2009L0065 — SL — 17.09.2014 — 004.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA 2009/65/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (prenovitev) (Besedilo velja za EGP) (UL L 302, 17.11.2009, p.32)

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA 2009/65/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 13. julija 2009

o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP)

(prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)







EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 47(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe ( 1 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Direktiva Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) ( 2 ) je bila večkrat bistveno spremenjena ( 3 ). Ker so potrebne dodatne spremembe, bi bilo zaradi jasnosti treba navedeno direktivo prenoviti. (2) Direktiva 85/611/EGS je znatno prispevala k razvoju in uspehu sektorja evropskih investicijskih skladov. Kljub uvedenim izboljšavam po njenem sprejetju in zlasti leta 2001 je postopoma postalo jasno, da je v pravni okvir KNPVP treba uvesti spremembe, da bi ga prilagodili finančnim trgom 21. stoletja. Komisija je z Zeleno knjigo z dne 12. julija 2005 o izboljšavi zakonodajnega okvira EU za investicijske sklade sprožila javno razpravo o tem, kako Direktivo 85/611/EGS spremeniti tako, da bi se soočila s temi novimi izzivi. Ta intenzivni proces posvetovanja je pripeljal do splošno sprejetega zaključka, da so potrebne bistvene spremembe navedene direktive. (3) Nacionalne zakone, ki urejajo kolektivne naložbene podjeme, bi bilo treba uskladiti zaradi približevanja pogojev konkurence med temi podejmi na ravni Skupnosti in hkrati zagotoviti učinkovitejšo in enotnejšo zaščito za imetnike enot premoženja. Takšna uskladitev olajšuje odpravo omejitev prostega pretoka enot premoženja KNPVP v Skupnosti. (4) Ob upoštevanju teh ciljev je zaželeno, da se določijo skupna pravila o dovoljenjih, nadzoru, obliki in dejavnosti KNPVP, ustanovljenih v državah članicah, in podatkih, ki jih morajo objavljati. (5) Usklajevanje zakonodaje držav članic naj se omeji na tiste KNPVP, drugačne od podjemov zaprtega tipa, ki pospešujejo prodajo enot svojega premoženja javnosti v Skupnosti. Zaželeno je, da se KNPVP kot del njihovih naložbenih ciljev dovoli vlaganje v finančne instrumente z zadostno likvidnostjo, ki niso prenosljivi vrednostni papirji. Finančni instrumenti, ki so primerni za naložbena sredstva portfelja KNPVP, morajo biti našteti v tej direktivi. Izbiranje naložb za portfelj, ki se izvaja z uporabo indeksa, se šteje za tehniko upravljanja. (6) Če določbe te direktive zahtevajo ukrepanje KNPVP, se te določbe v primerih, kjer je KNPVP ustanovljen kot splošni sklad, ki ga upravlja družba za upravljanje, in kjer splošni sklad ni pravna oseba in kot tak ne more ukrepati, nanašajo na družbo za upravljanje. (7) Enote KNPVP se za namene Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov ( 4 ) obravnavajo kot finančni instrumenti. (8) Dovoljenja, izdana družbi za upravljanje v njeni matični državi članici, bi morala zagotoviti varstvo vlagatelja in solventnost družb za upravljanje z namenom prispevati k stabilnosti finančnega sistema. Sprejeti pristop iz te direktive zagotavlja bistveno uskladitev, ki je nujno potrebna in zadostna, da zavaruje vzajemno priznavanje dovoljenj in sisteme nadzora skrbnega in varnega poslovanja in tako omogoča izdajo enega, na celotnem ozemlju Skupnosti veljavnega dovoljenja ter izvajanje načela nadzora matične države članice. (9) Z namenom zagotoviti, da je družba za upravljanje sposobna izpolniti obveznosti, ki nastajajo pri njeni dejavnosti, in tako zagotoviti svojo stabilnost, se zahteva, da ima družba osnovni kapital in dodaten znesek lastnih sredstev. Ker je treba upoštevati razvojne spremembe, zlasti glede stroškov kapitala za poslovna tveganja znotraj Skupnosti in drugih mednarodnih razlogov, je treba te zahteve, vključno z uporabo jamstev, znova proučiti in popraviti. (10) Za varstvo vlagateljev je treba nujno zagotoviti notranji pregled vsake družbe za upravljanje, predvsem s sistemom dvočlanske uprave in z zadostnimi mehanizmi notranjega nadzora. (11) Zaradi načela nadzora s strani matične države članice bi bilo potrebno družbam za upravljanje odobriti, da z ustanavljanjem hčerinskih družb ali s prostim opravljanjem storitev na ozemlju celotne Skupnosti opravljajo storitve, za katere imajo dovoljenje matične države članice. (12) Kar zadeva upravljanje zbranega premoženja (upravljanje vzajemnih skladov/splošnih skladov ali investicijskih družb), mora dovoljenje, izdano družbi za upravljanje v njeni matični državi članici, tej družbi dovoljevati, da v državah članicah gostiteljicah izvaja naslednje dejavnosti brez poseganja v poglavje XI: distribucija enot usklajenih vzajemnih skladov/splošnih skladov, ki jih ta družba upravlja v matični državi članici, prek ustanovitve podružnice; distribucija delnic usklajenih investicijskih družb, ki jih upravlja taka družba, z ustanovitvijo podružnice; distribucija enot usklajenih enot vzajemnih skladov/splošnih skladov ali delnic usklajenih investicijskih družb, ki jih upravljajo druge družbe za upravljanje; izvajanje vseh ostalih funkcij in nalog, ki sodijo v dejavnost upravljanja zbranega premoženja; upravljanje sredstev investicijskih družb, registriranih v državah članicah, ki niso matična država članica investicijske družbe; na podlagi pooblastil v imenu družb za upravljanje, registriranih v državah članicah, ki niso matična država članica družbe za upravljanje, opravljati funkcije, ki so del dejavnosti upravljanja zbranega premoženja. Če družba za upravljanje v državi članici gostiteljici distribuira enote lastnih usklajenih enot vzajemnih skladov/splošnih skladov ali delnic lastnih usklajenih investicijskih družb, ne da bi ustanovila podružnico, zanjo veljajo samo pravila glede čezmejnega trženja. (13) Glede obsega delovanja družb za upravljanje in zaradi upoštevanja nacionalne zakonodaje ter da bi dovolili takšnim družbam doseči pomembno ekonomijo obsega, je zaželeno, da se jim dovoli tudi izvajanje dejavnosti upravljanja naložbenega premoženja posameznih strank (upravljanje posamičnega premoženja), vključno z upravljanjem pokojninskih skladov kot tudi nekaterih posebnih pomožnih dejavnosti, ki so povezane z glavno dejavnostjo družbe. Takšen obseg dejavnosti družb za upravljanje ne vpliva na njihovo stabilnost. Vendar je treba ob izdaji dovoljenja družbam za upravljanje za opravljanje obeh dejavnosti upravljanja zbranega in posamičnega premoženja določiti posebna pravila, ki preprečujejo nasprotje interesov. (14) Dejavnost upravljanja posamičnega naložbenega premoženja je investicijska storitev, ki jo ureja Direktiva 2004/39/ES. Zaradi zagotavljanja enotnega ureditvenega okvira na tem področju je zaželeno, da za družbe za upravljanje, katerih dovoljenje vključuje tudi to storitev, veljajo pogoji poslovanja iz te direktive. (15) Kot splošno pravilo velja, da matična država članica lahko sprejme pravila, ki so strožja od pravil, določenih v tej direktivi, zlasti kar zadeva pogoje za izdajo dovoljenj, zahteve skrbnega in varnega poslovanja in pravila o poročanju in prospektu. (16) Zaželeno je, da se izdelajo pravila, ki določajo predpogoje, pod katerimi lahko družba za upravljanje na podlagi pooblastil prenese posebne naloge in funkcije na tretje osebe, da bi tako povečala učinkovitost opravljanja dejavnosti družbe. Da bi se zagotovilo pravilno delovanje načela nadzora s strani matične države članice morajo države članice, ki take prenose dovoljujejo, zagotoviti, da družba za upravljanje, kateri so izdale dovoljenje, ne prenese vseh svojih nalog naprej na eno ali več tretjih oseb tako, da bi se njena vloga zmanjšala na vlogo poštnega predala, ter da obstoj pooblastil ne preprečuje učinkovitega nadzora nad družbo za upravljanje. Dejstvo, da je družba za upravljanje prenesla del svojih funkcij na tretjo osebo, v nobenem primeru ne sme vplivati na obveznosti te družbe ali na skrbnika do imetnikov enot premoženja in do pristojnih organov. (17) Da bi dolgoročno zagotovila enake pogoje in ustrezen nadzor, bi moralo biti Komisiji omogočeno, da preuči možnosti za uskladitev ureditve prenosa na ravni Skupnosti. (18) Načelo nadzora s strani matične države članice zahteva, da pristojni organi odvzamejo ali zavrnejo izdajo dovoljenja, če dejavniki, kot so vsebina programov delovanja, geografska porazdelitev ali dejansko izvedene dejavnosti, jasno kažejo, da je družba za upravljanje izbrala pravni sistem ene države članice z namenom izogniti se strožjim standardom, ki veljajo v drugi državi članici, na ozemlju katere družba za upravljanje namerava izvajati ali dejansko izvaja večji del svojih dejavnosti. Za namene te direktive bi morala družba za upravljanje pridobiti dovoljenje v državi članici, v kateri ima statutarni sedež. V skladu z načelom nadzora matične države članice se lahko le pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje štejejo za pristojne za nadzor organizacije družbe za upravljanje, vključno z vsemi postopki in viri za opravljanje administrativnih funkcij iz Priloge II, za katere se uporablja zakonodaja matične države članice družbe za upravljanje. (19) Če KNPVP upravlja družba za upravljanje, ki ji je bilo izdano dovoljenje v državi članici, ki ni matična država članica KNPVP, družba za upravljanje sprejme in vzpostavi ustrezne postopke in ureditve, da zagotovi ustrezno obravnavo pritožb vlagateljev, na primer z ustreznimi določbami v zvezi z razširjanjem ali posredovanjem naslova v matični državi članici KNPVP, ki ni nujno naslov družbe za upravljanje. Prav tako mora takšna družba za upravljanje sprejeti ustrezne postopke in ureditve, da na zahtevo javnosti ali pristojnih organov iz matične države članice KNPVP omogoči dostop do informacij, na primer tako, da med zaposlenimi v družbi za upravljanje imenuje osebo, ki bo obravnavala zahteve za informacije. Zakoni matične države članice KNPVP družbe za upravljanje kljub temu ne smejo zavezovati k imenovanju lokalnega predstavnika v tej državi članici, ki bi izpolnjeval te dolžnosti. (20) Pristojni organi, ki KNPVP izdajo dovoljenje, bi morali upoštevati pravila upravljanja splošnih skladov ali ustanovno listino investicijske družbe, izbiro depozitarja in zmožnost družbe za upravljanje, da upravlja KNPVP. Če je družba za upravljanje ustanovljena v drugi državi članici, bi se pristojni organi morali zanesti na potrdilo pristojnih organov matične države članice družbe za upravljanje glede vrste KNPVP, ki jo družba za upravljanje lahko upravlja. Dovoljenje za KNPVP ne bi smelo biti pogojeno z dodatnimi kapitalskimi zahtevami na ravni družbe za upravljanje oziroma s tem, da mora biti statutarni sedež družbe za upravljanje v državi članici KNPVP ali da mora v matični državi članici KNPVP družba za upravljanje opravljati katerekoli dejavnosti. (21) Pristojni organi matične države članice KNPVP bi morali biti pristojni za nadzor nad upoštevanjem pravil v zvezi z ustanovitvijo in delovanjem KNPVP, za kar naj velja zakonodaja matične države članice KNPVP. S tem namenom naj bi pristojni organi matične države članice KNPVP pridobivali podatke neposredno od družbe za upravljanje. Zlasti lahko pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje zahtevajo, da družbe za upravljanje predložijo informacije o transakcijah, ki zadevajo naložbe KNPVP z dovoljenjem v tej državi članici, vključno s podatki iz poslovnih knjig in evidence ter računovodske izkaze sklada o teh transakcijah. Pri odpravljanju prekrškov v zvezi s pravili v okviru njihovih pristojnosti naj bi se pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje lahko zanesli na sodelovanje pristojnih organov matične države članice družbe za upravljanje in po potrebi bi lahko neposredno ukrepali proti družbi za upravljanje. (22) Matični državi članici KNPVP je treba omogočiti, da lahko določi pravila glede vsebine registra imetnikov enot premoženja KNPVP. Organizacija in kraj vodenja tega registra sta kljub temu predmet organizacijske ureditve družbe za upravljanje. (23) Matični državi članici KNPVP je treba zagotoviti vsa sredstva za odpravljanje kršitev pravil KNPVP. V zvezi s tem morajo imeti pristojni organi matične države članice KNPVP možnost, da opravijo preventivne ukrepe in sprejmejo kazni zoper družbo za upravljanje. Kot zadnji ukrep morajo imeti pristojni organi matične države članice KNPVP možnost, da od družbe za upravljanje zahtevajo opustitev upravljanja KNPVP. Države članice morajo zagotoviti potrebne predpise, s katerimi v takem primeru zagotovijo urejeno upravljanje ali likvidacijo KNPVP. (24) Z namenom preprečiti arbitražo nadzora in spodbuditi zaupanje v učinkovitost nadzora, ki ga izvajajo pristojni organi matične države članice, se izdaja dovoljenja zavrne, če se KNPVP prepreči trženje lastnih enot premoženja v njegovi matični državi članici. Enkrat, ko je KNPVP dovoljenje izdano, KNPVP prosto izbira državo(-e), članico(-e), v kateri(-h) bo v skladu s to direktivo tržil lastne enote premoženja. (25) Zaradi varstva interesov delničarjev ter da bi usklajenim kolektivnim naložbenim podjemom zagotovili enake pogoje delovanja na trgu, se zahteva, da imajo investicijske družbe osnovni kapital. Investicijske družbe, ki so za upravljanje določile družbo za upravljanje, so krite iz dodatnega zneska lastnih sredstev družbe za upravljanje. (26) Kadar obstajajo veljavna pravila ravnanja glede vodenja poslov ter prenosa nalog in kadar je tak prenos s strani družbe za upravljanje dovoljen v skladu z zakonodajo njene matične države članice, bi morale investicijske družbe, ki imajo dovoljenje pristojnega organa, smiselno uporabljati takšna pravila ravnanja, bodisi neposredno, ko niso prenesle pooblastil za upravljanje na družbo za upravljanje, ki ji je izdano dovoljenje skladno s to direktivo, ali posredno, ko so prenesle pooblastilo za upravljanje na družbo za upravljanje, kateri je bilo izdano dovoljenje. (27) Kljub potrebi po konsolidaciji med KNPVP, se združitve KNPVP soočajo z mnogimi pravnimi in upravnimi težavami v Skupnosti. Zato je treba za izboljšanje delovanja notranjega trga predpisati določbe Skupnosti, ki olajšujejo združitve med KNPVP (in njihovimi naložbenimi razdelki). Čeprav lahko nekatere države članice odobrijo dovoljenje le pogodbenim skladom, mora vsaka država članica dovoliti in priznati čezmejne združitve med vsemi vrstami KNPVP (pogodbenimi, podjetniškimi in vzajemnimi skladi), brez potrebe, da bi države članice morale v nacionalni zakonodaji zagotoviti nove pravne oblike KNPVP. (28) Ta direktiva zajema tiste tehnike združitev, ki so v državah članicah najpogosteje uporabljene. Ta direktiva ne zahteva, da morajo vse države članice v domači zakonodaji uveljaviti vse tri tehnike, vendar pa bi morala vsaka država članica priznati prenose sredstev, ki nastanejo s temi tehnikami združitve, kot tudi ne preprečuje, da bi KNPVP uporabili druge tehnike na izključno nacionalni osnovi, kadar noben KNPVP, ki ga združitev zadeva, ni priglašen za čezmejno trženje svojih enot premoženja. Za te združitve bodo še vedno veljale zadevne določbe nacionalnega prava. Nacionalna pravila glede sklepčnosti ne smejo ločevati med nacionalnimi in čezmejnimi združitvami, prav tako ne smejo biti strožja od pravil za združitev gospodarskih subjektov. (29) Za zaščito interesov vlagateljev bi morale države članice za predlagane domače ali čezmejne združitve med KNPVP zahtevati, da jim njihovi pristojni organi izdajo dovoljenje. Za čezmejne združitve bi morali pristojni organi KNPVP, ki se združuje, združitev odobriti, da se zagotovi ustrezna zaščita imetnikov enot premoženja, ki dejansko zamenjajo KNPVP. Če združitev vključuje več kot en KNPVP, ki se združuje, in imajo takšni KNPVP sedež v različnih državah članicah, morajo pristojni organi posameznega KNPVP, ki se združuje, združitev odobriti v tesnem medsebojnem sodelovanju, vključno z ustrezno izmenjavo podatkov. Ker je treba ustrezno zaščititi tudi interese imetnikov premoženja KNPVP prejemnika, zato jih morajo pristojni organi matične države članice KNPVP prejemnika upoštevati. (30) Imetniki enot premoženja obeh KNPVP, tistega KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika, bi morali imeti tudi pravico, da zahtevajo ponovni odkup ali izplačilo svojih enot premoženja ali, če je mogoče, spremembo v enote premoženja v drugem KNPVP, ki ima podobne naložbene politike in ki ga upravlja ista družba za upravljanje ali povezana družba. Ta pravica ne sme biti pogojena z morebitnimi dodatnimi bremenitvami, razen provizij, ki jih zadevni sklad potrebuje za kritje prerazporeditvenih stroškov v vseh položajih, opredeljenih v prospektih KNPVP, ki se združuje, in KNPVP prejemnika. (31) Treba je zagotoviti nadzor nad združitvami s strani tretjih oseb. Depozitarji vsakega posameznega KNPVP, ki je vključen v združitev, morajo preveriti skladnost osnutka pogojev združitve z zadevnimi določbami te direktive in pravili upravljanja skladov KNPVP. Ali depozitar ali neodvisni revizor mora sestaviti poročilo v imenu vseh KNPVP, vključenih v združitev, ki potrjuje metode vrednotenja sredstev in obveznosti takšnega KNPVP in metodo izračuna menjalnega razmerja, kot je določeno v skupnem osnutku pogojev združitve, kot tudi dejansko menjalno razmerje in po potrebi denarno izplačilo na enoto premoženja. Da bi omejili stroške, povezane s čezmejnimi združitvami, je treba zakonitemu revizorju KNPVP, ki se združuje, ali KNPVP prejemnika omogočiti, da sestavi eno poročilo za vse vključene KNPVP. Zaradi zaščite vlagateljev je treba imetnikom enot premoženja ponuditi, da na zahtevo in brezplačno pridobijo kopijo takšnega poročila. (32) Zlasti je pomembno, da so imetniki enot premoženja ustrezno obveščeni o predlagani združitvi in da so njihove pravice zadostno meri zaščitene. Čeprav združitev najbolj zadeva interese imetnikov enot premoženja KNPVP, ki se združuje, je treba v takšnih primerih zaščititi tudi imetnike enot premoženja KNPVP prejemnika. (33) Določbe o združitvah, iz te direktive, nimajo vpliva na uporabo zakonodaje o nadzoru koncentracij podjetij, zlasti Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) ( 5 ). (34) Prosto trženje enot premoženja, ki so jih izdali KNPVP, ki so dobili dovoljenje za vlaganje do 100 % svojih sredstev v prenosljive vrednostne papirje, ki jih je izdalo isto telo (država, lokalni organ itd.), morda nima neposrednega ali posrednega vpliva na motnje delovanja kapitalskega trga ali financiranja držav članic. (35) Opredelitev prenosljivih vrednostnih papirjev iz te direktive se uporablja le za namene te direktive in nikakor ne posega v različne opredelitve, ki se v nacionalni zakonodaji uporabljajo za druge namene, na primer za obdavčevanje. Ta opredelitev zato ne ureja delnic in drugih delnicam enakovrednih vrednostnih papirjev, katerih izdajatelj so organizacije, kakor so na primer „Building Societies“ ali „Industrial and Provident Societies“, katerih lastništvo v praksi ni prenosljivo, razen s ponovnim odkupom izdajatelja. (36) Instrumenti denarnega trga so prenosljivi instrumenti, s katerimi se običajno trguje na denarnem trgu in ne na reguliranem trgu vrednostnih papirjev, na primer zakladne menice, menice, ki jih izdajo lokalne oblasti, potrdila o vlogah, komercialni zapisi, srednjeročni zapisi in bančni akcepti. (37) Koncept reguliranega trga vrednostnih papirjev v tej direktivi ustreza konceptu iz Direktive 2004/39/ES. (38) Zaželeno je, da se KNPVP dovoli vlaganje njihovih sredstev v enote premoženja KNPVP in v druge kolektivne naložbene podjeme odprtega tipa, ki tudi vlagajo v likvidna finančna sredstva, navedena v tej direktivi, in ki delujejo po načelu razpršitve tveganj. KNPVP in drugi kolektivni naložbeni podjemi, v katere vlagajo KNPVP, morajo biti predmet učinkovitega nadzora. (39) Treba je omogoćiti razvoj možnosti KNPVP za vlaganja v KNPVP in druge kolektivne naložbene podjeme. V ta namen je treba zagotoviti, da taka naložbena dejavnost ne zmanjšuje varstva vlagatelja. Za dosego možnosti KNPVP za vlaganja v enote premoženja drugih KNPVP in v kolektivne naložbene podjeme je treba določiti nekatera pravila glede količinskih omejitev, razkritja podatkov in preprečevanja pojavov piramidnih struktur. (40) Zaradi upoštevanja razvoja trga in glede na dokončno vzpostavitev ekonomske in monetarne unije je zaželeno, da se KNPVP dovoli vlaganje v bančne vloge. Zaradi zagotavljanja zadostne likvidnosti naložb v vlogah morajo biti te vloge izplačljive na odpoklic ali morajo vlagatelju dajati pravico do odpoklica. Če so vloge vplačane pri kreditni instituciji, ki ima statutarni sedež v tretji državi, mora biti kreditna institucija predmet pravil varnega in skrbnega poslovanja, ki so enakovredna pravilom iz zakonodaje Skupnosti. (41) Ob vlaganjih KNPVP v bančne vloge v skladu z njegovimi pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami je treba dovoliti vsem KNPVP dodatna likvidna sredstva, kakor so bančne vloge na vpogled. Imetništvo takih dodatnih likvidnih sredstev je utemeljeno med drugim za kritje tekočih ali izrednih plačil; pri prodaji za čas, potreben za ponovno vlaganje v prenosljive vrednostne papirje, instrumente denarnega trga ali druga finančna sredstva, iz te direktive, ali za časovno obdobje, kadar je nujno potrebno vlaganje v prenosljive vrednostne papirje, instrumente denarnega trga in druga finančna sredstva zaradi neugodnih razmer na trgu začasno zaustaviti. (42) Zaradi varnega in skrbnega poslovanja se morajo KNPVP izogibati presežni koncentraciji investiranja v naložbe, s katerimi se tvega izpostavljenost do posamezne osebe ali oseb, ki spadajo v isto skupino. (43) KNPVP bi morali imeti izrecno dovoljenje, da kot del njihove splošne naložbene politike ali zaradi obvladovanja tveganj za doseganje zastavljenega finančnega cilja ali v prospektu prikazanega profila tveganj vlagajo v izvedene finančne instrumente. Zaradi zagotovitve varstva vlagateljev je treba omejiti največjo dopustno izpostavljenost, povezano z izvedenimi finančnimi instrumenti, tako da ta ne preseže skupne čiste vrednosti portfelja KNPVP. Za zagotovitev stalnega zavedanja tveganj in obveznosti, ki izhajajo iz poslov z izvedenimi finančnimi instrumenti, in preverjanja usklajenosti z naložbenimi omejitvami, je potrebno stalno merjenje in spremljanje teh tveganj in obveznosti. Nazadnje, da bi se z razkritjem podatkov zagotovilo varstvo vlagateljev, morajo KNPVP opisati svoje strategije, tehnike in naložbene omejitve, ki urejajo posle z izvedenimi finančnimi instrumenti. (44) Ukrepi za reševanje morebitnega navzkrižja interesov pri proizvodih, kjer se kreditno tveganje prenese z listinjenjem, kot je predvideno glede na Direktivo 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (preoblikovano) ( 6 ) in Direktivo 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (preoblikovano) ( 7 ), morajo biti dosledni in skladni v vseh ustreznih predpisih za finančni sektor. Komisija bo predložila ustrezne zakonodajne predloge, vključno v zvezi s to direktivo, da po ustrezni proučitvi presoje vpliva takšnega predloga, zagotovi takšno doslednost in skladnost. (45) Kar zadeva izvedene finančne instrumente, s katerimi se trguje na izvenborznem prostem trgu (izvedeni finančni instrumenti OTC), bi morali predpisati zahteve glede ustreznosti nasprotnih strank v poslu in instrumentov, likvidnosti in stalne ocene stanja. Namen takšnih zahtev je zagotoviti zadostno raven varstva vlagateljev, primerljivo s tisto ravnjo varstva, ki jo vlagatelji imajo ob pridobitvi izvedenih finančnih instrumentov, s katerimi se trguje na reguliranem trgu vrednostnih papirjev. (46) Poslovanje z izvedenimi finančnimi instrumenti se ne sme nikoli uporabljati za izogibanje načelom ali pravilom iz te direktive. Kar zadeva izvedene finančne instrumente OTC, bi morala veljati dodatna pravila za razpršitev tveganj izpostavljenosti do posamezne nasprotne stranke ali do skupine nasprotnih strank. (47) Nekatere tehnike upravljanja portfeljev podjetij kolektivnih naložbenih podjemov, ki vlagajo predvsem v delnice ali dolžniške vrednostne papirje, temeljijo na natančnem posnemanju sestave borznih indeksov ali indeksov dolžniških vrednostnih papirjev. Zaželeno je, da se KNPVP dovoli natančno posnemanje sestave splošno znanih in priznanih borznih indeksov ali indeksov dolžniških vrednostnih papirjev. V ta namen se lahko uvede bolj prilagodljiva pravila razpršitve tveganj za vlaganja KNPVP v delnice ali dolžniške vrednostne papirje. (48) Kolektivni naložbeni podjemi, ki spadajo v področje, ki ga ureja ta direktiva, ne smejo biti uporabljeni za druge namene, razen za kolektivno vlaganje kapitala, zbranega pri javnosti, v skladu s pravili iz te direktive. V primerih, ki jih navaja ta direktiva, bi bilo treba KNPVP omogočiti, da imajo lahko hčerinske družbe le, če je to potrebno za učinkovito opravljanje nekaterih dejavnosti v svojem imenu, opredeljenih v tej direktivi. Nujno je zagotoviti učinkovit nadzor KNPVP. Ustanovitev hčerinskih družb KNPVP v tretji državi je zato dovoljena le v primerih in pod pogoji, iz te direktive. S splošno obveznostjo ravnanja izključno v interesu imetnikov enot premoženja in zlasti zaradi povečanja stroškovne učinkovitosti se nikoli ne upravičujejo ukrepi KNPVP, ki bi lahko pristojnim organom ovirale učinkovito izvajanje njihovih nadzornih nalog. (49) Izvirna različica Direktive 85/611/EGS je vsebovala odstopanje od omejitev na odstotek sredstev KNPVP, ki jih KNPVP lahko vlaga v prenosljive vrednostne papirje istega izdajatelja, ki se je uporabljalo v primeru obveznic, ki jih izda ali zanje jamči država članica. To odstopanje je dovoljevalo KNPVP, da vlagajo do 35 % svojih sredstev zlasti v take obveznice. Podobno, a bolj omejeno odstopanje je upravičeno za obveznice zasebnega sektorja, ki celo v odsotnosti državnega jamstva kljub temu dajejo posebna jamstva vlagatelju po posebnih pravilih, ki veljajo zanje. Treba je torej razširiti to odstopanje na vse obveznice zasebnega sektorja, ki skupno izpolnjujejo določene kriterije, in pri tem pustiti državam članicam, da sestavijo seznam obveznic, za katere nameravajo, kjer je to primerno, dovoliti odstopanje. (50) Več držav članic je sprejelo določbe, ki neusklajenim kolektivnim naložbenim podjemom omogočajo združitev njihovih sredstev v en tako imenovan centralni sklad. Da bi omogočili KNPVP uporabo teh struktur, je treba „napajalne KNPVP“, ki želijo svoja sredstva združiti v „centralne KNPVP“, izvzeti iz prepovedi, v okviru katere ne smejo vložiti več kot 10 %, oziroma glede na okoliščine 20 % svojih sredstev v posamezni kolektivni naložbeni podjem. Takšno izvzetje je upravičeno, če napajalni KNPVP naloži vsa ali skoraj vsa sredstva v razpršeni portfelj centralnega KNPVP, za katerega veljajo pravila o razpršenosti KNPVP. (51) Da bi olajšali učinkovito delovanje notranjega trga in zagotovili enako raven zaščite vlagateljev v vsej Skupnosti, je treba dovoliti centralno-napajalne strukture tako v primerih, če so centralni in napajalni skladi ustanovljeni v isti državi članici in če so ustanovljeni v različnih državah članicah. Da bi vlagateljem omogočili boljše razumevanje centralno-napajalnih struktur in da bi jih zakonodajalci lažje nadzirali, zlasti v čezmejnih okoliščinah, naj bi posamezni napajalni sklad lahko vlagal samo v en centralni sklad. Da bi zagotovili enako raven zaščite vlagateljev v vsej Skupnosti, mora centralni sklad biti KNPVP, ki mu je bilo izdano dovoljenje. Da bi se izognili nepotrebni upravni obremenitvi, naj bi se določbe priglasitve čezmejnega trženja ne uporabljale, če centralni KNPVP v državi članici, ki ni država članica, v kateri je bil ustanovljen, ne zbira kapitala pri javnosti, ampak ima v tej državi članici samo enega ali več napajalnih KNPVP. (52) Da bi zaščitili vlagatelje napajalnega KNPVP, mora za naložbe napajalnega KNPVP v centralni KNPVP veljati predhodna odobritev pristojnih organov matične države članice napajalnega KNPVP. Odobritev bi se morala zahtevati samo za začetno naložbo v centralni KNPVP, s katero bi napajalni KNPVP presegel mejo, ki velja za naložbe v druge KNPVP. Da bi olajšali učinkovito delovanje notranjega trga in zagotovili enako raven zaščite vlagateljev v vsej Skupnosti, bi bilo treba izčrpno opredeliti zahtevane pogoje ter dokumente in podatke, ki so potrebni za odobritev naložbe napajalnega KNPVP v centralni KNPVP. (53) Da bi napajalnim KNPVP omogočili delovanje v najboljšem interesu njihovih imetnikov enot premoženja in jih postavili v položaj, ki jim bo omogočal pridobitev vseh potrebnih podatkov in dokumentov centralnih KNPVP za opravljanje svojih dolžnosti, morata napajalni KNPVP in centralni KNPVP skleniti zavezujoč in izvršljiv sporazum. Če tako napajalni KNPVP kot centralni KNPVP upravlja ista družba za upravljanje, bi moralo zadostovati, da slednja uvede notranja pravila o poslovanju. Dogovori o izmenjavi podatkov med depozitarji oziroma revizorji napajalnega KNPVP in centralnega KNPVP mora zagotoviti tok podatkov in dokumentov, ki so potrebni, da lahko depozitar ali revizor napajalnega KNPVP izpolni svoje dolžnosti. Ta direktiva bo zagotovila, da zaradi upoštevanja teh zahtev depozitarji ali revizorji ne bodo kršili omejitev o razkritju podatkov ali varovanja podatkov. (54) Da bi zagotovili visoko raven zaščite interesov vlagateljev napajalnih KNPVP, je treba prospekt, ključne podatke za vlagatelje ter vse tržne komunikacije prilagoditi posebnostim centralno-napajalnih struktur. Naložba napajalnega KNPVP v centralni KNPVP ne bi smela vplivati na zmožnost napajalnega KNPVP, da na zahtevo svojih imetnikov enot premoženja bodisi ponovno odkupi bodisi izplača lastne enote premoženja ali da deluje v njihovem najboljšem interesu. (55) Ta direktiva naj bi imetnike enot premoženja ščitila pred neupravičenimi dodatnimi stroški s prepovedjo, da centralni KNPVP ne sme zaračunati napajalnemu KNPVP provizije vpisa in odkupa. Centralni KNPVP naj bi imel kljub temu možnost zaračunavanja provizije za vpis ali odkup drugim vlagateljem v centralnem KNPVP. (56) Pravila o preoblikovanju morajo obstoječemu KNPVP omogočati, da se preoblikuje v napajalni KNPVP. Obenem morajo v zadostni meri zaščititi imetnike enot premoženja. Ker je takšno preoblikovanje bistvena sprememba naložbene politike, se mora od preoblikovanega KNPVP zahtevati, da svojim imetnikom enot premoženja zagotovi zadostne podatke, da se lahko odločijo, ali naj ohranijo svoje naložbe. Pristojni organi od napajalnega KNPVP ne smejo zahtevati, naj preskrbi dodatne ali druge podatke, kot so navedene v tej direktivi. (57) Če je pristojni organ matične države članice centralnega KNPVP obveščen o nepravilnostih v zvezi s centralnim KNPVP ali ugotovi, da slednji ne spoštuje določbe te direktive, lahko po potrebi ukrepa, s čimer zagotovi, da so imetniki enot premoženja centralnega KNPVP ustrezno obveščeni. (58) Države članice morajo jasno razlikovati med tržno komunikacijo in obveznim razkritjem podatkov vlagateljem, iz te direktive ta direktiva. Obvezno razkritje podatkov vlagateljem vključuje ključne podatke za vlagatelje, prospekt ter letna in polletna poročila. (59) Ključne podatke za vlagatelje je treba vlagateljem zagotoviti v posebnem brezplačnem dokumentu pravočasno pred vpisom v KNPVP, da se jim olajša sprejemanje informiranih naložbenih odločitev. Ti ključni podatki za vlagatelje morajo vsebovati le ključne elemente za sprejemanje takšnih odločitev. Narava podatkov, ki se nahajajo v ključnih podatkih za vlagatelje, mora biti popolnoma usklajena, da se zagotovi ustrezna zaščita vlagateljev in primerljivost. Ključni podatki za vlagatelje morajo biti predstavljeni v kratki obliki. Enoten dokument omejene dolžine, ki podatke predstavlja po določenem vrstnem redu, je najprimernejši način za doseganje jasnosti in enostavnosti predstavitve, ki jo zahtevajo mali vlagatelji, in naj bi omogočal uporabne primerjave, zlasti nad stroški in profilom tveganja, ki so pomembni pri odločanju o naložbi. (60) Pristojni organi vsake države članice lahko v posebnem razdelku na svojem spletnem mestu objavijo ključne podatke za vlagatelje o vseh KNPVP, ki jim je bilo izdano dovoljenje v tej državi članici. (61) Ključni podatki za vlagatelje morajo biti izdelani za vse KNPVP. Družbe za upravljanje ali, kjer je primerno, investicijske družbe morajo ključne podatke za vlagatelje posredovati ustreznim subjektom, v skladu z distribucijsko metodo (neposredna prodaja ali posredniška prodaja). Posredniki morajo posredovati ključne podatke za vlagatelje strankam in potencialnim strankam. (62) KNPVP bi morali imeti sposobnost tržiti svoje enote premoženja v drugih državah članicah, za kar mora veljati postopek priglasitve, ki temelji na izboljšani komunikaciji med pristojnimi organi držav članic. Potem ko pristojni organi matične države članice KNPVP posredujejo popoln priglasitveni dokument, država članica gostiteljica KNPVP ne bi smela imeti možnosti, da nasprotuje dostopu KNPVP, ustanovljenega v drugi državi članici, do svojega trga ali izpodbijati dovoljenja, ki ga je izdala ta druga država članica. (63) Pravica KNPVP do trženja svojih enot premoženja bi morala biti pogojena s tem, da sprejme ukrepe, ki so nujni za zagotovitev, da so na voljo zmogljivosti za izplačila imetnikom enot premoženja, ponovni odkup ali izplačilo enot premoženja in objavo podatkov, ki so jih KNPVP dolžni zagotoviti. (64) Da bi omogočili lažje čezmejno trženje enot premoženja KNPVP, je treba preveriti skladnost ureditve trženja enot premoženja KNPVP z zakoni, predpisi in upravnimi postopki, ki se uporabljajo v državi članici gostiteljici KNPVP, potem ko je KNPVP že nastopil na trgu te države članice. Ta nadzor lahko zajema ustreznost ureditve za trženje, predvsem ustreznost ureditve za distribucijo in obveznost, da se tržne komunikacije predstavijo pošteno, jasno in da niso zavajajoče. Direktiva pristojnim organom države članice gostiteljice ne bi smela preprečiti, da v skladu z nacionalno zakonodajo preverjajo tržno komunikacijo, ki ne obsega ključnih podatkov za vlagatelje, prospektov ter letnih in polletnih poročil, še preden jo KNPVP lahko uporabi, čeprav nadzor ne bi smel biti diskriminacijski in KNPVP ne bi smel onemogočiti dostopa na trg. (65) Za namene večje pravne varnosti je treba zagotoviti, da ima KNPVP, ki svoje enote premoženja trži na čezmejni podlagi, enostaven dostop v obliki elektronske objave in v jeziku, ki je uveljavljen v mednarodnem finančnem okolju, do popolnih podatkov o zakonih in drugih predpisih, ki veljajo v državi članici gostiteljici KNPVP in se posebej nanašajo na ureditev trženja enot premoženja KNPVP. Obveznosti v zvezi s takšno objavo opredeli nacionalna zakonodaja. (66) Da bi omogočili lažji dostop KNPVP do trgov drugih držav članic, se mora od KNPVP zahtevati, da prevedejo le ključne podatke za vlagatelje v uradni jezik ali v enega od uradnih jezikov države članice gostiteljice KNPVP ali v jezik, ki ga odobri njen pristojni organ. Ključni podatki za vlagatelje morajo navajati jezik(e), v katerih so na voljo drugi obvezni dokumenti o razkritju in dodatni podatki. Za prevajanje poskrbi KNPVP, ki odloči, ali je potreben navaden ali sodno overjen prevod in je zanje odgovoren. (67) Da bi omogočili lažji dostop do trgov drugih držav članic, je potrebno razkritje provizij za priglasitev. (68) Države članice bi morale sprejeti potrebne upravne in organizacijske ukrepe za vzpostavitev sodelovanja med nacionalnimi organi in pristojnimi organi drugih držav članic, med drugim z dvo- ali večstranskimi sporazumi med temi organi, kar bi lahko omogočilo prostovoljen prenos nalog. (69) Treba je povečati konvergenco pooblastil pristojnih organov, da bi omogočili enakomerno izvrševanje te direktive v vseh državah članicah. Splošni minimalni niz pooblastil, skladen s tistimi, ki jih pristojnim organom podeljuje druga zakonodaja Skupnosti v zvezi s finančnimi storitvami, mora zagotavljati učinkovitost nadzora. Države članice bi morale prav tako določiti pravila, ki lahko vsebujejo kazenske in upravne sankcije ter upravne ukrepe, ki se uporabljajo za kršitve te direktive. Države članice morajo sprejeti tudi potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo izvrševanje teh kazni. (70) Treba je okrepiti določbe o izmenjavi podatkov med nacionalnimi pristojnimi organi in okrepiti njihove dolžnosti medsebojne pomoči in sodelovanja. (71) Za namene čezmejnega opravljanja storitev je treba ustreznim pristojnim organom dodeliti jasne pristojnosti, da se prepreči vsaka vrzel ali prekrivanje, v skladu z veljavno zakonodajo. (72) Določbe v tej direktivi, ki se nanašajo na učinkovito izvajanje nadzornih funkcij pristojnih organov ureja nadzor na konsolidirani osnovi, ki se mora izvajati nad KNPVP ali nad podjemom, ki prispeva k poslovni dejavnosti, če to predvidevajo določbe Skupnosti. Organi, na katere je v takih primerih naslovljena vloga za dovoljenje, morajo biti zmožni ugotoviti, kateri organi so pristojni za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi za ta KNPVP ali za podjem, ki prispeva k poslovni dejavnosti. (73) Načelo nadzora domače države članice zahteva, da pristojni organi zavrnejo ali prekličejo izdajo dovoljenja, če dejavniki, kot so vsebina programov delovanja in zemljepisna razdelitev ali dejansko izvedene dejavnosti, jasno kažejo, da se je KNPVP ali podjem, ki prispeva k poslovni dejavnosti, odločilo za pravni sistem ene države članice, da bi se izognilo strožjim standardom, ki so v veljavi v drugi državi članici, v kateri izvaja ali namerava izvajati večji del svojih dejavnosti. (74) Določeno obnašanje, kot so goljufije ali zloraba notranjih zaupnih podatkov, lahko vplivajo na stabilnost in celovitost finančnega sistema, celo kadar vključujejo podjeme, ki niso KNPVP, ali podjeme, ki prispevajo k njihovi poslovni dejavnosti. (75) Primerno je predvideti možnost izmenjave podatkov med pristojnimi organi in organi ali telesi, ki po svoji funkciji pomagajo krepiti stabilnost finančnega sistema. Naslovniki takšnih izmenjav morajo ostati znotraj strogih omejitev, da bi ohranili zaupno naravo posredovanih podatkov. (76) Potrebno je določiti pogoje, v okviru katerih so dovoljene takšne izmenjave podatkov. (77) Če je določeno, da se smejo taki podatki razkriti samo z izrecnim soglasjem pristojnih organov, lahko ti svoje soglasje, če je to ustrezno, uskladijo ob upoštevanju izpolnjevanja pod strogimi pogoji. (78) Dovoli se lahko tudi izmenjava podatkov med pristojnimi organi na eni strani in centralnimi bankami, organi s podobno dejavnostjo, kot jo imajo centralne banke kot monetarni organi, ali, če je to primerno, drugimi javnimi organi, odgovornimi za nadziranje plačilnih sistemov, na drugi strani. (79) Enaka obveznost varovanja poklicne skrivnosti velja za organe, ki so odgovorni za izdajanje dovoljenj in za nadzor KNPVP in za podjeme, ki sodelujejo pri takem izdajanju dovoljenj in nadzora ter ima enake možnosti za izmenjavo podatkov, kot so dane organom, odgovornim za izdajanje dovoljenj in nadzor kreditnih institucij, investicijskih podjetij in zavarovalnic, naj se vključijo v to direktivo. (80) Za okrepitev nadzora varnega in skrbnega poslovanja KNPVP ali podjemov, ki prispevajo k njihovi poslovni dejavnosti, in zaščite strank KNPVP ali podjemov, ki prispevajo k njihovi poslovni dejavnosti, naj se predpiše, da mora biti revizor v skladu s to direktivo dolžan nemudoma poročati pristojnim organom, ko med opravljanjem svojih nalog opazi dejstva, ki bi lahko imela resne posledice za finančno stanje ali upravno in računovodsko organizacijo KNPVP ali podjema, ki prispeva k njegovi poslovni dejavnosti. (81) Ob upoštevanju cilja te direktive je zaželeno, da države članice predpišejo, da velja ta dolžnost v vseh okoliščinah, ko revizor odkrije takšna dejstva med opravljanjem svojih nalog v podjemu, ki ima tesne povezave s KNPVP ali podjemom, ki prispeva k njegovi poslovni dejavnosti. (82) Dolžnost revizorjev, da pristojnim organom po potrebi sporočijo nekatera dejstva in sklepe v zvezi s KNPVP ali podjemom, ki prispeva k njegovi poslovni dejavnosti, ki so jih odkrili med izvajanjem svojih nalog v subjektu, ki ni niti KNPVP niti podjem, ki prispeva k poslovni dejavnosti KNPVP, sama po sebi ne spremeni niti narave njihovih nalog v tem subjektu niti načina, kako morajo opraviti te naloge v tem subjektu. (83) Ta direktiva ne sme vplivati na nacionalne predpise o obdavčenju, vključno z ureditvijo, ki so jo države članice uvedle, da bi zagotovile spoštovanje teh predpisov na svojem ozemlju. (84) Ukrepi, potrebni za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 8 ). (85) Zlasti je treba Komisiji podeliti pooblastila, da sprejme naslednje izvedbene ukrepe. Kar zadeva družbe za upravljanje, je treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejemanje ukrepov, ki določajo podrobnosti glede organizacijskih zahtev, obvladovanja tveganja, navzkrižja interesov in kodekse ravnanja. Kar zadeva depozitarje, je treba Komisiji podeliti pooblastila za ukrepe, ki opredeljujejo ukrepe, ki jih sprejmejo depozitarji za izpolnitev svojih dolžnosti glede KNPVP, ki jih upravlja družba za upravljanje, ustanovljena v državi članici, ki ni matična država članica KNPVP, in podrobnosti dogovora med depozitarjem in družbo za upravljanje. Navedeni izvedbeni ukrepi morajo olajšati enotno izpolnjevanje obveznosti družb za upravljanje in depozitarjev, kar pa ne bi smelo biti pogoj za to, da bi družbe za upravljanje z ustanavljanjem podružnic ali v okviru pravice do opravljanja storitev, vključno z upravljanjem KNPVP v drugi državi članici, po vsej Skupnosti lahko opravljale storitve, za katere jim je bilo dovoljenje izdano v matični državi članici. (86) Kar zadeva združitve, je treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejem ukrepov, namenjenih opredelitvi podrobne vsebine, oblike in načina zagotavljanja podatkov imetnikom enot premoženja. (87) Kar zadeva centralno-napajalne strukture, je treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejem ukrepov, namenjenih opredelitvi vsebine sporazuma med centralnim in napajalnim KNPVP ali notranjih pravil ravnanja, o vsebini sporazuma o delitvi podatkov med bodisi njunimi depozitarji ali revizorji, opredelitvi ustreznih ukrepov za usklajevanje časa izračuna neto vrednosti sredstev in objave, da bi se preprečilo tržno časovno kalkuliranje, vpliva združitve centralnega sklada o odobritvi napajalnega sklada, vrste nepravilnosti, ki izvirajo iz centralnega sklada in jih je treba poročati napajalnemu skladu, oblike in način zagotavljanja podatkov, ki jih je treba zagotoviti imetnikom enot premoženja v primeru preoblikovanja KNPVP v napajalni KNPVP, postopka za vrednotenje in revizijo prenosa sredstev napajalnega sklada na centralni sklad ter vloge depozitarja napajalnega sklada v tem postopku. (88) Kar zadeva določbe o razkritju, je treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejem ukrepov, namenjenih opredelitvi posebnih pogojev, ki jih je treba izpolniti, kjer je prospekt zapisan na trajnem mediju, ki ni papir, ali na spletni strani, ki ni trajni medij, podrobne in izčrpne vsebine, oblike in predstavlja ključne podatke za vlagatelje ob upoštevanju različne narave ali sestavnih delov zadevnega KNPVP ter posebnih pogojev za posredovanje ključnih podatkov za vlagatelje na trajnem mediju, ki ni papir, ali na spletni strani, ki ni trajni medij. (89) Kar zadeva priglasitev, je treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejem ukrepov, namenjenih opredelitvi obsega podatkov ob ustreznih lokalnih pravilih, ki se uporabljajo in jih morajo pristojni organi države članice gostiteljice objaviti, ter tehničnih podrobnosti glede dostopa pristojnih organov države članice gostiteljice do shranjenih in posodobljenih dokumentov KNPVP. (90) Komisiji je med drugim treba podeliti pooblastila za pojasnitev opredelitve pojmov ter uskladitev izrazoslovja in oblikovanje opredelitev za nadaljnje pravne akte o KNPVP in z njimi povezane zadeve. (91) Ker so ukrepi iz uvodnih izjav 85 do 90 splošne narave in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive z dodajanjem novih nebistvenih določb, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES. (92) Ker države članice ciljev te direktive ne morejo same zadovoljivo doseči, saj vključujejo sprejemanje pravil, ki imajo skupne značilnosti in se uporabljajo na ravni Skupnosti, ter se jih zaradi obsega in učinka teh pravil mogoče uspešneje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kakor je določeno v členu 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti, kakor je določeno v omenjenem členu, ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za dosego teh ciljev. (93) Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo se mora omejiti na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi z direktivami, ki jih prenavlja. Obveznost prenosa nespremenjenih določb izhaja iz predhodnih direktiv. (94) Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo in začetka uporabe direktiv, ki so določeni v delu B Priloge III. (95) V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje ( 9 ) so države članice v svojo korist in korist Skupnosti pozvane k pripravi in objavi svojih tabel, ki bodo v kar največji meri prikazovale primerjavo med direktivo in prenesenimi ukrepi – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:







VSEBINA POGLAVJE 1 PREDMET, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE POGLAVJE II DOVOLJENJE ZA KNPVP POGLAVJE III OBVEZNOSTI GLEDE DRUŽB ZA UPRAVLJANJE ODDELEK 1 Pogoji za začetek opravljanja dejavnosti ODDELEK 2 Odnosi s tretjimi državami ODDELEK 3 Pogoji poslovanja ODDELEK 4 Pravica do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev POGLAVJE IV OBVEZNOSTI GLEDE DEPOZITARJA POGLAVJE V OBVEZNOSTI GLEDE INVESTICIJSKIH DRUŽB ODDELEK 1 Pogoji za začetek opravljanja dejavnosti ODDELEK 2 Pogoji poslovanja POGLAVJE VI ZDRUŽEVANJA KNPVP ODDELEK 1 Načelo, izdaja dovoljenja in odobritev ODDELEK 2 Nadzor tretjih strani, podatki za imetnike enot premoženja in druge pravice imetnikov enot premoženja ODDELEK 3 Stroški in začetek veljavnosti POGLAVJE VII OBVEZNOSTI V ZVEZI Z NALOŽBENIMI POLITIKAMI KNPVP POGLAVJE VIII STRUKTURE CENTRALNIH IN NAPAJALNIH KNPVP ODDELEK 1 Področje uporabe ODDELEK 2 Skupne določbe za napajalni KNPVP in centralni KNPVP ODDELEK 3 Depozitarji in revizorji ODDELEK 4 Obvezni podatki in tržne komunikacije napajalnega KNPVP ODDELEK 5 Preoblikovanje obstoječih KNPVP v napajalne KNPVP in sprememba centralnega KNPVP ODDELEK 6 Obveznosti in pristojni organi POGLAVJE IX OBVEZNOSTI V ZVEZI S PODATKI, KI JIH JE TREBA ZAGOTOVITI VLAGATELJEM ODDELEK 1 Objava prospekta in periodičnih poročil ODDELEK 2 Objava drugih podatkov ODDELEK 3 Ključni podatki za vlagatelje POGLAVJE X SPLOŠNE OBVEZNOSTI KNPVP POGLAVJE XI POSEBNE DOLOČBE, KI SE UPORABLJAJO ZA KNPVP PRI TRŽENJU ENOT NJIHOVEGA PREMOŽENJA V DRŽAVAH ČLANICAH, KJER NIMAJO SEDEŽA POGLAVJE XII DOLOČBE V ZVEZI Z ORGANI, ODGOVORNIMI ZA IZDAJO DOVOLJENJ IN NADZOR POGLAVJE XIII ►M1 DELEGIRANI AKTI IN IZVRŠILNE PRISTOJNOSTI ◄ POGLAVJE XIV ODSTOPANJA, PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE ODDELEK 1 Odstopanja ODDELEK 2 Prehodne in končne določbe PRILOGA I Seznama A in B PRILOGA II Naloge, zajete v dejavnost upravljanja skupnega premoženja PRILOGA III Del A Razveljavljena direktiva s seznamom njenih zaporednih sprememb Del B Roki za prenos v nacionalno pravo in začetek uporabe PRILOGA IV Korelacijska tabela







POGLAVJE 1

PREDMET, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE

Člen 1

1. Ta direktiva se uporablja za kolektivne naložbene podjeme za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), ustanovljene na ozemlju držav članic.

2. Za namene te direktive in ob upoštevanju člena 3 so KNPVP tisti podjemi, katerih:

(a) edini namen je skupno vlaganje kapitala, zbranega pri javnosti, v prenosljive vrednostne papirje ali druga likvidna finančna sredstva, navedena v členu 50(1), in ki poslujejo po načelu razpršitve tveganj, in

(b) enote premoženja se na zahtevo imetnikov ponovno odkupijo ali izplačajo, neposredno ali posredno, iz sredstev teh podjemov. Ukrepi, s katerimi KNPVP zagotavljajo, da se tržna vrednost njihovih enot na borzi ne razlikuje bistveno od čiste vrednosti njihovih sredstev, štejejo za enakovredne takemu ponovnemu odkupu ali izplačilu.

Države članice lahko dovolijo, da KNPVP sestavlja več naložbenih razdelkov.

3. Podjemi iz odstavka 2 se lahko ustanovijo po pogodbenem pravu (kot splošni skladi, ki jih upravljajo družbe za upravljanje), investicijskem pravu (kot vzajemni skladi) ali po statutu (kot investicijske družbe).

Za namene te direktive:

(a) „splošni skladi“ vključujejo tudi vzajemne sklade;

(b) „enote KNPVP“ vključujejo tudi delnice KNPVP.

4. Investicijske družbe, ki vlagajo sredstva prek hčerinskih družb predvsem drugam kot v prenosljive vrednostne papirje, niso predmet te direktive.

5. Države članice prepovejo, da bi se KNPVP, ki jih ureja ta direktiva, preoblikovali v kolektivne naložbene podjeme, ki jih ta direktiva ne ureja.

6. Ob upoštevanju določb prava Skupnosti, ki urejajo pretok kapitala, in členov 91 in 92 ter drugega pododstavka člena 108(1), ne more na področju, ki je urejeno v tej direktivi, nobena država članica uporabljati drugih določb za KNPVP s sedežem v drugi državi članici ali za enote premoženja, ki jih izdajo ti KNPVP, kjer ti KNPVP tržijo svoje enote premoženja na območju te države članice.

7. Brez poseganja v to poglavje lahko država članica uporablja za KNPVP s sedežem na svojem ozemlju strožje in dodatne zahteve poleg tistih, določenih v tej direktivi, pod pogojem, da se splošno uporabljajo in niso v nasprotju z določbami te direktive.

Člen 2

1. Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:

(a) „depozitar“ pomeni institucijo, ki ji je zaupano opravljanje dolžnosti iz členov 22 in 32 in za katero veljajo tudi določbe iz poglavja IV in oddelka 3 poglavja V;

(b) „družba za upravljanje“ pomeni gospodarsko družbo, katere redna poslovna dejavnost je upravljanje KNPVP v obliki splošnih skladov ali investicijskih družb (upravljanje zbranega premoženja KNPVP);

(c) „matična država članica družbe za upravljanje“ pomeni državo članico, v kateri ima družba za upravljanje svoj statutarni sedež;

(d) „država članica gostiteljica družbe za upravljanje“ pomeni državo članico, ki ni matična država članica in na ozemlju katere ima družba za upravljanje svojo podružnico ali nudi storitve;

(e) „matična država članica KNPVP“ pomeni državo članico, v kateri je KNPVP pridobil dovoljenje v skladu s členom 5;

(f) „država članica gostiteljica KNPVP“ pomeni državo članico, ki ni matična država članica KNPVP, v kateri se tržijo enote KNPVP;

(g) „podružnica“ pomeni kraj poslovanja, ki je del družbe za upravljanje, ni pravna oseba in opravlja storitve, za katere je pridobila dovoljenje družba za upravljanje;

(h) „pristojni organi“ pomeni organe, ki jih posamezna država članica določi skladno s členom 97;

(i) „tesne povezave“ pomenijo stanje, v katerem sta dve ali več fizičnih ali pravnih oseb povezani bodisi na podlagi: (i) „udeležbe“, kar pomeni lastništvo – neposredno ali z obvladovanjem – 20 % ali več glasovalnih pravic ali kapitala v družbi, bodisi (ii) „obvladovanja“, kar pomeni razmerje med „matičnim podjetjem“ in „hčerinskim podjetjem“, kot je opredeljeno v členih 1 in 2 Sedme direktive Sveta 83/349/EGS z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe ( 10 ) in v vseh primerih iz člena 1(1) in (2) Direktive 83/349/EGS, ali podobno razmerje med katero koli fizično ali pravno osebo in podjemom;

(j) „kvalificirani deleži“ pomeni neposredni ali posredni delež v družbi za upravljanje, ki predstavlja 10 % ali več kapitala ali glasovalnih pravic ali ki omogoča izvajanje znatnega vpliva na upravljanje družbe za upravljanje, v kateri ima ta delež;

(k) „osnovni kapital“ pomeni kapital, kot ga določa člen 57(a) in (b) Direktive 2006/48/ES;

(l) „lastna sredstva“ pomeni lastna sredstva, kot so določena v naslovu V, poglavje 2, oddelek 1, Direktive 2006/48/ES;

(m) „trajni nosilec podatkov“ pomeni vsak nosilec podatkov, ki vlagatelju omogoča shranjevanje osebno nanj naslovljenih podatkov tako, da so mu dostopni za poznejšo uporabo za obdobje, skladno z nameni teh podatkov, in da mu omogočajo nespremenjeno reprodukcijo shranjenih podatkov;

(n) „prenosljivi vrednostni papirji“ pomenijo: (i) delnice in druge vrednostne papirje, enakovredne delnicam („delnice“); (ii) obveznice in druge oblike olistinjenega dolga („dolžniški vrednostni papirji“); (iii) kakršne koli druge prenosljive vrednostne papirje, ki dajejo pravico do pridobitve kakršnih koli takšnih prenosljivih vrednostnih papirjev z vpisom ali izmenjavo;

(o) „instrumenti denarnega trga“ pomeni instrumente, s katerimi se običajno trguje na denarnem trgu in ki so likvidni in je njihovo vrednost mogoče kadar koli natančno določiti;

(p) „združitve“ pomenijo postopek pri katerem: (i) eden ali več KNPVP ali njihovih naložbenih razdelkov, „KNPVP, ki se združujejo“, pri prenehanju brez postopka likvidacije prenesejo vsa svoja sredstva in obveznosti na drug obstoječi KNPVP ali njegov naložbeni razdelek, „KNPVP prejemnik“, v zamenjavo za izdajo enot premoženja KNPVP prejemnika njihovim imetnikom enot premoženja in če je to potrebnodenarno izplačilo, ki ne presega 10 % čiste vrednosti sredstev teh enot premoženja; (ii) dva ali več KNPVP ali njihovih naložbenih razdelkov, „KNPVP, ki se združujejo“, ob prenehanju brez postopka likvidacije prenesejo vsa svoja sredstva in obveznosti na KNPVP, ki ga oblikujejo, ali njegov naložbeni razdelek, „KNPVP prejemnik“, v zameno za izdajo enot premoženja KNPVP prejemnika njihovim imetnikom enot premoženja in če je to potrebno denarno izplačilo, ki ne presega 10 % čiste vrednosti sredstev teh enot premoženja; (iii) eden ali več KNPVP ali njihovih naložbenih razdelkov, „KNPVP, ki se združujejo“, ki obstajajo, dokler niso poravnane vse njihove neporavnane obveznosti, vsa svoja sredstva in obveznosti prenesejo na drug naložbeni razdelek istega KNPVP, na KNPVP, ki ga oblikujejo, ali drug obstoječi KNPVP ali njegov naložbeni razdelek, „KNPVP prejemnik“;

(q) „čezmejna združitev“ pomeni združitev KNPVP: (i) od katerih sta najmanj dva ustanovljena v različnih državah članicah, ali (ii) ustanovljenih v isti državi članici, v nov KNPVP, ustanovljen v drugi državi članici.

(r) „domača združitev“ pomeni združitev med KNPVP, ki so ustanovljeni v isti državi članici, če je bil vsaj en KNPVP, ki sodeluje pri tem, priglašen v skladu s členom 93;

▼M4

(s) „upravni organ“ pomeni organ družbe za upravljanje, investicijske družbe ali depozitarja s pristojnostjo sprejemanja končnih odločitev, ki vključuje nadzorno in upravno funkcijo ali le upravno funkcijo, če sta funkciji ločeni. Kadar ima družba za upravljanje, investicijska družba ali depozitar skladno z nacionalnim pravom vzpostavljene različne organe s specifičnimi funkcijami, zahteve iz te direktive, usmerjene v upravni organ ali upravni organ v svoji nadzorni funkciji, poleg tega ali namesto tega veljajo za tiste člane drugih organov družbe za upravljanje, investicijske družbe ali depozitarja, ki jim je v skladu z veljavnim nacionalnim pravom dodeljena zadevna odgovornost;

(t) „finančni instrument“ pomeni finančni instrument, določen v oddelku C Priloge I k Direktivi 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 11 ).

▼B

2. Za namene odstavka 1(b) redna poslovna dejavnost družbe za upravljanje vključuje naloge, navedene v Prilogi II.

3. Za namene odstavka 1(g) se vsi kraji poslovanja, ki jih v isti državi članici vzpostavi družba za upravljanje, ki ima glavni sedež v drugi državi članici, obravnavajo kot ena podružnica.

4. Za namene odstavka 1(i)(ii) se uporablja naslednje:

(a) hčerinska podjetja hčerinskega podjetja se prav tako štejejo za hčerinsko podjetje matičnega podjetja, ki je vodilno med temi podjetji;

(b) položaj, ko sta dve ali več fizičnih ali pravnih oseb trajno povezani z isto osebo z razmerjem obvladovanja, se prav tako šteje za tesno povezavo med takimi osebami.

5. Za namene odstavka 1(j) se upoštevajo glasovalne pravice iz členov 9 in 10 Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo podatkov o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu vrednostnih papirjev ( 12 )

6. Za namene odstavka 1(l) se smiselno uporabljajo členi 13 do 16 Direktive 2006/49/ES.

7. Za namene odstavka 1(n) prenosljivi vrednostni papirji izključujejo tehnike in instrumente iz člena 51.

Člen 3

Ta direktiva ne vključuje naslednjih podjemov:

(a) kolektivni naložbeni podjemi zaprtega tipa;

(b) kolektivni naložbeni podjemi, ki zbirajo kapital brez pospeševanja prodaje enot svojega premoženja javnosti v Skupnosti ali katerem koli njenem delu;

(c) kolektivni naložbeni podjemi, katerih enote premoženja se lahko po pravilih upravljanja sklada ali ustanovnih listinah investicijske družbe prodajajo le javnosti v tretjih državah;

(d) vrste kolektivnih naložbenih podjemov po predpisih držav članic, v katerih so ti ustanovljeni in za katere, glede na njihove naložbene in posojilne politike, niso primerna pravila iz poglavja VII in člena 83.

Člen 4

Za namene te direktive se šteje, da so KNPVP ustanovljeni v svoji matični državi članici.







POGLAVJE II

DOVOLJENJE ZA KNPVP

Člen 5

1. Noben KNPVP ne izvaja teh dejavnosti, če ne dobi dovoljenja v skladu s to direktivo.

To dovoljenje je veljavno v vseh državah članicah.

2. Splošni sklad dobi dovoljenje le, če pristojni organi njegove matične države članice potrdijo vlogo družbe za upravljanje za upravljanje takšnega splošnega sklada, izdajo soglasje k pravilom upravljanja sklada in potrdijo izbiro depozitarja. Investicijska družba dobi dovoljenje le, če pristojni organi njene matične države članice odobrijo njene ustanovne listine in potrdijo izbiro depozitarja ter, kjer je to primerno, vlogo družbe za upravljanje za upravljanje te investicijske družbe.

3. Če KNPVP ni ustanovljen v matični državi članici družbe za upravljanje, pristojni organi matične države KNPVP brez poseganja v odstavek 2 odobrijo vlogo družbe za upravljanje za upravljanje KNPVP v skladu s členom 20. Izdaja dovoljenja ne sme biti pogojena z zahtevo, da bi KNPVP upravljala družba za upravljanje s statutarnim sedežem v matični državi članici KNPVP niti da bi družba za upravljanje izvajala ali prenesla dejavnosti v matično državo članico KNPVP.

4. Pristojni organi matične države članice KNPVP ne izdajo dovoljenja KNPVP, če:

(a) ugotovijo, da investicijska družba ne izpolnjuje pogojev, ki so določeni v poglavju V, ali

(b) družba za upravljanje v matični državi članici ni pooblaščena za upravljanje KNPVP.

Brez poseganja v člen 29(2) se družbo za upravljanje oziroma kjer je primerno investicijsko družbo v dveh mesecih po vložitvi popolnega zahtevka obvesti, ali je bilo dovoljenje za KNPVP izdano.

Pristojni organi matične države članice KNPVP ne izdajo dovoljenja KNPVP, če direktorji depozitarja nimajo zadostnega ugleda ali nimajo zadosti izkušenj tudi glede na vrsto KNPVP, ki se upravlja. V ta namen se morajo imena direktorjev depozitarja in vseh oseb, ki jih nadomestijo v tej funkciji, sporočijo pristojnim organom.

„Direktorji“ pomenijo tiste osebe, ki po zakonu ali ustanovnih listinah zastopajo depozitarja ali dejansko določajo politiko depozitarja.

5. Pristojni organi matične države članice KNPVP ne izdajo dovoljenja, če se KNPVP pravno prepreči (na primer zaradi določbe v pravilih upravljanja sklada ali ustanovnih listinah) tržiti enote svojega premoženja ali delnic v matični državi članici.

6. Brez odobritve pristojnih organov matične države članice KNPVP ni mogoče zamenjati družbe za upravljanje ali depozitarja niti spremeniti pravil upravljanja sklada ali ustanovne listine investicijske družbe.

7. Države članice zagotovijo, da so popolni podatki o zakonih in drugih predpisih, s katerimi se izvaja ta direktiva in ki se navezujejo na ustanavljanje in delovanje KNPVP, lahko dostopni na daljavo ali z elektronskimi sredstvi. Države članice zagotovijo, da so ti podatki na voljo vsaj v jeziku, ki se uporablja v mednarodnem finančnem okolju, ter da se zagotovijo na jasen in nedvoumen način in se posodabljajo.

▼M1

8. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena Evropski nadzorni organ (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (v nadaljnjem besedilu: ESMA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta ( 13 ) lahko pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se podrobno opredelijo informacije, ki se predložijo pristojnim organom v zahtevi za izdajo dovoljenja za KNPVP.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s postopkom iz členov 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B







POGLAVJE III

OBVEZNOSTI GLEDE DRUŽB ZA UPRAVLJANJE







ODDELEK 1

Pogoji za začetek opravljanja dejavnosti

Člen 6

1. Dostop do opravljanja dejavnosti družbe za upravljanje je predmet predhodnega dovoljenja, ki ga izdajo pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje. Dovoljenje, izdano družbi za upravljanje v skladu s to direktivo, velja v vseh državah članicah.

▼M1

ESMA se obvesti o vsakem izdanem dovoljenju in na svojem spletnem mestu objavi seznam pooblaščenih družb za upravljanje in ga redno posodablja.

▼B

2. Nobena družba za upravljanje ne sme opravljati drugih dejavnosti, razen upravljanja KNPVP, ki so pridobili dovoljenje v skladu s to direktivo, z izjemo dodatnega upravljanja drugih kolektivnih naložbenih podjemov, ki jih ta direktiva ne ureja in zaradi katerih je družba za upravljanje predmet nadzora skrbnega in varnega poslovanja, vendar njenih enot v skladu s to direktivo ni mogoče tržiti v drugih državah članicah.

Upravljanje KNPVP za namene te direktive vključuje naloge, navedene v Prilogi II.

3. Z odstopanjem od odstavka 2 lahko države članice družbam za upravljanje izdajo dovoljenje, da poleg upravljanja KNPVP opravljajo tudi naslednje storitve:

(a) upravljanje naložbenega premoženja, vključno tistega, ki je v lasti pokojninskih skladov, ki se upravlja v skladu s pooblastili, ki jih dajo vlagatelji na podlagi zaupnosti in posamičnega dogovora, če to premoženje vključuje enega ali več instrumentov, navedenih v oddelku C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES, in

(b) kot pomožne storitve: (i) investicijsko svetovanje v zvezi z enim ali več instrumentov, navedenih v oddelku C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES; (ii) hrambo in opravljanje upravnih storitev v zvezi z enotami premoženja kolektivnih naložbenih podjemov.

V skladu s to direktivo družbe za upravljanje v nobenem primeru ne morejo pridobiti dovoljenja le za opravljanje storitev iz tega odstavka ali za opravljanje pomožnih storitev brez pridobitve dovoljenja za opravljanje storitev iz točke (a) prvega pododstavka.

4. Člen 2(2) in členi 12, 13 ter 19 Direktive 2004/39/ES se uporabljajo za opravljanje storitev iz odstavka 3 tega člena s strani družb za upravljanje.

Člen 7

1. Brez poseganja v druge splošne pogoje za zahtevo za izdajo dovoljenja, ki so predpisani z nacionalno zakonodajo, pristojni organi družbi za upravljanje ne smejo izdati dovoljenja, razen če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) ima družba za upravljanje osnovni kapital v višini najmanj 125 000 EUR, ob upoštevanju naslednjega: (i) kadar vrednost premoženja v upravljanju družbe za upravljanje preseže 250 000 000 EUR, se zahteva, da družba za upravljanje zagotovi dodaten znesek lastnih sredstev, ki mora biti enak 0,02 % zneska, za katerega vrednost premoženja v upravljanju družbe za upravljanje presega 250 000 000 EUR, vendar zahtevani skupni znesek osnovnega kapitala in dodatnih sredstev ne sme presegati 10 000 000 EUR; (ii) za namen tega odstavka kot premoženje v upravljanju družbe za upravljanje velja naslednje premoženje: — vzajemne sklade/skupna sredstva, ki jih upravlja družba za upravljanje, vključno s premoženji, katerih upravljanje je prenesla na drugo družbo, in razen premoženj, ki jih je prevzela v upravljanje, — investicijske družbe, ki so za upravljanje določile družbo za upravljanje, — drugi kolektivni naložbeni podjemi, ki jih upravlja družba za upravljanje, vključno s premoženji, katerih upravljanje je prenesla na druge družbe, in razen premoženj, ki jih je prevzela v upravljanje; (iii) ne glede na znesek teh zahtev lastna sredstva družbe za upravljanje ne smejo biti nikoli nižja od zneska, ki ga določa člen 21 Direktive 2006/49/ES;

(b) imajo osebe, ki dejansko opravljajo dejavnost družbe za upravljanje, zadosten ugled in izkušnje tudi glede na vrsto KNPVP, ki ga upravlja družba za upravljanje, pri čemer se imena teh oseb in vseh oseb, ki jih nadomestijo v tej funkciji, sporočijo pristojnim organom in poslovne odločitve v družbi za upravljanje sprejemata najmanj dve osebi, ki izpolnjujeta takšne pogoje;

(c) je zahtevi za izdajo dovoljenja priložen program dejavnosti, ki prikazuje najmanj organizacijsko strukturo družbe za upravljanje, in

(d) sta glavna uprava in statutarni sedež družbe za upravljanje v isti državi članici.

Za namene točke (a) prvega pododstavka lahko države članice družbi za upravljanje odobrijo oprostitev do 50 % dodatnega zneska lastnih sredstev iz točke (i), če te družbe pridobijo jamstvo za isti znesek pri kreditni instituciji ali zavarovalnici; kreditna institucija ali zavarovalnica mora imeti statutarni sedež v državi članici ali v tretji državi, če zanjo veljajo pravila varnega in skrbnega poslovanja, ki so po mnenju pristojnih organov enakovredna pravilom iz zakonodaje Skupnosti.

2. V primeru obstoja tesnih povezav med družbo za upravljanje in drugimi fizičnimi ali pravnimi osebami pristojni organi izdajo dovoljenje le, če te tesne povezave ne preprečujejo učinkovitega opravljanja njihovih nadzornih nalog.

Pristojni organi tudi zavrnejo izdajo dovoljenja, če zakoni in drugi predpisi tretje države, ki se nanašajo na eno ali več fizičnih ali pravnih oseb, s katerimi ima družba za upravljanje tesne povezave, ali težave pri njihovem uveljavljanju preprečujejo učinkovito izvajanje njihovih nadzornih nalog.

Pristojni organi morajo zahtevati, da jim družbe za upravljanje stalno posredujejo zahtevane informacije, ki jih ti potrebujejo za spremljanje izpolnjevanja pogojev iz tega odstavka.

3. Pristojni organi obvestijo vlagatelja zahteve v šestih mesecih po vložitvi popolnega zahtevka, ali se mu dovoljenje izda ali zavrne. V primeru zavrnitve se podajo razlogi za zavrnitev.

4. Družba za upravljanje lahko začne opravljati svojo dejavnost, takoj ko se ji izda dovoljenje.

5. Pristojni organi lahko odvzamejo dovoljenje, ki je bilo izdano družbi za upravljanje skladno s to direktivo le, če ta družba:

(a) ne uporabi dovoljenja v roku 12 mesecev, se dovoljenju izrecno odreče ali preneha opravljati dejavnost iz te direktive za več kot šest mesecev, razen če je zadevna država članica predvidela, da dovoljenje v takšnih primerih preneha veljati;

(b) pridobi dovoljenje z navajanjem neresničnih izjav ali z drugimi neustreznimi sredstvi;

(c) ne izpolnjuje več pogojev, pod katerimi ji je bilo dovoljenje izdano;

(d) ni več usklajena z določbami Direktive 2006/49/ES, če njeno dovoljenje vključuje tudi storitev diskrecijskega upravljanja premoženja, kot predpisuje člen 6 (3)(a) te direktive;

(e) je resno ali sistematično kršila predpise, sprejete v skladu s to direktivo, ali

(f) sodi v katerega koli od primerov, za katere nacionalna zakonodaja predvideva odvzem dovoljenja.

▼M1

6. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se podrobno opredelijo:

(a) informacije, ki se predložijo pristojnim organom v vlogi za izdajo dovoljenja za družbo za upravljanje, ki vključuje program dejavnosti;

(b) zahteve, ki veljajo za družbe za upravljanje v skladu z odstavkom 2, in informacije za obvestitev iz odstavka 3;

(c) zahteve, ki se uporabljajo za delničarje in družbenike s kvalificiranimi deleži, ter ovire, ki utegnejo preprečevati učinkovito izvajanje nadzornih funkcij pristojnega organa, kakor je določeno v členu 8(1) te direktive in členih 10(1) in (2) Direktive 2004/39/ES, v skladu s členom 11 te direktive.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da bi se opredelili standardni obrazci, predloge in postopki za tako obvestilo ali sporočanje informacij, ki jih je treba predložiti v skladu s točkama (a) in (b) prvega pododstavka.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 8

1. Pristojni organi zavrnejo izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti družbe za upravljanje, dokler niso obveščeni o identiteti delničarjev ali članov, bodisi neposrednih ali posrednih, fizičnih ali pravnih oseb, ki imajo kvalificirane deleže, ter o zneskih teh deležev.

Pristojni organi zavrnejo izdajo dovoljenja, če ob upoštevanju potrebe po zagotavljanju zanesljivega in skrbnega vodenja družbe za upravljanje niso zadovoljni z usposobljenostjo delničarjev ali družbenikov iz prvega pododstavka.

2. V primeru podružnic družb za upravljanje, ki imajo statutarne sedeže zunaj Skupnosti in ki začenjajo izvajati ali izvajajo dejavnosti, države članice ne uporabljajo določb, ki bi imele za posledico ugodnejšo obravnavo, kot velja za podružnice družb za upravljanje s statutarnimi sedeži v državah članicah.

3. Pred izdajo dovoljenja se je treba posvetovati s pristojnimi organi druge vključene države članice glede izdaje dovoljenja kateri koli družbi za upravljanje, ki je eno od naslednjega:

(a) hčerinska družba druge družbe za upravljanje, investicijske družbe, kreditne institucije ali zavarovalnice, ki ji je bilo dovoljenje izdano v drugi državi članici;

(b) hčerinska družba obvladujočega podjetja druge družbe za upravljanje, investicijske družbe, kreditne institucije ali zavarovalnice, ki ji je bilo dovoljenje izdano v drugi državi članici, ali

(c) družba, ki jo obvladuje ista fizična ali pravna oseba, ki obvladuje tudi drugo družbo za upravljanje, investicijsko družbo, kreditno institucijo ali zavarovalnico, ki ji je bilo dovoljenje izdano v drugi državi članici.







ODDELEK 2

Odnosi s tretjimi državami

Člen 9

1. Odnosi s tretjimi državami se urejajo v skladu z ustreznimi pravili iz člena 15 Direktive 2004/39/ES.

Za namen te direktive se izraza „investicijsko podjetje“ in „investicijska podjetja“ iz člena 15 Direktive 2004/39/ES razumeta kot „družba za upravljanje“ in „družbe za upravljanje“; izraz „opravljanje investicijskih storitev“ iz člena 15(1) Direktive 2004/39/ES se razume kot „opravljanje storitev“.

▼M1

2. Države članice obvestijo ESMA in Komisijo o kakršnih koli splošnih težavah, na katere naletijo KNPVP pri trženju svojih enot v kateri koli tretji državi.

Komisija čim prej te težave preuči, da bi se našla ustrezno rešitev. ESMA ji pomaga pri opravljanju te naloge.

▼B







ODDELEK 3

Pogoji poslovanja

Člen 10

1. Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje zahtevajo, da družba za upravljanje, ki so ji izdali dovoljenje, vedno izpolnjuje pogoje iz členov 6 ter 7(1) in (2).

Lastna sredstva družbe za upravljanje se ne smejo znižati pod raven, določeno v členu 7 (1)(a). Če se to zgodi, lahko pristojni organi v primeru, da razmere tako ravnanje upravičujejo, družbi za upravljanje dovolijo, da v omejenem obdobju popravi svoj položaj ali preneha opravljati dejavnosti.

2. Brez poseganja v določbe te direktive, ki dajejo odgovornost pristojnim organom države članice gostiteljice družbe za upravljanje, so za izvajanje nadzora skrbnega in varnega poslovanja nad družbo za upravljanje odgovorni pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje, ne glede na to, ali družba za upravljanje ustanovi podružnico ali opravlja storitve v drugi državi članici.

Člen 11

1. Za kvalificirane deleže v družbah za upravljanje veljajo ista pravila, kot so določena v členu 10, 10a in 10b Direktive 2004/39/ES.

2. Za namen te direktive se izraza „investicijsko podjetje“ in „investicijska podjetja“ iz člena 10 Direktive 2004/39/ES razumeta kot „družba za upravljanje“ in „družbe za upravljanje“.

▼M1

3. Za zagotovitev dosledne usklajenosti te direktive lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se določi izčrpen seznam informacij iz tega člena v zvezi s členom 10b(4) Direktive 2004/39/ES, ki jih morajo zainteresirani pridobitelji vključiti v svoje obvestilo, brez poseganja v člen 10a(2) navedene direktive.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Da bi se zagotovili enaki pogoji uporabe tega člena, lahko ESMA pripravi osnutka izvedbenih tehničnih standardov, da se določijo standardni obrazci, predloge in načini postopka posvetovanja ustreznih pristojnih organov iz tega člena v zvezi s členom 10(4) Direktive 2004/39/ES.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 12

1. Vsaka država članica določi pravila skrbnega in varnega poslovanja, ki jih morajo družbe za upravljanje, ki so pridobile dovoljenje v tej državi članici glede na dejavnost upravljanja KNPVP v skladu s to direktivo, vedno upoštevati.

Predvsem morajo pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje ob upoštevanju lastnosti KNPVP, ki ga upravlja družba za upravljanje, od družbe za upravljanje zahtevati, da:

(a) ima zanesljive upravne in računovodske postopke, nadzorno in zaščitno ureditev za elektronsko obdelavo podatkov in zadostne mehanizme notranjega nadzora, ki zlasti vključujejo pravila za osebne transakcije s strani svojih zaposlenih ali za imetje ali upravljanje naložb v finančne instrumente, z namenom vlagati za svoj račun in zagotavljati najmanj, da je vsako transakcijo, pri kateri sodeluje KNPVP, mogoče rekonstruirati do njenega izvora, sodelujočih strank, njenih lastnostih ter časa in kraja izvedbe in da se sredstva KNPVP, ki jih upravlja družba za upravljanje, vlagajo v skladu pravili upravljanja sklada ali ustanovnimi listinami ter veljavnimi predpisi;

(b) je strukturirana in organizirana na način, ki minimizira tveganje KNPVP ali da bi na interese strank vplivalo navzkrižje interesov med družbo in njenimi strankami, med dvema njenima strankama, med eno njeno stranko in KNPVP ali med dvema KNPVP.

2. Vsaka družba za upravljanje, katere dovoljenje ureja tudi storitve diskrecijskega upravljanja premoženja, kot določa člen 6(3)(a):

(a) ne sme imeti dovoljenja, da celotno premoženje investitorja ali njegov del vloži v enote kolektivnega naložbenega podjema, ki jih upravlja, razen če predhodno pridobi splošno dovoljenje stranke;

(b) je glede storitev, določenih v členu 6(3), predmet določb iz Direktive 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje ( 14 ).

▼M1

3. Komisija brez poseganja v člen 116 z delegiranimi akti ►M4 v skladu s členom 112a ◄ sprejme ukrepe, ki opredeljujejo postopke in ureditve iz točke (a) drugega pododstavka odstavka 1 ter strukture in organizacijske zahteve za preprečevanje navzkrižja interesov iz točke (b) drugega pododstavka odstavka 1.

▼M1 —————

▼M1

4. Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se podrobneje opredelijo pogoji uporabe delegiranih aktov, ki jih sprejme Komisija v zvezi s postopki, ureditvijo, strukturami in organizacijskimi zahtevami iz odstavka 3.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 13

1. Če zakonodaja matične države članice družbe za upravljanje dovoli, da družbe za upravljanje zaradi učinkovitejšega opravljanja dejavnosti prenesejo eno ali več svojih nalog na tretje osebe, ki jo te opravljajo v njihovem imenu, morajo biti izpolnjeni vsi naslednji pogoji:

(a) družba za upravljanje mora na primeren način obvestiti pristojne organe iz svoje matične države članice; ti pa morajo informacije brez odlašanja posredovati pristojnim organom iz matične države članice KNPVP;

(b) pooblastilo ne sme preprečevati učinkovitosti nadzora nad družbo za upravljanje in zlasti ne sme preprečiti družbi za upravljanje, da ravna v najboljšem interesu svojih vlagateljev, ali KNPVP, da je upravljan v najboljšem interesu svojih vlagateljev;

(c) če se prenos nanaša na upravljanje naložb, se lahko pooblastilo izda le podjemom, ki imajo dovoljenje ali so registrirana za upravljanje premoženja in so predmet nadzora skrbnega in varnega poslovanja; prenos mora biti v skladu s kriteriji razporeditve naložb, ki jih periodično določajo družbe za upravljanje;

(d) če se pooblastilo nanaša na upravljanje naložb in se izda podjemu iz tretje države, se mora zagotoviti sodelovanje med zadevnimi nadzornimi organi;

(e) pooblastilo, ki se nanaša na glavno dejavnost upravljanja naložb, se zavrne depozitarju ali kakemu drugemu podjemu, katerega interesi bi bili lahko v navzkrižju z interesi družbe za upravljanje ali imetnikov enot premoženja;

(f) obstajati morajo ukrepi, ki osebam, ki opravljajo dejavnost družbe za upravljanje, omogočajo, da vedno učinkovito spremljajo dejavnost podjema, kateremu je bilo dano pooblastilo;

(g) pooblastilo ne preprečuje osebam, ki opravljajo dejavnost družbe za upravljanje, da bi kadar koli dale nadaljnja navodila podjema, na katerega so prenesle svoje naloge, in da pooblastilo brez odlašanja prekličejo, če je to v interesu vlagateljev;

(h) ob upoštevanju značilnosti nalog, ki so predmet prenosa, mora biti podjem, na katerega se bodo prenesle naloge, usposobljen in sposoben prevzeti zadevne naloge;

(i) prospekti KNPVP morajo navajati seznam nalog, ki jih je družbi za upravljanje v skladu s tem členom dovoljeno prenesti.

2. Na odgovornost družbe za upravljanje in depozitarja ne vpliva dejstvo, da je družba za upravljanje del nalog prenesla na tretje stranke. Družba za upravljanje svojih nalog ne sme prenesti na tretje stranke v tolikšni meri, da se njena vloga zmanjša na vlogo „poštnega predala“.

Člen 14

1. Vsaka država članica sestavi pravila ravnanja, ki jih morajo družbe za upravljanje z dovoljenjem v tej državi članici vedno upoštevati. Takšna pravila morajo izvajati vsaj načela iz tega odstavka. Ta načela zagotavljajo, da družba za upravljanje:

(a) ravna na iskren in pošten način pri opravljanju svojih poslovnih dejavnosti v najboljšem interesu KNPVP, ki ga upravlja, in integritete trga;

(b) ravna s skrbnostjo dobrega strokovnjaka in s skrbnostjo dobre družbe za upravljanje v najboljšem interesu KNPVP, ki ga upravlja, in integritete trga;

(c) ima in učinkovito uporablja vire in postopke, ki so potrebni za pravilno opravljanje svojih poslovnih dejavnosti;

(d) se poskuša izogniti navzkrižju interesov, če se temu ni mogoče izogniti, pa zagotavlja, da so KNPVP, ki jih upravlja, deležni poštene obravnave;

(e) izpolnjuje vse predpisane zahteve, ki veljajo za izvajanje njenih poslovnih dejavnosti, tako da spodbuja najboljše interese svojih vlagateljev in integriteto trga.

▼M1

2. Komisija brez poseganja v člen 116 z delegiranimi akti ►M4 v skladu s členom 112a ◄ sprejme ukrepe, s katerimi naj bi zagotovila, da družbe za upravljanje izpolnjujejo dolžnosti iz odstavka 1, zlasti kar zadeva:

▼B

(a) določanje ustreznih meril za pošteno in pravično delovanje ter delovanje z ustrezno sposobnostjo, skrbnostjo in gospodarnostjo v najboljšo korist KNPVP;

(b) opredeljevanje načel, s katerimi se zagotovi, da družbe za upravljanje učinkovito uporabljajo vire in postopke, ki so potrebni za pravilno opravljanje njihovih poslovnih dejavnosti, in

(c) opredelitev ukrepov, za katere se razumno pričakuje, da jih bodo družbe za upravljanje sprejele za prepoznavanje, preprečevanje, upravljanje ali razkrivanje navzkrižja interesov, pa tudi za oblikovanje ustreznih meril za določanje vrst navzkrižja interesov, katerih obstoj bi lahko škodoval interesom KNPVP;

▼M1 —————

▼M1

3. Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se določijo delegirani akti, ki jih sprejme Komisija v zvezi z merili, načeli in koraki iz odstavka 2.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼M4

Člen 14a

1. Države članice zahtevajo, da družbe za upravljanje določijo in uporabljajo takšne plačne politike in prakse, ki so skladne s preudarnim in učinkovitim obvladovanjem tveganja ter ga spodbujajo, ki ne spodbujajo tveganja, ki ni skladno s profili tveganja, pravili ali ustanovnimi listinami KNPVP, ki jih upravljajo, ter ki ne ovirajo dolžnosti družbe za upravljanje, da ravna v najboljšem interesu KNPVP.

2. Plačne politike in prakse vključujejo fiksne in variabilne sestavine plač in diskrecijske pokojninske prejemke.

3. Plačne politike in prakse se uporabljajo za tiste kategorije uslužbencev – vključno z višjim vodstvom, nosilci tveganja, tistimi, ki opravljajo nadzorne funkcije, in vsemi zaposlenimi, ki jih vsota plačil uvršča v isto plačno skupino kot višje vodstvo in nosilce tveganja –, katerih poklicne dejavnosti bistveno vplivajo na profile tveganja družb za upravljanje ali KNPVP, ki jih upravljajo.

4. ESMA v skladu s členom 16 Uredbe (EU) št. 1095/2010 izda smernice, naslovljene na pristojne organe ali na udeležence na finančnem trgu, v zvezi z osebami iz odstavka 3 tega člena in uporabo načel iz člena 14b. V navedenih smernicah se upoštevajo načela o preudarnih plačnih politikah iz Priporočila Komisije 2009/384/ES ( 15 ), velikost družb za upravljanje in velikost KNPVP, ki jih te upravljajo, njihova notranja organizacija ter narava, področje in zapletenost njihovih dejavnosti. ESMA v postopku razvijanja smernic tesno sodeluje z Evropskim nadzornim organom (Evropskim bančnim organom) (EBA), ustanovljenim z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta ( 16 ), da se zagotovi skladnost z zahtevami, pripravljenimi za druge sektorje finančnih storitev, zlasti kreditne institucije in investicijska podjetja.

Člen 14b

1. Družbe za upravljanje pri pripravi in uporabi plačnih politik iz člena 14a izpolnjujejo naslednja načela na način in v obsegu, ki sta primerna glede na njihovo velikost, notranjo organizacijo ter naravo, področje in zapletenost njihovih dejavnosti:

(a) plačna politika je skladna s preudarnim in učinkovitim upravljanjem tveganja in ga spodbuja, ne spodbuja pa tveganja, ki je neskladno s profili tveganja, pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP, ki jih upravlja družba za upravljanje;

(b) plačna politika je v skladu s poslovno strategijo, cilji, vrednotami in interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih ta upravlja, ter vlagateljev v takšne KNPVP in vsebuje ukrepe za preprečevanje navzkrižja interesov;

(c) plačno politiko sprejme upravni organ družbe za upravljanje v svoji nadzorni funkciji, ta organ pa sprejme in vsaj enkrat letno pregleda tudi splošna načela plačne politike ter je odgovoren za njihovo izvajanje, ki ga tudi nadzira; naloge iz te točke opravljajo le člani upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravljajo nobene izvršilne funkcije ter imajo strokovno znanje na področju upravljanja tveganja in plačil;

(d) vsaj enkrat letno se v okviru centralnega in neodvisnega notranjega pregleda preveri, ali je izvajanje plačne politike skladno s politikami in postopki za plačila, ki jih sprejme upravni organ v svoji nadzorni funkciji;

(e) uslužbenci, ki opravljajo nadzorne funkcije, so nagrajeni v skladu z doseženimi cilji, povezanimi z njihovimi funkcijami, neodvisno od uspešnosti poslovnih področij, ki so pod njihovim nadzorom;

(f) plačila uslužbencev na višjih položajih, ki opravljajo funkcije upravljanja tveganja in zagotavljanja skladnosti, neposredno nadzira odbor za plačila, kadar tak odbor obstaja;

(g) kadar so plačila odvisna od uspešnosti, celoten znesek plačil temelji na kombinaciji ocene uspešnosti posameznika in zadevne poslovne enote ali KNPVP, pa tudi na njunih tveganjih, ter splošnih rezultatih družbe za upravljanje pri ocenjevanju uspešnosti posameznika, pri tem pa se upoštevajo finančna in nefinančna merila;

(h) ocena uspešnosti se opravi v večletnem okviru, ki ustreza obdobju posedovanja, ki se priporoči vlagateljem v KNPVP, ki ga upravlja družba za upravljanje, za zagotovitev, da postopek ocenjevanja temelji na dolgoročni uspešnosti KNPVP in njegovih naložbenih tveganj ter da se dejansko izplačilo delov plačila, ki temeljijo na uspešnosti, porazdeli čez enako obdobje;

(i) zajamčena variabilna plačila so izjema, izplačujejo se samo v okviru zaposlovanja novih uslužbencev in so omejena na prvo leto zaposlitve;

(j) fiksne in variabilne sestavine celotnih plačil so ustrezno uravnotežene, pri čemer fiksna sestavina pomeni dovolj velik delež celotnih plačil, da omogoča izvajanje popolnoma fleksibilne politike glede variabilnih sestavin plačil, vključno z možnostjo, da se ne izplača nobena variabilna sestavina plačil;

(k) plačila v zvezi s predčasno prekinitvijo pogodbe odražajo uspešnost, doseženo v določenem obdobju, in so zasnovana tako, da ne nagrajujejo neuspešnosti;

(l) merjenje uspešnosti, ki se uporablja za izračun variabilnih sestavin plačil ali skupkov variabilnih sestavin plačil, zajema celovit prilagoditveni mehanizem za vključitev vseh ustreznih vrst sedanjih in prihodnjih tveganj;

(m) glede na pravno strukturo KNPVP in njegova pravila upravljanja sklada ali ustanovne listine znaten delež, vsekakor pa vsaj 50 %, katerega koli dela variabilnega plačila sestavljajo enote zadevnega KNPVP, enakovredni lastniški deleži ali na deleže vezani instrumenti ali enakovredni negotovinski instrumenti z enako učinkovitimi spodbudami kot kateri koli instrument iz te točke, razen če upravljanje KNPVP znaša manj kot 50 % skupnega portfelja, ki ga upravlja družba za upravljanje – v tem primeru minimalna vrednost 50 % ne velja. Za instrumente iz te točke velja ustrezna politika zadržanja, oblikovana zato, da se spodbude uskladijo z interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih upravlja, ter vlagateljev v takšne KNPVP. Države članice ali njihovi pristojni organi lahko omejijo vrste in oblike teh instrumentov ali pa nekatere instrumente po potrebi prepovejo. Ta točka se uporablja za delež variabilne sestavine plačil, katerega izplačilo se odloži v skladu s točko (n), in za delež variabilne sestavine plačil, katerega izplačilo se ne odloži;

(n) znaten delež, vsekakor pa vsaj 40 % variabilne sestavine plačil se odloži za obdobje, ki je primerno glede na obdobje posedovanja, ki se priporoči vlagateljem v zadevni KNPVP, ter se ustrezno uskladi z naravo tveganj zadevnega KNPVP. Obdobje iz te točke traja vsaj tri leta; plačila, za katera velja odlog, zapadejo v izplačilo maksimalno po načelu sorazmernosti; v primeru, da je znesek variabilne sestavine plačil izrazito visok, se odloži izplačilo vsaj 60 % zneska;

(o) variabilna plačila, vključno z deležem, katerega izplačilo je odloženo, se izplačajo ali zapadejo v izplačilo le, če so glede na finančno stanje družbe za upravljanje kot celote vzdržna in če jih upravičuje uspešnost zadevne poslovne enote, KNPVP in posameznika. Vsota variabilnih plačil je na splošno občutno manjša, kadar je finančna uspešnost družbe za upravljanje ali zadevnega KNPVP slaba ali negativna, pri čemer se pri predhodno zasluženih zneskih upoštevata trenutno nadomestilo in zmanjšanje izplačil, tudi na podlagi dogovorov o malusih ali vračanju sredstev;

(p) pokojninska politika je v skladu s poslovno strategijo, cilji, vrednotami in dolgoročnimi interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih ta upravlja. Če zaposleni zapusti družbo za upravljanje pred upokojitvijo, družba za upravljanje hrani njegove diskrecijske pokojninske prejemke pet let v obliki instrumentov iz točke (m). V primeru, da zaposleni izpolni pogoje za upokojitev, se mu diskrecijski pokojninski prejemki izplačajo v obliki instrumentov iz točke (m) po izteku petletnega obdobja zadržanja;

(q) uslužbenci se morajo zavezati, da ne bodo uporabljali osebnih strategij varovanja pred tveganji ali zavarovanj v zvezi s plačili in odgovornostjo, s tem pa posegali v učinke usklajevanja tveganj iz dogovorov glede plačil;

(r) variabilna plačila se ne izplačajo z instrumenti ali metodami, ki omogočajo izogibanje zahtevam iz te direktive.

2. ESMA lahko v skladu s členom 35 Uredbe (EU) št. 1095/2010 od pristojnih organov zahteva informacije o plačnih politikah in praksah iz člena 14a te direktive.

ESMA v tesnem sodelovanju z EBA v svoje smernice o plačnih politikah vključi določbe o tem, kako naj se uporabljajo različna sektorska plačna načela, kot so tista iz Direktive 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 17 ) in Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 18 ), kadar zaposleni ali druge kategorije uslužbencev opravljajo storitve, za katere veljajo različna sektorska plačna načela.

3. Načela iz odstavka 1 se uporabljajo za vse vrste prejemkov, ki jih izplača družba za upravljanje, za vsak znesek, ki ga neposredno izplača sam KNPVP, vključno s provizijami za uspešnost, in za vse prenose enot ali deležev KNPVP, namenjene tistim kategorijam uslužbencev – vključno z višjim vodstvom, nosilci tveganja, tistimi, ki opravljajo nadzorne funkcije, in vsemi zaposlenimi, ki jih vsota prejetih plačil uvršča v isto plačno skupino kot višje vodstvo in nosilce tveganja –, katerih poklicne dejavnosti bistveno vplivajo na njihov profil tveganja ali profil tveganja KNPVP, ki ga upravljajo.

4. Družbe za upravljanje, ki so pomembne zaradi svoje velikosti ali velikosti KNPVP, ki jih upravljajo, svoje notranje organizacije ter narave, področja in zapletenosti njihovih dejavnosti, ustanovijo odbor za plačila. Odbor za plačila je urejen tako, da lahko strokovno in neodvisno presoja plačne politike in prakse ter spodbude za obvladovanje tveganja.

Odbor za plačila, ki je, kadar je to ustrezno, ustanovljen v skladu s smernicami ESMA iz člena 14a(4), je odgovoren za pripravo odločitev v zvezi s plačili, vključno s tistimi, ki vplivajo na tveganje in upravljanje tveganja zadevne družbe za upravljanje ali KNPVP in ki jih mora sprejeti upravni organ v svoji nadzorni funkciji. Odboru za plačila predseduje član upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravlja nobene izvršilne funkcije. Člani odbora za plačila so člani upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravljajo nobene izvršilne funkcije.

Če nacionalno pravo določa zastopanost zaposlenih v upravnem organu, je v odbor za plačila vključen najmanj en predstavnik zaposlenih. Odbor za plačila pri pripravi odločitev upošteva dolgoročne interese vlagateljev in drugih deležnikov ter javni interes.

▼B

Člen 15

Družbe za upravljanje oziroma kjer je to ustrezno, investicijske družbe, sprejmejo ukrepe v skladu s členom 92 ter vzpostavijo ustrezne postopke in ureditve, da zagotovijo, da se pritožbe vlagateljev ustrezno obravnavajo in da ni omejitev pri uveljavljanja pravic vlagateljev v primeru, ko ima družba za upravljanje dovoljenje za upravljanje v državi članici, ki ni matična država članica KNPVP. Ti ukrepi morajo vlagateljem nuditi možnost vlaganja pritožb v uradnem jeziku ali v enem od uradnih jezikov njihove države članice.

Družbe za upravljanje vzpostavijo tudi ustrezne postopke in dogovore, da na zahtevo javnosti ali pristojnih organov iz matične države članice KNPVP omogočijo dostop do informacij.







ODDELEK 4

Pravica do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev

Člen 16

1. Države članice zagotavljajo, da družba za upravljanje, ki ji izdajo dovoljenje pristojni organi njene matične države članice, na ozemlju teh držav lahko izvaja dejavnosti, za katere je pridobila dovoljenje, bodisi z ustanovitvijo podružnice ali na podlagi prostega opravljanja storitev.

Če taka pooblaščena družba za upravljanje predlaga trženje enot KNPVP, ki jih upravlja, kot je določeno v Prilogi II, v državi članici, ki ni matična država članica KNPVP, ne da bi odprla podružnico ali predlagala izvajanje drugih dejavnosti ali storitev, za tako trženje veljajo le zahteve iz poglavja XI.

2. Ustanovitev podružnice ali opravljanje storitev v državah članicah ne sme biti predmet zahteve za pridobitev dovoljenja, zahteve za zagotavljanje dodatnega kapitala ali katerega koli drugega ukrepa z enakim učinkom.

3. Pod pogoji, določenimi v tem členu lahko KNPVP, imenuje družbo za upravljanje ali dovoli, da ga upravlja družba, ki ima izdano dovoljenje države članice, ki ni matična država članica KNPVP, v skladu z zadevnimi določbami te direktive, pod pogojem, da ta družba za upravljanje izpolnjuje naslednje določbe:

(a) iz člena 17 ali člena 18, in

(b) iz člena 19 in člena 20.

Člen 17

1. Poleg izpolnjevanja pogojev iz členov 6 in 7 mora vsaka družba za upravljanje, ki želi na ozemlju druge države članice ustanoviti podružnico za izvajanje dejavnosti, za katere je pridobila dovoljenje, o tem ustrezno obvestiti pristojne organe svoje matične države članice.

2. Države članice zahtevajo od vsake družbe za upravljanje, ki želi ustanoviti podružnico na ozemlju druge države članice, da pri obveščanju, predvidenem v odstavku 1, poda naslednje podatke in dokumentacijo:

(a) državo članico, na ozemlju katere namerava družba za upravljanje ustanoviti podružnico;

(b) program dejavnosti, v katerem so opredeljene predvidene dejavnosti in storitve v skladu s členom 6 (2) in (3), ter organizacijsko strukturo podružnice, ki vsebuje opis postopka obvladovanja tveganja, ki ga je vzpostavila družba za upravljanje, pa tudi opis postopkov in ureditve, uvedenih v skladu s členom 15;

(c) naslov v državi članici gostiteljici družbe za upravljanje, kjer je mogoče dobiti dokumente, in

(d) imena oseb, odgovornih za upravljanje podružnice.

3. V dveh mesecih od prejema vseh podatkov, navedenih v odstavku 2, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje te podatke sporočijo pristojnim organom države članice gostiteljice družbe za upravljanje in obvestijo tudi družbo za upravljanje, razen če imajo ob upoštevanju predvidenih dejavnosti razlog, da dvomijo o ustreznosti upravne strukture ali finančnega položaja družbe za upravljanje. Sporočijo tudi podrobnosti o kakršni koli shemi jamstev za terjatve vlagateljev namenjeni varstvu vlagateljev.

Če pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje zavrnejo zahtevo za posredovanje podatkov iz odstavka 2 pristojnim organom države članice gostiteljice družbe za upravljanje, morajo zadevni družbi za upravljanje navesti razloge za zavrnitev v dveh mesecih od prejema vseh informacij. Za to zavrnitev ali opustitev odgovora velja pravica do sodnega varstva v matični državi članici družbe za upravljanje.

Če družba za upravljanje želi izvajati storitve upravljanja kolektivnega premoženja iz Priloge II, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje dokumentaciji, poslani pristojnim organom matične države članice družbe za upravljanje, priložijo potrdilo, da je družba za upravljanje pridobila dovoljenje v skladu z določbami te direktive, in opis področja veljavnosti dovoljenja družbe za upravljanje ter podrobnosti o morebitnih omejitvah vrst KNPVP, ki jih družba za upravljanje sme upravljati.

4. Družba za upravljanje, ki izvaja dejavnosti preko podružnice na ozemlju države članice gostiteljice, mora ravnati v skladu s pravili, ki jih določi država članica gostiteljica družbe za upravljanje v skladu s členom 14.

5. Pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje so odgovorni za nadzor spoštovanja pravil iz odstavka 4.

6. Preden podružnica družbe za upravljanje začne delovati, se pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje v dveh mesecih po prejemu vseh podatkov iz odstavka 2 pripravijo za nadzor nad tem, kako družba za upravljanje izpolnjuje predpise, za katere so ti organi odgovorni.

7. Po prejemu obvestila pristojnih organov države članice gostiteljice družbe za upravljanje ali ob izteku roka, ki ga predvideva odstavek 6, brez prejema obvestila od teh organov se podružnica lahko ustanovi in začne poslovati.

8. V primeru spremembe katerega koli podatka, ki je bil sporočen v skladu z odstavkom 2(b), (c) ali (d), družba za upravljanje pošlje pisno obvestilo o tej spremembi pristojnim organom matične države članice družbe za upravljanje in države članice gostiteljice družbe za upravljanje vsaj en mesec pred začetkom izvajanja spremembe, tako da pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje lahko sprejmejo odločitev glede spremembe skladno z odstavkom 3 in pristojni organi države članice gostiteljice družbe za upravljanje lahko ravnajo tako v skladu z odstavkom 6.

9. V primeru spremembe podatkov, ki so bili sporočeni v skladu s prvim pododstavkom odstavka 3, pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje ustrezno obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice družbe za upravljanje.

Pristojni organi matične države članice družbe za upravljanje posodabljajo informacije, ki jih vsebuje potrdilo iz tretjega pododstavka odstavka 3, in obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice družbe za upravljanje, če pride do sprememb v področju veljavnosti dovoljenja družbe za upravljanje ali pri podrobnostih glede morebitnih omejitev vrst KNPVP, ki jih je družbi za upravljanje dovoljeno upravljati.

▼M1

10. Za zagotovitev dosledne usklajenosti tega člena lahko ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da bi opredelila, katere informacije je treba predložiti v skladu z odstavki 1, 2, 3, 8 in 9.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Za zagotovitev enotnih pogojev uporabe tega člena lahko ESMA pripravi osnutke izvedbenih tehničnih standardov, da se pripravijo standardni obrazci, predloge in postopki za obveščanje v skladu z odstavkoma 3 in 9.

Komisiji se podeli pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz tretjega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

▼B

Člen 18

1. Vsaka družba za upravljanje, ki želi prvič izvajati dejavnosti, za katere je pridobila dovoljenje, na ozemlju druge države članice v okviru prostega opravljanja storitev, pristojnim organom matične države članice družbe za upravljanje sporoči naslednje informacije:

(a) državo članico, na ozemlju katere namerava opravljati dejavnost, in

(b) program dejavnosti, ki navaja predvidene dejavnosti in storitve, določene v členu 6(2) in (3), ki