlja primerno objavo vloge in določa, da lahko v obdobju vsaj dveh mesecev od dneva objave vsaka fizična ali pravna oseba z zakonitim interesom in stalnim prebivališčem ali sedežem na njenem ozemlju ugovarja predlagani zaščiti, tako da v to državi članici vloži ustrezno utemeljeno izjavo.

4. Če država članica, ki pregleduje vlogo, meni, da označba porekla ali geografska označba ni skladna s pogoji iz tega pododdelka ali ni skladna z zakonodajo Unije, vlogo zavrne.

▼M7

5. Če država članica, ki pregleduje vlogo, meni, da so zahteve izpolnjene, izvede nacionalni postopek, ki zagotavlja primerno objavo specifikacije proizvoda vsaj na spletu, in vlogo posreduje Komisiji.

Država članica pri posredovanju vloge za zaščito Komisiji v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka vključi izjavo, da po njenem mnenju vloga vlagatelja izpolnjuje pogoje za zaščito na podlagi tega oddelka in določb, sprejetih v skladu z njimi, ter da potrjuje, da enotni dokument iz člena 94(1), točka (d), predstavlja natančen povzetek specifikacije proizvoda.

Države članice Komisijo obvestijo o vseh dopustnih ugovorih, vloženih v okviru nacionalnega postopka.

▼M7

6. Če je bil začet kakršen koli postopek pred nacionalnim sodiščem ali drugim nacionalnim organom v zvezi z vlogo za zaščito, ki jo je država članica že posredovala Komisiji v skladu z odstavkom 5, in če je bila vloga na nacionalni ravni razveljavljena s takoj veljavno sodno odločbo, ki ni pravnomočna, država članica o tem nemudoma obvesti Komisijo.

▼B

Člen 97

Preučitev s strani Komisije

1. Komisija objavi datum vložitve vloge za zaščito označbe porekla ali geografske označbe.

▼M7

2. Komisija pregleda vloge za zaščito, ki jih prejme v skladu s členom 96(5). Komisija preveri, ali vloge vsebujejo zahtevane informacije in ali v njih ni očitnih napak, pri tem pa upošteva rezultate predhodnega nacionalnega postopka, ki ga je izvedla zadevna država članica. Ta pregled se osredotoči zlasti na enotni dokument iz člena 94(1), točka (d).

Pregled, ki ga opravi Komisija, ne traja dlje kot šest mesecev po datumu prejema vloge od države članice. Kadar pregled traja dlje, Komisija vlagatelje pisno obvesti o razlogih za zamudo.

3. Komisija je izvzeta iz obveznosti izpolnjevanja roka za izvedbo pregleda iz odstavka 2, drugi pododstavek, in obveščanja vlagatelja o razlogih za zamudo, kadar prejme sporočilo države članice v zvezi z zahtevkom za registracijo, vloženim pri Komisiji v skladu s členom 96(5), s katerim se: (a) Komisijo obvesti, da je bila vloga na nacionalni ravni razveljavljena s takoj veljavno sodno odločbo, ki pa ni pravnomočna, ali (b) Komisijo poziva, naj začasno ustavi pregled iz odstavka 2, ker se je začel nacionalni sodni postopek za izpodbijanje veljavnosti vloge in država članica meni, da ta postopek temelji na tehtnih razlogih.

Izvzetje velja, dokler država članica Komisije ne obvesti, da je bila prvotna vloga ponovno vložena ali da država članica umika svoj zahtevek za začasno ustavitev.

4. Kadar Komisija po opravljenem pregledu na podlagi odstavka 2 tega člena meni, da so pogoji iz členov 93, 100 in 101 izpolnjeni, sprejme izvedbene akte o objavi v Uradnem listu Evropske unije enotnega dokumenta iz člena 94(1), točka (d), in napotila na objavo specifikacije proizvoda, ki je bila opravljena v okviru predhodnega nacionalnega postopka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo brez uporabe postopka iz člena 229(2) ali (3).

Kadar Komisija na podlagi pregleda, opravljenega v skladu z odstavkom 2 tega člena, meni, da pogoji iz členov 93, 100 in 101 niso izpolnjeni, sprejme izvedbene akte o zavrnitvi vloge.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

Člen 98

Postopek ugovora

1. V treh mesecih od datuma objave enotnega dokumenta iz člena 94(1), točka (d), v Uradnem listu Evropske unije lahko organi države članice ali tretje države oziroma katera koli fizična ali pravna oseba, ki ima prebivališče ali sedež v tretji državi in pravni interes, pri Komisiji vloži utemeljeno izjavo o ugovoru, s katero izrazi nasprotovanje predlagani zaščiti.

Vsaka fizična ali pravna oseba, ki ima prebivališče ali sedež v državi članici, ki ni država članica, ki je posredovala vlogo za zaščito, in pravni interes, lahko vloži izjavo o ugovoru prek organov države članice, v kateri prebiva ali ima sedež, v roku, ki omogoča vložitev izjave o ugovoru, vloženem na podlagi prvega pododstavka.

2. Če Komisija meni, da je ugovor dopusten, pozove organ ali fizično ali pravno osebo, ki je vložila ugovor, in organ ali fizično ali pravno osebo, ki je vložila vlogo za zaščito, k ustreznemu posvetovanju za razumno obdobje, ki ne sme biti daljše od treh mesecev. Poziv se izda v roku petih mesecev od datuma, ko je bila vloga za zaščito, na katero se nanaša utemeljena izjava o ugovoru, objavljena v Uradnem listu Evropske unije , priloži pa se mu kopija utemeljene izjave o ugovoru. Komisija lahko kadar koli v teh treh mesecih podaljša rok za posvetovanja za največ tri mesece na zahtevo organa ali fizične ali pravne osebe, ki je vložila vlogo.

3. Organ ali oseba, ki je vložila ugovor, in organ ali oseba, ki je vložila vlogo za zaščito, posvetovanja iz odstavka 2 začneta brez nepotrebnega odlašanja. Drug drugemu zagotovita informacije, potrebne za oceno, ali je vloga za zaščito skladna s to uredbo in določbami, sprejetimi na njihovi podlagi.

4. Če organ ali oseba, ki je vložila ugovor, in organ ali oseba, ki je vložila vlogo za zaščito, sklenejo dogovor, bodisi vlagatelj s sedežem v tretji državi bodisi organi države članice ali tretje države, v kateri je bila vloga za zaščito vložena, Komisijo uradno obvestijo o rezultatih posvetovanj in vseh dejavnikih, ki so omogočili sklenitev tega dogovora, vključno s stališči strank. Če so bile podrobnosti, objavljene na podlagi člena 97(4), bistveno spremenjene, Komisija ponovi pregled iz člena 97(2), potem ko je bil opravljen nacionalni postopek, ki zagotavlja ustrezno objavo teh spremenjenih podrobnosti. Kadar se po dogovoru specifikacija proizvoda ne spremeni ali kadar spremembe niso bistvene, Komisija ne glede na prejem dopustne izjave o ugovoru sprejme odločitev v skladu s členom 99(1) o podelitvi zaščite označbi porekla ali geografski označbi.

5. Če dogovor ni sklenjen, bodisi vlagatelj s sedežem v tretji državi bodisi organi države članice ali tretje države, v kateri je bila vloga za zaščito vložena, Komisijo uradno obvestijo o rezultatih opravljenih posvetovanj ter vseh s tem povezanih informacijah in dokumentih. Komisija sprejme odločitev v skladu s členom 99(2) bodisi o podelitvi zaščite bodisi o zavrnitvi vloge.

Člen 99

Odločitev o zaščiti

1. Kadar Komisija ni prejela dopustne izjave o ugovoru v skladu s členom 98, sprejme izvedbene akte o podelitvi zaščite. Ti izvedbeni akti se sprejmejo brez uporabe postopka iz člena 229(2) ali (3).

2. Kadar je Komisija prejela dopustno izjavo o ugovoru, sprejme izvedbene akte bodisi o podelitvi zaščite bodisi o zavrnitvi vloge. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).

3. Zaščita, podeljena na podlagi tega člena, ne vpliva na obveznost proizvajalcev, da izpolnjujejo druga pravila Unije, zlasti tista v zvezi z dajanjem proizvodov na trg in označevanjem živil.

▼B

Člen 100

Homonimi

1. Če je vložena vloga za registracijo imena, ki je popoln ali delni homonim imena, ki je že bilo registrirano v skladu s to uredbo, se pri registraciji imena ustrezno upoštevajo lokalna in tradicionalna raba ter možnost zamenjevanja.

Homonimno ime, zaradi katerega potrošnik napačno meni, da proizvodi prihajajo z drugega območja, se ne registrira, čeprav ime točno ustreza zadevnemu območju, regiji ali kraju porekla zadevnih proizvodov.

Registrirano homonimno ime se lahko uporablja le, če se pozneje registriran homonim v praksi dovolj razlikuje od že registriranega imena, pri čemer se upošteva, da je treba zagotoviti enako obravnavo zadevnih proizvajalcev in preprečiti zavajanje potrošnika.

2. Odstavek 1 se uporablja smiselno, če je ime, za katero je vložena vloga za registracijo, popoln ali delni homonim geografske označbe, zaščitene v skladu s pravom držav članic.

3. Kadar ime sorte vinske trte vsebuje zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo ali je sestavljeno iz nje, se to ime ne uporablja za označevanje kmetijskih proizvodov.

Da se upoštevajo obstoječe prakse označevanja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi določi izjeme od tega pravila.

4. Zaščita označb porekla in geografskih označb proizvodov iz člena 93 ne posega v zaščitene geografske označbe, ki se uporabljajo za žgane pijače, kot so določene v členu 2 Uredbe (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta ( 9 ).

Člen 101

Dodatni razlogi za zavrnitev zaščite

1. Ime, ki je postalo generično, se ne zaščiti kot označba porekla ali geografska označba.

Za namene tega oddelka pomeni „ime, ki je postalo generično“, ime vina, ki je v Uniji postalo obče ime za vino, čeprav se nanaša na kraj ali regijo, v kateri se je ta proizvod prvotno proizvajal ali tržil.

Pri ugotavljanju, ali je ime postalo generično, se upoštevajo ustrezni dejavniki, zlasti:

(a) obstoječe stanje v Uniji, zlasti na območjih potrošnje;

(b) ustrezno pravo Unije ali nacionalno pravo.

2. Ime se ne zaščiti kot označba porekla ali geografska označba, kadar bi zaradi ugleda in slovesa blagovne znamke lahko taka zaščita zavedla potrošnika glede resničnega porekla vina.

▼M7

Člen 102

Razmerje do blagovnih znamk

1. V primeru registracije označbe porekla ali geografske označbe na podlagi te uredbe se registracija blagovne znamke, katere uporaba bi bila v nasprotju s členom 103(2) in ki zadeva proizvod, ki spada v eno od kategorij iz dela II Priloge VII zavrne, če je bil zahtevek za registracijo blagovne znamke vložen po datumu vložitve vloge za registracijo označbe porekla ali geografske označbe pri Komisiji.

Blagovne znamke, registrirane v nasprotju s prvim pododstavkom, se razveljavijo.

2. Brez poseganja v člen 101(2) te uredbe se blagovna znamka, katere uporaba je v nasprotju s členom 103(2) te uredbe in ki je bila prijavljena, registrirana ali, če to možnost predpisuje zadevna zakonodaja, pridobljena z dobroverno uporabo na ozemlju Unije pred datumom, ko je bila vloga za zaščito označbe porekla ali geografske označbe predložena Komisiji, lahko še naprej uporablja in podaljšuje, ne glede na registracijo označbe porekla ali geografske označbe, pod pogojem, da ne obstajajo razlogi za neveljavnost ali razveljavitev blagovne znamke na podlagi Direktive (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta ( 10 ) ali na podlagi Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta ( 11 ).

V takšnih primerih je uporaba označbe porekla ali geografske označbe dovoljena skupaj z uporabo zadevnih blagovnih znamk.

▼B

Člen 103

Zaščita

1. Zaščiteno označbo porekla in zaščiteno geografsko označbo lahko uporablja vsak izvajalec, ki trži vino, ki je bilo pridelano v skladu z ustrezno specifikacijo proizvoda.

2. Zaščitena označba porekla in zaščitena geografska označba ter vino, za katero se uporablja navedeno zaščiteno ime v skladu s specifikacijo proizvoda, so zaščiteni pred: ▼M7 (a) vsako neposredno ali posredno komercialno rabo navedenega zaščitenega imena, tudi kadar gre za proizvode, ki se uporabljajo kot sestavine: (i) za primerljive proizvode, ki niso skladni s specifikacijo proizvoda za to zaščiteno ime, ali (ii) kolikor bi takšna raba izkoriščala, oslabila ali zmanjšala sloves označbe porekla ali geografske označbe; (b) vsako zlorabo, posnemanjem ali prikazovanjem, tudi če je resnično poreklo proizvoda ali storitve navedeno ali če je zaščiteno ime prevedeno, drugače zapisano ali prečrkovano ali če mu je dodan izraz, kot so „stil“, „tip“, „metoda“, „kot se proizvaja v“, „imitacija“, „okus“, „kot“ ali podobno, vključno kadar so ti proizvodi uporabljeni kot sestavine; ▼B (c) vsako drugo napačno ali zavajajočo navedbo izvora, porekla, vrste ali bistvenih lastnosti proizvoda na notranji ali zunanji embalaži, v reklamnem gradivu ali dokumentih, ki se nanašajo na zadevni vinski proizvod, in pred uporabo embalaže, ki lahko ustvari napačen vtis o poreklu proizvoda; (d) vsemi drugimi praksami, ki lahko potrošnika zavajajo glede resničnega porekla proizvoda.

3. Zaščitene označbe porekla in zaščitene geografske označbe v Uniji ne postanejo generične v smislu člena 101(1).

▼M7

4. Zaščita iz odstavka 2 se uporablja tudi za: (a) blago, ki vstopa na carinsko območje Unije, ne da bi bilo sproščeno v prosti promet na carinskem območju Unije, in (b) blago, prodano na daljavo, na primer z elektronskim trgovanjem.

Za blago, ki vstopa na carinsko območje Unije, ne da bi bilo sproščeno v prosti promet na tem območju, ima skupina proizvajalcev ali kateri koli gospodarski subjekt, ki je upravičen do uporabe zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb, pravico, da vsem tretjim stranem prepreči vnos blaga v Unijo v okviru trgovine, ne da bi bilo tam sproščeno v prosti promet, kadar tako blago, vključno z embalažo, prihaja iz tretjih držav in ima brez dovoljenja zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo.

▼B

Člen 104

Register

Komisija vzpostavi in vodi javno dostopen elektronski register zaščitenih označb porekla in zaščitenih