2001R1148 — SL — 09.03.2003 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

UREDBA KOMISIJE (ES) št. 1148/2001

z dne 12. junija 2001

o preverjanju skladnosti s standardi trženja, ki se uporabljajo za sveže sadje in zelenjavo







KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo ( 1 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 911/2001 ( 2 ), in zlasti člena 10 Uredbe, ob upoštevanju naslednjega: (1) Uredbo Komisije (EGS) št. 2251/92 z dne 29. julija 1992 o kontroli kakovosti svežega sadja in zelenjave ( 3 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 766/97 ( 4 ), je treba na številnih mestih spremeniti, da se upoštevajo razvoj in profesionalizacija trgovine s svežim sadjem in zelenjavo ter spremembe v skupni ureditvi trgov v tem sektorju in da se razjasni vrsta nejasnosti v navedeni uredbi. Zaradi poenostavitve in večje jasnosti naj se pravila popolnoma prenovijo, Uredba (EGS) št. 2251/92 pa razveljavi. (2) Države članice morajo imenovati inšpekcijske organe, ki so odgovorni za preverjanje skladnosti na vsaki stopnji trženja. Upoštevajoč zelo različne razmere v državah članicah, naj bo kateri koli od teh organov v vsaki državi članici odgovoren za stike in usklajevanje med vsemi imenovanimi organi. (3) Preverjanje skladnosti naj se izvaja z vzorčenjem in naj se osredotoči na trgovce, pri katerih je najbolj verjetno, da njihovo blago ni skladno s standardi. Glede na značilnosti njihovega nacionalnega trga morajo države članice določiti pravila, ki dajejo prednost preverjanju določenih kategorij trgovcev. Da se zagotovi preglednost, je o teh pravilih treba obvestiti Komisijo. Ker je poznavanje trgovcev in njihovih osnovnih značilnosti nepogrešljivo orodje za analizo držav članic, je treba v vsaki državi članici oblikovati bazo podatkov o trgovcih s svežim sadjem in zelenjavo na podlagi registra, oblikovanega v skladu z Uredbo (EGS) št. 2251/92. (4) Izvoz sadja in zelenjave v tretje države mora biti v skladu s standardi. Države članice morajo to zagotoviti in potrditi skladnost v skladu z Ženevskim protokolom o standardizaciji svežega sadja in zelenjave ter suhega in posušenega sadja, sklenjenim v okviru Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo, in shemo OECD za uporabo mednarodnih standardov za sadje in zelenjavo. Uvoz svežega sadja in zelenjave iz tretjih držav mora biti v skladu s standardi trženja ali standardi, ki so jim vsaj enakovredni. Preverjanje skladnosti je torej treba opraviti, preden to blago vstopi na carinsko ozemlje Skupnosti, razen v primerih majhnih serij, pri katerih po mnenju inšpekcijskih organov obstaja le neznatno tveganje. V nekaterih tretjih državah, ki zagotovijo zadovoljiva jamstva za skladnost, lahko preglede opravijo inšpekcijski organi teh tretjih držav. Kadar se uporabi ta možnost, morajo države članice redno preverjati veljavnost pregledov, ki jih izvajajo inšpekcijski organi tretjih držav, ter obveščati Komisijo o rezultatih teh preverjanj. (5) Proizvodom, ki so namenjeni za predelavo, ni treba izpolnjevati teh standardov, zato je treba zagotoviti, da se ne prodajajo na trgu za sveže proizvode. Taki proizvodi naj se ustrezno označijo, v nekaterih primerih pa naj se jim priloži tudi potrdilo o predelavi, ki navaja končno uporabo in omogoča preglede. (6) Pri sadju in zelenjavi, pri kateri se preverja skladnost s standardi trženja, je treba izvajati iste vrste pregledov na vseh stopnjah trženja. V ta namen je treba sprejeti smernice za inšpekcijski nadzor, ki jih je priporočila Ekonomska Komisija Združenih narodov za Evropo in so same v skladu z ustreznimi priporočili OECD. Za preglede na stopnji maloprodaje pa je treba določiti posebne režime. (7) Ukrepi, predvideni v tej uredbi, so v skladu z mnenjem Odbora za sveže sadje in zelenjavo – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:







Člen 1

Države članice na vseh stopnjah trženja preverjajo skladnost s standardi trženja, določenimi v členih 7, 8 in 9 Uredbe (ES) 2200/96, v skladu s to uredbo.

Člen 2

Pristojni organi

1. Vsaka država članica imenuje samo en pristojni organ, odgovoren za usklajevanje in stike na področjih, urejenih s to uredbo, v nadaljnjem besedilu: „usklajevalni organ“.

2. Države članice sporočijo Komisiji:

— ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte usklajevalnega organa, ki so ga imenovale ob uporabi odstavka 1,

— ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale ob uporabi tretjega pododstavka člena 7 Uredbe (ES) št. 2200/96, v nadaljnjem besedilu: „inšpekcijski organi“, in

— natančen opis zadevnih področij dejavnosti inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale.

3. Usklajevalni organ je lahko inšpekcijski organ ali eden od inšpekcijskih organov ali kateri koli drug organ, imenovan v skladu z odstavkom 1.

4. Komisija objavi seznam usklajevalnih organov, ki so jih imenovale države članice, v seriji C Uradnega lista Evropskih Skupnosti.

Člen 3

Baze podatkov o trgovcih

1. Države članice vzpostavijo podatkovno bazo o trgovcih s sadjem in zelenjavo, ki v skladu s pogoji, opredeljenimi v tem členu, navaja trgovce, ki se ukvarjajo s trženjem svežega sadja in zelenjave, za katero so bili določeni standardi ob uporabi člena 2 Uredbe (ES) št. 2200/96.

„Trgovec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki ima sveže sadje in zelenjavo, za katero veljajo standardi trženja, z namenom, da jih razstavi ali ponudi na prodaj, proda ali na kakršen koli drug način trži zase ali v imenu tretje strani na ozemlju Skupnosti in/ali izvozi v tretje države.

Države članice določijo pogoje, pod katerimi se naslednji trgovci vključijo ali ne vključijo v bazo podatkov:

— trgovci, dejavnosti katerih so izvzete iz obveznosti izpolnjevanja standardov trženja na podlagi člena 3 Uredbe (ES) št. 2200/96,

— fizične ali pravne osebe, katerih dejavnosti v sektorju sadja in zelenjave so omejene bodisi na prevoz blaga bodisi na maloprodajo majhnih količin.

2. Kadar je baza podatkov sestavljena iz več ločenih elementov, usklajevalni organ zagotovi, da so baza podatkov, njeni elementi in njeno ažuriranje enotni. Bazo ažurirajo zlasti inšpekcijski organi, ki uporabijo informacije, zbrane med pregledi na vseh stopnjah trženja.

3. Ta baza podatkov vsebuje za vsakega trgovca registracijsko številko, ime, naslov, informacije, potrebne za njegovo uvrstitev v eno od kategorij iz člena 4 te uredbe, zlasti njegov položaj v tržni verigi, informacije o pomembnosti podjetja, informacije o ugotovitvah iz prejšnjih pregledov vsakega trgovca, kot tudi vse druge informacije, za katere se zdi, da so potrebne za preglede.

4. Trgovci morajo priskrbeti informacije, ki jih države članice štejejo za potrebne za vzpostavitev in ažuriranje baze podatkov. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se trgovci, ki nimajo sedeža na njihovem ozemlju, vendar trgujejo na njem, navedejo v njihovi bazi podatkov.

Člen 4

Preverjanje skladnosti na notranjem trgu

1. Države članice uvedejo sistem pregledov po naključnem izboru za preverjanje skladnosti s standardi trženja z vzorčenjem proizvodov, ki jih imajo trgovci na vseh stopnjah trženja.

V okviru tega sistema določijo države članice na podlagi analize tveganja, da trgovec trži blago, ki ni v skladu s standardi trženja, pogostnost, s katero morajo inšpekcijski organi izvajati preglede in ki mora biti zadostna, da se zagotovi skladnost s pravili Skupnosti, za vsako kategorijo trgovcev, ki so jih predhodno opredelile. Analiza tveganja se bo nanašala zlasti na velikost podjetij, njihov položaj v tržni verigi, ugotovitve iz prejšnjih pregledov ter druge mogoče parametre, ki jih opredelijo države članice. Pri trgovcih, ki se ukvarjajo s pripravo in pakiranjem sadja in zelenjave, zlasti na območju pridelave, se pregledi izvajajo pogosteje kot pri drugih kategorijah trgovcev. Pregled se lahko izvaja tudi med prevozom.

Kadar pregledi razkrijejo znatne nepravilnosti, inšpekcijski organi povečajo pogostnost pregledov zadevnih trgovcev.

2. Trgovci morajo inšpekcijskim organom zagotoviti vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo pregledov.

3. Države članice lahko trgovcem, ki na stopnji odpreme zagotavljajo enotno in visoko skladnost sadja in zelenjave z veljavnimi standardi trženja, in ki jo odpremljajo, da pri označevanju vsake enote pakiranja uporabijo vzorec iz Priloge III. Dovoljenje se izda za obdobje treh let in se lahko obnovi.

Poleg tega morajo trgovci, ki imajo odprto to možnost:

— imeti inšpekcijsko osebje, ki je bilo na usposabljanju, ki ga je odobrila država članica,

— imeti primerno opremo za pripravo in pakiranje proizvodov,

— se zavezati, da bodo pristopili k preverjanju skladnosti blaga, ki ga odpošiljajo, in vodili register, v katerem bodo zabeleženi vsi postopki opravljenih pregledov.

Kadar trgovec ne more več zagotoviti enotne in visoke stopnje skladnosti, ali kadar eden od zgoraj navedenih pogojev ni več izpolnjen, država članica prekliče dovoljenje trgovcu, da pri označevanju vsake enote pakiranja uporabi vzorec iz Priloge III.

4. Pred uporabo te uredbe usklajevalni organ sporoči Komisiji določbe o inšpekcijskem sistemu nadzora iz odstavka 1. To sporočilo vključuje različne kategorije trgovcev, ki so bile opredeljene, ter pogostnost preverjanja, ki je bila določena za vsako posamezno kategorijo, kot tudi, kjer je to primerno, podrobne pogoje za izvajanja določb odstavka 3, podrobne pogoje za izvajanje določb člena 5(1), vključno z minimalnim obsegom pregledov za različne zadevne trgovce. Komisijo nemudoma obvesti o kakršnih koli naknadnih spremembah tega sistema.

Člen 5

Preverjanje skladnosti ob izvozu

1. Pristojni inšpekcijski organ na stopnji izvoza s preverjanjem skladnosti zagotovi, da proizvodi, namenjeni za izvoz v tretje države, zapustijo carinsko ozemlje Skupnosti le, če so skladni s standardi trženja.

Izvozniki morajo inšpekcijskim organom priskrbeti vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo pregledov.

▼M2 —————

▼M2

1 bis. Države članice lahko uporabljajo določbe iz drugega pododstavka za trgovce, ki izpolnjujejo naslednje pogoje:

(a) ponujajo zadostna jamstva dosledne in visoke stopnje usklajenosti za sadje in zelenjavo, ki ga tržijo;

(b) imajo inšpekcijsko osebje, ki je bilo deležno usposabljanja, ki ga odobrava država članica;

(c) obvežejo se, da bodo preverjali skladnost blaga, ki ga tržijo;

(d) obvežejo se, da bodo evidentirali vsa preverjanja, ki jih opravijo.

Za te trgovce lahko države članice določijo, za vsako kategorijo zadevnega trgovca in na podlagi analize tveganja, najmanjši delež pošiljk in količin, ob upoštevanju preverjanja skladnosti ustreznega inšpekcijskega organa na stopnji izvoza. Ta delež mora biti zadosten, da bo zagotavljal skladnost s pravili Skupnosti. Inšpekcijski organi povečajo delež pregledanih pošiljk v primeru zadevnih trgovcev, če se pri pregledih odkrijejo znatne nepravilnosti.

▼B

2. Inšpekcijski organ izda po zaključku pregledov iz odstavka 1 potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi I, za vsako serijo, namenjeno za izvoz in za katero meni, da je skladna s standardi trženja. Kadar sestavlja izvozno pošiljko več serij, je skladnost teh serij mogoče potrditi na enem potrdilu, ki jasno navaja različne serije, ki sestavljajo pošiljko.

▼M2

Če zadevnih serij, za katere velja potrdilo o skladnosti, v skladu z odstavkom 1a, zadevni inšpekcijski organ ni preverjal na stopnji izvoza, se vpiše „samonadzor (člen 5(1a) Uredbe (ES) št. 1148/2001“ v okence 13 (Pripombe) potrdila.

▼B

3. Pristojni carinski organ lahko izvozno deklaracijo sprejme samo, če:

— je blagu priloženo bodisi potrdilo iz odstavka 2 bodisi potrdilo iz člena 8(2), ali če

— je pristojni inšpekcijski organ na ustrezen način obvestil carinski organ, da je bilo za ustrezne serije izdano eno od teh dveh potrdil.

Člen 6

Preverjanje skladnosti ob uvozu

1. Pred sprostitvijo v prosti promet se za proizvode iz tretjih držav preveri skladnost s standardi trženja.

Uvozniki morajo inšpekcijskim organom priskrbeti vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo pregledov iz odstavka 2 tega člena in člena 7(5).

2. Ne glede na člen 7 preveri uradni inšpekcijski organ ob uvozu skladnost za vsako uvoženo serijo in, kadar so ti proizvodi skladni z zahtevanimi standardi, izda potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi I. Kadar sestavlja uvozno pošiljko več serij, je skladnost teh serij mogoče potrditi na enem potrdilu, ki jasno navaja različne serije, ki sestavljajo pošiljko.

3. Carinski organi dovolijo sprostitev v prosti promet samo, če:

— je blagu priloženo bodisi potrdilo iz odstavka 2, potrdilo iz člena 7(3) ali potrdilo iz člena 8(2), ali če

— je pristojni inšpekcijski organ na ustrezen način obvestil carinski organ, da je bilo za ustrezne serije izdano eno od teh potrdil.

▼M2

4. Ne glede na odstavke 1, 2 in 3 se lahko pristojni inšpekcijski organ, če na stopnji uvoza sklepa, da nekatere serije predstavljajo majhno tveganje glede neskladnosti s standardi trženja, odloči, da teh serij ne bo preverjal. V zvezi s tem pošlje carinskemu organu z žigom opremljeno izjavo ali navedeni organ obvesti kako drugače, da lahko opravi carinske postopke.

Za namene uporabe prvega pododstavka inšpekcijski organ vnaprej določi merila za oceno tveganja neskladnosti serij in, na podlagi analize tveganja, za vsako določeno vrsto uvoza, najmanjše deleže pošiljk in količin, ki jih bo pristojni inšpekcijski organ na stopnji uvoza preverjal glede skladnosti. Vsak delež, določen skladno s tem odstavkom, mora biti v vsakem primeru znatno višji kot tisti, ki se uporabljajo v skladu s členom 7(5).

4 bis. Da bi v državah članicah izboljšali enotno uporabo odstavka 4, Komisija pripravi skupne smernice za njegovo uporabo. Usklajevalni organ takoj obvesti Komisijo o pravilih za uporabo odstavka 4, vključno z merili in najmanjšimi deleži iz odstavka 4, drugega pododstavka in katere koli naknadne spremembe teh pravil.

▼B

Člen 7

Odobritev pregledov, ki jih opravijo tretje države pred uvozom v Skupnost

1. Na zahtevo tretje države lahko Komisija v skladu s postopkom iz člena 46 Uredbe (ES) št. 2200/96 odobri preverjanja skladnosti, ki jih opravi ta tretja država pred uvozom v Skupnost.

2. Odobritev iz odstavka 1 se lahko dodeli tretjim državam, ki to zahtevajo, in na ozemlju katerih proizvodi, ki se izvažajo v Skupnost, izpolnjujejo standarde trženja Skupnosti ali standarde, ki so vsaj enakovredni.

Odobritev določa uradni organ v tretji državi, ki je odgovoren za izvajanje postopkov preverjanja iz odstavka 1. Ta organ je odgovoren za stike s Skupnostjo. Odobritev določa tudi inšpekcijske organe, odgovorne za ustrezno preverjanje, v nadaljnjem besedilu: „inšpekcijski organi tretje države“.

Odobritev se lahko uporablja samo za proizvode s poreklom iz zadevne tretje države in je lahko omejena na nekatere proizvode.

▼M1

Za namene odobritve iz odstavka 1, Komisija lahko uporabi posebna telesa inšpektorjev znotraj sektorja za sadje in zelenjavo, ki so ustanovljena v skladu s členom 40 Uredbe (ES) št. 2200/96, da bi izvajala obiske na mestu samem zaradi preverjanja, ali so inšpekcijski postopki, ki se izvajajo v zadevni tretji državi, v skladu z določbami tega člena in, kjer je ustrezno, podala priporočila za izboljšanje stopnje skladnosti blaga, ki ga omenjena tretja država izvaža v Skupnost.

▼B

3. Inšpekcijski organi tretje države morajo biti uradni organi, ali jih mora uradno priznati organ iz odstavka 2, ki nudijo zadostna jamstva in razpolagajo s potrebnim osebjem, opremo in objekti za izvajanje pregledov v skladu z metodami iz člena 9(1) ali enakovrednimi metodami.

Inšpekcijski organi tretje države izdajo za vsako serijo, preverjeno pred vstopom na carinsko ozemlje Skupnosti, bodisi potrdilo o skladnosti, določeno v Prilogi I, ali kakršen koli drug obrazec, o katerem se dogovorita Komisija in tretja država. Kadar sestavlja uvozno pošiljko več serij, je skladnost teh serij mogoče potrditi na enem potrdilu, ki jasno navaja različne serije, ki sestavljajo pošiljko.

▼M1

Standardni obrazci, ki vsebujejo potrdila, ki jih določa drugi pododstavek tega odstavka, se uvedejo v okviru odobritve iz odstavka 1.

Potrdilo mora biti označeno z besedo „izvirnik“. Če so potrebni dodatni izvodi, morajo biti označeni z žigom „kopija“. Pristojne oblasti v Skupnosti kot veljavnega sprejmejo samo izvirnik potrdila.

Velikost obrazca je 210 × 297 mm; dovoljeno je odstopanje plus 8 mm ali minus 5 mm v dolžini. Uporabi se bel papir, ki ne vsebuje papirne kaše, je primerne velikosti za pisanje in ne tehta manj kot 40 g/m2.

Obrazci se natisnejo in izpolnijo v enem od uradnih jezikov Skupnosti.

Obrazci se izpolnijo z uporabo mehanografskih ali podobnih postopkov.

Vnosov se ne sme brisati ali pisati prek njih. Popravke se naredi tako, da se prečrtajo nepravilni podatki in, kjer je ustrezno, dodajo potrebni podatki. Take spremembe se zaznamujejo z začetnicami osebe, ki jih opravlja, potrdi pa jih organ izdaje.

Vsako potrdilo ima zaporedno številko, ki je lahko natisnjena ali ne, po kateri je prepoznavno, in žig organa izdaje ter podpis za to pooblaščene osebe ali oseb.

Organ izdaje ohrani kopijo vsakega potrdila, ki ga izda.

▼M1

4. Komisija lahko odobritev začasno razveljavi, če se izkaže, da velik delež partij in/ali količin ne ustreza podatkom iz potrdila o skladnosti, ki so ga izdali inšpekcijski organi tretjih držav, ali če je bil odziv na naknadna preverjanja iz odstavka 5a nezadovoljiv.

▼B

5. Države članice ob uvozu preverjajo skladnost s standardi za proizvode, uvožene pod pogoji iz tega člena, tako da za vsako zadevno tretjo državo preverjajo skladnost znatnega deleža pošiljk in količin, uvoženih pod temi pogoji. Ta delež mora biti zadosten, da inšpekcijski organi tretje države zagotovijo skladnost s pravili Skupnosti. Države članice zagotovijo, da se ukrepi iz člena 9(3) uporabljajo za preverjene serije, kadar te serije niso skladne s standardi trženja.

Kadar pregled razkrije znatne nepravilnosti, države članice nemudoma obvestijo Komisijo, inšpekcijski organi pa povečajo delež pošiljk in količin, ki se preverjajo v skladu z določbami tega člena.

▼M2

Če država članica zaračunava pristojbino za stroške preverjanja iz tega odstavka, je stopnja te pristojbine taka, da upošteva nižji delež pregledanih pošiljk in količin za ta preverjanja, kot za tiste iz člena 6.

▼M1

5a. Kadarkoli nastanejo dvomi v verodostojnost potrdila, kot ga navaja drugi pododstavek odstavka 3, ali v pravilnost podatkov, ki jih vsebujejo, se opravi naknadno preverjanje.

Pristojni organ v Skupnosti vrne potrdilo ali njegovo kopijo uradnemu korespondenčnemu organu v tretji državi, kot navaja drugi pododstavek odstavka 2, ob navedbi, kjer je ustrezno, razlogov za poizvedbo in vseh pridobljenih informacij, ki kažejo, da potrdilo ni verodostojno ali da so podatki, ki jih vsebuje, nepravilni. O zahtevkih za naknadna preverjanja je treba čim prej obvestiti Komisijo skupaj z rezultati vsakega zahtevka.

Če obstaja zahtevek za naknadno preverjanje, lahko uvoznik zadevnih proizvodov zaprosi pristojne inšpekcijske organe, da opravijo preverjanje skladnosti, kot navaja člen 6.

▼B

6. Vsako četrtletje najkasneje do konca četrtletja, ki sledi temu četrtletju, sporoči usklajevalni organ Komisiji za vsako zadevno tretjo državo in proizvode število serij in skupnih količin, uvoženih v skladu z odstavkom 1, število serij in količin, pri katerih je bila preverjena skladnost, kot je določeno v odstavku 5, in izmed teh serij, tiste serije, za katere so inšpekcijski organi ugotovili, da niso skladne s podatki iz potrdil o skladnosti, ki jih je izdal inšpekcijski organ tretje države, pri čemer za vsako od teh serij navede količino in vrsto ugotovljenih pomanjkljivosti.

7. Carinski organi zagotovijo usklajevalnemu organu in/ali inšpekcijskim organom vse informacije, potrebne za uporabo določb tega člena.

▼M1

8. Za uporabo tega člena je treba uvesti postopek za upravno sodelovanje med Skupnostjo in posamezno zadevno tretjo državo.

Zaradi tega morajo zadevne tretje države Komisiji poslati vse pomembne podatke o postopkih preverjanja, zlasti vzorce odtisov žiga, ki ga uporabljajo inšpekcijski organi in, kjer je ustrezno, vse spremembe teh podatkov, in sicer nemudoma.

Komisija sporoči te podatke in vse nadaljnje spremembe usklajevalnim organom v državah članicah, ki o tem obvestijo carinske oblasti in druge pristojne oblasti.

Po vzpostavitvi upravnega sodelovanja in po pomembnejših spremembah podatkov, ki jih je sporočila zadevna tretja država, tako v okviru upravnega sodelovanja kot tudi v zvezi z imenom in naslovom uradnega dopisnika in inšpekcijskih organov, Komisija o tem izda obvestilo v Uradnem listu Evropskih skupnosti (serija C).

▼B

Člen 8

Proizvodi, namenjeni za predelavo

1. Za namen uporabe te uredbe so proizvodi, namenjeni za predelavo, sveže sadje in zelenjava, za katero veljajo standardi trženja, ki se pošlje v predelovalne obrate, kjer se predela v proizvode, ki so razvrščeni v postavko kombinirane nomenklature, ki se razlikuje od postavke začetnega svežega proizvoda.

2. Pristojni inšpekcijski organi izdajo potrdila o predelavi, kot je predvideno v Prilogi II, za proizvode, namenjene za izvoz v tretje države, in proizvode, uvožene v Skupnost, kadar so taki proizvodi namenjeni za predelavo in torej v skladu s členom 3(3)(a) Uredbe (ES) št. 2200/96 ni nujno, da so skladni s standardi trženja. Pristojni inšpekcijski organi zagotovijo, da so izpolnjene posebne določbe o etiketiranju iz odstavka 3.

3. V primeru uvoza, pristojni inšpekcijski organ po tem, ko je izdal potrdilo iz odstavka 2, nemudoma pošlje usklajevalnemu organu države članice, kjer bo potekala predelava, kopijo potrdila in vse nadaljnje informacije, potrebne za morebitne preglede predelovalnih postopkov. Po predelavi predelovalno podjetje vrne potrdilo pristojnemu inšpekcijskemu organu, ki zagotovi, da so bili proizvodi dejansko predelani.

4. Pri pakiranju proizvodov, namenjenih za predelavo, je treba vsako enoto pakiranja jasno označiti z besedilom „namenjeno za predelavo“ ali drugim ustreznim besedilom. V primeru blaga, odpremljenega v razsutem stanju, natovorjenega neposredno na prevozno sredstvo, se ta navedba nahaja na dokumentu, ki spremlja blago, ali prikazana na obvestilu, pritrjenem na vidnem mestu v notranjosti prevoznega sredstva.

5. Države članice sprejmejo vse ukrepe, ki se jim zdijo potrebni, zlasti tiste, ki se nanašajo na sodelovanje z drugimi zadevnimi državami članicami, da se izognejo temu, da bi se blago, namenjeno za trg s svežimi pridelki, odpremilo iz območja proizvodnje kot blago, namenjeno za predelavo.

Člen 9

Metode kontrole

1. Preverjanje skladnosti, predvideno v tej uredbi, razen preverjanja pri maloprodaji končnemu potrošniku, se opravi v skladu z metodami iz Priloge IV, razen če je v tej uredbi določeno drugače.

Države članice določijo posebne predpise za spremljanje skladnosti pri maloprodaji končnemu potrošniku.

2. Če se pri kontroli ugotovi, da je blago skladno s standardi trženja, lahko inšpekcijski organ izda potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi I. To potrdilo se v vsakem primeru izda pri uvozu ali izvozu.

3. Kadar blago ni skladno s standardi, izda inšpekcijski organ za trgovca ali njegove zastopnike ugotovitev o neskladnosti. Blago, za katerega je bila izdana ugotovitev o neskladnosti, se ne sme premeščati brez dovoljenja inšpekcijskega organa, ki je izdal to ugotovitev. Za to dovoljenje smejo veljati pogoji, ki jih določi inšpekcijski organ.

Trgovci se lahko odločijo, da vse blago ali del tega uskladijo s standardi trženja. Blago, ki je bilo usklajeno, se ne sme tržiti, dokler inšpekcijski organ z vsemi ustreznimi sredstvi ne zagotovi, da je bilo blago dejansko usklajeno. Organ izda, kadar je to potrebno, potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi I za serijo ali del te samo enkrat, šele ko je bilo blago usklajeno.

▼M2

Če inšpekcijski organ sprejme željo trgovca, da uskladi blago v državi članici, ki ni tista, kjer se je pri preverjanju ugotovilo, da blago ni usklajeno, države članice sprejmejo vse ukrepe, ki se jim zdijo ustrezni, zlasti glede medsebojnega sodelovanja, da bi preverili, če je blago usklajeno.

Kadar se blago ne more uskladiti, spremeniti v krmo, industrijsko predelati ali uporabiti za druge namene, ki niso za prehrano ljudi, lahko inšpekcijski organ, če je to potrebno, zahteva od trgovcev, da sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi bi zagotovili, da se zadevnih proizvodov ne trži.

Trgovci so dolžni predložiti vse podatke, ki se zdijo državam članicam potrebni za uporabo tega odstavka.

▼B

Člen 10

Končne določbe

1. Inšpekcijski organi države članice, na ozemlju katere je ugotovljeno, da serija blaga iz druge države članice zaradi pomanjkljivosti ali poškodb, ki bi se lahko ugotovile že med pakiranjem, ni skladna s standardi, o takih primerih neskladnosti, ugotovljenih do stopnje trženja na debelo, vključno v centrih za distribucijo, nemudoma obvestijo organe drugih držav članic, ki bi jih to lahko zadevalo.

2. Kadar je ob uvozu iz tretje države članice ugotovljeno, da serija blaga ni skladna s standardi, usklajevalni organ zadevne države članice nemudoma obvesti Komisijo in usklajevalne organe drugih držav članic, ki bi jih to lahko zadevalo, ki nato posredujejo te informacije, kot je potrebno, na svojem ozemlju. Komisijo se obvesti prek elektronskega sistema, ki ga določi sama.

3. Za namene te uredbe morajo za proizvode, za katere so bili sprejeti standardi trženja, računi in spremni dokumenti navajati razred kakovosti, državo porekla proizvodov in, kadar je to primerno, dejstvo, da so namenjeni za predelavo. Ta zahteva se ne uporablja za maloprodajo končnemu potrošniku.

Člen 11

1. Uredba (EGS) št. 2251/92 se razveljavi.

2. Trgovci, ki so izvzeti iz kontrol blaga v času pošiljke po členu 6 Uredbe (EGS) št. 2251/92, lahko uporabijo pakiranje, opremljeno z etiketo, predvideno v Prilogi III k navedeni uredbi, do ►M2 30. junij 2003 ◄ .

3. Potrdila o kontroli, izdana v skladu s členom 3(9) Uredbe (EGS) št. 2251/92, so veljavna, dokler ne poteče datum veljavnosti v okencu 12 zadevnega potrdila. Potrdila o predelavi, izdana v skladu s členom 10 Uredbe (EGS) št. 2251/92, veljajo do 31. januarja 2002.

Člen 12

Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Uporablja se od 1. januarja 2002.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGA I









PRILOGA II

▼M1









PRILOGA III

▼M2









PRILOGA IV

Metode inšpekcijskega nadzora iz člena 9(1)

Opomba:

naslednje metode inšpekcijskega nadzora temeljijo na določbah navodil za izvajanje obvladovanja kakovosti svežega sadja in zelenjave, ki ga je sprejela delovna skupina ZN/ECE (Ekonomske komisije OZN za Evropo) za standardizacijo pokvarljivih živil in razvoj kakovosti.

1. DEFINICIJE

(a) Preverjanje skladnosti

Preverjanje, ki ga opravi inšpektor v skladu s to uredbo, da bi preveril skladnost sadja in zelenjave s standardi trženja iz Uredbe (ES) št. 2200/96.

Ta inšpekcijski nadzor vključuje:

— kjer je to primerno, inšpekcijski nadzor identitete in dokumentov: inšpekcijski nadzor dokumentov ali potrdil, ki so priloženi seriji in/ali evidencam iz tretje alinee drugega pododstavka člena 4(3) in iz člena 5(1a)(d) Uredbe (ES) št. 1148/2001, ter inšpekcijski nadzor blaga in podatkov v teh dokumentih, da preverijo, če se ujemajo,

— fizični pregled blaga v seriji z vzorčenjem, da bi zagotovili, da izpolnjuje vse pogoje, določene s standardom trženja, vključno z določbami o predstavitvi in označevanju pakiranja in enote pakiranja.

(b) Inšpektor

Oseba, ki jo odobri pristojni inšpekcijski organ, ki je ustrezno izobražena in usposobljena za izvajanje preverjanja skladnosti.

(c) Pošiljka

Količina proizvoda, ki jo proda določen trgovec, ki obstaja ob pregledu in je določena v dokumentu. Pošiljka lahko sestoji iz ene ali več vrst proizvoda: lahko vsebuje eno ali več serij svežega sadja in zelenjave.

(d) Serija

Količina proizvoda, ki ima ob pregledu na enem kraju enake značilnosti glede:

— osebe ali obrata, ki je opravil pakiranje in/ali odpremnika,

— države porekla,

— narave proizvoda,

— razreda proizvoda,

— velikosti (če je proizvod razvrščen po velikosti),

— vrste ali komercialnega tipa (v skladu z ustreznimi določbami standarda),

— vrste pakiranja in predstavitve.

Vendar pa, če med pregledom pošiljk ni možno razlikovati med različnimi serijami in/ali predstavitev posameznih serij ni možna, se lahko vse serije določene pošiljke obravnavajo kot ena serija, če so enake glede vrste proizvoda, odpremnika, države porekla, razreda in vrste ali komercialnega tipa, če je to predvideno s standardom.

(e) Vzorčenje

Skupni vzorec, ki se ga vzame začasno iz serije med inšpekcijskim nadzorom preverjanja skladnosti.

(f) Osnovni vzorec

Enota pakiranja, vzeta iz serije, ali v primeru proizvoda v razsutem stanju, količina, odvzeta iz mesta v seriji.

(g) Skupni vzorec

Več reprezentativnih osnovnih vzorcev, vzetih iz serije, katerih količina je zadostna za oceno serije v zvezi z vsemi merili.

(h) Sekundarni vzorec

V primeru orehov je sekundarni vzorec reprezentativna količina proizvoda, vzeta iz vsakega osnovnega vzorca v skupnem vzorcu, ki tehta med 300 g in 1 kg. Če se osnovni vzorec sestoji iz pakiranih živil, je sekundarni vzorec en paket.

(i) Sestavljen vzorec

V primeru orehov je sestavljen vzorec mešanica, ki tehta vsaj 3 kg vseh sekundarnih vzorcev v skupnem vzorcu. Orehi v sestavljenem vzorcu morajo biti enakomerno pomešani.

(j) Zmanjšan vzorec

Reprezentativna količina proizvoda, vzeta iz skupnega vzorca, katere velikost je zadostna za oceno nekaterih posameznih meril. V primeru orehov zmanjšan vzorec vključuje vsaj 100 orehov, vzetih iz sestavljenega vzorca. Iz skupnega vzorca se lahko vzame več zmanjšanih vzorcev.

(k) Paketi

Posamezno pakirani del serije, vključno z vsebino. Enota pakiranja je zasnovana tako, da omogoča ravnanje in transport številnih prodajnih enot ali proizvodov v razsutem ali urejenem stanju, da bi preprečili škodo pri fizičnem ravnanju in transportu. Zabojniki za cestni, železniški, ladijski ali zračni transport se ne štejejo kot paketi. V nekaterih primerih paket predstavlja prodajni paket.

(l) Prodajni paketi

Posamezno pakirani del serije, vključno z vsebino. Enota pakiranja prodajnih paketov je zasnovana tako, da na točki prodaje predstavlja prodajno enoto končnemu uporabniku ali potrošniku. Med prodajnimi paketi je predpakiranje tako, da je živilo v enoti pakiranja zaprto v celoti ali le delno, toda na tak način, da se vsebine ne da spreminjati brez odprtja ali spremembe enote pakiranja.

2. IZVAJANJE PREVERJANJA SKLADNOSTI

(a) Splošna opomba

Fizični pregled se opravi z oceno skupnih vzorcev, vzetih naključno iz različnih točk v seriji, ki se nadzira. Temelji na načelu domneve, da je serija usklajena s skupnim vzorcem.

(b) Določitev serij in/ali splošni vtis pošiljke

Določitev serij se izvede na podlagi njihove označitve ali drugih meril, kot so podatki, določeni na podlagi Direktive Sveta 89/396/EGS ( 5 ). V primeru pošiljk, ki so sestavljene iz več serij, je potrebno, da dobi inšpektor splošni vtis o pošiljki s pomočjo spremnih dokumentov ali izjav glede pošiljk. Nato določi, v kolikšni meri so predstavljene serije v skladu s podatki v teh dokumentih.

Če se proizvod natovori na transportno sredstvo ali je že bil natovorjen na tako sredstvo, se registracijska številka slednjega uporabi za določitev pošiljke.

(c) Predstavitev proizvoda

Inšpektor se odloči, kateri paketi se nadzirajo. Predstavitev opravi izvajalec ali njegov zastopnik. Postopek vključuje predstavitev skupnega vzorca.

Če se zahtevajo zmanjšani ali sekundarni vzorci, te iz skupnega vzorca določi inšpektor sam.

(d) Fizični pregled

— Ocena enote pakiranja in predstavitve na podlagi osnovnih vzorcev: — Enota pakiranja, vključno z uporabljenim materialom v paketu, se testira glede ustreznosti in čistosti v skladu z določbami standardov trženja. Če se dovolijo le nekatere vrste enot pakiranja, inšpektor pregleda, če se te uporabljajo.

— Preverjanje oznake na podlagi osnovnih vzorcev: — najprej se ugotovi, če je proizvod označen v skladu s standardi trženja. Med nadzorom se opravi pregled točnosti oznake in/ali obsega spremembe. Sadje in zelenjava, ki sta posebej zavita v plastiko, se ne štejeta za predpakirano živilo v smislu Evropskega parlamenta in Direktive Sveta 2000/13/ES ( 6 ) in ni nujno, da se ju označi v skladu s standardi trženja. V takih primerih se plastični ovoj lahko šteje za preprosto zaščito za lomljive proizvode.

— Preverjanje skladnosti proizvoda z uporabo vzorčenja skupnega vzorca ali sestavljenega in/ali zmanjšanega vzorca: — Inšpektor določi velikost skupnega vzorca na tak način, da lahko oceni serije. Naključno izbere pakete, ki se jih pregleda, ali v primeru proizvoda v razsutem stanju točke serije, iz katerih se vzamejo posamezni vzorci. Poškodovani paketi se ne uporabijo kot del skupnega vzorca. Treba jih je izločiti in lahko se opravi, če je to potrebno, poseben pregled in poročilo. Skupni vzorec se sestoji iz naslednjih količin, kadar je pošiljka nezadovoljiva:



Pakiran proizvod Število paketov v seriji Število paketov, ki se jih vzame (osnovni vzorci) do 100 5 Od 101 do 300 7 Od 301 do 500 9 Od 501 do 1 000 10 Več kot 1 000 15 (najmanj)



Proizvod v razsutem stanju Količina serije v kg ali število svežnjev v seriji Količina osnovnih vzorcev v kg ali število svežnjev do 200 10 Od 201 do 500 20 Od 501 do 1 000 30 Od 1 001 do 5 000 60 Več kot 5 000 100 (najmanj) V primeru razsutega sadja in zelenjave (nad 2 kg na enoto) se osnovni vzorci sestavijo z vsaj petimi enotami. Za serije, ki imajo manj kot 5 paketov ali tehtajo manj kot 10 kg, se pregled opravi za celotno serijo. Če inšpektor po pregledu ugotovi, da ne more sprejeti odločitve, lahko opravi še en pregled in izrazi skupni rezultat kot povprečje obeh pregledov. Nekatera merila o stopnji razvoja in/ali zrelosti ali o prisotnosti ali odsotnosti notranjih pomanjkljivosti se lahko preverijo na podlagi zmanjšanih vzorcev; to se zlasti uporablja za nadzor, ki uniči tržno vrednost proizvoda. Velikost zmanjšanega vzorca se omeji na najmanjšo količino, ki je popolnoma nujna za oceno serije. Če pa se ugotovi ali sluti pomanjkljivosti, velikost zmanjšanega vzorca ne presega 10 odstotkov velikosti skupnega vzorca, ki je bil najprej vzet za pregled.

(e) Nadzor proizvoda

Proizvod se mora za nadzor v celoti vzeti iz njegove enote pakiranja; inšpektor lahko to opusti v primeru orehov ali če vrsta enote pakiranja in oblika predstavitve dopuščata pregled brez razpakiranja proizvoda. Pregledi izenačenosti, minimalnih zahtev, kakovostnih razredov in velikosti se opravijo na podlagi skupnega vzorca ali na podlagi sestavljenega vzorca v primeru orehov. Kadar se odkrijejo pomanjkljivosti, inšpektor s pomočjo števila ali mase določi ustrezen odstotek proizvoda, ki ni usklajen s standardom.

Merila o stopnji razvoja in/ali zrelosti se lahko preverijo z uporabo instrumentov in metod, ki so zaradi tega določene v standardih trženja v skladu s sprejeto prakso.

(f) Poročilo o rezultatih pregleda

Dokumenti iz člena 9 se izdajo, kjer je to primerno.

Če se odkrijejo pomanjkljivosti, je treba trgovca ali njegovega zastopnika pisno obvestiti o razlogih za pritožbo. Če je skladnost proizvoda s standardom možna s spremembo oznake, je treba trgovca ali njegovega zastopnika obvestiti o tem.

Če se v proizvodu najdejo pomanjkljivosti, se mora navesti odstotek, ki ni usklajen s standardom.

(g) Zmanjševanje vrednosti zaradi preverjanja skladnosti

Po pregledu je skupni vzorec na voljo izvajalcu ali njegovemu zastopniku.

Inšpekcijski organ ni zavezan vrniti delov skupnega vzorca, ki so bili uničeni med pregledom.