2000R2826 — SL — 01.01.2008 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 2826/2000

z dne 19. decembra 2000

o akcijah informiranja in promocije za kmetijske proizvode na notranjem trgu







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ob upoštevanju mnenja Odbora regij, ob upoštevanju naslednjega: (1) Po veljavnih sektorskih predpisih lahko Skupnost izvaja promocijo na notranjem trgu za več kmetijskih proizvodov. (2) Glede na tržno predvidevanje in pridobljene izkušnje ter z namenom podati potrošnikom celovite informacije naj bi na notranjem trgu vodili vsestransko in dosledno politiko informiranja in promocije za kmetijske proizvode in načine njihove proizvodnje ter dodatno za živilske proizvode po enakih smernicah, kakor je predvideno v zvezi s tretjimi državami, vendar brez spodbujanja potrošnje nekega proizvoda zaradi njegovega posebnega porekla. (3) Takšna politika bo koristno dopolnila in okrepila projekte, ki jih vodijo države članice s tem, da večajo ugled proizvoda v očeh potrošnikov v Skupnosti, zlasti glede kakovosti, hranilne vrednosti in varnosti živil ter načinov proizvodnje. (4) Postavljena naj bi bila merila za izbor proizvodov in zadevnih področij ter za teme propagandnih akcij Skupnosti. (5) Da bi zagotovili doslednost in učinkovitost programov, naj bi določili splošni pristop glede njihovih bistvenih elementov s smernicami za vsak proizvod ali področje. (6) Glede na strokovno naravo nalog, ki jih je treba opraviti, lahko Komisija zaprosi za pomoč odbor izvedencev za komunikacije ali strokovne sodelavce. (7) Določiti je treba pravila o financiranju: praviloma tako, da organizacije predlagateljice in države članice prevzamejo svojo odgovornost, Skupnost pa naj bi plačala le del stroškov za akcije. Vendar pa bi bilo v izjemnih primerih morda bolj primerno, da se od zadevnih držav članic ne zahtevajo nobeni finančni prispevki. V primeru informacij o nekaterih projektih Skupnosti glede porekla proizvoda, ekološke pridelave, ustreznega logotipa in označevanja kot tudi o grafičnih simbolih, določenih v omenjeni zakonodaji, zlasti za zelo oddaljene regije, se lahko financiranje, porazdeljeno med Skupnost in države članice, upraviči s potrebo po informiranju javnosti o teh sorazmerno novih projektih. (8) Zaradi zagotavljanja največje možne gospodarnosti naj bi izvajanje akcij s primernimi postopki poverili organom s potrebno sestavo in strokovnim znanjem. (9) Zaradi preverjanja pravilnega izvajanja programov in njihovega vpliva naj bi države članice skrbno spremljale izvajanje programa, vpliv akcij pa naj bi ocenil neodvisen organ. (10) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, naj bi sprejeli v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999, ki določa postopke za izvajanje izvedbenih pooblastil, dodeljenih Komisiji ( 4 ). (11) Izdatke za financiranje akcij in za evropsko strokovno pomoč naj bi razporedili kot intervencijske izdatke po členu 1(2)(e) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike ( 5 ). (12) Določbe o promocijskih ukrepih v področnih predpisih se razlikujejo od pravil izvajanja in so se pogostokrat spreminjale. Zaradi tega jih je težko uporabljati. Treba bi jih bilo poenotiti, poenostaviti in združiti v enem samem besedilu. Zatorej naj bi se področni predpisi in pravila o promociji razveljavila. (13) Ukrepi za prehod med področnimi predpisi in pravili ter novimi ureditvami, so določeni s to uredbo – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







Člen 1

1. Komisija lahko delno ali v celoti financira akcije informiranja in promocije, ki se izvajajo na njenem ozemlju v zvezi s kmetijskimi proizvodi in načinom njihove proizvodnje ter živilskimi proizvodi.

2. Akcije iz odstavka 1 ne smejo biti usmerjene k določeni blagovni znamki, niti ne smejo spodbujati potrošnje proizvoda na osnovi njegovega posebnega porekla. Ta določba ne izključuje možnosti navedbe porekla proizvoda, ki ga zajemajo akcije iz člena 2 v primeru oznak, dodeljenih po določbah Skupnosti.

Člen 2

Akcije iz člena 1 obsegajo:

(a) delo na področju odnosov z javnostmi, promocijo in oglaševanje, kar zlasti opozarja na bistvene lastnosti in prednosti proizvodov Skupnosti, še posebej na kakovost in varnost hrane, poseben način proizvodnje, hranilno in zdravstveno vrednost, označevanje, visoke standarde za dobrobit živali in varstvo okolja;

(b) udeležbo na prireditvah, sejmih in razstavah nacionalnega ali evropskega pomena, zlasti s stojnicami, katerih namen je povečevati ugled proizvodov Skupnosti;

▼M1

(c) akcije informiranja, zlasti o sistemih Skupnosti za zaščiteno geografsko poreklo (ZOP), zaščiteno geografsko označbo (ZGO), označbo tradicionalnega ugleda (OTU) ter za ekološko pridelavo, kot tudi o drugih režimih Skupnosti v zvezi s kakovostnimi standardi in označevanjem kmetijskih proizvodov in živil ter grafičnimi simboli, določenimi v ustrezni zakonodaji Skupnosti, zlasti za zelo oddaljene regije;

▼B

(d) akcije informiranja o sistemu Skupnosti za kakovostna vina, pridelana znotraj določenega pridelovalnega območja, vina z geografsko označbo in žgane pijače z geografsko označbo ali zaščitenim tradicionalnim ugledom;

(e) študije za ocenitev rezultatov dejavnosti promocije in informiranja.

Člen 3

Področja in proizvodi, ki jih lahko obsegajo akcije iz člena 1, se določijo z upoštevanjem naslednjih meril:

(a) zaželjeno je opozarjanje na kakovost, značilne lastnosti, poseben način proizvodnje, hranilno in zdravstveno vrednost, varnost, dobrobit ali okolju prijazne proizvode s pomočjo tematskih kampanj ali kampanj s posebnim ciljem;

(b) izvajanje sistema označevanja za obveščanje potrošnikov in sledljivost proizvodov ter izvajanje sistemov nadzora;

(c) potreba po reševanju posebnih ali kratkoročnih težav na posameznih področjih;

(d) zaželjeno je informiranje o ZGP/ZGO, ZTU Skupnosti in načrtih ekološke pridelave;

(e) zaželjeno je informiranje o sistemu Skupnosti za kakovostna vina, pridelana znotraj določenega pridelovalnega območja, vina z geografsko označbo in žgane pijače z geografsko označbo ali zaščitenim tradicionalnim ugledom.

Člen 4

1. Vsaki dve leti Komisija sestavi, v skladu s postopkom iz člena 13, seznam tem in proizvodov iz člena 3. Po potrebi se le-ta spreminja v časovnem presledku po enakem postopku.

▼M1 —————

▼B

Člen 5

1. V skladu s postopkom, določenim v členu 13(2), Komisija sprejme za vsako področje ali proizvod strategijo, ki določa smernice, s katerimi morajo biti skladni predlogi za programe informiranja in promocije.

▼M1 —————

▼B

3. V teh smernicah so dane splošne navedbe zlasti glede:

(a) načrtov in ciljev,

(b) ene ali več tem, ki so predmet izbranih ukrepov,

(c) vrste akcij, ki jih je treba izvesti,

(d) trajanja programov,

(e) okvirne razdelitve razpoložljivega zneska, ki ga Skupnost prispeva za programe glede na trg in vrsto ukrepa.

▼M2

Pri promociji svežega sadja in zelenjave se poseben poudarek nameni promociji, usmerjeni k otrokom v izobraževalnih ustanovah.

▼M1

Člen 6

1. Za izvajanje ukrepov iz člena 2(a), (b), (c) in (d) in v skladu s smernicami iz člena 5 strokovna(-e) in/ali medstrokovna(-e) organizacija(-e), ki predstavlja(-jo) področje(-a) v eni ali več državah članicah ali na ravni Skupnosti, izdela(-jo) predloge za programe promocije in informiranja, ki ne trajajo dlje od treh let.

Države članice izdelajo specifikacijo, v kateri so določene zahteve in merila za ocenjevanje programov.

2. Zadevna(-e) država(-e) članica(-e) preuči(-jo) ustreznost vsakega predlaganega programa in njegovo skladnost z določbami te uredbe, smernicami iz člena 5 in z ustrezno specifikacijo. Preverijo tudi, ali je program cenovno primeren.

Po preučitvi programa ali programov država(-e) članica(-e) sestavi(-jo) seznam programov v mejah razpoložljivih sredstev in se obveže(-jo) za prispevanje k njihovemu financiranju.

3. Država(-e) članica(-e) Komisiji pošlje(-jo) seznam programov in izvode programov.

Če Komisija ugotovi, da predloženi program ali določene dejavnosti programa niso v skladu z določbami Skupnosti ali smernicami iz člena 5 ali niso cenovno primerne, v roku, določenem v skladu s postopkom iz člena 13(2), uradno obvesti zadevno(-e) državo(-e) članico(-e) o neprimernosti celotnega programa ali dela tega programa. Če je bil rok zamujen, se šteje, da je program primeren.

Država(-e) članica(-e) upošteva(-jo) vse pripombe Komisije in programe, popravljene v dogovoru z organizacijo predlagateljico, pošlje(-jo) Komisiji v roku, ki se določi v skladu s postopkom iz člena 13(2).

4. Komisija se v skladu s postopkom iz člena 13(2) odloči, kateri programi so sprejeti, in določi ustrezne proračune. Prednost imajo programi, ki jih predloži najmanj ena država članica, ali tisti, ki predvidevajo dejavnosti v več kot eni državi članici.

5. Po vabilu za ponudbe z vsemi primernimi sredstvi organizacija predlagateljica izbere organe, ki bodo izvajali programe. Vendar je pod določenimi pogoji, ki se določijo v skladu s postopkom iz člena 13(2), organizacija predlagateljica lahko pooblaščena za izvajanje določenih delov programa.

6. V skladu s postopkom iz člena 13(2) Komisija lahko določi spodnje in/ali zgornje dejanske stroškovne meje za programe, ki so predloženi na podlagi tega člena. Te stroškovne meje se lahko razlikujejo glede na vrsto zadevnih programov. S tem povezana merila se lahko določijo v skladu s postopkom iz člena 13(2).

▼B

Člen 7

1. Če ni programov informiranja za eno ali več akcij iz člena 2(c), ki so jih predstavile organizacije iz člena 6, vsaka zainteresirana država članica izdela svojo specifikacijo na podlagi smernic Komisije in prek javnega razpisa izbere izvedbeni organ za programe, za katere prevzema delno financiranje.

2. Komisiji pošlje izbrani program skupaj z utemeljenim mnenjem o njegovi primernosti in skladnosti ter skladnosti predlaganega organa z določbami te uredbe in smernicami ter mnenjem o njegovi cenovni primernosti.

▼M1

3. Za namen preučitve programov s strani Komisije se uporablja člen 6(3) in (4).

▼M1

4. V skladu s postopkom iz člena 13(2) Komisija lahko določi spodnje in/ali zgornje dejanske stroškovne meje za programe, ki so predloženi na podlagi tega člena. Te stroškovne meje se lahko razlikujejo glede na vrsto zadevnih programov. S tem povezana merila se lahko opredelijo v skladu s postopkom iz člena 13(2).

Člen 7a

Po obvestilu upravljalnega odbora iz člena 13(1) ali, kadar je to primerno, regulativnih odborov iz Uredb (EGS) št. 2092/91 ( 6 ) (EGS) št. 2081/92 ( 7 ) ali (EGS) št. 2082/92 ( 8 ), se Komisija odloči o naslednjih ukrepih:

(a) ukrepih iz člena 2(e) te uredbe;

(b) ukrepih iz člena 2(b), (c), in (d) te uredbe, kadar so tovrstni ukrepi v interesu celotne Skupnosti ali pa če v okviru postopkov, določenih v členih 6 in 7 te uredbe, ni bilo podanih primernih predlogov;

▼M1

Člen 8

Komisija na osnovi odprtega ali omejenega razpisa za ponudbe izbere:

(a) vsako strokovno pomoč, ki je potrebna za ocenjevanje predlaganih programov, vključno s predlaganimi organi za izvajanje;

(b) organ ali organe, odgovorne za izvajanje ukrepov iz člena 7a.

▼B

Člen 9

▼M1

1. Skupnost v celoti financira ukrepe iz člena 7a. Skupnost v celoti financira tudi stroške za strokovne sodelavce, ki se jih izbere v skladu s členom 8(a).

2. Prispevek Skupnosti za programe iz členov 6 in 7 ne presega 50 % realnih stroškov programov. V primeru promocijskih programov, ki trajajo dve ali tri leta, prispevek za vsako leto izvajanja ne sme preseči te zgornje meje.

▼M2

Odstotek iz prvega pododstavka znaša 60 % za promocijo sadja in zelenjave, ki je usmerjena samo k otrokom v izobraževalnih ustanovah.

▼M1

3. Organizacija(-e) predlagateljica(-e) financira(-jo) najmanj 20 % dejanskih stroškov programov iz člena 6, preostali del financiranja pa prevzame(-jo) zadevna(-e) država(-e) članica(-e), ob upoštevanju prispevka Skupnosti iz odstavka 2. Deleži držav(-e) članic(-e) oziroma organizacij(-e) predlagateljic(-e) se določijo ob predložitvi programa Komisiji, v skladu s členom 6(3). Plačila držav članic in/ali organizacij predlagateljic lahko izvirajo iz parafiskalnih dajatev ali iz obveznih prispevkov.

▼B

4. Za akcije iz člena 7 so države članice odgovorne za tisti del financiranja, ki ga Skupnost ne preskrbi.

Plačila držav članic lahko prihajajo iz davkom podobnih dajatev.

▼M1

5. Členi 87, 88 in 89 Pogodbe se ne uporabljajo za finančne prispevke držav članic in za finančne prispevke, ki izvirajo iz parafiskalnih dajatev ali obveznih prispevkov, ki jih prispevajo države članice in/ali organizacije predlagateljice, za programe s podporo Skupnosti v okviru člena 36 Pogodbe, in za katere se je Komisija odločila, da jih bo sprejela, v skladu s členom 6(4) ali členom 7(3).

▼B

Člen 10

1. Organ ali organi, ki jim je zaupano izvajanje akcij iz člena 6(1) in člena 7(1), morajo imeti strokovno znanje o proizvodih in zadevnih trgih ter potrebna sredstva za zelo učinkovito izvajanje ob primernem upoštevanju evropske razsežnosti programov.

▼M1

2. Skupina za spremljanje, sestavljena iz predstavnikov Komisije, zadevnih držav članic in organizacij predlagateljic, nadzoruje pravilno izvajanje programov iz členov 6 in 7.

3. Zadevne države članice so odgovorne za spremljanje programov iz členov 6 in 7 in za z njimi povezana plačila. Države članice zagotovijo, da je vse informativno ali promocijsko gradivo, izdelano v okviru sprejetega programa, skladno s pravom Skupnosti.

▼B

Člen 11

Skupnost financira akcije iz člena 1, po členu 1(2)(e) Uredbe (ES) št. 1258/1999.

Člen 12

Podrobna pravila za uporabo te uredbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 13(2).

Člen 13

1. Komisiji pomagajo Upravljalni odbor za olja in masti, ustanovljen po členu 37 Uredbe št. 136/66/EGS ( 9 ) in upravljalni odbori, ustanovljeni po ustreznih členih drugih uredb o skupni ureditvi kmetijskih trgov (v nadaljnjem besedilu „odbori“).

2. V primerih sklicevanja na ta odstavek se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES se določi na en mesec.

3. Odbori sprejmejo svoje poslovnike.

▼M1

Člen 13a

Pred pripravo seznama iz člena 4 ali opredelitvijo smernic iz člena 5 ali odobritvijo programov iz členov 6 in 7 ali odločitvijo za ukrepe v skladu s členom 7a ali pred sprejetjem izvedbenih ukrepov v skladu s členom 12 se Komisija lahko posvetuje s:

(a) Stalno skupino za promocijo kmetijskih proizvodov Svetovalnega odbora za zdrave in varne kmetijske proizvode;

(b) ad hoc strokovnimi delovnimi skupinami, ki jih sestavljajo člani upravljalnega odbora iz člena 13(1) in/ali strokovnjaki za promocijo in obveščanje javnosti.

▼M1

Člen 14

Pred 31. decembrom 2006 Komisija skupaj z morebitnimi primernimi predlogi predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o izvajanju te uredbe.

▼B

Člen 15

1. Črtajo se naslednje določbe:

(a) člen 11 Uredbe Sveta 136/66/EGS z dne 22. septembra 1966 o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti ( 10 ),

(b) člen 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 1308/70 z dne 29. junija 1970 o skupni ureditvi trga za lan in konopljo ( 11 ),

(c) člen 20(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 3763/91 z dne 16. decembra 1991 o uvedbi posebnih ukrepov glede nekaterih kmetijskih proizvodov v korist francoskih čezmorskih departmajev ( 12 ),

(d) člena 1 in 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 1332/92 z dne 18. maja 1992 o uvedbi posebnih ukrepov za namizne oljke ( 13 ),

(e) člen 31(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 1600/92 z dne 15. junija 1992 o posebnih ukrepih za Azore in Madeiro, ki se nanašajo na določene kmetijske proizvode ( 14 ),

(f) člen 26(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 1601/92 z dne 15. junija 1992 o posebnih ukrepih za Kanarske otoke v zvezi z določenimi kmetijskimi proizvodi ( 15 ),

(g) druga alinea drugega odstavka člena 1 in drugega pododstavka člena 2(1) Uredbe Sveta (ES) št. 399/94 z dne 21. februarja 1994 glede posebnih ukrepov za rozine ( 16 ),

(h) člen 54 Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo ( 17 ),

(i) člen 35(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino ( 18 ).

2. V Uredbi (ES) št. 399/94 se besede „in promocija“ in „(d) ter (e)“ črtajo iz prvega odstavka člena 1 oziroma člena 2(2).

3. Uredbe Sveta (EGS) št. 1195/90 z dne 7. maja 1990 o ukrepih za povečanje potrošnje in porabe jabolk ( 19 ), (EGS) št. 1201/90 z dne 7. maja 1990 o ukrepih za povečanje porabe citrusov ( 20 ), (EGS) št. 2067/92 z dne 30. junija 1992 o ukrepih za promocijo in trženje kakovostnega govejega in telečjega mesa ( 21 ), (EGS) št. 2073/92 z dne 30. junija 1992 o pospeševanju potrošnje v Skupnosti in širitvi trgov za mleko in mlečne izdelke ( 22 ), (ES) št. 2275/96 z dne 22. novembra 1996 o uvedbi posebnih ukrepov za žive rastline in cvetličarske proizvode ( 23 ) in (ES) št. 2071/98 z dne 28. septembra 1998 o ukrepih obveščanja javnosti za označevanje govejega in telečjega mesa ( 24 ) se razveljavijo.

4. Za izvajanje te uredbe se določbe, roki in uredbe iz odstavkov 1 in 2 uporabljajo za programe informiranja in promocije, o katerih se je odločalo pred uveljavitvijo te uredbe.

Člen 16

Komisija sprejme, v skladu s postopkom iz člena 13(2), ukrepe potrebne za olajšanje prehoda iz določb člena 15 na določbe te uredbe.

Člen 17

Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Uporablja se od 1. januarja 2001.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.