2014O0060 — SL — 02.11.2015 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B SMERNICA EVROPSKE CENTRALNE BANKE (EU) 2015/510 z dne 19. decembra 2014 o izvajanju okvira denarne politike Eurosistema (Smernica o splošni dokumentaciji) (ECB/2014/60) (prenovitev) (UL L 091 2.4.2015, str. 3)

spremenjena z:









▼B

▼M2

SMERNICA EVROPSKE CENTRALNE BANKE (EU) 2015/510

z dne 19. decembra 2014

o izvajanju okvira denarne politike Eurosistema (Smernica o splošni dokumentaciji) (ECB/2014/60)

▼B

(prenovitev)







SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prve alinee člena 127(2) Pogodbe, ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti prve alinee člena 3.1, členov 9.2, 12.1, 14.3, 18.2 in prvega odstavka člena 20 Statuta, ob upoštevanju naslednjega: (1) Smernica ECB/2011/14 ( 1 ) je bila bistveno spremenjena. Ker so potrebne nadaljnje spremembe, jo je treba zaradi jasnosti prenoviti. (2) Enotna denarna politika zahteva opredelitev orodij, instrumentov in postopkov, ki jih uporablja Eurosistem, ki ga sestavljajo Evropska centralna banka (ECB) in nacionalne centralne banke tistih držav članic, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: NCB), da bi se ta politika izvajala na enoten način v vseh državah članicah, katerih valuta je euro. (3) V skladu s členom 127(1) in (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 3.1 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: Statut ESCB) je poglavitni cilj Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) ohranjanje stabilnosti cen, katerega temeljne naloge v tej vlogi so opredeliti in izvajati denarno politiko Unije ter opravljati devizne posle v skladu z določbami člena 219 Pogodbe. (4) Splošni okvir Eurosistema temelji na določbah Statuta ESCB. Po členu 127(1) Pogodbe in kot se odraža v Statutu ESCB, mora Eurosistem ravnati v skladu z nekaterimi načeli, vključno z načelom odprtega tržnega gospodarstva s svobodno konkurenco, pri čemer daje prednost učinkovitemu razporejanju virov. (5) Kolikor je možno in ustrezno ter s ciljem zagotoviti operativno učinkovitost, ECB naloži nacionalnim centralnim bankam opravljanje poslov, ki so sestavni del nalog Eurosistema, v skladu z načelom decentralizacije, določenim v členu 12.1 Statuta ESCB, in pod pogoji, določenimi v členu 14.3 Statuta ESCB. (6) V luči člena 12.1 Statuta ESCB je ECB pristojna za oblikovanje enotne denarne politike Unije in za izdajanje smernic in sklepov, potrebnih za zagotovitev njenega pravilnega izvajanja. V skladu s členom 14.3 Statuta ESCB imajo nacionalne centralne banke obveznost, da delujejo v skladu s temi smernicami. Zato je ta smernica naslovljena na Eurosistem. Nacionalne centralne banke bodo pravila, določena v tej smernici, implementirale s pogodbenimi dogovori ali predpisi. Od nasprotnih strank se bo zahtevalo, da upoštevajo ta pravila, kot jih bodo nacionalne centralne banke implementirale s temi pogodbenimi dogovori ali predpisi. (7) Prva alinea člena 18.1 Statuta ESCB omogoča, da Eurosistem posreduje na finančnih trgih z dokončnimi nakupi in prodajami (promptno in terminsko) ali z začasnimi nakupi in s posojanjem ali zadolževanjem na podlagi terjatev in tržnih instrumentov, izraženih v eurih ali drugih valutah, pa tudi plemenitih kovinah. Druga alinea člena 18.1 omogoča, da Eurosistem sklepa kreditne posle s kreditnimi institucijami in drugimi udeleženci na trgu. (8) Pri izvajanju svoje denarne politike Eurosistem uporablja naslednja orodja denarne politike: izvaja operacije odprtega trga, ponuja odprte ponudbe in od kreditnih institucij zahteva, da imajo obvezne rezerve na računih pri Eurosistemu. (9) Eurosistem ima za doseganje svojih ciljev na voljo vrsto instrumentov za izvajanje operacij odprtega trga, ki vključujejo povratne transakcije, dokončne transakcije, izdajo dolžniških certifikatov ECB, valutne zamenjave za namene denarne politike in zbiranje vezanih depozitov. Cilj teh instrumentov za izvajanje operacij odprtega trga je zagotoviti pravilno delovanje denarnega trga in pomagati bankam, da nemoteno in na dobro organiziran način zadovoljijo svoje likvidnostne potrebe. (10) Eurosistem ponuja dve odprti ponudbi, mejno posojilo in mejni depozit, katerih namen je povečati oziroma umakniti likvidnost čez noč, signalizirati naravnanost denarne politike in postaviti mejo nihanja obrestnih mer čez noč na denarnem trgu. (11) Sistem obveznih rezerv Eurosistema sledi predvsem naslednjima ciljema denarne politike: (a) z metodo povprečenja prispeva k stabilizaciji obrestnih mer na denarnem trgu, in sicer s spodbujanjem institucij k ublažitvi učinkov začasnih likvidnostnih nihanj; in (b) ustvarja ali povečuje strukturni likvidnostni primanjkljaj, kar izboljša zmožnost Eurosistema, da učinkovito deluje kot ponudnik likvidnosti. Pravni okvir sistema obveznih rezerv Eurosistema je določen v členu 19 Statuta ESCB, Uredbi Sveta (ES) št. 2531/98 ( 2 ) in Uredbi (ES) št. 1745/2013 Evropske centralne banke (ECB/2003/9) ( 3 ). (12) Glede na cilje, rednost in postopke se lahko operacije odprtega trga Eurosistema razdelijo na štiri kategorije: (a) operacije glavnega refinanciranja; (b) operacije dolgoročnejšega refinanciranja; (c) operacije finega uravnavanja; (d) strukturne operacije. (13) Operacije glavnega refinanciranja Eurosistema so kategorija operacij odprtega trga z osrednjo vlogo pri uresničevanju ciljev uravnavanja obrestnih mer, uravnavanja likvidnosti na trgu in signaliziranja naravnanosti denarne politike. (14) Cilj operacij dolgoročnejšega refinanciranja je nasprotnim strankam zagotoviti likvidnost, katere zapadlost je daljša od zapadlosti operacij glavnega refinanciranja. Z operacijami dolgoročnejšega financiranja Eurosistem trgu praviloma ne želi signalizirati svojih namer in zato običajno le sprejema ponujene mere. (15) Operacije finega uravnavanja se izvajajo občasno s ciljem uravnavanja likvidnosti na trgu in uravnavanja obrestnih mer, zlasti z namenom izravnati učinke, ki jih imajo na obrestne mere nepričakovana likvidnostna nihanja na trgu. Konkretne operacije finega uravnavanja so prilagojene glede na vrste transakcij in konkretne cilje, ki se jih želi doseči s temi operacijami. (16) Strukturne operacije se lahko izvajajo, kadar je treba prilagoditi strukturno pozicijo Eurosistema do finančnega sektorja. (17) Izvajanje okvira denarne politike Eurosistema bi moralo zagotoviti sodelovanje širokega kroga nasprotnih strank na podlagi enotnih kriterijev primernosti. Ti kriteriji so določeni s ciljem zagotovitvi, da so nasprotne stranke enako obravnavane v vseh državah članicah, katerih valuta je euro, in da nasprotne stranke izpolnjujejo določene bonitetne in operativne zahteve. (18) Za zaščito Eurosistema pred tveganjem nasprotne stranke druga alinea člena 18.1 Statuta ESCB določa, da mora Eurosistem sklepati kreditne posle s kreditnimi institucijami in drugimi udeleženci na trgu na podlagi ustreznega zavarovanja posojil. (19) Za zagotovitev enake obravnave nasprotnih strank ter povečanje operativne učinkovitosti in preglednosti mora finančno premoženje izpolnjevati določene enotne kriterije v vseh državah članicah, katerih valuta je euro, da bi bilo primerno kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema. (20) Eurosistem je razvil enoten okvir za finančno premoženje, ki je primerno kot zavarovanje, tako da se vsi kreditni posli Eurosistema opravljajo na usklajen način s pomočjo izvajanja te smernice v vseh državah članicah, katerih valuta je euro. Enotni okvir za finančno premoženje, ki je primerno kot zavarovanje, zajema tržno in netržno finančno premoženje, ki izpolnjuje enotne kriterije primernosti, določene s strani Eurosistema. Večina primernega finančnega premoženja se lahko uporablja čezmejno s pomočjo korespondenčnega centralnobančnega modela (CCBM) ter v primeru tržnega finančnega premoženja tudi prek primernih povezav med primernimi sistemi poravnave vrednostnih papirjev (SPVP) v EGP ali prek primernih povezav med primernimi SPVP v EGP v povezavi s CCBM. (21) Eurosistem zagotavlja posojilo čez dan za izravnavo neusklajenosti pri poravnavah plačil. Kakor je določeno v členu 12 Smernice ECB/2012/27 in Prilogi III k isti smernici ( 4 ), mora zavarovanje za zagotavljanje posojila čez dan izpolnjevati enake kriterije, kot jih mora izpolnjevati finančno premoženje, ki je primerno kot zavarovanje, po delu 4. (22) Za vse primerno finančno premoženje za kreditne posle Eurosistema se morajo uporabljati ukrepi za obvladovanje tveganj, da se Eurosistem zaščiti pred finančnimi izgubami v primeru izvršitve zavarovanja zaradi neplačila nasprotne stranke. Primerno finančno premoženje mora izpolnjevati zahteve Eurosistema glede kreditne kvalitete, določene v pravilih bonitetnega okvira Eurosistema. (23) ECB naloži sankcije institucijam, ki ne izpolnjujejo obveznosti, ki izhajajo iz uredb in sklepov ECB v zvezi z uporabo obveznih rezerv, v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2532/98 ( 5 ), Uredbo Evropske centralne banke (ES) št. 2157/1999 (ECB/1999/4) ( 6 ), Uredbo (ES) št. 2531/98 in Uredbo (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9). V primeru hude kršitve zahtev glede obveznih rezerv lahko Eurosistem tudi začasno izključi nasprotne stranke iz sodelovanja pri operacijah odprtega trga. (24) V skladu z določbami pogodbenih dogovorov ali predpisov, ki jih uporablja zadevna NCB ali ECB, lahko Eurosistem nasprotnim strankam naloži denarne kazni ali jih začasno izključi iz sodelovanja pri operacijah odprtega trga ali odprtih ponudbah, če ne izpolnijo svojih obveznosti po pogodbenih dogovorih ali predpisih, ki jih uporabljajo nacionalne centralne banke ali ECB, kakor je določeno v tej smernici. (25) V skladu z določbami pogodbenih dogovorov ali predpisov, ki jih uporablja zadevna NCB ali ECB, lahko Eurosistem nasprotnim strankam tudi začasno onemogoči, trajno onemogoči ali omeji dostop do operacij odprtega trga ali odprtih ponudb iz razlogov skrbnega in varnega poslovanja ali zaradi neizpolnitve obveznosti nasprotne stranke. Iz razlogov skrbnega in varnega poslovanja lahko Eurosistem finančno premoženje, ki ga kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema mobilizirajo določene nasprotne stranke, tudi zavrne, omeji njegovo uporabo ali zanj uporabi dodatne odbitke. (26) Vsi pogodbeni dogovori ali predpisi, ki jih nacionalne centralne banke uporabljajo v razmerju do svojih nasprotnih strank, bi morali vsebovati minimalne skupne značilnosti, katerih cilj je zagotoviti, da se enotna denarna politika uporablja pod pogoji, ki se med državami članicami, katerih valuta je euro, bistveno ne razlikujejo – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO SMERNICO:







VSEBINA DEL 1 – VSEBINA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV DEL 2 – ORODJA, OPERACIJE, INSTRUMENTI IN POSTOPKI DENARNE POLITIKE EUROSISTEMA NASLOV I – Operacije odprtega trga Poglavje 1 – Pregled operacij odprtega trga Poglavje 2 – Kategorije operacij odprtega trga Poglavje 3 – Instrumenti za operacije odprtega trga NASLOV II – Odprte ponudbe Poglavje 1 – Odprta ponudba mejnega posojila Poglavje 2 – Odprta ponudba mejnega depozita NASLOV III – Postopki ZA operacije denarne politike Eurosistema Poglavje 1 – Avkcijski in dvostranski postopki za operacije odprtega trga Eurosistema Oddelek 1 – Avkcijski postopki Oddelek 2 – Operativni koraki pri avkcijskih postopkih Pododdelek 1 – Najava avkcijskih postopkov Pododdelek 2 – Priprava in predložitev protiponudb s strani nasprotnih strank Pododdelek 3 – Dodelitev na avkciji Pododdelek 4 – Objava rezultatov avkcije Oddelek 3 – Dvostranski postopki za operacije odprtega trga Eurosistema Poglavje 2 – Postopki poravnave za operacije odprtega trga Eurosistema DEL 3 – PRIMERNE NASPROTNE STRANKE DEL 4 – PRIMERNO FINANČNO PREMOŽENJE NASLOV I – Splošna načela NASLOV II – Kriteriji primernosti in zahteve glede kreditne kvalitete tržnega finančnega premoženja Poglavje 1 – Kriteriji primernosti za tržno finančno premoženje Oddelek 1 – Splošni kriteriji primernosti za tržno finančno premoženje Oddelek 2 – Posebni kriteriji primernosti za nekatere vrste tržnega finančnega premoženja Pododdelek 1 – Posebni kriteriji primernosti za listinjene vrednostne papirje Pododdelek 2 – Posebni kriteriji primernosti za krite obveznice, zavarovane z listinjenimi vrednostnimi papirji Pododdelek 3 – Posebni kriteriji primernosti za dolžniške certifikate, ki jih izda Eurosistem Poglavje 2 – Zahteve Eurosistema glede kreditne kvalitete tržnega finančnega premoženja NASLOV III – Kriteriji primernosti in zahteve glede kreditne kvalitete netržnega finančnega premoženja Poglavje 1 – Kriteriji primernosti za netržno finančno premoženje Oddelek 1 – Kriteriji primernosti za bančna posojila Oddelek 2 – Kriteriji primernosti za vezane depozite Oddelek 3 – Kriteriji primernosti za hipotekarne dolžniške instrumente Oddelek 4 – Kriteriji primernosti za netržne dolžniške instrumente, zavarovane s primernimi bančnimi posojili Poglavje 2 – Zahteve Eurosistema glede kreditne kvalitete netržnega finančnega premoženja Oddelek 1 – Zahteve Eurosistema glede kreditne kvalitete bančnih posojil Oddelek 2 – Zahteve Eurosistema glede kreditne kvalitete hipotekarnih dolžniških instrumentov Oddelek 3 – Zahteve glede kreditne kvalitete Eurosistema za netržne dolžniške instrumente, zavarovane s primernimi bančnimi posojili NASLOV IV – Jamstva za tržno in netržno finančno premoženje NASLOV V – Bonitetni okvir Eurosistema za primerno finančno premoženje NASLOV VI – Okvir za obvladovanje tveganj in vrednotenje za tržno in netržno finančno premoženje Poglavje 1 – Ukrepi za obvladovanje tveganj pri tržnem finančnem premoženju Poglavje 2 – Ukrepi za obvladovanje tveganj pri netržnem finančnem premoženju Poglavje 3 – Pravila vrednotenja tržnega in netržnega finančnega premoženja NASLOV VII – Sprejetje zavarovanja v valutah, ki niso euro, ob nepredvidljivih dogodkih NASLOV VIII – Pravila za uporabo primernega finančnega premoženja NASLOV IX – Čezmejna uporaba primernega finančnega premoženja DEL 5 – SANKCIJE V PRIMERU NEIZPOLNJEVANJA OBVEZNOSTI NASPROTNE STRANKE DEL 6 – DISKRECIJSKI UKREPI DEL 7 – DODATNE MINIMALNE SKUPNE ZNAČILNOSTI V ZVEZI Z OPERACIJAMI DENARNE POLITIKE EUROSISTEMA Poglavje 1 – Dodatne minimalne skupne značilnosti, ki se uporabljajo pri vseh ureditvah v zvezi z operacijami denarne politike Eurosistema Poglavje 2 – Dodatne minimalne skupne značilnosti, ki se uporabljajo pri vseh pogodbah o začasni prodaji in zavarovanem posojilu Poglavje 3 – Dodatne minimalne skupne značilnosti transakcij začasne prodaje Poglavje 4 – Dodatne minimalne skupne značilnosti pogodb o zavarovanem posojilu Poglavje 5 – Dodatne minimalne skupne značilnosti valutnih zamenjav za namene denarne politike DEL 8 – KONČNE DOLOČBE PRILOGA I – Obvezne rezerve PRILOGA II – Najava avkcij PRILOGA III – Dodelitev na avkciji in avkcijski postopki PRILOGA IV – Objava rezultatov avkcije PRILOGA V – Kriteriji za izbor nasprotnih strank za sodelovanje pri posegih na deviznem trgu PRILOGA VI – Čezmejna uporaba primernega finančnega premoženja PRILOGA VII – Izračun sankcij, ki se uporabijo v skladu z Delom 5 PRILOGA VIII – Zahteve za poročanje podatkov o listinjenih vrednostnih papirjih na ravni posameznega posojila PRILOGA IX – Postopek spremljanja zanesljivosti znotraj bonitetnega okvira Eurosistema PRILOGA X – Ravni odbitkov pri vrednotenju PRILOGA XI – Oblike vrednostnih papirjev PRILOGA XII – Primeri operacij in postopkov denarne politike Eurosistema PRILOGA XIII – Korelacijska tabela PRILOGA XIV – Razveljavljena smernica z njenimi poznejšimi spremembami







DEL 1

VSEBINA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV

Člen 1

Vsebina in področje uporabe

1. Ta smernica določa enotna pravila, po katerih Eurosistem izvaja enotno denarno politiko v vseh državah članicah, katerih valuta je euro.

2. Eurosistem sprejme vse ustrezne ukrepe za izvajanje operacij denarne politike Eurosistema v skladu z načeli, orodji, instrumenti, zahtevami, kriteriji in postopki, določenimi v tej smernici.

3. Pravno razmerje med Eurosistemom in njegovimi nasprotnimi strankami se vzpostavi z ustreznimi pogodbenimi dogovori ali predpisi, ki jih uporablja zadevna NCB in v katerih so določbe te smernice ustrezno implementirane.

4. Svet ECB lahko kadar koli spremeni orodja, instrumente, zahteve, kriterije in postopke za izvajanje operacij denarne politike Eurosistema.

5. Eurosistem si pridržuje pravico, da zahteva in pridobi katere koli pomembne informacije od nasprotnih strank, ki so potrebne za opravljanje njegovih nalog in doseganje njegovih ciljev v zvezi z operacijami denarne politike. Ta pravica ne posega v nobene druge obstoječe konkretne pravice Eurosistema, da zahteva informacije, ki se nanašajo na operacije denarne politike.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej smernici se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(1) „konvencija o štetju dni 'dejansko število dni/360 dni v letu'“ pomeni konvencijo, ki se uporablja pri operacijah denarne politike Eurosistema in določa dejansko število koledarskih dni, ki se upoštevajo pri izračunu obresti, na podlagi 360 dni v letu;

(2) „agencija“ pomeni subjekte, ki jih je Eurosistem razvrstil kot agencije. Seznam subjektov, razvrščenih kot agencije, je objavljen na spletni strani ECB;

(3) „listinjeni vrednostni papirji“ pomenijo dolžniške instrumente, ki so zavarovani s skladom namenskega finančnega premoženja (fiksnega ali revolving), ki se pretvori v denar v končnem časovnem obdobju. Poleg tega lahko obstajajo pravice ali drugo finančno premoženje, ki zagotavlja servisiranje ali pravočasno razdelitev donosov imetnikom zavarovanja. V splošnem listinjene vrednostne papirje izdajajo posebej za to vzpostavljeni subjekti s posebnim namenom, ki so pridobili sklad finančnega premoženja od originatorja ali prodajalca. V tej zvezi so donosi listinjenih vrednostnih papirjev odvisni predvsem od denarnih tokov, ki jih ustvarja finančno premoženje v osnovnem skladu, in od drugih pravic, katerih namen je zagotoviti pravočasno izplačilo, kot so likvidnostna posojila, jamstva ali drugi instrumenti, splošno znani kot instrumenti za kreditno izboljšavo;

(4) „dvostranski postopek“ pomeni postopek, v katerem NCB ali v izjemnih okoliščinah ECB izvaja operacije finega uravnavanja ali dokončne transakcije neposredno z eno ali več nasprotnimi strankami, prek borz vrednostnih papirjev ali tržnih posrednikov, brez uporabe avkcijskih postopkov;

(5) „sistem nematerializiranih vrednostnih papirjev“ pomeni sistem, ki omogoča prenos vrednostnih papirjev in drugega finančnega premoženja brez fizičnega premikanja papirnih listin ali potrdil (npr. elektronski prenos vrednostnih papirjev);

(6) „delovni dan“ pomeni: (a) v zvezi z obveznostjo plačila, kateri koli dan, ko je sistem TARGET2 odprt za izvršitev takega plačila; ali (b) v zvezi z obveznostjo dostave finančnega premoženja, kateri koli dan, ko so SPVP, prek katerih se finančno premoženje dostavi, odprti za poslovanje v kraju, kjer je treba dostaviti zadevne vrednostne papirje;

(7) „centralna depotna družba (CDD)“ pomeni subjekt, ki: (a) omogoča obdelavo in poravnavo transakcij z vrednostnimi papirji v nematerializirani obliki; (b) zagotavlja skrbniške storitve (npr. administracijo korporativnih dejanj in zapadlih vrednostnih papirjev); (c) ima dejavno vlogo pri zagotavljanju integritete izdaj vrednostnih papirjev. Vrednostni papirji se lahko vodijo v fizični obliki, vendar imobilizirani, ali v nematerializirani obliki (tj. obstajajo samo kot elektronska evidenca);

(8) „zavarovano posojilo“ pomeni dogovor med NCB in nasprotno stranko, po katerem se nasprotni stranki zagotovi likvidnost s posojilom, zavarovanim z izvršljivim zavarovanjem, ki ga ta nasprotna stranka odobri NCB v obliki npr. zastave, odstopa terjatve ali spremenljivega zavarovanja (charge) finančnega premoženja;

(9) „zbiranje vezanih depozitov“ pomeni instrument, ki se uporablja pri izvajanju operacij odprtega trga in pri katerem Eurosistem povabi nasprotne stranke k pologu vezanih depozitov na računih pri njihovih domačih NCB z namenom umikanja likvidnosti s trga;

▼M2

(10) „pristojni organ“ pomeni javni organ ali telo, ki je v skladu z nacionalnim pravom uradno priznan in pooblaščen za nadzor institucij kot del sistema nadzora v zadevni državi članici, vključno z ECB v zvezi z nalogami, ki so nanjo prenesene z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013 ( 7 );

▼B

(11) „nasprotna stranka“ pomeni institucijo, ki izpolnjuje kriterije primernosti, določena v delu 3, in je zato upravičena do dostopa do operacij denarne politike Eurosistema;

(12) „krite obveznice“ pomenijo dolžniške instrumente, ki imajo dvojno zavarovanje (a) neposredno ali posredno s strani kreditne institucije in (b) z dinamičnim kritnim skladom obveznice, ter pri katerih ni nobenega tranširanja tveganja. Pojem vključuje „jumbo“ krite obveznice, tradicionalne krite obveznice in druge krite obveznice;

(13) „bančno posojilo“ pomeni zahtevek za izplačilo denarja, ki vsebuje dolžniško obveznost dolžnika do nasprotne stranke. Bančna posojila vključujejo tudi Schuldscheindarlehen in nizozemske vpisane zasebne terjatve do države ali drugih primernih dolžnikov, ki imajo državno jamstvo, npr. stanovanjske zadruge;

(14) „kreditna institucija“ pomeni kreditno institucijo v smislu člena 2(5) Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 8 ) ter točke (1) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 9 ), ki je pod nadzorom pristojnega organa, ali kreditno institucijo v javni lasti v smislu člena 123(2) Pogodbe, ki je pod nadzorom, ki je po standardu primerljiv nadzoru pristojnega organa;

(15) „bonitetna ocena“ ima enak pomen kakor v členu 3(1)(a) Uredbe (ES) št. 1060/2009 Evropskega parlamenta in Sveta ( 10 );

(16) „čezmejna uporaba“ pomeni, da nasprotna stranka predloži svoji domači NCB kot zavarovanje: (a) tržno finančno premoženje, ki se nahaja v drugi državi članici, katere valuta je euro; (b) tržno finančno premoženje, ki je izdano v drugi državi članici in se nahaja v državi članici domače NCB; (c) bančna posojila, kjer dogovor o bančnem posojilu ureja zakonodaja druge države članice, katere valuta je euro in ni država članica domače NCB; (d) hipotekarne dolžniške instrumente v skladu z veljavnimi postopki CCBM;

(17) „valutna zaščita“ pomeni dogovor med izdajateljem vrednostnega papirja in nasprotno stranko pri transakciji valutne zaščite, po katerem se del valutnega tveganja, ki nastane zaradi prejetja denarnih tokov v valuti, ki ni euro, odpravi z zamenjavo teh denarnih tokov za plačila v eurih, ki jih bo izvedla nasprotna stranka pri transakciji valutne zaščite, in vključuje kakršna koli morebitna jamstva te nasprotne stranke za navedena plačila;

(18) „skrbnik“ pomeni subjekt, ki v imenu drugih hrani in upravlja vrednostne papirje in drugo finančno premoženje;

(19) „tržna vrednost v primeru neplačila“ pomeni za katero koli premoženje na kateri koli dan: (a) tržno vrednost tega premoženja ob času vrednotenja v primeru neplačila, izračunano na osnovi najbolj reprezentativne cene na delovni dan pred datumom vrednotenja; (b) če reprezentativne cene za določeno premoženje na delovni dan pred datumom vrednotenja ni, se uporabi cena, po kateri je bil sklenjen zadnji posel s takim premoženjem. Če ta cena ni na voljo, NCB določi ceno ob upoštevanju zadnje cene identificirane za premoženje na referenčnem trgu; (c) v primeru premoženja, za katerega tržna vrednost ne obstaja, se uporabi katera koli druga razumna metoda vrednotenja; (d) če je NCB prodala premoženje ali enakovredno premoženje po tržni ceni pred časom vrednotenja v primeru neplačila, se uporabi neto izkupiček prodaje po odbitku vseh razumnih stroškov, pristojbin in izdatkov, nastalih v zvezi s tako prodajo, pri čemer NCB opravi izračun in določi zneske s tem v zvezi;

(20) „poravnava po sistemu dostave proti plačilu“ pomeni mehanizem v sistemu poravnave „exchange-for-value“, ki zagotavlja, da je dokončen prenos finančnega premoženja, tj. dostava finančnega premoženja, opravljen samo, če pride do dokončnega prenosa drugega finančnega premoženja, tj. plačila;

(21) „mejni depozit“ pomeni odprto ponudbo Eurosistema, ki jo lahko nasprotne stranke uporabijo za depozite čez noč pri Eurosistemu prek NCB, in ki se obrestuje po vnaprej določeni obrestni meri;

(22) „obrestna mera mejnega depozita“ pomeni obrestno mero, ki se uporabi za odprto ponudbo mejnega depozita;

▼M2

(23) „domača uporaba“ pomeni, da nasprotna stranka, ustanovljena v državi članici, katere valuta je euro, kot zavarovanje predloži: (a) tržno finančno premoženje, ki je izdano in se hrani v državi članici domače NCB; (b) bančna posojila, pri čemer posojilno pogodbo ureja pravo države članice domače NCB; (c) hipotekarne dolžniške instrumente, ki jih izdajo subjekti, ustanovljeni v državi članici domače NCB; (d) netržne dolžniške instrumente, zavarovane s primernimi bančnimi posojili, ki so izdani in se hranijo v državi članici domače NCB;

▼B

(24) „sistem označevanja finančnega premoženja kot zavarovanje“ pomeni sistem za upravljanje zavarovanja s strani NCB, kjer se likvidnost zagotovi ob označitvi določenega prepoznavnega finančnega premoženja kot zavarovanje določenih kreditnih poslov Eurosistema. Domača NCB lahko dovoli zamenjavo tega finančnega premoženja z drugim določenim primernim finančnim premoženjem, pod pogojem, da se to finančno premoženje označi kot zavarovanje in zadostuje za določen posel;

(25) „primerno finančno premoženje“ pomeni finančno premoženje, ki izpolnjuje kriterije, določene v delu 4 in je temu ustrezno primerno kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema;

(26) „konec dneva“ pomeni uro v delovnem dnevu po zaprtju sistema TARGET2 za poslovanje, ko se za ta dan zaključijo plačila, poslana v obdelavo v sistem TARGET2;

(27) „indeks inflacije v euroobmočju“ pomeni indeks, ki ga zagotovi Eurostat ali nacionalni statistični organ države članice, katere valuta je euro, npr. harmonizirani indeks cen življenjskih potrebščin (HICP);

(28) „Evropski gospodarski prostor (EGP)“ pomeni vse države članice, ne glede na to, ali so formalno pristopile k EGP ali ne, ter Islandijo, Lihtenštajn in Norveško;

(29) „Eurosistem“ pomeni ECB in nacionalne centralne banke;

(30) „delovni dan Eurosistema“ pomeni kateri koli dan, na katerega sta ECB in najmanj ena NCB odprti za namen izvajanja operacij denarne politike Eurosistema;

(31) „kreditni posli Eurosistema“ pomenijo: (a) povratne transakcije za povečevanje likvidnosti, tj. operacije denarne politike Eurosistema za povečevanje likvidnosti, brez valutnih zamenjav za namene denarne politike in dokončnih nakupov; ter (b) posojilo čez dan;

(32) „operacije denarne politike Eurosistema“ pomenijo operacije odprtega trga in odprte ponudbe;

(33) „okvir Eurosistema za uporabniško oceno“ pomeni okvir, ki je dostopen na spletni strani ECB, za namene ocenjevanja SPVS in povezav, da se ugotovi njihova primernost za uporabo pri kreditnih poslih Eurosistema;

(34) „dokončen prenos“ pomeni nepreklicen in brezpogojen prenos, ki pomeni izpolnitev obveznosti izvršitve prenosa;

(35) „finančna družba“ ima enak pomen kakor v Uredbi (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 11 );

(36) „operacije finega uravnavanja“ pomenijo kategorijo operacij odprtega trga, ki jih izvaja Eurosistem zlasti z namenom izravnavanja likvidnostnih nihanj na trgu;

(37) „fiksni kuponi“ pomenijo dolžniške instrumente z vnaprej določenimi periodičnimi izplačili obresti;

(38) „avkcijski postopek s fiksno mero“ pomeni avkcijski postopek, v katerem ECB pred začetkom avkcijskega postopka določi obrestno mero, ceno, swap točke ali razmik obrestne zamenjave, sodelujoče nasprotne stranke pa v protiponudbah navedejo denarni znesek posla, ki ga želijo skleniti po fiksni obrestni meri, ceni, swap točkah ali razmiku obrestne zamenjave;

(39) „variabilni kupon“ pomeni kupon, ki je vezan na referenčno obrestno mero, obdobje ponovnega določanja tega kupona pa ni daljše od enega leta;

(40) „valutna zamenjava za namene denarne politike“ pomeni instrument, ki se uporablja pri izvajanju operacij odprtega trga, kjer Eurosistem promptno kupuje ali prodaja euro za tujo valuto in istočasno terminsko prodaja ali kupuje euro za tujo valuto na določen datum povratnega odkupa;

(41) „domača NCB“ pomeni NCB države članice, katere valuta je euro in v kateri je nasprotna stranka ustanovljena;

(42) „okvirni koledar rednih avkcij Eurosistema“ pomeni koledar, ki ga pripravi Eurosistem in potrdi Svet ECB ter določa obdobje izpolnjevanja obveznih rezerv in najavo, dodelitev in zapadlost operacij glavnega refinanciranja in rednih operacij dolgoročnejšega refinanciranja;

▼M2

(42a) „dokapitalizacija s stvarnimi vložki v obliki državnih dolžniških instrumentov“ pomeni kakršno koli povečanje vpisanega kapitala kreditne institucije, pri čemer se celotni vložek ali njegov del kreditni instituciji zagotovi neposredno z dolžniškimi instrumenti države ali javnega sektorja, ki jih izda država ali subjekt javnega sektorja, ki kreditni instituciji zagotavlja svež kapital;

▼B

(43) „mednarodna centralna depotna družba“ pomeni CDD, ki je dejavna pri poravnavi, običajno prek več valutnih območij, vrednostnih papirjev z različnih nacionalnih trgov, s katerimi se trguje prek meja;

(44) „mednarodna organizacija“ pomeni subjekt, naštet v členu 118 Uredbe (EU) št. 575/2013, pri čemer se izpostavljenostim do takega subjekta dodeli utež tveganja 0 %;

(45) „mednarodna identifikacijska številka vrednostnega papirja (ISIN)“ pomeni mednarodno identifikacijsko kodo, ki se dodeli vrednostnim papirjem, izdanim na finančnih trgih;

(46) „posojilo čez dan“ pomeni posojilo, odobreno za obdobje, krajše od enega delovnega dneva, kakor je opredeljeno v Smernici ECB/2012/27;

(47) „izdaja dolžniških certifikatov ECB“ pomeni instrument denarne politike, ki se uporablja pri izvajanju operacij odprtega trga, kjer ECB izda dolžniške certifikate, ki pomenijo dolžniško obveznost ECB do imetnika certifikata;

(48) „'jumbo' krite obveznice“ pomenijo krite obveznice, izdane v skladu z zahtevami člena 52(4) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 12 ) z obsegom izdaje vsaj 1 milijardo EUR, za katere vsaj trije vzdrževalci trga redno nudijo nakupne in prodajne kotacije;

(49) „terjatve iz naslova lizinga“ pomenijo vnaprej določena in pogodbeno dogovorjena plačila lizingojemalca lizingodajalcu pod pogoji iz pogodbe o lizingu. Preostala vrednost ni terjatev iz naslova lizinga;

(50) „likvidnostna podpora“ pomeni katero koli strukturno, dejansko ali potencialno značilnost, ki je oblikovana ali se šteje kot ustrezno za kritje kakršnihkoli začasnih primanjkljajev v denarnem toku, ki lahko nastanejo v času do dospetja listinjenega vrednostnega papirja;

(51) „operacije dolgoročnejšega refinanciranja“ pomenijo kategorijo operacij odprtega trga, ki jih Eurosistem izvaja v obliki povratnih transakcij, namenjenih povečevanju likvidnosti finančnega sektorja, in z zapadlostjo, ki je daljša od zapadlosti operacij glavnega refinanciranja;

(52) „operacije glavnega refinanciranja“ pomenijo kategorijo rednih operacij odprtega trga, ki jih Eurosistem izvaja v obliki povratnih transakcij;

(53) „obdobje izpolnjevanja“ ima enak pomen, kakor je opredeljen v Uredbi (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9);

(54) „poziv h kritju“ pomeni postopek, povezan z uporabo gibljivega kritja, ki določa, da lahko Eurosistem od nasprotne stranke zahteva zagotovitev dodatnega primernega finančnega premoženja ali denarnih sredstev, če redno merjena vrednost finančnega premoženja, ki ga je nasprotna stranka mobilizirala kot zavarovanje, pade pod določeno raven. V sistemih s skladom finančnega premoženja se poziv h kritju izvede samo v primerih nezadostnega zavarovanja, v sistemih označevanja finančnega premoženja kot zavarovanje pa se opravijo simetrični pozivi h kritju, pri čemer je vsaka metoda podrobneje opredeljena v nacionalni dokumentaciji domače NCB;

(55) „mejna obrestna mera“ pomeni najnižjo obrestno mero v avkcijskih postopkih za povečevanje likvidnosti z variabilno mero ali najvišjo obrestno mero v avkcijskih postopkih za umikanje likvidnosti z variabilno mero, pri kateri se izčrpa skupni znesek za dodelitev na avkciji;

(56) „mejno posojilo“ pomeni odprto ponudbo Eurosistema, ki jo nasprotne stranke lahko uporabijo za pridobitev posojila čez noč od Eurosistema prek NCB po vnaprej določeni obrestni meri, če kot zavarovanje predložijo zadostno primerno finančno premoženje;

(57) „obrestna mera mejnega posojila“ pomeni obrestno mero, ki se uporablja pri mejnem posojilu;

(58) „mejna kotacija swap točk“ pomeni kotacijo swap točk, pri kateri se izčrpa skupni znesek za dodelitev na avkciji;

(59) „tržno finančno premoženje“ pomeni dolžniške instrumente, s katerimi se trguje na trgu in ki izpolnjujejo kriterije primernosti, določena v delu 4;

(60) „datum zapadlosti“ pomeni datum, na katerega se operacija denarne politike Eurosistema zaključi. V primeru pogodbe o začasni prodaji ali zamenjave je datum zapadlosti enak datumu povratnega odkupa;

(61) „država članica“ pomeni državo članico Unije;

(62) „multi cédulas“ pomeni dolžniške instrumente, ki jih izdajo določeni španski nosilci s posebnim namenom (Fondo de Titulización de Activos, FTA), kar omogoča, da se združi v sklad določeno število majhnih izdaj posameznih cédulas (španskih kritih obveznic) različnih originatorjev;

(63) „multilateralna razvojna banka“ pomeni subjekt, naštet v členu 117(2) Uredbe (EU) št. 575/2013, pri čemer se izpostavljenostim do takega subjekta dodeli utež tveganja 0 %;

(64) „avkcija z različnimi merami (avkcija ameriškega tipa)“ pomeni avkcijo, pri kateri je obrestna mera, cena ali swap točke vsake posamezne sprejete protiponudbe enaka obrestni meri, ceni ali swap točkam, ponujenim v tej protiponudbi;

(65) „večstopenjski kupon“ pomeni strukturo kupona, kjer se mejni del (x) v življenjski dobi finančnega premoženja več kakor enkrat poveča v skladu z vnaprej določenim razporedom in na vnaprej določene datume, običajno na datum odpoklica vrednostnega papirja ali datum kuponskega plačila;

(66) „nacionalna centralna banka (NCB)“ pomeni nacionalno centralno banko države članice, katere valuta je euro;

(67) „delovni dan NCB“ pomeni kateri koli dan, na katerega je NCB odprta za namen izvajanja operacij denarne politike Eurosistema, vključno z dnevi, ko so podružnice te NCB zaradi lokalnih ali regionalnih praznikov lahko zaprte;

(68) „države skupine G10 zunaj EGP“ pomenijo države, ki sodelujejo v skupini G10, ki niso države EGP, in sicer Združene države Amerike, Kanada, Japonska in Švica;

(69) „nefinančna družba“ ima enak pomen kakor v Uredbi (EU) št. 549/2013;

▼M2

(70) „netržno finančno premoženje“ pomeni katero koli naslednje finančno premoženje: vezane depozite, bančna posojila, hipotekarne dolžniške instrumente in netržne dolžniške instrumente, zavarovane s primernimi bančnimi posojili;

▼M2

(70a) „netržni dolžniški instrumenti, zavarovani s primernimi bančnimi posojili“ pomenijo dolžniške instrumente: (a) ki so neposredno ali posredno zavarovani z bančnimi posojili, ki ustrezajo vsem kriterijem primernosti Eurosistema za bančna posojila v skladu z oddelkom 1 poglavja 1 naslova III v delu 4, ob upoštevanju določb člena 107f; (b) ki nudijo dvojno zavarovanje: (i) s strani kreditne institucije, ki je originator bančnih posojil, ki služijo kot zavarovanje, in (ii) z dinamičnim kritnim skladom bančnih posojil iz točke (a), ki služijo kot zavarovanje; (c) pri katerih ni nobenega tranširanja tveganj;

▼B

(71) „druge krite obveznice“ pomenijo strukturirane krite obveznice in multi cédulas;

(72) „dokončna transakcija“ pomeni instrument, ki se uporablja pri izvajanju operacij odprtega trga, kjer Eurosistem na trgu (promptno ali terminsko) dokončno kupuje ali prodaja primerno tržno finančno premoženje, kar ima za posledico popoln prenos lastništva s prodajalca na kupca, ne da bi bil pri tem predviden poznejši prenos lastništva nazaj na prodajalca;

(73) „sistem s skladom finančnega premoženja“ pomeni sistem za upravljanje z zavarovanjem s strani NCB, kjer nasprotna stranka odpre zbirni račun pri NCB, na katerega deponira finančno premoženje, s katerim zavaruje z njo povezane kreditne posle Eurosistema, pri čemer se finančno premoženje označuje na način, da posamezno primerno finančno premoženje ni vezano na določen kreditni posel Eurosistema in lahko nasprotna stranka stalno zamenjuje primerno finančno premoženje;

(74) „javna bonitetna ocena“ pomeni bonitetne ocene, ki: (a) jih izdajo bonitetne agencije, registrirane v Uniji in priznane s strani Eurosistema; in (b) se javno razkrijejo ali se distribuirajo na podlagi naročniškega razmerja;

(75) „subjekt javnega sektorja“ pomeni subjekt, ki ga nacionalni statistični organ razvrsti kot enoto znotraj javnega sektorja za namene Uredbe (EU) št. 549/2013;

(76) „hitra avkcija“ pomeni avkcijski postopek, ki se običajno izvede v časovnem okviru 105 minut od najave avkcije do pošiljanja obvestil uspešnim ponudnikom in ki se lahko omeji na omejen krog nasprotnih strank, kakor je podrobneje določeno v delu 2;

(77) „pogodba o začasni prodaji“ pomeni dogovor, po katerem se primerno finančno premoženje proda kupcu, ne da bi prodajalec obdržal lastništvo, prodajalec pa istočasno pridobi pravico in obveznost, da enakovredno finančno premoženje ponovno kupi po določeni ceni na datum v prihodnosti ali na poziv;

(78) „datum povratnega odkupa“ pomeni datum, na katerega je kupec dolžan enakovredno finančno premoženje prodati nazaj prodajalcu v povezavi s transakcijo na podlagi pogodbe o začasni prodaji;

(79) „cena povratnega odkupa“ pomeni ceno, po kateri je kupec dolžan enakovredno finančno premoženje prodati nazaj prodajalcu v zvezi s transakcijo na podlagi pogodbe o začasni prodaji. Cena povratnega odkupa je enaka seštevku prodajne cene in razlike v ceni, ki ustreza obrestim za posojeno likvidnost za obdobje do zapadlosti posla;

(80) „povratna transakcija“ pomeni instrument, ki se uporablja pri izvajanju operacij odprtega trga in dostopanju do mejnega posojila, kjer NCB kupi ali proda primerno finančno premoženje na podlagi pogodbe o začasni prodaji ali sklene kreditne posle v obliki zavarovanih posojil;

(81) „skrbniški račun“ pomeni račun vrednostnih papirjev, s katerim upravlja mednarodna centralna depotna družba, CDD ali NCB, kamor lahko kreditne institucije položijo vrednostne papirje, ki so primerni kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema;

(82) „sistem poravnave vrednostnih papirjev (SPVP)“ pomeni sistem, ki dovoljuje prenos vrednostnih papirjev brez plačila ali proti plačilu (dostava proti plačilu);

(83) „datum poravnave“ pomeni datum, na katerega se transakcija poravna;

(84) „avkcija z enotno mero (avkcija nizozemskega tipa)“ pomeni avkcijo, pri kateri je obrestna mera, cena ali swap točke vseh sprejetih protiponudb enaka mejni obrestni meri, ceni ali swap točkam;

(85) „nosilec s posebnim namenom“ pomeni subjekt s posebnim namenom pri listinjenju, kakor je opredeljen v točki 66 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013;

(86) „standardna avkcija“ pomeni avkcijski postopek, ki se običajno izvede v časovnem okviru 24 ur od najave avkcije do pošiljanja obvestil uspešnim ponudnikom;

(87) „strukturne operacije“ pomenijo kategorijo operacij odprtega trga, ki jih Eurosistem izvaja zaradi prilagoditve strukturne likvidnostne pozicije Eurosistema do finančnega sektorja ali zaradi drugih namenov denarne politike, kakor je podrobneje določeno v delu 2;

(88) „strukturirane krite obveznice“ pomenijo krite obveznice razen multi-cédulas, ki niso izdane v skladu z zahtevami iz člena 52(4) Direktive 2009/65/ES;

(89) „swap točke“ so razlika med deviznima tečajema terminske in promptne transakcije pri valutni zamenjavi, kotiranima v skladu s splošnimi tržnimi običaji;

(90) „povečanje obstoječe izdaje“ pomeni izdajo, ki s predhodno izdajo ali izdajami predstavlja eno samo serijo izdaj;

(91) „sistem TARGET2“ pomeni sistem bruto poravnave v realnem času za euro, ki zagotavlja poravnavo plačil v eurih v centralnobančnem denarju, urejen v Smernici ECB/2012/27;

(92) „avkcijski postopek“ pomeni postopek, kjer Eurosistem povečuje likvidnost na trgu ali umika likvidnost s trga, pri čemer NCB sklepa transakcije s sprejemanjem protiponudb, ki jih predložijo nasprotne stranke po javni najavi;

(93) „datum trgovanja (T)“ pomeni datum, na katerega se sklene posel, tj. pogodba o finančni transakciji med dvema nasprotnima strankama. Datum trgovanja lahko sovpada z datumom poravnave transakcije (poravnava na isti dan) ali pa je določeno število delovnih dni pred datumom poravnave (datum poravnave je opredeljen kot „T + odlog pri poravnavi“);

(94) „tradicionalne krite obveznice“ pomenijo krite obveznice, razen „jumbo“ kritih obveznic, ki se izdajo v skladu z zahtevami po členu 52(4) Direktive 2009/65/ES;

(95) „tripartitni agent“ pomeni upravljavca SPVS, ki je sklenil pogodbo z NCB, po kateri ta upravljavec zagotavlja določene storitve upravljanja z zavarovanjem kot agent navedene NCB;

(96) „Unija“ pomeni Evropsko unijo;

(97) „odbitek pri vrednotenju“ pomeni zmanjšanje tržne vrednosti finančnega premoženja, mobiliziranega kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema, za določen odstotek;

(98) „zmanjšanje vrednosti“ pomeni zmanjšanje tržne vrednosti finančnega premoženja, mobiliziranega kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema, za določen odstotek, preden se uporabi kateri koli odbitek pri vrednotenju;

(99) „avkcijski postopek z variabilno mero“ pomeni avkcijski postopek, v katerem sodelujoče nasprotne stranke v medsebojni konkurenci v protiponudbah navedejo tako denarni znesek posla, ki ga želijo skleniti, kot tudi obrestno mero, swap točke ali ceno, po kateri želijo skleniti posel z Eurosistemom, in kjer se najbolj konkurenčne protiponudbe sprejemajo prednostno, dokler se ne izčrpa skupni ponujeni znesek;

(100) „brezkuponski instrument“ pomeni dolžniški instrument brez periodičnih izplačil kuponskih plačil.







DEL 2

ORODJA, OPERACIJE, INSTRUMENTI IN POSTOPKI DENARNE POLITIKE EUROSISTEMA

Člen 3

Izvedbeni okvir denarne politike Eurosistema

1. Orodja, ki jih Eurosistem uporablja pri izvajanju denarne politike, so:

(a) operacije odprtega trga;

(b) odprte ponudbe;

(c) obvezne rezerve.

2. Obvezne rezerve so določene v Uredbi Sveta (ES) št. 2531/98 in Uredbi (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9). Nekatere značilnosti obveznih rezerv so v informativne namene prikazane v Prilogi I.

Člen 4

Okvirne značilnosti operacij denarne politike Eurosistema

Pregled značilnosti operacij denarne politike Eurosistema so podrobneje opisane v tabeli 1.







Tabela 1 Pregled značilnosti operacij denarne politike Eurosistema Kategorije operacij denarne politike Vrste instrumentov Zapadlost Pogostost Postopek Povečevanje likvidnosti Umikanje likvidnosti Operacije odprtega trga Operacije glavnega refinanciranja Povratne transakcije — En teden Tedensko Standardne avkcije Operacije dolgoročnejšega refinanciranja Povratne transakcije — Tri mesece (1) Mesečno (1) Standardne avkcije Operacije finega uravnavanja Povratne transakcije Povratne transakcije Nestandardizirana Nestandardizirana Avkcijski postopki Valutne zamenjave Valutne zamenjave Dvostranski postopki Zbiranje vezanih depozitov Strukturne operacije Povratne transakcije Povratne transakcije Nestandardizirana Nestandardizirana Standardne avkcije — Izdaja dolžniških certifikatov ECB Krajša od 12 mesecev Nestandardizirana Dokončni nakupi Dokončne prodaje — Nestandardizirana Avkcijski postopki Dvostranski postopki Odprti ponudbi Mejno posojilo Povratne transakcije — Čez noč Dostop po prostem preudarku nasprotnih strank Mejni depozit — Depoziti Čez noč Dostop po prostem preudarku nasprotnih strank (1) Ob upoštevanju člena 7(4).







NASLOV I

OPERACIJE ODPRTEGA TRGA







POGLAVJE 1

Pregled operacij odprtega trga

Člen 5

Pregled kategorij in instrumentov operacij odprtega trga

1. Eurosistem lahko izvaja operacije odprtega trga z namenom uravnavanja obrestnih mer, uravnavanja likvidnosti na finančnem trgu in signaliziranja naravnanosti denarne politike.

2. Operacije odprtega trga se lahko glede na njihov namen razvrstijo v naslednje kategorije:

(a) operacije glavnega refinanciranja;

(b) operacije dolgoročnejšega refinanciranja;

(c) operacije finega uravnavanja;

(d) strukturne operacije.

3. Operacije odprtega trga se izvajajo v obliki naslednjih instrumentov:

(a) povratnih transakcij;

(b) valutnih zamenjav za namene denarne politike;

(c) zbiranja vezanih depozitov;

(d) izdaje dolžniških certifikatov ECB;

(e) dokončnih transakcij.

4. V zvezi s posameznimi kategorijami operacij odprtega trga, določenih v odstavku 2, se uporabljajo naslednji instrumenti iz odstavka 3:

(a) operacije glavnega refinanciranja in operacije dolgoročnejšega refinanciranja se izvajajo izključno v obliki povratnih transakcij;

(b) operacije finega uravnavanja se lahko izvajajo v obliki: (i) povratnih transakcij; (ii) valutnih zamenjav za namene denarne politike; (iii) zbiranja vezanih depozitov;

(c) strukturne operacije se lahko izvajajo v obliki: (i) povratnih transakcij; (ii) izdaje dolžniških certifikatov ECB; (iii) dokončnih transakcij.

5. Operacije odprtega trga se izvajajo na pobudo ECB, ki tudi določi pogoje za njihovo izvršitev in instrument, ki se uporabi.







POGLAVJE 2

Kategorije operacij odprtega trga

Člen 6

Operacije glavnega refinanciranja

1. Eurosistem izvaja operacije glavnega refinanciranja v obliki povratnih transakcij.

2. Operativne značilnosti operacij glavnega refinanciranja so naslednje:

(a) so operacije za povečevanje likvidnosti;

(b) običajno se izvajajo vsak teden v skladu z okvirnim koledarjem rednih avkcij Eurosistema;

(c) njihova zapadlost je običajno en teden, kakor je navedeno v okvirnem koledarju rednih avkcij Eurosistema, ob upoštevanju izjeme iz odstavka 3;

(d) decentralizirano jih izvajajo nacionalne centralne banke;

(e) izvajajo se na podlagi standardnih avkcij;

(f) zanje veljajo kriteriji primernosti, določeni v členu 55, ki jih morajo izpolnjevati vse nasprotne stranke, ki predložijo protiponudbe pri teh operacijah;

(g) zavarovane so s primernim finančnim premoženjem.

3. Zapadlost operacij glavnega refinanciranja se lahko razlikuje zaradi različnih praznikov v državah članicah, katerih valuta je euro.

4. Svet ECB redno odloča o obrestnih merah operacij glavnega refinanciranja. Spremenjene obrestne mere se začnejo uporabljati z začetkom novega obdobja izpolnjevanja obveznih rezerv.

5. Ne glede na odstavek 4 lahko Svet ECB kadar koli spremeni obrestno mero operacij glavnega refinanciranja. Taka odločitev se začne uporabljati ne prej kot naslednji delovni dan Eurosistema.

6. Operacije glavnega refinanciranja se izvedejo na podlagi avkcijskih postopkov s fiksno mero ali avkcijskih postopkov z variabilno mero, kakor odloči Eurosistem.

Člen 7

Operacije dolgoročnejšega refinanciranja

1. Eurosistem izvaja operacije dolgoročnejšega refinanciranja v obliki povratnih transakcij z namenom, da nasprotnim strankam zagotovi likvidnost, katere zapadlost je daljša od zapadlosti operacij glavnega refinanciranja.

2. Operativne značilnosti operacij dolgoročnejšega refinanciranja so naslednje:

(a) so povratne operacije za povečevanje likvidnosti;

(b) izvajajo se redno vsak mesec v skladu z okvirnim koledarjem rednih avkcij Eurosistema, ob upoštevanju izjeme, določene v odstavku 4;

(c) njihova zapadlost je običajno tri mesece v skladu z okvirnim koledarjem rednih avkcij Eurosistema, ob upoštevanju izjem, določenih v odstavku 3 in 4;

(d) decentralizirano jih izvajajo nacionalne centralne banke;

(e) izvajajo se na podlagi standardnih avkcij;

(f) zanje veljajo kriteriji primernosti, določeni v členu 55, ki jih morajo izpolnjevati vse nasprotne stranke, ki predložijo protiponudbe pri teh operacijah;

(g) zavarovane so s primernim finančnim premoženjem.

3. Zapadlost operacij dolgoročnejšega refinanciranja se lahko razlikuje zaradi različnih praznikov v državah članicah, katerih valuta je euro.

4. Eurosistem lahko občasno izvaja operacije dolgoročnejšega refinanciranja z zapadlostjo, daljšo od treh mesecev. Te operacije niso navedene v okvirnem koledarju rednih avkcij Eurosistema.

5. Operacije dolgoročnejšega refinanciranja z zapadlostjo, daljšo od treh mesecev, ki se izvajajo občasno, kakor je navedeno v odstavku 4, lahko vsebujejo klavzulo o predčasnem vračilu. Taka klavzula o predčasnem vračilu lahko pomeni bodisi možnost bodisi obveznost nasprotnih strank, da vrnejo vse zneske ali del zneskov, ki so jim bili dodeljeni v dani operaciji. Obvezna klavzula o predčasnem poplačilu mora temeljiti na izrecnih in vnaprej opredeljenih pogojih. Datume, na katere so predčasna vračila možna, objavi Eurosistem ob najavi operacij. Eurosistem se lahko v izjemnih okoliščinah odloči, da začasno ustavi predčasna vračila na določene datume, med drugim zaradi praznikov v državah članicah, katerih valuta je euro.

6. Operacije dolgoročnejšega refinanciranja se izvajajo na podlagi avkcijskih postopkov z variabilno mero, razen če se Eurosistem odloči, da se izvajajo na podlagi avkcijskega postopka s fiksno mero. V tem primeru se lahko mera, ki se uporablja v avkcijskih postopkih s fiksno mero, v času trajanja operacije indeksira na referenčno mero (npr. povprečno obrestno mero operacij glavnega refinanciranja), s pribitkom ali brez njega.

Člen 8

Operacije finega uravnavanja

1. Eurosistem lahko izvaja operacije finega uravnavanja v obliki povratnih transakcij, valutnih zamenjav za namene denarne politike ali zbiranja vezanih depozitov, zlasti z namenom izravnavanja likvidnostnih nihanj na trgu.

2. Operativne značilnosti operacij finega uravnavanja so naslednje:

(a) lahko se izvajajo kot operacije za povečevanje likvidnosti ali kot operacije za umikanje likvidnosti;

(b) njihova pogostost in zapadlost običajno nista standardizirani;

(c) običajno se izvajajo na podlagi hitrih avkcij, razen če se Eurosistem ob upoštevanju posebnih vidikov denarne politike ali zaradi odzivanja na tržne razmere odloči, da se določena operacija finega uravnavanja izvaja drugače (na podlagi standardne avkcije ali dvostranskega postopka);

(d) decentralizirano jih izvajajo nacionalne centralne banke, pri čemer to ne sme posegati v člen 45(3);

(e) zanje veljajo kriteriji primernosti nasprotnih strank, kakor so določeni v delu 3, odvisno od: (i) vrste instrumenta za izvajanje operacij finega uravnavanja; in (ii) postopka, ki se uporablja za to vrsto instrumenta;

(f) kadar se izvajajo v obliki povratnih transakcij, so zavarovane s primernim finančnim premoženjem.

▼M2

3. ECB lahko izvaja operacije finega uravnavanja na kateri koli delovni dan Eurosistema z namenom uravnavanja likvidnostnih neravnovesij v obdobju izpolnjevanja obveznih rezerv. Če trgovalni dan, dan poravnave in dan vračila niso delovni dnevi NCB, zadevni NCB ni treba izvajati teh operacij.

▼B

4. Eurosistem si pridržuje pravico do visoke stopnje fleksibilnosti pri izbiri postopkov in operativnih značilnostih izvajanja operacij finega uravnavanja, da se lahko odzove na tržne razmere.

Člen 9

Strukturne operacije

1. Eurosistem lahko izvaja strukturne operacije v obliki povratnih transakcij, izdaje dolžniških certifikatov ECB ali dokončnih transakcij z namenom prilagoditve strukturne pozicije Eurosistema do finančnega sistema ali zaradi drugih namenov izvajanja denarne politike.

2. Operativne značilnosti strukturnih operacij so naslednje:

(a) so operacije za povečevanje likvidnosti ali operacije za umikanje likvidnosti;

(b) njihova pogostost in zapadlost nista standardizirani;

(c) izvajajo se na podlagi avkcijskih ali dvostranskih postopkov, odvisno od vrste instrumenta za izvajanje strukturne operacije;

(d) decentralizirano jih izvajajo nacionalne centralne banke;

(e) zanje veljajo kriteriji primernosti nasprotnih strank, kakor so določeni v delu 3, odvisno od: (i) vrste instrumenta za izvajanje strukturnih operacij; in (ii) postopka, ki se uporablja za to vrsto instrumenta;

(f) strukturne operacije za povečevanje likvidnosti so zavarovane s primernim finančnim premoženjem, razen v primeru dokončnih nakupov.

3. Eurosistem si pridržuje pravico do visoke stopnje fleksibilnosti pri izbiri postopkov in operativnih značilnostih izvajanja strukturnih operacij, da se lahko odzove na tržne razmere in druga strukturna gibanja.







POGLAVJE 3

Instrumenti za operacije odprtega trga

Člen 10

Povratne transakcije

1. Povratne transakcije so posebni instrumenti za izvajanje operacij odprtega trga, kjer NCB kupi ali proda primerno finančno premoženje na podlagi pogodbe o začasni prodaji ali sklene kreditne posle v obliki zavarovanih posojil, odvisno od pogodbenih dogovorov ali predpisov, ki jih uporabljajo nacionalne centralne banke.

2. Pogodbe o začasni prodaji in zavarovana posojila morajo izpolnjevati dodatne zahteve za te instrumente, določene v delu 7.

3. Povratne transakcije za povečevanje likvidnosti so zavarovane s primernim finančnim premoženjem kot zavarovanjem v skladu z delom 4.

4. Operativne značilnosti povratnih transakcij so odvisne od kategorije operacij odprtega trga, za katero se uporabijo.

5. Povratne transakcije za umikanje likvidnosti so zavarovane s finančnim premoženjem, ki ga zagotovi Eurosistem. Kriteriji primernosti za to finančno premoženje so enaki tistim, ki veljajo za primerno finančno premoženje, ki se uporablja pri povratnih transakcijah za umikanje likvidnosti, v skladu z delom 4. Pri povratnih transakcijah za umikanje likvidnosti se odbitki pri vrednotenju ne uporabljajo.

Člen 11

Valutne zamenjave za namene denarne politike

1. Valutne zamenjave za namene denarne politike sestavljata istočasni promptna in terminska zamenjava eura za tujo valuto.

2. Valutne zamenjave za namene denarne politike morajo izpolnjevati dodatne zahteve za te instrumente, določene v delu 7.

3. Razen če se Svet ECB odloči drugače, Eurosistem sklepa posle samo v valutah, s katerimi se veliko trguje, in v skladu z običajno tržno prakso.

4. Pri vsaki valutni zamenjavi za namene denarne politike se Eurosistem in nasprotne stranke dogovorijo o swap točkah za transakcijo, ki se jih kotira v skladu s splošnimi tržnimi običaji. Določitev deviznih tečajev pri valutnih zamenjavah za namene denarne politike je opisana v tabeli 2.

5. Operativne značilnosti valutnih zamenjav za namene denarne politike so naslednje:

(a) lahko se izvajajo kot operacije za povečevanje likvidnosti ali kot operacije za umikanje likvidnosti;

(b) njihova pogostost in zapadlost nista standardizirani;

(c) izvajajo se na podlagi hitrih avkcij ali dvostranskih postopkov, razen če se Eurosistem ob upoštevanju posebnih vidikov denarne politike ali zaradi odzivanja na tržne razmere odloči, da se določena operacija izvaja drugače (na podlagi standardne avkcije);

(d) decentralizirano jih izvajajo nacionalne centralne banke, pri čemer to ne sme posegati v člen 45(3).

6. Za nasprotne stranke, ki sodelujejo pri valutnih zamenjavah za namene denarne politike, veljajo kriteriji primernosti, določeni v delu 3, odvisno od postopka, ki se uporabi za zadevno operacijo.

Tabela 2

Določitev deviznih tečajev pri valutnih zamenjavah za namene denarne politike

S = promptni (na datum sklenitve valutne zamenjave) devizni tečaj med eurom (EUR) in tujo valuto ABC

FM = terminski devizni tečaj med eurom in tujo valuto ABC na datum povratnega odkupa pri valutni zamenjavi (M)

ΔΜ = swap točke med eurom in tujo valuto ABC na datum povratnega odkupa pri valutni zamenjavi (M)

N(.) = promptni znesek valute; N(.)M je terminski znesek valute: ali ali ali ali

Člen 12

Zbiranje vezanih depozitov

1. Eurosistem lahko povabi nasprotne stranke k vezavi depozitov pri njihovih domačih NCB.

2. Depoziti nasprotnih strank se vežejo za določeno obdobje in s fiksno obrestno mero.

3. Obrestne mere za vezane depozite so lahko: (a) pozitivne; (b) nič odstotkov; (c) negativne.

4. Obrestna mera za vezani depozit je linearna obrestna mera, pri čemer se za štetje dni uporablja konvencija „dejansko število dni/360 dni v letu“. Obresti se izplačajo ob zapadlosti depozita. Uporaba negativne obrestne mere za vezane depozite povzroči plačilno obveznost imetnika depozita do domače NCB, vključno s pravico te NCB, da ustrezno bremeni račun nasprotne stranke. Nacionalne centralne banke v zameno za vezane depozite ne dajejo nobenega zavarovanja.

5. Vezani depoziti se vodijo na računih pri domači NCB, tudi kadar mora te operacije po členu 45(3) centralizirano izvršiti ECB.

6. Operativne značilnosti zbiranja vezanih depozitov so naslednje:

(a) izvaja se z namenom umikanja likvidnosti;

(b) izvaja se lahko na podlagi vnaprej najavljenega razporeda operacij z vnaprej določeno pogostostjo in zapadlostjo ali občasno, zaradi odzivanja na spremenjene likvidnostne razmere, npr. zbiranje vezanih depozitov se lahko izvaja na zadnji dan obdobja izpolnjevanja obveznih rezerv z namenom uravnavanja likvidnostnega neravnovesja, nastalega po dodelitvi zadnje operacije glavnega refinanciranja;

(c) izvaja se na podlagi hitrih avkcij, razen če se ECB ob upoštevanju posebnih vidikov denarne politike ali zaradi odzivanja na tržne razmere odloči, da se določena operacija izvaja drugače (na podlagi dvostranskega postopka ali standardne avkcije);

(d) decentralizirano ga izvajajo nacionalne centralne banke, pri čemer to ne sme posegati v člen 45(3).

7. Za nasprotne stranke, ki sodelujejo pri zbiranju vezanih depozitov, veljajo kriteriji primernosti, določeni v delu 3, odvisno od postopka, ki se uporabi za zadevno operacijo.

Člen 13

Izdaja dolžniških certifikatov ECB

1. Dolžniški certifikati ECB predstavljajo dolžniško obveznost ECB do imetnika certifikata.

2. Dolžniški certifikati ECB se izdajo in hranijo v nematerializirani obliki pri depotnih družbah v državah članicah, katerih valuta je euro.

3. ECB ne postavlja nobenih omejitev glede prenosljivosti dolžniških certifikatov ECB.

4. ECB lahko izda dolžniške certifikate ECB v:

(a) diskontiranem znesku ob izdaji, ki je nižji od nominalnega zneska; ali

(b) znesku, ki je višji od nominalnega zneska;

in se ob zapadlosti izplačajo v nominalnem znesku.

Razlika med zneskom ob izdaji in nominalnim zneskom (tj. zneskom izplačila) je enaka obračunanim obrestim na znesek ob izdaji po dogovorjeni obrestni meri za obdobje do zapadlosti certifikata. Uporabljena obrestna mera je linearna obrestna mera, pri čemer se za štetje dni uporablja konvencija „dejansko število dni/360 dni v letu“. Izračun zneska ob izdaji se opravi v skladu s tabelo 3.

Tabela 3

Izdaja dolžniških certifikatov ECB

Znesek ob izdaji je:

kjer je:

N = nominalni znesek dolžniškega certifikata ECB

rI = obrestna mera (v %)

D = zapadlost dolžniškega certifikata ECB (v dnevih)

PT = znesek ob izdaji dolžniškega certifikata ECB

5. Operativne značilnosti dolžniških certifikatov ECB so naslednje:

(a) izdajo se kot operacija odprtega trga za umikanje likvidnosti;

(b) lahko se izdajajo redno ali občasno;

(c) njihova zapadlost je krajša od 12 mesecev;

(d) izdajo se na podlagi standardnih avkcij;

(e) avkcije in poravnave certifikatov decentralizirano opravljajo nacionalne centralne banke.

6. Za nasprotne stranke, ki sodelujejo pri standardni avkciji za izdajo dolžniških certifikatov ECB, veljajo kriteriji primernosti, določeni v delu 3.

Člen 14

Dokončne transakcije

1. Dokončna transakcija vključuje popoln prenos lastništva s prodajalca na kupca, ne da bi bil pri tem predviden poznejši prenos lastništva nazaj na prodajalca.

2. Pri izvajanju dokončnih transakcij in izračunu cen Eurosistem ravna v skladu s tržnimi običaji, ki se najbolj pogosto uporabljajo za dolžniške instrumente, uporabljene v transakciji.

3. Operativne značilnosti dokončnih transakcij so naslednje:

(a) lahko se izvajajo kot operacije za povečevanje likvidnosti (dokončni nakupi) ali kot operacije za umikanje likvidnosti (dokončne prodaje);

(b) njihova pogostost ni standardizirana;

(c) izvajajo se na podlagi dvostranskih postopkov, razen če se ECB odloči, da se določena operacija izvede na podlagi hitre ali standardne avkcije;

(d) decentralizirano jih izvajajo nacionalne centralne banke, pri čemer to ne sme posegati v člen 45(3);

(e) temeljijo samo na primernem tržnem finančnem premoženju, kakor je določeno v delu 4.

4. Za nasprotne stranke, ki sodelujejo pri dokončnih transakcijah, veljajo kriteriji primernosti, določeni v delu 3.

Člen 15

Obveznost zavarovanja in poravnave pri povratnih transakcijah in valutnih zamenjavah za namene denarne politike

1. Pri povratnih transakcijah in valutnih zamenjavah za namene denarne politike, s katerimi Eurosistem povečuje likvidnost, morajo nasprotne stranke:

(a) prenesti zadostni znesek primernega finančnega premoženja v primeru povratnih transakcij ali ustrezni znesek v tuji valuti v primeru valutnih zamenjav za poravnavo zneska na dan poravnave;

(b) zagotavljati ustrezno zavarovanje operacije do njene zapadlosti;

(c) v zvezi s točko (b), kjer je primerno, zagotoviti ustrezno zavarovanje ob pozivih h kritju v obliki zadostnega primernega finančnega premoženja ali denarnih sredstev.

2. Pri povratnih transakcijah in valutnih zamenjavah za namene denarne politike, s katerimi Eurosistem umika likvidnost, morajo nasprotne stranke:

(a) prenesti zadostni znesek denarnih sredstev za poravnavo zneskov, ki so jim bili dodeljeni v zadevni operaciji za umikanje likvidnosti;

(b) zagotavljati ustrezno zavarovanje operacije do njene zapadlosti;

(c) v zvezi s točko (b), kjer je primerno, zagotoviti ustrezno zavarovanje ob pozivih h kritju v obliki zadostnega primernega finančnega premoženja ali denarnih sredstev.

3. Neizpolnjevanje zahtev, navedenih v odstavkih 1 in 2, se sankcionira, kjer je primerno, po členih 154 do 157.

Člen 16

Obveznost poravnave pri dokončnih nakupih in prodajah, zbiranju vezanih depozitov in izdaji dolžniških certifikatov ECB

1. Pri operacijah odprtega trga, ki se izvajajo v obliki dokončnih nakupov in prodaj, zbiranja vezanih depozitov in izdaje dolžniških certifikatov ECB, morajo nasprotne stranke prenesti zadostni znesek primernega finančnega premoženja ali denarnih sredstev za poravnavo zneska, dogovorjenega v transakciji.

2. Neizpolnjevanje zahteve, navedene v odstavku 1, se sankcionira, kjer je primerno, po členih 154 do 157.







NASLOV II

ODPRTE PONUDBE

Člen 17

Odprti ponudbi

1. Nacionalne centralne banke odobrijo dostop do odprtih ponudb Eurosistema na pobudo svojih nasprotnih strank.

2. Odprti ponudbi sestavljata naslednji kategoriji:

(a) mejno posojilo;

(b) mejni depozit.

3. Pogoji odprtih ponudb so enaki v vseh državah članicah, katerih valuta je euro.

4. Nacionalne centralne banke odobrijo dostop do odprtih ponudb samo v skladu s cilji ECB in splošnimi vidiki denarne politike.

5. ECB lahko kadar koli prilagodi pogoje odprtih ponudb ali ju začasno ukine.

6. Svet ECB redno odloča o obrestnih merah odprtih ponudb. Spremenjene obrestne mere se začnejo uporabljati z začetkom novega obdobja izpolnjevanja obveznih rezerv, kakor je opredeljeno v členu 7 Uredbe (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9). ECB objavi koledar obdobij izpolnjevanja obveznih rezerv vsaj tri mesece pred začetkom vsakega koledarskega leta.

7. Ne glede na odstavek 6 lahko Svet ECB kadar koli spremeni obrestne mere odprtih ponudb. Taka odločitev se začne uporabljati ne prej kot naslednji delovni dan Eurosistema.







POGLAVJE 1

Odprta ponudba mejnega posojila

Člen 18

Značilnosti mejnega posojila

1. Nasprotne stranke lahko uporabijo mejno posojilo, da pridobijo likvidnost čez noč od Eurosistema s povratno transakcijo s svojo domačo NCB, po vnaprej določeni obrestni meri, z uporabo primernega finančnega premoženja kot zavarovanja.

2. Nacionalne centralne banke zagotavljajo likvidnost v okviru mejnega posojila na podlagi pogodb o začasni prodaji ali zavarovanih posojil v skladu s pogodbenimi dogovori ali predpisi, ki jih uporabljajo te nacionalne centralne banke.

3. Glede zneska likvidnosti, ki se lahko odobri v okviru mejnega posojila, ni nobene omejitve, pod pogojem, da se zagotovi ustrezno zavarovanje po odstavku 4.

4. Nasprotne stranke morajo predložiti kot zavarovanje zadostno primerno finančno premoženje pred uporabo mejnega posojila. To finančno premoženje je treba vnaprej deponirati pri zadevni NCB ali ga predložiti skupaj z zahtevo za dostop do mejnega posojila.

Člen 19

Pogoji dostopa do mejnega posojila

1. Do mejnega posojila imajo dostop institucije, ki izpolnjujejo kriterije primernosti po členu 55 in imajo dostop do računa pri NCB, kjer se transakcija lahko poravna, predvsem v sistemu TARGET2.

2. Dostop do mejnega posojila se lahko odobri samo ob dnevih, ko je sistem TARGET2 odprt za poslovanje. Ob dnevih, ko SPVP niso odprti za poslovanje, se dostop do mejnega posojila odobri na podlagi primernega finančnega premoženja, ki je že bilo vnaprej deponirano pri NCB.

3. Če NCB ali katera koli njena podružnica zaradi državnih ali regionalnih praznikov na določene delovne dneve Eurosistema ni odprta za namen izvajanja operacij denarne politike, domača NCB vnaprej obvesti svoje nasprotne stranke o ureditvi dostopa do mejnega posojila na te praznične dni.

4. Dostop do mejnega posojila se lahko odobri na podlagi posebnega zahtevka nasprotne stranke ali avtomatično, kakor je določeno v odstavku 5 oziroma 6.

5. Nasprotna stranka lahko svoji domači NCB pošlje zahtevek za dostop do mejnega posojila. Če domača NCB prejme zahtevek najpozneje 15 minut po času zaprtja sistema TARGET2, bo NCB obravnavala zahtevek v sistemu TARGET2 še isti dan. Rok za vložitev zahtevka za dostop do mejnega posojila se na zadnji delovni dan Eurosistema v obdobju izpolnjevanja obveznih rezerv podaljša za dodatnih 15 minut. V zahtevku za dostop do mejnega posojila je treba navesti znesek zahtevanega posojila. Nasprotna stranka mora predložiti zadostno primerno finančno premoženje kot zavarovanje za transakcijo, razen če je nasprotna stranka to finančno premoženje že vnaprej deponirala pri domači NCB po členu 18(4).

6. Ob koncu vsakega delovnega dneva se negativno stanje na poravnalnem računu nasprotne stranke pri njeni domači NCB, ki ostane po zaključku kontrolnih postopkov ob koncu dneva, avtomatično šteje kot zahtevek za dostop do mejnega posojila. Za izpolnitev zahteve iz člena 18(4) morajo nasprotne stranke, preden pride do takega avtomatičnega zahtevka, pri svoji domači NCB vnaprej deponirati zadostno primerno finančno premoženje kot zavarovanje za transakcijo. Neizpolnjevanje tega pogoja dostopa se sankcionira v skladu s členi 154 do 157.

Člen 20

Zapadlost in obrestna mera mejnega posojila

1. Zapadlost posojila, odobrenega v okviru mejnega posojila, je čez noč. Za nasprotne stranke, ki so neposredno udeležene v sistemu TARGET2, se posojilo odplača naslednji dan, na katerega so: (a) sistem TARGET2; in (b) zadevni SPVP odprti za poslovanje, in sicer v trenutku, ko se ti sistemi odprejo za poslovanje.

2. Obrestno mero, po kateri se obrestuje mejno posojilo, objavi Eurosistem vnaprej, izračuna pa se kot linearna obrestna mera, pri čemer se za štetje dni uporablja konvencija „dejansko število dni/360 dni v letu“. Obrestna mera, ki se uporablja za mejno posojilo, se imenuje obrestna mera mejnega posojila.

3. Obresti mejnega posojila se plačajo skupaj z odplačilom posojila.







POGLAVJE 2

Mejni depozit

Člen 21

Značilnosti mejnega depozita

1. Nasprotne stranke lahko uporabijo mejni depozit za deponiranje depozitov čez noč pri Eurosistemu prek domače NCB, ki se obrestujejo po vnaprej določeni obrestni meri.

2. Obrestna mera mejnega depozita je lahko: (a) pozitivna; (b) nič odstotkov; (c) negativna.

3. Nacionalne centralne banke v zameno za depozite ne dajejo nobenega zavarovanja.

4. Glede zneska, ki ga lahko nasprotna stranka deponira v okviru mejnega depozita, ni nobene omejitve.

Člen 22

Pogoji dostopa do mejnega depozita

1. Do odprte ponudbe mejnega depozita imajo dostop institucije, ki izpolnjujejo kriterije primernosti po členu 55 in imajo dostop do računa pri NCB, kjer se transakcija lahko poravna, predvsem v sistemu TARGET2. Dostop do mejnega depozita se lahko odobri samo ob dnevih, ko je sistem TARGET2 odprt za poslovanje.

2. Za odobritev dostopa do mejnega depozita mora nasprotna stranka svoji domači NCB poslati zahtevek. Če domača NCB prejme zahtevek najpozneje 15 minut po času zaprtja sistema TARGET2, bo NCB obravnavala zahtevek v sistemu TARGET2 še isti dan. Rok za vložitev zahtevka za dostop do mejnega depozita se na zadnji delovni dan Eurosistema v obdobju izpolnjevanja obveznih rezerv podaljša za dodatnih 15 minut. V zahtevku je treba navesti znesek, ki se deponira.

3. Zaradi obstoja različnih struktur računov pri nacionalnih centralnih bankah lahko te, po predhodni odobritvi ECB, uporabljajo pogoje dostopa, ki se razlikujejo od pogojev dostopa, navedenih v tem členu. Nacionalne centralne banke nasprotnim strankam zagotovijo informacije o vseh takih odstopanjih od pogojev dostopa, opisanih v tem členu.

Člen 23

Zapadlost in izračun obresti mejnega depozita

1. Zapadlost depozitov v okviru mejnega depozita je čez noč. Za nasprotne stranke, ki so neposredno udeležene v sistemu TARGET2, zapadejo depoziti naslednji dan, na katerega je sistem TARGET2 odprt za poslovanje, in sicer v trenutku, ko se ta sistem odpre za poslovanje.

2. Obrestno mero za depozit objavi Eurosistem vnaprej, izračuna pa se kot linearna obrestna mera, pri čemer se za štetje dni uporablja konvencija „dejansko število dni/360 dni v letu“.

3. Obresti na depozite se plačajo ob zapadlosti depozita. Uporaba negativne obrestne mere za mejni depozit povzroči plačilno obveznost imetnika depozita do domače NCB, vključno s pravico te NCB, da ustrezno bremeni račun nasprotne stranke.







NASLOV III

POSTOPKI ZA OPERACIJE DENARNE POLITIKE EUROSISTEMA







POGLAVJE 1

Avkcijski in dvostranski postopki za operacije odprtega trga Eurosistema

Člen 24

Vrste postopkov za operacije odprtega trga

Operacije odprtega trga se izvajajo na podlagi avkcijskih ali dvostranskih postopkov.







Oddelek 1

Avkcijski postopki

Člen 25

Pregled avkcijskih postopkov

1. Avkcijski postopki se izvajajo v šestih operativnih korakih, kakor so določeni v tabeli 4.

Tabela 4

Operativni koraki pri avkcijskih postopkih

Korak 1 : Najava avkcije (a) ECB najavi avkcijo prek javnih elektronskih medijev in spletne strani ECB (b) NCB najavijo avkcijo prek nacionalnih elektronskih medijev in neposredno posameznim nasprotnim strankam (če menijo, da je to potrebno)

Korak 2 : Priprava in predložitev protiponudb s strani nasprotnih strank

Korak 3 : Zbiranje protiponudb s strani Eurosistema

Korak 4 : Dodelitev in objava rezultatov avkcije (a) Odločitev ECB o dodelitvi (b) Objava rezultatov dodelitve prek javnih elektronskih medijev in spletne strani ECB

Korak 5 : Pošiljanje obvestil uspešnim ponudnikom

Korak 6 : Poravnava transakcij

2. Avkcijski postopki se izvajajo v obliki standardnih avkcij ali hitrih avkcij. Operativne značilnosti standardnih in hitrih avkcij so enake, razen časovnega okvira (tabeli 5 in 6) in kroga nasprotnih strank.

Tabela 5

Približen časovni okvir za operativne korake pri standardnih avkcijah (naveden je srednjeevropski čas ( 13 ))

Tabela 6

Približen časovni okvir za operativne korake pri hitrih avkcijah (naveden je srednjeevropski čas)

3. Eurosistem lahko izvaja avkcijske postopke s fiksno mero ali avkcijske postopke z variabilno mero.

Člen 26

Standardne avkcije

1. Eurosistem uporablja standardne avkcije za izvajanje: (a) operacij glavnega refinanciranja; (b) operacij dolgoročnejšega refinanciranja; (c) določenih strukturnih operacij, tj. strukturnih povratnih operacij in izdajo dolžniških certifikatov ECB.

2. Eurosistem lahko ob upoštevanju posebnih vidikov denarne politike ali zaradi odzivanja na tržne pogoje uporablja standardne avkcije tudi za izvajanje operacij finega uravnavanja in strukturnih operacij v obliki dokončnih transakcij.

3. Pri standardnih avkcijah praviloma: (a) poteče največ 24 ur od najave avkcije do pošiljanja obvestil uspešnim ponudnikom; in (b) čas med rokom za predložitev protiponudb in objavo rezultatov dodelitve je približno dve uri.

4. ECB se lahko odloči, da pri posameznih operacijah prilagodi časovni okvir, če meni, da je to primerno.

Člen 27

Hitre avkcije

1. Eurosistem običajno uporablja hitre avkcije za izvajanje operacij finega uravnavanja, ob upoštevanju posebnih vidikov denarne politike ali zaradi odzivanja na tržne razmere pa jih lahko uporablja tudi za strukturne operacije v obliki dokončnih transakcij.

2. Hitre avkcije se izvedejo v roku 105 minut po najavi avkcije, obvestila uspešnim ponudnikom pa se pošljejo takoj po javni objavi rezultatov dodelitve.

3. ECB se lahko odloči, da pri posameznih operacijah prilagodi časovni okvir, če meni, da je to primerno.

4. Eurosistem lahko v skladu s kriteriji in postopki, določenimi v členu 57, izbere omejeno število nasprotnih strank za sodelovanje pri hitrih avkcijah.

Člen 28

Izvajanje standardnih avkcij za operacije glavnega refinanciranja in redne operacije dolgoročnejšega refinanciranja na podlagi koledarja avkcij

1. Avkcijski postopki za operacije glavnega refinanciranja in redne operacije dolgoročnejšega refinanciranja se izvajajo v skladu z okvirnim koledarjem rednih avkcij Eurosistema.

2. Okviren koledar rednih avkcij Eurosistema se objavi na spletnih straneh ECB in nacionalnih centralnih bank vsaj tri mesece pred začetkom koledarskega leta, za katero velja.

3. Običajni trgovalni dnevi za operacije glavnega refinanciranja in redne operacije dolgoročnejšega refinanciranja so navedeni v tabeli 7.







Tabela 7 Običajni trgovalni dnevi za operacije glavnega refinanciranja in redne operacije dolgoročnejšega refinanciranja Kategorija operacij odprtega trga Običajen trgovalni dan (T) Operacije glavnega refinanciranja Vsak torek (1) Redne operacije dolgoročnejšega refinanciranja Zadnja sreda v vsakem koledarskem mesecu (2) (1) Zaradi praznikov se lahko določi drug termin. (2) Zaradi praznikov se decembrska operacija prestavi na zgodnejši termin, običajno za en teden, tj. na predhodno sredo v tem mesecu.

Člen 29

Izvajanje avkcijskih postopkov za operacije finega uravnavanja in strukturne operacije brez koledarja avkcij

1. Operacije finega uravnavanja se ne izvajajo v skladu z vnaprej določenim koledarjem. ECB se lahko odloči, da izvaja operacije finega uravnavanja na kateri koli delovni dan Eurosistema. V teh operacijah sodelujejo samo nacionalne centralne banke, pri katerih so trgovalni dan, dan poravnave in dan izplačila delovni dnevi NCB.

2. Strukturne operacije, ki se izvajajo na podlagi standardnih avkcij, se ne izvajajo v skladu z vnaprej določenim koledarjem. Običajno se izvajajo in poravnavajo ob dnevih, ki so delovni dnevi nacionalnih centralnih bank v vseh državah članicah, katerih valuta je euro.







Oddelek 2

Operativni koraki pri avkcijskih postopkih







Pododdelek 1

Najava avkcijskih postopkov

Člen 30

Najava standardnih in hitrih avkcij

1. ECB vnaprej javno najavi standardne avkcije prek elektronskih medijev in spletne strani ECB. Poleg tega lahko nacionalne centralne banke najavijo standardne avkcije prek nacionalnih elektronskih medijev in neposredno nasprotnim strankam, če menijo, da je to potrebno.

2. ECB lahko vnaprej javno najavi hitre avkcije prek elektronskih medijev in spletne strani ECB. Pri hitrih avkcijah, ki so vnaprej javno najavljene, lahko nacionalne centralne banke neposredno stopijo v stik z izbranimi nasprotnimi strankami, če menijo, da je to potrebno. Pri hitrih avkcijah, ki niso javno najavljene vnaprej, nacionalne centralne banke neposredno stopijo v stik z izbranimi nasprotnimi strankami.

3. Najava avkcije pomeni poziv nasprotnim strankam, naj predložijo protiponudbe, ki so pravno zavezujoče. Najava ne pomeni ponudbe ECB ali nacionalnih centralnih bank.

4. Informacije, ki se morajo vključiti v javno najavo avkcijskega postopka, so določene v Prilogi II.

5. ECB lahko sprejme vse ukrepe, ki so po njenem mnenju ustrezni, da se popravi napaka v najavi avkcijskega postopka, vključno s preklicem ali prekinitvijo avkcijskega postopka, ki se izvaja.







Pododdelek 2

Priprava in predložitev protiponudb s strani nasprotnih strank

Člen 31

Oblika in kraj predložitve protiponudb

1. Protiponudbe je treba predložiti domači NCB nasprotne stranke. Protiponudbe ene institucije lahko domači NCB predloži samo ena poslovna enota v vsaki državi članici, katere valuta je euro in v kateri je institucija ustanovljena, tj. sedež ali izbrana podružnica.

2. Nasprotne stranke morajo protiponudbe predložiti v formatu, ki ustreza obrazcu, ki ga za zadevno operacijo določi NCB.

Člen 32

Predložitev protiponudb

1. Pri avkcijskih postopkih s fiksno mero morajo nasprotne stranke v svojih protiponudbah navesti denarni znesek, v višini katerega so pripravljene skleniti posel z nacionalnimi centralnimi bankami.

2. Pri avkcijskih postopkih valutnih zamenjav s fiksno mero morajo nasprotne stranke navesti znesek v valuti, ki ostane enak v obeh delih zamenjave, in ki ga nameravajo prodati in ponovno kupiti ali kupiti in ponovno prodati po navedeni meri.

3. Pri avkcijskih postopkih z variabilno mero lahko nasprotne stranke predložijo do deset protiponudb z različnimi obrestnimi merami, cenami ali swap točkami. V izjemnih okoliščinah lahko Eurosistem omeji število protiponudb, ki jih lahko predloži vsaka nasprotna stranka. Nasprotne stranke morajo v vsaki protiponudbi navesti denarni znesek, v višini katerega so pripravljene skleniti posel, in ustrezno obrestno mero, ceno ali swap točke. Obrestna mera ali swap točke v protiponudbi mora biti izražena kot mnogokratnik 0,01 odstotne točke. Cena v protiponudbi mora biti izražena kot mnogokratnik 0,001 odstotne točke.

4. Pri avkcijskih postopkih valutnih zamenjav z variabilno mero morajo nasprotne stranke navesti znesek v valuti, ki ostane enak v obeh delih zamenjave, in kotacijo swap točk, po katerih nameravajo skleniti posel.

5. Pri avkcijskih postopkih valutnih zamenjav z variabilno mero je treba swap točke kotirati v skladu s splošnimi tržnimi običaji, protiponudbe pa morajo biti izražene kot mnogokratnik 0,01 swap točke.

6. V zvezi z izdajo dolžniških certifikatov ECB se lahko ECB odloči, da mora biti v protiponudbah navedena cena in ne obrestna mera. V teh primerih mora biti cena izražena kot odstotek nominalnega zneska, na tri decimalna mesta natančno.

Člen 33

Najnižji in najvišji znesek protiponudbe

1. Pri operacijah glavnega refinanciranja znaša najnižji znesek protiponudbe 1 000 000 EUR. Protiponudbe, ki presegajo ta znesek, morajo biti izražene kot mnogokratnik 100 000 EUR. Najnižji znesek protiponudbe se uporablja pri vsaki posamezni višini obrestne mere.

2. Pri operacijah dolgoročnejšega refinanciranja vsaka NCB določi najnižji znesek protiponudbe v razponu od 10 000 EUR do 1 000 000 EUR. Protiponudbe, ki presegajo najnižji znesek protiponudbe, morajo biti izražene kot mnogokratnik 10 000 EUR. Najnižji znesek protiponudbe se uporablja pri vsaki posamezni višini obrestne mere.

3. Pri operacijah finega uravnavanja in strukturnih operacijah znaša najnižji znesek protiponudbe 1 000 000 EUR. Protiponudbe, ki presegajo ta znesek, morajo biti izražene kot mnogokratnik 100 000 EUR. Najnižji znesek protiponudbe se uporablja pri vsaki posamezni višini obrestne mere, cene ali swap točk, odvisno od vrste transakcije.

4. ECB lahko določi najvišji znesek protiponudb, ki je najvišji sprejemljivi znesek protiponudb posamezne nasprotne stranke, da bi preprečila nesorazmerno visoke protiponudbe. V tem primeru ECB podrobnosti o takem najvišjem znesku protiponudbe navede v javni najavi avkcije.

Člen 34

Najnižja in najvišja izklicna mera

1. Pri avkcijskih postopkih z variabilno mero za povečevanje likvidnosti lahko ECB določi najnižjo izklicno mero, ki pomeni najnižjo obrestno mero, po kateri lahko nasprotne stranke predložijo protiponudbe.

2. Pri avkcijskih postopkih z variabilno mero za umikanje likvidnosti lahko ECB določi najvišjo izklicno mero, ki pomeni najvišjo obrestno mero, po kateri lahko nasprotne stranke predložijo protiponudbe.

Člen 35

Rok za predložitev protiponudb

1. Nasprotne stranke lahko umaknejo svoje protiponudbe kadar koli do izteka roka za predložitev protiponudb.

2. Protiponudbe, predložene po izteku roka, se ne obravnavajo in se štejejo kot neprimerne.

3. Domača NCB odloči, ali je nasprotna stranka upoštevala rok za predložitev protiponudb.

Člen 36

Zavrnitev protiponudb

1. NCB zavrne:

(a) vse protiponudbe nasprotne stranke, če skupni znesek protiponudb presega zgornji znesek protiponudb, ki ga določi ECB;

(b) katero koli protiponudbo nasprotne stranke, če je protiponudba pod najnižjim zneskom protiponudbe;

(c) katero koli protiponudbo nasprotne stranke, če je protiponudba pod izklicno obrestno mero, ceno ali swap točkami ali nad najvišjo sprejeto obrestno mero, ceno ali swap točkami.

2. NCB lahko zavrne protiponudbe, ki niso popolne ali niso pripravljene v skladu z ustreznim obrazcem.

3. Če se domača NCB odloči za zavrnitev protiponudbe, mora o tej odločitvi obvestiti nasprotno stranko pred dodelitvijo na avkciji.







Pododdelek 3

Dodelitev na avkciji

Člen 37

Dodelitev v avkcijskih postopkih s fiksno mero za povečevanje in umikanje likvidnosti

1. V avkcijskem postopku s fiksno mero se dodelitev protiponudb nasprotnih strank izvede na naslednji način:

(a) Protiponudbe se seštejejo.

(b) Če skupni znesek protiponudb presega skupni znesek likvidnosti za dodelitev, se predložene protiponudbe sprejmejo sorazmerno glede na razmerje med zneskom za dodelitev in skupnim zneskom protiponudb, v skladu s tabelo 1 iz Priloge III.

(c) Znesek, dodeljen vsaki nasprotni stranki, se zaokroži na najbližji euro.

2. ECB se lahko odloči za dodelitev:

(a) najnižjega zneska dodelitve, ki je najnižji znesek, ki se lahko dodeli vsakemu ponudniku; ali

(b) najnižje stopnje dodelitve, ki je najnižji odstotek protiponudb po mejni obrestni meri, ki se lahko dodeli vsakemu ponudniku.

Člen 38

Dodelitev v avkcijskih postopkih z variabilno mero za povečevanje likvidnosti v eurih

1. V avkcijskem postopku z variabilno mero za povečevanje likvidnosti v eurih se dodelitev protiponudb nasprotnih strank izvede na naslednji način:

(a) Protiponudbe se razvrstijo po padajočem vrstnem redu glede na ponujene obrestne mere ali po naraščajočem vrstnem redu glede na ponujene cene.

(b) Najprej se sprejmejo protiponudbe z najvišjimi obrestnimi merami (najnižjimi cenami), nato pa se sprejemajo protiponudbe z vedno nižjimi obrestnimi merami (višjimi cenami), dokler se ne izčrpa celotni znesek likvidnosti za dodelitev.

(c) Če pri mejni obrestni meri (najvišji sprejeti ceni) skupni znesek protiponudb presega preostali znesek za dodelitev, se preostali znesek razdeli med protiponudbe sorazmerno glede na razmerje med preostalim zneskom za dodelitev in skupnim zneskom protiponudb pri mejni obrestni meri (najvišji sprejeti ceni), v skladu s tabelo 2 iz Priloge III.

(d) Znesek, dodeljen vsaki nasprotni stranki, se zaokroži na najbližji euro.

2. ECB se lahko odloči, da vsakemu uspešnemu ponudniku dodeli najnižji znesek dodelitve.

Člen 39

Dodelitev v avkcijskih postopkih z variabilno mero za umikanje likvidnosti v eurih

1. V avkcijskem postopku z variabilno mero za umikanje likvidnosti v eurih, ki se uporablja pri izdaji dolžniških certifikatov ECB in zbiranju vezanih depozitov, se dodelitev protiponudb nasprotnih strank izvede na naslednji način:

(a) Protiponudbe se razvrstijo po naraščajočem vrstnem redu glede na ponujene obrestne mere ali po padajočem vrstnem redu glede na ponujene cene.

(b) Najprej se sprejmejo protiponudbe z najnižjimi obrestnimi merami (najvišjimi cenami), nato pa se sprejemajo protiponudbe z vedno višjimi obrestnimi merami (nižjimi cenami), dokler se ne izčrpa celotni znesek likvidnosti za umik.

(c) Če pri mejni obrestni meri (najnižji sprejeti ceni) skupni znesek protiponudb presega preostali znesek za dodelitev, se preostali znesek razdeli med protiponudbe sorazmerno glede na razmerje med preostalim zneskom za dodelitev in skupnim zneskom protiponudb pri mejni obrestni meri (najnižji sprejeti ceni), v skladu s tabelo 2 iz Priloge III.

(d) Znesek, dodeljen vsaki nasprotni stranki, se zaokroži na najbližji euro. Pri izdaji dolžniških certifikatov ECB se dodeljeni nominalni znesek zaokroži na najbližji mnogokratnik 100 000 EUR.

2. ECB se lahko odloči, da vsakemu uspešnemu ponudniku dodeli najnižji znesek dodelitve.

Člen 40

Dodelitev v avkcijskih postopkih valutnih zamenjav z variabilno mero za povečevanje likvidnosti

1. V avkcijskem postopku valutne zamenjave z variabilno mero za povečevanje likvidnosti se dodelitev protiponudb nasprotnih strank izvede na naslednji način:

(a) Protiponudbe se razvrstijo po naraščajočem vrstnem redu glede na kotacije swap točk, ob upoštevanju predznaka kotacije.

(b) Predznak kotacije je odvisen od predznaka obrestne razlike med tujo valuto in eurom. Če je za zapadlost valutne zamenjave: (i) obrestna mera za tujo valuto višja od ustrezne obrestne mere za euro, je kotacija swap točk pozitivna, tj. euro kotira s premijo glede na tujo valuto; in (ii) obrestna mera za tujo valuto nižja od ustrezne obrestne mere za euro, je kotacija swap točk negativna, tj. euro kotira z diskontom glede na tujo valuto.

(c) Najprej se sprejmejo protiponudbe z najnižjimi kotacijami swap točk, nato pa se sprejemajo vedno višje kotacije swap točk, dokler se ne izčrpa celotni znesek za dodelitev v valuti, ki ostane enak v obeh delih zamenjave.

(d) Če pri najvišji sprejeti kotaciji swap točk, tj. pri mejni kotaciji swap točk, skupni znesek protiponudb presega preostali znesek za dodelitev, se preostali znesek razdeli med protiponudbe sorazmerno glede na razmerje med preostalim zneskom za dodelitev in skupnim zneskom protiponudb pri mejni kotaciji swap točk, v skladu s tabelo 3 iz Priloge III.

(e) Znesek, dodeljen vsaki nasprotni stranki, se zaokroži na najbližji euro.

2. ECB se lahko odloči, da vsakemu uspešnemu ponudniku dodeli najnižji znesek dodelitve.

Člen 41

Dodelitev v avkcijskih postopkih valutnih zamenjav z variabilno mero za umikanje likvidnosti

1. V avkcijskem postopku valutne zamenjave z variabilno mero za umikanje likvidnosti se dodelitev protiponudb nasprotnih strank izvede na naslednji način:

(a) Protiponudbe se razvrstijo po padajočem vrstnem redu glede na kotacije swap točk, ob upoštevanju predznaka kotacije.

(b) Predznak kotacije je odvisen od predznaka obrestne razlike med tujo valuto in eurom. Če je za zapadlost valutne zamenjave: (i) obrestna mera za tujo valuto višja od ustrezne obrestne mere za euro, je kotacija swap točk pozitivna, tj. euro kotira s premijo glede na tujo valuto; in (ii) obrestna mera za tujo valuto nižja od ustrezne obrestne mere za euro, je kotacija swap točk negativna, tj. euro kotira z diskontom glede na tujo valuto.

(c) Najprej se sprejmejo protiponudbe z najvišjimi kotacijami swap točk, nato pa se sprejemajo vedno nižje kotacije swap točk, dokler: (i) se ne izčrpa celotni znesek za umik v valuti, ki ostane enak v obeh delih zamenjave; in (ii) skupni znesek protiponudb pri najnižji sprejeti kotaciji swap točk, tj. pri mejni kotaciji swap točk, ne preseže preostalega zneska za dodelitev.

(d) Preostali znesek se razdeli med protiponudbe sorazmerno glede na razmerje med preostalim zneskom za dodelitev in skupnim zneskom protiponudb pri mejni kotaciji swap točk, v skladu s tabelo 3 iz Priloge III. Znesek, dodeljen vsaki nasprotni stranki, se zaokroži na najbližji euro.

2. ECB se lahko odloči, da vsakemu uspešnemu ponudniku dodeli najnižji znesek dodelitve.

Člen 42

Vrsta avkcije pri avkcijskih postopkih z variabilno mero

Pri avkcijskih postopkih z variabilno mero lahko Eurosistem uporabi avkcijo z enotno mero (avkcija nizozemskega tipa) ali avkcijo z različnimi merami (avkcija ameriškega tipa).







Pododdelek 4

Objava rezultatov avkcije

Člen 43

Objava rezultatov avkcije

1. ECB javno objavi rezultate avkcije v svoji odločitvi o dodelitvi na avkciji prek elektronskih medijev in na spletni strani ECB. Poleg tega lahko nacionalne centralne banke objavijo odločitev ECB o dodelitvi na avkciji prek nacionalnih elektronskih medijev in o njej neposredno obvestijo nasprotne stranke, če menijo, da je to potrebno.

2. Informacije, ki jih mora vsebovati javna objava rezultatov avkcije, so določene v Prilogi IV.

3. Če je v odločitvi o dodelitvi na avkciji katera koli informacija iz javne objave rezultatov avkcije, navedene v odstavku 1, napačna, lahko ECB sprejme vse ukrepe, ki so po njenem mnenju ustrezni, da se ta napačna informacija popravi.

4. Po javni objavi rezultatov avkcije v odločitvi ECB o dodelitvi na avkciji, kakor je navedeno v odstavku 1, NCB neposredno pošlje obvestila uspešnim nasprotnim strankam, pri čemer mora biti vsaka nasprotna stranka individualno in z gotovostjo obveščena o svojem uspehu v avkcijskem postopku in o točnem znesku, ki ji je bil dodeljen.







Oddelek 3

Dvostranski postopki za operacije odprtega trga Eurosistema

Člen 44

Pregled dvostranskih postopkov

1. Eurosistem lahko na podlagi dvostranskih postopkov izvaja naslednje operacije odprtega trga:

(a) operacije finega uravnavanja (povratne transakcije, valutne zamenjave ali zbiranje vezanih depozitov); ali

(b) strukturne operacije (dokončne transakcije).

2. Odvisno od konkretne transakcije se dvostranski postopki lahko izvajajo z neposrednim stikom z nasprotnimi strankami, kakor je določeno v členu 45, ali prek borz vrednostnih papirjev in tržnih posrednikov, kakor je določeno v členu 46.

Člen 45

Dvostranski postopki, ki se izvajajo z neposrednim stikom z nasprotnimi strankami

1. Dvostranski postopki za operacije finega uravnavanja in strukturne operacije v obliki dokončnih transakcij se lahko izvajajo z neposrednim stikom z nasprotnimi strankami.

2. Nacionalne centralne banke neposredno stopijo v stik z eno ali več institucijami, izbranimi v skladu s kriteriji primernosti, določenimi v členu 57. Nacionalne centralne banke pri odločanju, ali bodo sklenile posel s temi institucijami, upoštevajo navodila ECB.

3. Ne glede na odstavek 2 se lahko Svet ECB odloči, da dvostranske postopke za operacije finega uravnavanja ali strukturne operacije v obliki dokončnih transakcij v izjemnih okoliščinah izvaja ECB ali ena ali več nacionalnih centralnih bank, ki delujejo kot operativna enota ECB. V tem primeru se postopki za te operacije ustrezno prilagodijo. ECB se odloči, ali bo sklenila posel z institucijami, s katerimi je stopila v stik.

Člen 46

Dvostranski postopki, ki se izvajajo prek borz vrednostnih papirjev in tržnih posrednikov

1. Brez poseganja v člen 45 se lahko dvostranski postopki za strukturne operacije v obliki dokončnih transakcij izvajajo prek borz vrednostnih papirjev in tržnih posrednikov.

2. Krog nasprotnih strank ni omejen, kakor je določeno v členu 57.

3. Postopki se prilagodijo tržnim običajem, ki veljajo za dolžniške instrumente, za katere se sklepajo posli.

Člen 47

Najava operacij, ki se izvajajo na podlagi dvostranskih postopkov

1. Operacije finega uravnavanja ali strukturne operacije v obliki dokončnih transakcij, ki se izvajajo na podlagi dvostranskih postopkov, se javno ne najavijo vnaprej, razen če se ECB odloči drugače.

2. ECB se lahko odloči, da javno ne objavi rezultatov takih dvostranskih postopkov.

Člen 48

Delovni dnevi za dvostranske postopke

1. ECB se lahko odloči, da dvostranske postopke za operacije finega uravnavanja izvaja na kateri koli delovni dan Eurosistema. V teh operacijah sodelujejo samo nacionalne centralne banke, pri katerih so trgovalni dan, dan poravnave in dan vračila delovni dnevi NCB.

2. Dvostranski postopki za strukturne operacije v obliki dokončnih transakcij se običajno izvajajo in poravnavajo na dneve, ki so delovni dnevi nacionalnih centralnih bank v vseh državah članicah, katerih valuta je euro.







POGLAVJE 2

Postopki poravnave operacij denarne politike Eurosistema

Člen 49

Pregled postopkov poravnave

1. Plačilni nalogi, povezani s sodelovanjem pri operacijah odprtega trga ali z uporabo odprtih ponudb, se poravnajo prek računov nasprotnih strank pri NCB ali prek računov poravnalnih bank udeleženk v sistemu TARGET2.

2. Plačilni nalogi, povezani s sodelovanjem pri operacijah odprtega trga za povečevanje likvidnosti ali z uporabo mejnega posojila, se poravnajo šele ob ali po dokončnem prenosu primernega finančnega premoženja kot zavarovanja operacije. V ta namen morajo nasprotne stranke:

(a) pri NCB vnaprej deponirati primerno finančno premoženje; ali

(b) poravnati primerno finančno premoženje pri NCB po sistemu dostave proti plačilu.

Člen 50

Poravnava operacij odprtega trga

1. Eurosistem si prizadeva poravnati transakcije v zvezi s svojimi operacijami odprtega trga istočasno v vseh državah članicah, katerih valuta je euro, z vsemi nasprotnimi strankami, ki so predložile zadostno primerno finančno premoženje kot zavarovanje. Vendar se lahko zaradi operativnih omejitev in tehničnih značilnosti (npr. sistemov poravnave vrednostnih papirjev) poravnava na dan poravnave operacij odprtega trga v državah članicah, katerih valuta je euro, odvije ob različnih urah.

2. Okvirni datumi poravnave so zbrani v tabeli 8.







Tabela 8 Okvirni datumi poravnave za operacije odprtega trga Eurosistema (1) Instrument denarne politike Datum poravnave operacije odprtega trga na podlagi standardnih avkcij Datum poravnave operacije odprtega trga na podlagi hitrih avkcij in dvostranskih postopkov Povratne transakcije T + 1 T Dokončne transakcije V skladu s tržnimi običaji za primerno finančno premoženje Izdajanje dolžniških certifikatov ECB T + 2 — Valutne zamenjave T, T + 1 ali T + 2 Zbiranje vezanih depozitov T (1) Datumi poravnave so na delovne dneve Eurosistema. T pomeni trgovalni dan.

Člen 51

Poravnava operacij odprtega trga, ki se izvajajo na podlagi standardnih avkcij

1. Eurosistem si prizadeva poravnati operacije odprtega trga, ki se izvajajo na podlagi standardnih avkcij, na prvi dan, ki sledi trgovalnemu dnevu, na katerega so sistem TARGET2 in vsi zadevni SPVP odprti za poslovanje.

2. Datumi poravnave za operacije glavnega refinanciranja in redne operacije dolgoročnejšega refinanciranja so vnaprej določeni v okvirnem koledarju rednih avkcij Eurosistema. Če je običajni datum poravnave praznik, lahko ECB določi drug datum poravnave, z možnostjo poravnave v istem dnevu. Eurosistem si prizadeva zagotoviti, da čas poravnave operacij glavnega refinanciranja in rednih operacij dolgoročnejšega refinanciranja sovpada s časom vračila prejšnje operacije z ustrezno zapadlostjo.

3. Izdaja dolžniških certifikatov ECB se poravna na drugi dan, ki sledi trgovalnemu dnevu, na katerega so sistem TARGET2 in vsi zadevni SPVP odprti za poslovanje.

Člen 52

Poravnava operacij odprtega trga, ki se izvajajo na podlagi hitrih avkcij ali dvostranskih postopkov

1. Eurosistem si prizadeva poravnati operacije odprtega trga, ki se izvajajo na podlagi hitrih avkcij in dvostranskih postopkov, na trgovalni dan. Lahko se določijo tudi drugi datumi poravnave, zlasti za dokončne transakcije in valutne zamenjave.

2. Operacije finega uravnavanja in strukturne operacije v obliki dokončnih transakcij, ki se izvajajo na podlagi dvostranskih postopkov, se poravnajo decentralizirano prek nacionalnih centralnih bank.

Člen 53

Podrobnejše določbe v zvezi s postopki poravnave in postopki ob koncu dneva

1. Brez poseganja v zahteve iz tega poglavja se lahko za določen instrument denarne politike v pogodbenih dogovorih ali predpisih, ki jih uporabljajo nacionalne centralne banke ali ECB, določijo dodatne določbe v zvezi s poravnavo.

2. Postopki ob koncu dneva so opredeljeni v dokumentaciji v zvezi z okvirom za sistem TARGET2.

Člen 54

Rezervna imetja in presežne rezerve

1. V skladu s členom 6(1) Uredbe (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9) se lahko poravnalni račun nasprotne stranke pri NCB uporabi kot račun rezerv. Rezervna imetja na poravnalnih računih se lahko uporabijo za potrebe poravnav med dnem. Dnevna rezervna imetja nasprotne stranke se izračunajo kot stanje ob koncu dneva na njenem računu rezerv. Za namene tega člena ima „račun rezerv“ enak pomen kakor v Uredbi (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9).

2. Rezervna imetja, ki presegajo izračunane obvezne rezerve, kot se zahtevajo po Uredbi (ES) št. 2531/98 in Uredbi (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9), se obrestujejo po obrestni meri nič odstotkov ali po obrestni meri mejnega depozita, in sicer po tisti, ki je nižja.







DEL 3

PRIMERNE NASPROTNE STRANKE

▼M2

Člen 55

Kriteriji primernosti za sodelovanje pri operacijah denarne politike Eurosistema

Ob upoštevanju člena 57 Eurosistem dovoli sodelovanje pri operacijah denarne politike Eurosistema samo institucijam, ki izpolnjujejo naslednje kriterije:

(a) so obvezniki v sistemu obveznih rezerv Eurosistema v skladu s členom 19.1 Statuta ESCB in niso izvzete iz obveznosti v okviru sistema obveznih rezerv Eurosistema v skladu z Uredbo (ES) št. 2531/98 in Uredbo (ES) št. 1745/2003 (ECB/2003/9);

(b) so eno od naslednjega: (i) pod najmanj eno obliko harmoniziranega nadzora Unije/EGP s strani pristojnih organov v skladu z Direktivo 2013/36/EU in Uredbo (EU) št. 575/2013; (ii) kreditne institucije v javni lasti v smislu člena 123(2) Pogodbe, ki so pod nadzorom, ki je po standardu primerljiv nadzoru pristojnih organov v skladu z Direktivo 2013/36/EU in Uredbo (EU) št. 575/2013; (iii) institucije, ki so pod neharmoniziranim nadzorom pristojnih organov, ki je po standardu primerljiv harmoniziranemu nadzoru Unije/EGP s strani pristojnih organov v skladu z Direktivo 2013/36/EU in Uredbo (EU) št. 575/2013, npr. podružnice institucij s sedežem zunaj EGP, ki so ustanovljene v državah članicah, katerih valuta je euro;

(c) morajo biti finančno trdne v smislu člena 55a;

(d) izpolnjujejo vse operativne zahteve, določene v pogodbenih dogovorih ali predpisih, ki jih uporablja domača NCB ali ECB v zvezi z določenim instrumentom ali operacijo.

▼M2

Člen 55a

Ocena finančne trdnosti institucij

1. Eurosistem lahko pri svoji oceni finančne trdnosti posameznih institucij za namene tega člena upošteva naslednje bonitetne informacije:

(a) četrtletne informacije o količnikih kapitala, finančnega vzvoda in likvidnosti, ki se poročajo v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 na posamični in konsolidirani podlagi v skladu z nadzorniškimi zahtevami, ali

(b) kjer to pride v poštev, bonitetne informacije, ki so po standardu primerljive informacijam iz točke (a).

2. Če domači NCB in ECB teh bonitetnih informacij ne da na voljo nadzornik institucije, lahko domača NCB ali ECB zahteva, da ji da te informacije na voljo institucija. Če institucija neposredno zagotovi te informacije, predloži ob tem tudi oceno teh informacij, ki jo je podal zadevni nadzornik. Poleg tega se lahko zahteva dodatna potrditev zunanjega revizorja.

3. Podružnice poročajo informacije o količnikih kapitala, finančnega vzvoda in likvidnosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 ali, kjer to pride v poštev, po standardu primerljive informacije v zvezi z institucijo, ki ji pripada podružnica, na posamični in konsolidirani podlagi v skladu z nadzorniškimi zahtevami.

4. Eurosistem lahko pri oceni finančne trdnosti institucij, ki so bile dokapitalizirane s stvarnimi vložki v obliki državnih dolžniških instrumentov, upošteva uporabljene metode in vlogo takih dokapitalizacij s stvarnimi vložki pri zagotavljanju doseganja količnikov kapitala, ki se poročajo v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013, vključno z vrsto in likvidnostjo takih instrumentov ter dostopom izdajatelja takih instrumentov do trga.

5. Nosilci upravljanja sredstev, ki izhajajo iz ukrepa