1993R2454 — SL — 04.03.2007 — 010.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B UREDBA KOMISIJE (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, 11.10.1993, p.1)

spremenjena z:





spremenjena z:

►A1 C 241 21 29.8.1994 ►A2 L 236 33 23.9.2003





popravljena z:







Opomba: Ta konsolidirana različica vsebuje sklicevanja na evropsko obračunsko enoto in/ali eku, kar se od 1. januarja 1999 praviloma razume kot sklicevanje na euro – Uredba Sveta (EGS) št. 3308/80 (UL L 345, 20.12.1980, str. 1) in Uredba Sveta (ES) št. 1103/97 (UL L 162, 19.6.1997, str. 1).









▼B

UREDBA KOMISIJE (EGS) št. 2454/93

z dne 2. julija 1993

o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92

o carinskem zakoniku Skupnosti







KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti ( 1 ), v nadaljevanju „zakonik“, in zlasti člena 249 Uredbe, ker je zakonik v enem samem pravnem instrumentu povzel obstoječo carinsko zakonodajo; ker je zakonik istočasno povzročil spremembe te zakonodaje, zato da bi jo naredil bolj usklajeno, enostavno in popolno; ker zakonik na ta način oblikuje popolno zakonodajo Skupnosti na tem področju; ker enaki razlogi, ki so povzročili sprejetje zakonika, veljajo tudi za izvedbene predpise na področju carin; ker je zato določbe o izvajanju carinske zakonodaje, ki so trenutno zajete v mnogih uredbah in direktivah Skupnosti, treba združiti v eno samo uredbo; ker mora tako določen zakonik za izvajanje carinskega zakonika Skupnosti vsebovati obstoječe izvedbene predpise na področju carin; ker pa je treba ob upoštevanju pridobljenih izkušenj: — z nekaterimi spremembami uskladiti te predpise z določbami zakonika, — razširiti področje uporabe nekaterih določb, ki so zdaj omejene na določene carinske postopke, in tako upoštevati splošno področje uporabe zakonika, — natančno določiti nekatere predpise zaradi večje pravne varnosti pri njihovi uporabi; ker se opravljene spremembe nanašajo predvsem na določbe o carinskem dolgu; ker je treba uporabo člena 791(2) do 1. januarja 1995 omejiti in pred tem vsebino ponovno preučiti ob upoštevanju pridobljenih izkušenj; ker so ukrepi, predvideni v tej uredbi, skladni z mnenjem Odbora za carinski zakonik, SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:







DEL I

SPLOŠNI IZVEDBENI PREDPISI







NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE







POGLAVJE I

Opredelitev pojmov

Člen 1

Posamezni izrazi, uporabljeni v tej uredbi, imajo naslednji pomen:

1. zakonik: Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti;

▼M6

2. Zvezek ATA pomeni: mednarodni carinski dokument za začasni uvoz, določen z veljavnostjo Konvencije ATA ali Istanbulske konvencije;

▼M21

3. Odbor pomeni: Odbor za carinski zakonik, ustanovljen s členi 247a in 248a zakonika;

▼B

4. Svet za carinsko sodelovanje: organizacija, vzpostavljena s konvencijo o ustanovitvi Sveta za carinsko sodelovanje, sklenjeno 15. decembra 1950 v Bruslju;

5. navedbe, potrebne za prepoznavanje blaga: na eni strani, navedbe, ki se uporabljajo za prepoznavanje blaga v komercialnem smislu in carinskim organom omogočajo njegovo tarifno uvrstitev, in, na drugi strani, količina blaga;

6. blago nekomercialne narave: blago, ki se predloži v določeni carinski postopek priložnostno ter katerega narava in količina kažeta, da je namenjeno za zasebno, osebno ali družinsko uporabo prejemnikov oziroma oseb, ki ga prevažajo, oziroma jasno kaže, da gre za darila;

7. ukrepi trgovinske politike: netarifni ukrepi, določeni v okviru skupne trgovinske politike na podlagi določb Skupnosti, ki se uporabljajo za uvoz in izvoz blaga, npr. nadzorni ali zaščitni ukrepi, količinske omejitve ali limiti ter uvozne ali izvozne prepovedi;

8. nomenklatura carinske tarife: ena od nomenklatur iz člena 20(6) zakonika;

9. harmonizirani sistem: harmonizirani sistem poimenovanj in šifrskih oznak blaga;

▼M21

10. Pogodba pomeni: Pogodba o ustanovitvi Evropskih skupnosti;

▼M6

11. Istanbulska konvencija pomeni: Konvencija o začasnem uvozu, dogovorjena 26. junija 1990 v Carigradu;

▼M29

12. Ekonominių operacijų vykdytojas – asmuo, kuris užsiimdamas savo verslu vykdo veiklą, reguliuojamą muitų teisės aktų.

▼M18

Člen 1a

Za uporabo členov od 291 do 300 se države Gospodarske unije Beneluksa obravnavajo kot ena sama država članica.

▼B







POGLAVJE 2

Odločbe

Člen 2

Če oseba, ki vloži zahtevek za izdajo odločbe, ni sposobna zagotoviti potrebnih dokumentov in podatkov, potrebnih za odločitev, morajo carinski organi zagotoviti dokumente in podatke, ki so jim na voljo.

Člen 3

Odločba v zvezi z zavarovanjem, ugodna za osebo, ki se je s podpisom zavezala, da bo ob prejetju prvega pisnega zahtevka carinskih organov plačala zahtevane zneske, se prekliče, če obveznost ni izpolnjena.

Člen 4

Preklic ne velja za blago, ki je bilo v trenutku, ko je postal preklic pravnomočen, na podlagi preklicanega dovoljenja že predloženo v postopek.

Vendar lahko carinski organi za blago v roku, ki ga sami določijo, zahtevajo eno od dopustnih carinsko dovoljenih rab ali uporab.

▼M1







POGLAVJE 3

Računalniški sistem izmenjave podatkov

Člen 4a

1. Carinski organi lahko po pogojih in na način, ki ga določijo, ter ob ustreznem upoštevanju načel, ki jih določajo carinska pravila, zagotovijo, da se formalnosti opravijo z računalniškim sistemom izmenjave podatkov.

V ta namen:

— „računalniški sistem izmenjave podatkov‘ pomeni: — (a) izmenjavo standardiziranih sporočil EDI s carinskimi organi; (b) vnos informacij, potrebnih za izpolnitev ustreznih formalnosti, v carinske sisteme za računalniško izmenjavo podatkov;

— „EDI‘ (electronic data interchange) pomeni prenos podatkov, strukturiranih v skladu z dogovorjenimi sporočilnimi standardi, med enim računalniškim sistemom in drugim z elektronskimi sredstvi,

— „standardizirano sporočilo‘ pomeni vnaprej določeno strukturo, priznano za elektronski prenos podatkov.

2. Pogoji, predpisani za opravljanje formalnosti z računalniškim sistemom izmenjave podatkov vključujejo med drugim ukrepe za preverjanje vira podatkov in za varstvo podatkov pred nevarnostjo nepooblaščenega dostopa, izgube, spremembe ali uničenja.

Člen 4b

Kjer se formalnosti opravijo z računalniškim sistemom izmenjave podatkov, carinski organi določijo pravila za zamenjavo lastnoročnega podpisa z neko drugo metodo, ki lahko temelji na uporabi oznak.

▼M19

Člen 4c

Za poskusne programe, ki uporabljajo tehnike računalniške izmenjave podatkov in so namenjeni za ocenjevanje morebitnih poenostavitev, lahko carinski organi za obdobje, ki je nujno potrebno za izvajanje programa, opustijo zahtevo po navajanju naslednjih podatkov:

(a) deklaracije iz člena 178(1);

(b) z odstopanjem od člena 222(1) podrobnih podatkov v nekaterih poljih enotne upravne listine, ki niso potrebni za ugotavljanje istovetnosti blaga in niso pomembni za uporabo uvoznih ali izvoznih dajatev.

Takšni podatki pa bodo na razpolago na zahtevo v okviru nadzornih postopkov.

Znesek uvoznih dajatev, ki se zaračunavajo v obdobju, zajetem v odstopanje in odobrenem na podlagi prvega pododstavka, ni nižji od tistega, ki bi se zaračunal, če ni odstopanja.

Države članice, ki se želijo udeležiti takšnega poskusnega programa, pošljejo Komisiji vnaprej vse podatke o predlaganem poskusnem programu, skupaj s predvidenim trajanjem. Komisijo obveščajo tudi o dejanskem izvajanju in rezultatih. Komisija obvešča druge države članice.

▼M29







POGLAVJE 4

Izmenjava podatkov med carinskimi organi z uporabo informacijske tehnologije in računalniških mrež

Člen 4d

1. Kadar so države članice v sodelovanju s Komisijo razvile elektronske sisteme za izmenjavo podatkov o carinskem postopku ali gospodarskih subjektih, carinski organi te sisteme uporabljajo za izmenjavo informacij med zadevnimi carinskimi uradi, brez poseganja v kakršne koli posebne okoliščine in določbe zadevnega postopka, ki se po potrebi smiselno uporabljajo.

2. Kadar so carinski uradi, ki sodelujejo v postopku, v različnih državah članicah, so sporočila za izmenjavo podatkov skladna s strukturo in podrobnostmi, ki jih določijo carinski organi z medsebojnim dogovorom.

Člen 4e

1. Poleg pogojev iz člena 4a(2) carinski organi vzpostavijo in ohranjajo ustrezne varnostne ureditve za učinkovito, zanesljivo in varno delovanje različnih sistemov.

2. Da se zagotovi raven varnosti sistema iz odstavka 1, se zabeleži vsak vnos, sprememba in izbris podatkov, pri čemer se navedejo razlogi za postopek, točen čas in oseba, ki je postopek izvedla. Originalni podatki in kakršni koli podatki, ki se tako obdelajo, se hranijo najmanj tri koledarska leta po poteku leta, na katero se nanašajo, razen če je določeno drugače.

3. Carinski organi redno spremljajo varnost.

4. Zadevni carinski organi drug drugega in po potrebi zadevni gospodarski subjekt obveščajo o vseh sumih kršitve varnosti.







POGLAVJE 5

Obvladovanje tveganja

Člen 4f

1. Carinski organi izvajajo obvladovanje tveganja, da se razlikuje med ravnmi tveganja v zvezi z blagom, ki je predmet carinske kontrole ali nadzora, ter da se določi, ali bo blago predmet posebne carinske kontrole in če bo, kje.

2. Ravni tveganja se določijo na podlagi ocene verjetnosti pojava dogodka povezanega s tveganjem in njegovega učinka, če bi do njega res prišlo. Podlaga za izbor pošiljk ali deklaracij, ki bodo pod carinsko kontrolo, vključuje element naključja.

Člen 4g

1. Obvladovanje tveganja na ravni Skupnosti iz člena 13(2) zakonika se izvaja v skladu s skupnim elektronskim okvirom za obvladovanje tveganja, ki ga sestavljajo naslednji elementi:

(a) carinski sistem Skupnosti za obvladovanje tveganja za izvajanje obvladovanja tveganja, ki se uporablja za izmenjavo podatkov v zvezi s tveganjem, ki bi lahko izboljšali carinske kontrole, med carinskimi organi držav članic in Komisijo;

(b) skupna prednostna kontrolna območja;

(c) skupna merila in standardi tveganja za usklajeno izvajanje carinskih kontrol v posebnih primerih.

2. Carinski organi si z uporabo sistema iz točke (a) odstavka 1 izmenjajo podatke v zvezi s tveganjem v naslednjih primerih:

(a) carinski organ oceni, da je tveganje veliko in da zahteva carinsko kontrolo, poleg tega pa rezultati kontrole kažejo, da se je zgodil dogodek iz člena 4(25) zakonika;

(b) rezultati kontrole ne kažejo, da se je zgodil dogodek iz člena 4(25) zakonika, vendar zadevni carinski organ meni, da je tveganje drugje v Skupnosti veliko.

Člen 4h

1. Skupna prednostna kontrolna območja vključujejo posebne carinsko dovoljene rabe ali uporabe, vrste blaga, prometne poti, načine prevoza ali gospodarske subjekte, za katere bodo v določenem obdobju veljale višje ravni analize tveganja in carinskih kontrol.

2. Uporaba skupnih prednostnih kontrolnih območij temelji na skupnem pristopu k analizi tveganja in na skupnih merilih in standardih tveganja za izbor blaga ali gospodarskih subjektov za kontrolo, da se zagotovijo enake ravni carinskih kontrol.

3. Carinske kontrole, ki se izvajajo na skupnih prednostnih kontrolnih območjih, ne vplivajo na druge kontrole, ki jih carinski organi izvajajo sicer.

Člen 4i

1. Skupna merila in standardi tveganja iz člena 4g(1)(c) vključujejo naslednje elemente:

(a) opis tveganja;

(b) dejavnike ali kazalnike tveganja, ki naj se uporabljajo za izbor blaga ali gospodarskih subjektov za carinsko kontrolo;

(c) vrsto carinskih kontrol, ki naj jih izvajajo carinski organi;

(d) trajanje uporabe carinskih kontrol iz točke (c).

Informacije, ki se pridobijo ob uporabi elementov iz prvega pododstavka, se posredujejo prek carinskega sistema Skupnosti za obvladovanje tveganja iz člena 4g(1)(a). Carinski organi jih uporabljajo v svojih sistemih za obvladovanje tveganja.

2. Carinski organi Komisiji sporočijo rezultate carinskih kontrol, izvedenih v skladu z odstavkom 1.

Člen 4j

Pri vzpostavitvi skupnih prednostnih kontrolnih območij in uporabi skupnih meril in standardov tveganja se upoštevajo naslednji elementi:

(a) sorazmernost tveganju;

(b) nujnost potrebnega izvajanja kontrol;

(c) verjetni učinki na trgovske tokove, posamezne države članice in vire povezane z kontrolo.

▼M10







NASLOV II

ZAVEZUJOČA INFORMACIJA







POGLAVJE 1

Opredelitve

Člen 5

Za namen tega naslova:

1. zavezujoča informacija: pomeni tarifno informacijo ali informacijo o poreklu, zavezujočo za uprave vseh držav članic Skupnosti, če so izpolnjeni pogoji iz členov 6 in 7;

2. vložnik zahtevka: — tarifne zadeve: pomeni osebo, ki pri carinskem organu zahteva zavezujočo tarifno informacijo, — zadeve v zvezi s poreklom: pomeni osebo, ki pri carinskem organu zahteva zavezujočo informacijo o poreklu in ima za to utemeljene razloge,

3. imetnik: pomeni osebo, v imenu katere je zavezujoča informacija izdana.







POGLAVJE 2

Postopek za pridobitev zavezujoče informacije – Vročitev informacij vložnikom zahtevkov in posredovanje Komisiji

Člen 6

1. Zahtevki za zavezujoče informacije se predložijo v pisni obliki pristojnemu carinskemu organu v državi članici ali državah članicah, v katerih se bo informacija uporabljala, ali pristojnemu carinskemu organu v državi članici, v kateri ima vložnik zahtevka sedež.

▼M18

Zahtevki za zavezujočo tarifno informacijo se vložijo na obrazcu, ki ustreza vzorcu iz Priloge 1B.

▼M10

2. Zahtevek za zavezujočo tarifno informacijo se lahko nanaša samo na eno vrsto blaga. Zahtevek za zavezujočo informacijo o poreklu se lahko nanaša samo na eno vrsto blaga in en skupek okoliščin, ki podeljujejo poreklo.

3.

(A) Zahtevki za zavezujoče tarifne informacije morajo zajemati naslednje podatke: (a) ime in naslov imetnika; (b) ime in naslov vložnika zahtevka, če ta oseba ni imetnik; (c) carinsko nomenklaturo, v katero naj bi bilo blago uvrščeno. Če vložnik zahtevka želi, da se blago uvrsti v eno od nomenklatur iz člena 20(3)(b) in (6)(b) Zakonika, mora biti v zahtevku za zavezujočo tarifno informacijo zadevna nomenklatura izrecno navedena; (d) podroben opis blaga, ki omogoča njegovo identifikacijo in določitev njegove uvrstitve v carinsko nomenklaturo; (e) sestavo blaga in morebitne načine pregleda za njeno določitev, če je uvrstitev odvisna od nje; (f) morebitne primerke, fotografije, načrte, kataloge ali druge razpoložljive dokumente, ki bi lahko bili carinskemu organu v pomoč pri določanju pravilne uvrstitve blaga v carinsko nomenklaturo in ki se priložijo kot priloge; (g) predvideno uvrstitev; (h) soglasje, da se zagotovi prevod morebitnega priloženega dokumenta v uradni jezik (ali enega od uradnih jezikov) zadevne države članice, če to zahteva carinski organ; (i) morebitne podatke, ki se obravnavajo kot zaupni; (j) navedbo vložnika zahtevka, ali je bila, kolikor mu je znano, zavezujoča tarifna informacija za enako ali podobno blago v Skupnosti že zahtevana ali izdana; ▼M24 (k) privolitev, da se predložene informacije lahko shranijo v podatkovni zbirki Komisije in da se podatki glede zavezujoče tarifne informacije, vključno z vsemi fotografijami, načrti, prospekti itd., lahko javno objavijo na svetovnem spletu razen podatkov, ki jih je vložnik označil kot zaupne; uporabljajo se določbe, ki veljajo na področju varstva podatkov. ▼M10

(B) Zahtevki za zavezujoče informacije o poreklu morajo zajemati naslednje podatke: (a) ime in naslov imetnika; (b) ime in naslov vložnika zahtevka, če ta oseba ni imetnik; (c) pravno podlago, ki se uporablja, za namene členov 22 in 27 Zakonika; (d) podroben opis blaga in njegove tarifne uvrstitve; (e) po potrebi sestavo blaga in morebitne načine pregleda za njeno določitev ter njegovo ceno franko tovarna; (f) pogoje, ki omogočajo določitev porekla, uporabljene materiale in njihovo poreklo, tarifno uvrstitev, ustrezne vrednosti in opis okoliščin (pravila o spremembi tarifne številke, dodana vrednost, opis obdelave ali predelave ali katero koli drugo posebno pravilo), ki omogočajo izpolnitev zadevnih pogojev; zlasti se navedeta točno tisto pravilo o poreklu, ki je uporabljeno, in predvideno poreklo; (g) morebitne primerke, fotografije, načrte, kataloge ali druge razpoložljive dokumente o sestavi blaga in njegovih sestavnih materialih in take, ki bi lahko bili v pomoč pri opisu proizvodnega postopka ali predelave, ki so ju bili materiali deležni; (h) soglasje, da se zagotovi prevod morebitnega priloženega dokumenta v uradni jezik (ali enega od uradnih jezikov) zadevne države članice, če to zahteva carinski organ; (i) morebitne podatke, ki se obravnavajo kot zaupni in ki se nanašajo na javnost ali na uprave; (j) navedbo vložnika zahtevka, ali je bila, kolikor mu je znano, zavezujoča tarifna informacija ali zavezujoča informacija o poreklu za blago ali materiale, enake ali podobne tistim iz točk (d) ali (f), v Skupnosti že zahtevana ali izdana; (k) privolitev, da se preskrbljena informacija lahko shrani v javno dostopni podatkovni zbirki Komisije; vendar se poleg člena 15 Zakonika uporabljajo določbe, ki v drž¾avah članicah veljajo za varovanje informacij.

4. Če ob prejetju zahtevka carinski organ meni, da ta ne vsebuje vseh podatkov, potrebnih za oblikovanje utemeljenega mnenja, carinski organ zahteva od vložnika zahtevka, naj preskrbi potrebne informacije. Trimesečni in 150-dnevni rok iz člena 7 začneta teči v trenutku, ko ima carinski organ vse informacije, potrebne za odločitev; carinski organ obvesti vložnika zahtevka o prejetju zahtevka in datumu začetka navedenih rokov.

5. Seznam carinskih organov, ki jih države članice imenujejo za sprejemanje zahtevkov za zavezujoče informacije ali za njihovo izdajanje, se objavi v seriji „C‘Uradnega lista Evropskih skupnosti.

Člen 7

1. Zavezujoča informacija se vložniku zahtevka vroči čim prej.

(a) Tarifne zadeve: če vložniku zahtevka ni bilo mogoče vročiti zavezujoče tarifne informacije v treh mesecih po sprejetju zahtevka, carinski organ stopi v stik z vložnikom zahtevka in mu razloži, zakaj je prišlo do zamude, ter navede, kdaj bo po svojem pričakovanju sposoben vročiti informacijo.

(b) Zadeve v zvezi s poreklom: informacija se vroči v roku 150 dni od datuma sprejetja zahtevka.

2. Zavezujoča informacija se vroči v obliki obrazca v skladu s primerkom iz Priloge 1 (zavezujoča tarifna informacija) ali priloge 1A (zavezujoča informacija o poreklu). Pri tem se označi, kateri podatki se bodo obravnavali kot zaupni. Navede se pravica do pritožbe iz člena 243 Zakonika.

▼M24

Člen 8

1. V primeru zavezujočih tarifnih informacij carinski organi držav članic Komisiji nemudoma pošljejo:

(a) izvod zahtevka za izdajo zavezujoče tarifne informacije (Priloga 1B);

(b) izvod izdane zavezujoče tarifne informacije (izvod št. 2 v Prilogi 1);

(c) podatke, kakor so navedeni na izvodu št. 4 v Prilogi 1.

V primeru zavezujočih informacij o poreklu Komisiji nemudoma pošljejo zahtevane podatke o izdaji zavezujoče informacije o poreklu.

Prenos se opravi z elektronskimi sredstvi.

2. Komisija na zahtevo države članice le-tej nemudoma pošlje podatke, pridobljene v skladu z odstavkom 1. Prenos se opravi z elektronskimi sredstvi.

3. Elektronsko poslani podatki iz zahtevka za izdajo zavezujoče tarifne informacije in iz izdane zavezujoče tarifne informacije se skupaj s podatki, navedenimi na izvodu št. 4 iz Priloge 1, shranijo v osrednji podatkovni zbirki Komisije. Podatki o zavezujoči tarifni informaciji, vključno z vsemi fotografijami, načrti, prospekti itd., se lahko javno objavijo na svetovnem spletu, razen zaupnih podatkov iz polj 3 in 8 izdane zavezujoče tarifne informacije.

▼M10







POGLAVJE 3

Določbe, ki se uporabljajo v primeru neskladnosti zavezujočih informacij

Člen 9

1. Če obstajajo različne zavezujoče informacije:

— Komisija na lastno pobudo ali na zahtevo predstavnika države članice uvrsti zadevo na dnevni red Odbora za razpravo na seji v prihodnjem mesecu ali, če to ne gre, na naslednji seji,

— v skladu s postopkom Odbora Komisija sprejme ukrep za zagotovitev enotne uporabe nomenklature ali pravil o poreklu, kot je ustrezno, čim prej in v šestih mesecih po sestanku iz prve alinee.

2. Za namen uporabe odstavka 1, se šteje, da sta zavezujoči informaciji o poreklu različni, če podeljujeta različni porekli blagu:

— ki se uvršča v isto tarifno številko in katerega poreklo je bilo določeno po istem pravilu o poreklu, in

— ki je bilo pridobljeno po istem proizvodnem postopku.







POGLAVJE 4

Pravni učinek zavezujoče informacije

Člen 10

1. Brez poseganja v člena 5 in 64 Zakonika lahko zavezujočo informacijo uveljavlja samo njen imetnik.

2.

(a) Tarifne zadeve: carinski organ lahko od imetnika zahteva, naj pri opravljanju carinskih formalnosti carinski organ obvesti, da ima zavezujočo tarifno informacijo za carinjeno blago.

(b) Zadeve v zvezi s poreklom: organ, odgovoren za preverjanje uporabnosti zavezujoče informacije o poreklu, lahko zahteva od imetnika, naj pri opravljanju carinskih formalnosti carinski organ obvesti, da ima zavezujočo informacijo o poreklu, ki velja za blago, za katerega se opravljajo formalnosti.

3. Imetnik zavezujoče informacije lahko to informacijo uporablja za neko blago samo, če se:

(a) tarifne zadeve: carinskemu organu zadovoljivo dokaže, da zadevno blago v vseh pogledih ustreza blagu, opisanemu v predloženi informaciji;

(b) zadeve v zvezi s poreklom: organu iz odstavka 2(b) zadovoljivo dokaže, da zadevno blago in okoliščine, ki določajo njegovo poreklo, v vseh pogledih ustrezajo blagu, opisanemu v predloženi informaciji.

4. Carinski organ (za zavezujočo tarifno informacijo) ali organ iz odstavka 2(b) (za zavezujočo informacijo o poreklu) lahko zahteva prevod informacije v uradni jezik ali enega od uradnih jezikov zadevne države članice.

Člen 11

Zavezujoče tarifne informacije, izdane s strani carinskega organa države članice od 1. januarja 1991, postanejo zavezujoče za carinske organe vseh držav članic pod enakimi pogoji.

Člen 12

1. Pri sprejemu enega od aktov ali ukrepov iz člena 12(5) Zakonika carinski organ sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da se zavezujoče informacije od takrat naprej izdajajo samo v skladu z zadevnim aktom ali ukrepom.

2.

(a) Za zavezujočo tarifno informacijo je za namene odstavka 1 zgoraj datum, ki se upošteva: — za uredbe iz člena 12(5)(a)(i) Zakonika, ki zadevajo spremembe carinske nomenklature, datum, ko se začnejo uporabljati, — za uredbe iz člena 12(5)(a)(i) Zakonika, ki določajo uvrstitev blaga v carinsko nomenklaturo ali vplivajo nanjo, datum njihove objave v seriji „L‘Uradnega lista Evropskih skupnosti, — za uredbe iz člena 12(5)(a)(ii) Zakonika, ki zadevajo spremembe pojasnil h kombinirani nomenklaturi, datum njihove objave v seriji „C‘Uradnega lista Evropskih skupnosti, — za sodbe Sodišča Evropskih skupnosti iz člena 12(5)(a)(ii) Zakonika datum sodbe, — za ukrepe iz člena 12(5)(a)(ii) Zakonika, ki zadevajo sprejetje mnenja o razvrstitvi ali spremembe pojasnil k nomenklaturi harmoniziranega sistema Svetovne carinske organizacije, datum sporočila Komisije v seriji „C‘Uradnega lista Evropskih skupnosti.

(b) Za zavezujočo informacijo o poreklu je za namene odstavka 1 datum, ki se upošteva: — za uredbe iz člena 12(5)(b)(i) Zakonika, ki zadevajo določitev porekla blaga in pravila iz člena 12(5)(b)(ii), datum, ko se začnejo uporabljati, — za ukrepe iz člena 12(5)(b)(ii) Zakonika, ki zadevajo spremembe pojasnil in mnenj, sprejetih na ravni Skupnosti, datum njihove objave v seriji „C‘Uradnega lista Evropskih skupnosti, — za sodbe Sodišča Evropskih skupnosti iz člena 12(5)(b)(ii) Zakonika, datum sodbe, — za ukrepe iz člena 12(5)(b)(ii) Zakonika, ki zadevajo mnenja o poreklu ali pojasnila, sprejeta s strani Svetovne trgovinske organizacije, datum, naveden v sporočilu Komisije v seriji „C‘Uradnega lista Evropskih skupnosti, — za ukrepe iz člena 12(5)(b)(ii) Zakonika, ki zadevajo prilogo k Sporazumu o pravilih o poreklu Svetovne trgovinske organizacije in taka pravila, sprejeta v okviru mednarodnih sporazumov, datum, na katerega se začnejo uporabljati.

3. Komisija carinskim organom čim prej sporoči datume sprejetja ukrepov in aktov iz tega člena.







POGLAVJE 5

Določbe, ki se uporabljajo v primeru izteka veljavnosti zavezujoče informacije

Člen 13

Če je v skladu z drugim stavkom člena 12(4) in členom 12(5) Zakonika zavezujoča informacija nična ali preneha veljati, carinski organ, ki jo je izdal, o tem čim prej obvesti Komisijo.

Člen 14

1. Če želi imetnik zavezujoče informacije, ki je prenehala veljati zaradi razlogov iz člena 12(5) Zakonika, izkoristiti možnosti uveljavljanja take informacije v nekem obdobju v skladu z odstavkom 6 navedenega člena, o tem obvesti carinski organ, pri čemer preskrbi morebitna potrebna dokazila, ki omogočajo preverjanje, da so zadevni pogoji izpolnjeni.

2. V izjemnih primerih, ko Komisija v skladu z drugim odstavkom člena 12(7) Zakonika sprejme ukrep, ki odstopa od določb odstavka 6 navedenega člena, ali ko pogoji iz odstavka 1 navedenega člena v zvezi z možnostjo nadaljevanja uveljavljanja zavezujoče tarifne informacije ali zavezujoče informacije o poreklu niso izpolnjeni, carinski organ pisno obvesti imetnika.

▼M18 —————

▼B







NASLOV IV

POREKLO BLAGA







POGLAVJE I

Nepreferencialno poreklo blaga







Oddelek 1

Predelave oziroma obdelave, ki spremenijo poreklo

Člen 35

To poglavje določa za tekstil in tekstilne izdelke, ki se uvrščajo v oddelek XI kombinirane nomenklature carinske tarife, in za nekatere druge izdelke, ki niso tekstil in tekstilni izdelki, vrste obdelav ali predelav, ki v skladu z merili iz člena 24 zakonika tem izdelkom dodelijo poreklo države, v kateri je bila obdelava ali predelava opravljena.

Pojem „država“ lahko pomeni tretjo državo ali Skupnost.







Pododdelek 1

Tekstil in tekstilni izdelki, ki se uvrščajo v oddelek XI kombinirane nomenklature carinske tarife

Člen 36

Za tekstil in tekstilne izdelke iz oddelka XI kombinirane nomenklature carinske tarife se kot obdelava oziroma predelava, na podlagi katere se v skladu s členom 24 zakonika dodeli poreklo države, šteje celotni postopek predelave, kakršen je določen v členu 37.

Člen 37

Kot celotni postopek predelave se šteje obdelava ali predelava, zaradi katere se pridobljeni izdelek razvršča pod drugo tarifno številko kombinirane nomenklature carinske tarife, kakor je tarifna številka kombinirane nomenklature carinske tarife vseh uporabljenih materialov brez porekla.

Pri izdelkih iz Priloge 10 se kot celotni postopek predelave štejejo samo tiste vrste postopkov, ki so navedeni v stolpcu 3 te priloge za vsak pridobljen izdelek ne glede na to, ali se pri teh postopkih tarifna številka spremeni ali ne.

Način uporabe pravil iz Priloge 10 je določen v uvodnih opombah iz Priloge 9.

Člen 38

Za izvajanje prejšnjega člena se naslednje obdelave ali predelave, ne glede na to, ali se je tarifna številka spremenila ali ne, vedno štejejo kot nezadostne za pridobitev porekla:

(a) postopki, ki so potrebni za ohranitev blaga v dobrem stanju med prevozom in skladiščenjem (prezračevanje, razprostiranje, sušenje, odstranjevanje pokvarjenih delov in podobni postopki);

(b) enostavno odstranjevanje prahu, presejanje, izločevanje, sortiranje, razvrščanje v skupine (vključno s sestavljanjem v set), pranje, razrezovanje;

(i) zamenjava embalaže ter razdeljevanje in združevanje tovorkov; (ii) preprosto pakiranje blaga v vrečke, škatle, zaboje, pritrjevanje na kartone ali plošče in vsi drugi preprosti postopki pakiranja; (c)

(d) pritrjevanje oznak, nalepk ali drugih podobnih znakov na izdelke ali njihovo embalažo;

(e) preprosto sestavljanje delov izdelka v popoln izdelek;

(f) kombinacija dveh ali več postopkov iz točk (a) do (e).







Pododdelek 2

Izdelki, ki niso tekstil in tekstilni izdelki iz oddelka XI kombinirane nomenklature carinske tarife

Člen 39

Za pridobljene izdelke iz Priloge 11 se obdelava ali predelava, navedena v stolpcu 3 te priloge, šteje kot postopek ali predelava, ki omogoča pridobitev porekla v skladu s členom 24 zakonika.

Način uporabe pravil iz Priloge 11 je določen v uvodnih opombah iz Priloge 9.







Pododdelek 3

Skupne določbe za vse izdelke

Člen 40

Kjer seznama v Prilogah 10 in 11 določata, da izdelek pridobi poreklo, če vrednost uporabljenih materialov brez porekla ne presega določenega odstotka cene franko tovarna pridobljenega izdelka, se ta odstotek izračuna na naslednji način:

— „vrednost“ pomeni carinsko vrednost uporabljenih materialov brez porekla v času uvoza ali, če ta ni znana ali se ne da ugotoviti, prvo preverljivo ceno, plačano za te materiale v državi, v kateri se opravi predelava,

— „cena franko tovarna“ pomeni ceno franko tovarna pridobljenega izdelka, zmanjšano za vse notranje dajatve, ki se ali se lahko povrnejo pri izvozu tega izdelka;

— „vrednost, pridobljena na podlagi postopkov sestavljanja“ pomeni povečanje vrednosti zaradi sestavljanja, skupaj z zaključnimi postopki in postopki preverjanja, in vgradnje vseh delov po poreklu iz države, v kateri se navedeni postopki opravljajo, vključno z dobičkom in splošnimi stroški, ki nastanejo v tej državi zaradi teh postopkov.







Oddelek 2

Izvedbeni predpisi glede nadomestnih delov

Člen 41

▼M1

(1) Velja, da imajo dodatki, rezervni deli ali orodje, dostavljeni s katerim koli delom opreme, stroja, aparata ali vozila, ki so del njegove standardne opreme, enako poreklo kakor ta del opreme, stroja, aparata ali vozila.

▼B

►M1 (2) ◄ Za bistvene nadomestne dele, namenjene opremi, stroju, aparatu ali vozilu, ki se predhodno sprostijo v prosti promet ali izvozijo, se šteje, da imajo enako poreklo kakor ta oprema, stroj, aparat ali vozilo, pod pogojem, da so izpolnjeni pogoji iz tega oddelka.

Člen 42

Domneva iz prejšnjega člena se upošteva le, če:

— je to nujno zaradi uvoza v namembno državo,

— vključitev bistvenega nadomestnega dela v opremo, stroje, aparate ali vozilo v proizvodni proces ne bi preprečila, da bi ta oprema, stroj, aparat ali vozilo dobilo poreklo Skupnosti ali poreklo države, v kateri poteka proizvodni proces.

Člen 43

Za izvajanje člena 41:

(a) „oprema, stroji, aparati ali vozila“ pomenijo blago, ki se uvršča v oddelke XVI, XVII in XVIII kombinirane nomenklature carinske tarife;

(b) „bistveni nadomestni deli“ pomenijo dele: — brez katerih se pravilno delovanje blaga iz točke a, ki je bilo predhodno sproščeno v prosti promet ali predhodno izvoženo, ne more zagotoviti, — ki so značilni za to blago, in — so namenjeni za normalno vzdrževanje blaga in za nadomestitev enakih delov, ki so poškodovani ali so postali neuporabni.

Člen 44

Če se pri pristojnih organih ali pooblaščenih organizacijah držav članic za bistvene nadomestne dele iz člena 41 vloži zahtevek za izdajo potrdila o poreklu, morata potrdilo in njegov zahtevek v polju št. 6 (zaporedna številka, oznake in številke, število in vrsta tovorkov, poimenovanje blaga) vsebovati izjavo udeleženega, da je navedeno blago namenjeno za normalno vzdrževanje predhodno izvožene opreme, stroja, aparata ali vozila, in natančne podatke za to opremo, stroj, aparat ali vozilo.

Poleg tega udeleženi po možnosti navede podatke o potrdilu o poreklu blaga (organ izdaje, številka in datum potrdila), s katerim so bili izvoženi oprema, stroj, aparat ali vozilo, vzdrževanju katerih so nadomestni deli namenjeni.

Člen 45

Če je treba poreklo bistvenih nadomestnih delov iz člena 41 zaradi njihove sprostitve v prosti promet v Skupnosti dokazati s predložitvijo potrdila o poreklu blaga, mora to vsebovati navedbe iz člena 44.

Člen 46

Pristojni organi držav članic lahko zaradi zagotavljanja uporabe pravil, ki jih določa ta oddelek, zahtevajo predložitev dodatnih dokazil in predvsem:

— računa ali kopije računa, ki se nanaša na predhodno v prosti promet sproščeno ali izvoženo opremo, stroj, aparat ali vozilo,

— pogodbo ali kopijo pogodbe ali katerega koli drugega dokumenta, iz katerega je razvidno, da se dobava opravlja v okviru normalnega vzdrževanja.







Oddelek 3

Izvedbeni predpisi glede potrdil o poreklu blaga







Pododdelek 1

Izvedbeni predpisi za splošna potrdila o poreklu blaga

Člen 47

Če se ob uvozu dokazuje ali je treba dokazovati poreklo blaga s predložitvijo potrdila o poreklu blaga, mora to potrdilo izpolnjevati naslednje pogoje:

(a) izdati ga mora zanesljiv organ ali organizacija, ki ga je država izdaje za to ustrezno pooblastila;

(b) vsebovati mora vse podatke, potrebne za prepoznavanje blaga, na katero se nanaša, predvsem pa: — število tovorkov, njihovo naravo, označbe in številke, — tip blaga, — bruto in neto težo blaga; te podatke lahko nadomestijo drugi, na primer število ali volumen, če se blagu med prevozom občutno spremeni teža ali če njegove teže ni mogoče določiti oziroma če se njegova prepoznava običajno zagotovi s temi drugimi podatki, — ime pošiljatelja;

(c) nedvoumno dokazovati, da je blago, na katero se nanaša, po poreklu iz določene države.

Člen 48

1. Potrdila o poreklu blaga, ki jih izdajajo pristojni organi ali pooblaščene organizacije držav članic, morajo izpolnjevati pogoje iz člena 47(a) in (b).

2. Ta potrdila in pripadajoči zahtevki se morajo izdati na obrazcih, ki ustrezajo vzorcem iz Priloge 12.

3. Ta potrdila o poreklu blaga potrjujejo, da je blago po poreklu iz Skupnosti.

Če je to potrebno zaradi zunanje trgovine, se lahko v njih potrjuje, da je blago po poreklu iz določene države članice.

Če so pogoji iz člena 24 zakonika izpolnjeni na podlagi več postopkov ali predelav, opravljenih v različnih državah članicah, se lahko potrdi samo poreklo blaga iz Skupnosti.

Člen 49

Potrdila o poreklu blaga se izdajo na podlagi pisnega zahtevka udeleženega.

Če to upravičujejo okoliščine, predvsem če vložnik zahtevka redno opravlja izvoz, lahko države članice opustijo zahtevo predložitve zahtevka za vsako dejanje v zvezi z izvozom, če se spoštujejo določbe o poreklu.

Če je to potrebno zaradi trgovanja, se lahko za vsako potrdilo o poreklu blaga izda en ali več dodatnih kopij istega potrdila o poreklu blaga.

Te kopije morajo biti izdelani na obrazcih, ki ustrezajo vzorcu iz Priloge 12.

Člen 50

1. Obrazec potrdila meri 210 × 297 milimetrov. Dovoljeno odstopanje po dolžini je minus 5 milimetrov oziroma plus 8 milimetrov. Uporabljati je treba bel, klejen, brezlesni pisalni papir, ki tehta najmanj 64 g/m2 ali med 25 in 30 g/m2, če gre za papir za letalska pisma. Imeti mora ozadje s tiskanim rjavkastočrnim vzorcem „giljoše“, tako da je opazno vsako ponarejanje z mehanskimi in kemičnimi sredstvi.

2. Obrazec zahtevka je natisnjen v uradnem jeziku ali v enem ali več uradnih jezikih izvozne države članice; obrazec potrdila o poreklu blaga je natisnjen v enem ali več uradnih jezikov Skupnosti ali, v skladu z običaji in potrebami trgovanja, v kakšnem drugem jeziku.

3. Države članice si lahko pridržijo pravico, da same tiskajo obrazce potrdil o poreklu blaga ali pa jih dajo tiskat pooblaščenim tiskarjem. V tem primeru se mora vsak obrazec potrdila sklicevati na tako pooblastilo. Vsako potrdilo o poreklu blaga mora vsebovati ime in naslov tiskarja ali oznako, ki omogoča njegovo prepoznavanje. Vsebovati mora tudi zaporedno številko, tiskano ali odtisnjeno, ki omogoča njegovo prepoznavanje.

Člen 51

Zahtevek in potrdilo o poreklu blaga morata biti izpolnjena s pisalnim strojem ali v rokopisu, z velikimi tiskanimi črkami, vendar enotno, v enem od uradnih jezikov Skupnosti ali, v skladu z običaji in potrebami trgovanja, v kakšnem drugem jeziku.

Člen 52

Vsako potrdilo o poreklu blaga iz člena 48 mora vsebovati zaporedno številko, po kateri ga je mogoče identificirati. Zahtevek za potrdilo in vse kopije istega potrdila o poreklu blaga morajo vsebovati enako zaporedno številko.

Pristojni organi ali pooblaščene organizacije držav članic lahko te dokumente številčijo v skladu z vrstnim redom njihove izdaje.

Člen 53

Pristojni organi držav članic lahko določijo dodatne navedbe, ki jih je treba vnesti v zahtevek. Te dodatne navedbe je treba omejiti na minimum.

Vsaka država članica sporoči Komisiji določbe, ki jih sprejme v skladu s prejšnjim odstavkom. Komisija te podatke nemudoma sporoči drugim državam članicam.

Člen 54

Pristojni organi ali pooblaščene organizacije držav članic, ki so izdale potrdila o poreklu blaga, morajo hraniti zahtevke najmanj dve leti.

Vendar se lahko zahtevki hranijo tudi v obliki kopij istega potrdila o poreklu blaga, če imajo ti v zakonodaji zadevne države članice enako dokazno moč.







Pododdelek 2

Izvedbeni predpisi glede potrdil o poreklu za nekatere kmetijske proizvode, za katere se uporabljajo posebni uvozni režimi

Člen 55

Členi 56 do 65 določajo pogoje za uporabo potrdil o poreklu blaga za kmetijske proizvode s poreklom iz tretjih držav, za katere so bili uvedeni posebni nepreferencialni uvozni režimi, kolikor se ti režimi nanašajo na naslednje določbe.







(a)

Potrdila o poreklu blaga

Člen 56

1. Potrdila o poreklu blaga za kmetijske proizvode s poreklom iz tretjih držav, za katere so bili uvedeni posebni nepreferencialni uvozni režimi, morajo biti izdana na obrazcu, ki ustreza vzorcu iz Priloge 13.

2. Ta potrdila izdajo pristojni državni organi zadevnih tretjih držav, v nadaljevanju „organi izdaje“, če se izdelki, na katere se ta potrdila nanašajo, lahko štejejo za izdelke s poreklom iz teh držav v skladu z določbami, ki veljajo v Skupnosti.

3. Ta potrdila morajo vsebovati tudi vse potrebne navedbe, predvidene v predpisih Skupnosti za posebne uvozne režime iz člena 55.

4. Brez poseganja v posebne določbe o posebnih uvoznih režimih iz člena 55 je obdobje veljavnosti teh potrdil deset mesecev, šteto od datuma, ko jih izdajo organi izdaje.

Člen 57

1. Potrdila o poreklu blaga, izdana v skladu z določbami tega pododdelka, smejo vsebovati en sam izvod, ki je označen kot „izvirnik“ poleg naslova dokumenta.

Če se izkaže, da so potrebni dodatni izvodi, morajo ti poleg naslova dokumenta vsebovati zaznamek „kopija“.

2. Pristojni organi v Skupnosti sprejmejo kot veljaven samo izvirnik potrdila o poreklu blaga.

Člen 58

1. Obrazec potrdila o poreklu blaga meri 210 × 297 milimetrov. Dovoljeno odstopanje po dolžini je minus 5 milimetrov oziroma plus 8 milimetrov. Uporabljati je treba bel, klejen, brezlesni pisalni papir, ki tehta najmanj 40 g/m2. Sprednja stran izvirnika mora imeti ozadje s tiskanim rumenim vzorcem „giljoše“, tako da je vsako ponarejanje z mehanskimi in kemičnimi sredstvi opazno.

2. Obrazci potrdila morajo biti natisnjeni in izpolnjeni v enem od uradnih jezikov Skupnosti.

Člen 59

1. Obrazci potrdila o poreklu blaga morajo biti izpolnjeni s pisalnim strojem ali z mehanografskim ali podobnim postopkom.

2. Na potrdilu se ne sme nič izbrisati ali ponovno vpisati. Morebitni popravki morajo biti izvedeni tako, da se napačne navedbe prečrtajo in po potrebi dodajo pravilne navedbe. Vsako tako opravljeno spremembo mora potrditi tisti, ki jo je opravil, in jo morajo overiti organi izdaje.

Člen 60

1. Potrdila o poreklu blaga, izdana v skladu s členi 56 do 59, morajo v polju št. 5 vsebovati vse dodatne navedbe iz člena 56(3), ki bi se lahko izkazale za potrebne pri izvajanju posebnih uvoznih režimov, na katere se nanašajo.

2. Neuporabljeni prostor v poljih št. 5, 6 in 7 se mora prečrtati, da se tako preprečijo vsi naknadni vnosi.

Člen 61

Vsako potrdilo o poreklu blaga mora vsebovati zaporedno številko, tiskano ali ne, po kateri ga je mogoče identificirati, ter žig organa izdaje in podpis osebe ali oseb, ki so pooblaščene za podpisovanje.

Potrdilo o poreklu blaga se izda ob izvozu izdelkov, na katere se nanaša, organ izdaje pa od vsakega izdanega potrdila zadrži eno kopijo.

Člen 62

Izjemoma se lahko navedeno potrdilo o poreklu blaga izda tudi po opravljenem izvozu izdelkov, na katere se nanaša, če to ni bilo izdano ob izvozu zaradi napak, nenamernih opustitev ali posebnih okoliščin.

Organi izdaje ne smejo naknadno izdati potrdila o poreklu blaga iz členov 56 do 61, dokler ne preverijo, ali se navedbe, vsebovane v zahtevku izvoznika, ujemajo z navedbami v ustreznem izvoznem spisu.

Naknadno izdana potrdila morajo vsebovati eno od naslednjih navedb:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼A1

— annettu jaelkikaeteen/utfaerdat i efterhand,

— utfaerdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġretrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— Издаден впоследствие,

— Eliberat ulterior.

▼B

v polju „Opombe“.







(b)

Upravno sodelovanje

Člen 63

1. Če je v posebnih uvoznih režimih za nekatere kmetijske proizvode predvidena uporaba potrdila o poreklu blaga iz členov 56 do 62, se uporaba takšnih režimov pogojuje z uvedbo postopka upravnega sodelovanja, razen če ni v teh posebnih režimih določeno drugače.

V ta namen zadevne tretje države Komisiji Evropskih skupnosti sporočijo:

— imena in naslove organov za izdajo potrdil o poreklu blaga skupaj z vzorci žigov, ki jih ti organi uporabljajo,

— imena in naslove državnih organov, pristojnih za sprejemanje zahtevkov za naknadno preverjanje potrdil o poreklu blaga iz člena 64.

Komisija sporoči vse te podatke pristojnim organom držav članic.

2. Če zadevne tretje države Komisiji Evropskih skupnosti ne sporočijo podatkov iz odstavka 1, pristojni organi v Skupnosti zavrnejo dodelitev ugodnosti posebnih uvoznih režimov.

Člen 64

1. Potrdila o poreklu blaga iz členov 56 do 62 se naknadno preverjajo naključno in kadar se pojavi utemeljen dvom o pristnosti potrdila ali točnosti navedb, vsebovanih v njem.

V zvezi s poreklom se preverjanje opravi na pobudo pristojnih carinskih organov.

Glede izvajanja predpisov na področju kmetijstva lahko po potrebi opravljajo preverjanje tudi drugi pristojni organi.

2. Za izvajanje določb odstavka 1 pristojni organi v Skupnosti vrnejo potrdilo o poreklu blaga ali njegovo kopijo državnemu organu, ki ga pooblasti izvozna država, in po potrebi navedejo vsebinske ali formalne razloge, ki opravičujejo preiskavo. Vrnjenemu potrdilu priložijo račun ali kopijo računa, če je bil izdan, in sporočijo vse informacije, ki so jih lahko pridobili in na podlagi katerih se domneva nepravilnost navedb v potrdilu oziroma podvomi o njegovi pristnosti.

Če se carinski organi Skupnosti odločijo, da bodo začasno prenehali izvajati določbe teh posebnih uvoznih režimov, medtem ko čakajo na izide preverjanja, morajo ti organi odobriti sprostitev izdelkov, pogojeno s previdnostnimi ukrepi, ki se jim zdijo potrebni.

Člen 65

1. Izidi naknadnega preverjanja se takoj, ko je mogoče, sporočijo pristojnim organom v Skupnosti.

Iz njih mora biti razvidno, ali se potrdila o poreklu blaga, ki so bila v skladu s pogoji iz člena 64 vrnjena, nanašajo na dejansko izvoženo blago in ali se za to blago dejansko lahko uporabijo zadevni posebni uvozni režimi.

2. Če zahtevkom za naknadno preverjanje najpozneje v šestih mesecih ne sledi odgovor, pristojni organi v Skupnosti dokončno zavrnejo dodelitev ugodnosti posebnih uvoznih režimov.

▼M18







POGLAVJE 2

Preferencialno poreklo

Člen 66

V tem poglavju:

(a) „izdelava‘ pomeni katero koli vrsto obdelave ali predelave, vključno s sestavljanjem ali posebnimi postopki;

(b) „material‘ pomeni vsako sestavino, surovino, sestavni del ali del itd., ki se uporablja pri izdelavi izdelka;

(c) „izdelek‘ pomeni izdelek, ki se izdeluje, čeprav je namenjen poznejši uporabi pri drugem postopku izdelave;

(d) „blago‘ pomeni materiale in izdelke;

(e) „carinska vrednost‘ pomeni vrednost, določeno v skladu s Sporazumom iz leta 1994 o izvajanju člena VII Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini (Sporazum WTO o carinski vrednosti);

(f) „cena franko tovarna‘ na seznamu v Prilogi 15 pomeni ceno, ki se za izdelek franko tovarna plača proizvajalcu, pri katerem se opravi zadnja obdelava ali predelava, če cena vključuje vrednost vseh uporabljenih materialov, zmanjšano za vse notranje dajatve, ki se ali se lahko povrnejo pri izvozu pridobljenega izdelka;

(g) „vrednost materialov‘ na seznamu v Prilogi 15 pomeni carinsko vrednost ob uvozu uporabljenih materialov brez porekla, ali če ta ni znana in se ne da ugotoviti, prvo preverljivo ceno, plačano za materiale v Skupnosti ali v državi upravičenki v smislu člena 67(1) ali v republiki upravičenki v smislu člena 98(1). Kadar je treba določiti vrednost uporabljenih materialov s poreklom, se določbe tega pododstavka smiselno uporabijo;

(h) „poglavja‘ in „tarifne številke‘ pomenijo poglavja in tarifne številke (štirištevilčne kode), uporabljene v nomenklaturi, ki sestavlja harmonizirani sistem;

(i) „uvrščen‘ velja za uvrstitev izdelka ali materiala v določeno tarifno številko;

(j) „pošiljka‘ pomeni izdelke, ki jih izvoznik pošilja enemu prejemniku, bodisi hkrati ali so zajeti v enem samem prevoznem dokumentu, s katerim izvoznik dobavlja te izdelke prejemniku, ali če ni takšnega dokumenta, izdelke, ki so zajeti na enem računu.







Oddelek 1

Splošni sistem preferencialov







Pododdelek 1

Opredelitev pojma izdelki s poreklom

Člen 67

1. V določbah o splošnih tarifnih preferencialih, ki jih Skupnost sprejme v korist izdelkov s poreklom iz držav v razvoju (v nadaljevanju „države upravičenke‘), se ti izdelki razumejo kot izdelki s poreklom iz države upravičenke:

(a) izdelki, v celoti pridobljeni v tej državi v smislu člena 68;

(b) izdelki, pridobljeni v tej državi, pri izdelavi katerih se uporabljajo drugi izdelki, kakor so tisti, ki so zajeti v točki (a), če so bili navedeni izdelki zadosti obdelani ali predelani v smislu člena 69.

2. V tem oddelku se izdelki s poreklom iz Skupnosti v smislu odstavka 3, ki so v državi upravičenki obdelani ali predelani bolj, kakor to določa člen 70, razumejo kot izdelki s poreklom iz te države upravičenke.

3. Določbe odstavka 1 se smiselno uporabljajo za določanje porekla izdelkov, pridobljenih v Skupnosti.

4. Če Norveška in Švica sprejmeta splošne tarifne preferenciale v korist izdelkov s poreklom iz držav upravičenk iz odstavka 1 in uporabljata opredelitev pojma izdelkov s poreklom, ki je v skladu z opredelitvijo iz tega oddelka, se izdelki s poreklom iz Skupnosti, Norveške ali Švice, ki so v državi upravičenki obdelani ali predelani bolj, kakor to določa člen 70, razumejo kot izdelki s poreklom iz te države upravičenke.

Določbe prvega pododstavka se uporabljajo samo za izdelke s poreklom iz Skupnosti, Norveške ali Švice (v skladu s pravili o poreklu blaga, veljavnimi za zadevne tarifne preferenciale), ki se izvažajo neposredno v državo upravičenko.

Določbe prvega pododstavka se ne uporabljajo za izdelke iz poglavij od 1 do 24 harmoniziranega sistema.

Komisija objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti (serija C) datum, ko se začnejo uporabljati določbe iz prvega in drugega pododstavka.

5. Določbe odstavka 4 se uporabljajo, če Norveška in Švica po načelu recipročnosti priznata enako obravnavo izdelkom Skupnosti.

Člen 68

1. Razume se, da so v celoti pridobljeni v državi upravičenki ali v Skupnosti:

(a) mineralni proizvodi, pridobljeni iz njene zemlje ali morskega dna;

(b) tam pridelani rastlinski proizvodi;

(c) žive živali, tam rojene in vzrejene;

(d) proizvodi, pridobljeni iz živih, tam vzrejenih živali;

(e) proizvodi, tam pridobljeni z lovom ali ribolovom;

(f) proizvodi morskega ribolova in drugi proizvodi iz morja, pridobljeni z njenimi plovili zunaj njenega teritorialnega morja;

(g) izdelki, izdelani na njenih predelovalnih ladjah izključno iz izdelkov, navedenih v točki (f);

(h) tam zbrani rabljeni predmeti, primerni le za obnavljanje surovin;

(i) odpadki in ostanki pri postopkih izdelave, ki tam potekajo;

(j) proizvodi, pridobljeni iz morskega dna ali podzemlja zunaj njenega teritorialnega morja, če ima izključno pravico do obdelave morskega dna ali podzemlja;

(k) blago, tam izdelano izključno iz izdelkov, opredeljenih v točkah od (a) do (j).

2. Izraza „njena plovila‘ in „njene predelovalne ladje‘ v odstavku 1(f) in (g) se uporabljata izključno za plovila in predelovalne ladje:

— ki so registrirane ali so vpisane v seznam v državi upravičenki ali v državi članici,

— ki plujejo pod zastavo države upravičenke ali države članice,

— ki so v najmanj 50 % lasti državljanov države upravičenke ali držav članic ali družbe s sedežem v tej državi ali v eni od teh držav članic in v kateri so direktor ali direktorji, predsednik upravnega odbora ali nadzornega sveta in večina članov takšnih odborov državljani te države upravičenke ali držav članic, in še dodatno, če v družbah vsaj polovica kapitala pripada tej državi upravičenki ali državam članicam ali javnim organom ali državljanom te države upravičenke ali držav članic,

— katerih kapitan in častniki so državljani države upravičenke ali držav članic in

— katerih najmanj 75 % članov posadke je državljanov države upravičenke ali držav članic.

3. Izraza „država upravičenka‘ in „Skupnost‘ zajemata tudi teritorialno morje te države ali držav članic.

4. Plovila, ki plujejo na odprtem morju, vključno s predelovalnimi ladjami, na katerih se ulovljene ribe obdelajo ali predelajo, se obravnavajo kot del ozemlja te države upravičenke ali države članice, ki ji pripadajo, če izpolnjujejo pogoje iz odstavka 2.

Člen 69

V členu 67 se izdelki, ki niso v celoti pridobljeni v državi upravičenki ali v Skupnosti, razumejo kot zadosti obdelani ali predelani, če so izpolnjeni pogoji, navedeni na seznamu v Prilogi 15.

Ti pogoji navajajo za vse izdelke, za katere velja ta oddelek, postopke obdelave ali predelave, ki morajo biti opravljeni na materialih brez porekla, uporabljenih pri izdelavi teh izdelkov, in veljajo samo za takšne materiale.

Če se izdelek, ki je pridobil poreklo z izpolnitvijo pogojev s tega seznama, uporablja pri izdelavi drugega izdelka, se pogoji, ki se uporabljajo za izdelek, v katerega je ta vključen, ne uporabljajo zanj in se ne upoštevajo materiali brez porekla, ki bi bili lahko uporabljeni pri njegovi izdelavi.

Člen 70

▼M22

1. Brez poseganja v odstavek 2 se naslednje operacije štejejo kot nezadostna obdelava ali predelava, da bi izdelki pridobili status izdelkov s poreklom ne glede na to, ali so zahteve člena 69 izpolnjene ali ne:

(a) operacije, ki zagotavljajo, da ostanejo izdelki med prevozom in skladiščenjem v dobrem stanju;

(b) razstavljanje in sestavljanje tovorkov;

(c) pranje, čiščenje; odstranjevanje prahu, oksidnih, oljnih, barvnih ali drugih prevlek;

(d) likanje ali stiskanje tekstila;

(e) preprosti postopki barvanja in loščenja;

(f) luščenje, beljenje delno ali v celoti, loščenje in glaziranje žit in riža;

(g) postopki barvanja sladkorja ali oblikovanja sladkornih kock; delno ali popolno mletje sladkorja;

(h) lupljenje, razkoščičevanje in luščenje sadja, oreščkov in zelenjave;

(i) ostrenje, preprosto brušenje ali preprosto rezanje;

(j) sejanje, prebiranje, sortiranje, razvrščanje v skupine, razvrščanje po stopnjah, usklajevanje (vključno s sestavljanjem garnitur izdelkov);

(k) preprosto pakiranje v steklenice, konzerve, čutare, vrečke, zaboje, škatle, pritrjevanje na kartone ali plošče in vsi drugi preprosti postopki pakiranja;

(l) pritrjevanje ali tiskanje oznak, nalepk, logotipov in drugih podobnih znakov za razlikovanje na izdelke ali njihovo embalažo;

(m) preprosto mešanje izdelkov, ne glede na to, ali so različnih vrst ali ne, kadar ena ali več sestavin mešanice ne izpolnjuje pogojev, predpisanih v tem oddelku, da bi se lahko štela za izdelek s poreklom iz države upravičenke ali Skupnosti;

(n) preprosto sestavljanje delov izdelkov v popolni izdelek ali razstavljanje izdelkov na dele;

(o) kombinacija dveh ali več operacij iz točk od (a) do (n);

(p) zakol živali.

▼M18

2. Vsi postopki, ki se na danem izdelku opravijo v državi upravičenki ali v Skupnosti, se upoštevajo skupaj, ko se ugotavlja, ali se obdelava ali predelava, opravljena na tem izdelku, razume kot nezadostna v smislu odstavka 1.

Člen 70a

1. Enota kvalifikacije za uporabo določb tega oddelka je določeni izdelek, ki se razume kot osnovna enota, kadar se določa uvrstitev blaga pri uporabi nomenklature harmoniziranega sistema.

Iz tega sledi:

(a) kadar se izdelek, ki ga sestavlja skupina predmetov ali je sestavljen iz izdelkov, uvršča po pogojih harmoniziranega sistema v eno tarifno številko, potem celota pomeni enoto kvalifikacije;

(b) kadar je pošiljka sestavljena iz nekega števila enakih izdelkov, ki se uvrščajo v enako tarifno številko harmoniziranega sistema, je treba pri uporabi določb tega oddelka vsak izdelek obravnavati posebej.

2. Če je v skladu s splošnim pravilom 5 harmoniziranega sistema embalaža vključena v izdelek zaradi uvrščanja, mora biti vključena tudi pri določanju porekla.

Člen 71

1. Z odstopanjem od določb člena 69 se materiali brez porekla lahko uporabijo pri izdelavi zadevnega izdelka, če njihova skupna vrednost ne presega 10 % cene izdelka franko tovarna.

Če pravilo na seznamu navaja enega ali več odstotkov za največjo vrednost materialov brez porekla, ki se lahko uporabijo, potem takšni odstotki ne smejo biti preseženi na podlagi uporabe prvega pododstavka.

2. Določbe odstavka 1 se ne uporabljajo za izdelke, ki se uvrščajo v poglavja od 50 do 63 harmoniziranega sistema.

Člen 72

1. Z odstopanjem od določb člena 67 se pri določanju, ali se izdelku, izdelanemu v državi upravičenki, ki je članica regionalne skupine, podeli poreklo te države v smislu tega člena, razume, da imajo izdelki s poreklom iz katere koli države v tej regionalni skupini in se uporabijo pri nadaljnji izdelavi v drugi državi skupine, poreklo iz tiste države, v kateri se opravi nadaljnja izdelava (regionalna kumulacija).

2. Država porekla končnega izdelka se določi v skladu z določbami člena 72a.

▼M22

3. Regionalna kumulacija se uporablja za tri ločene regionalne skupine držav upravičenk, ki uživajo ugodnosti iz splošnega sistema preferencialov:

(a) Skupina I: Brunej, Kambodža, Indonezija, Laos, Malezija, Filipini, Singapur, Tajska, Vietnam;

(b) Skupina II: Bolivija, Kolumbija, Kostarika, Ekvador, El Salvador, Gvatemala, Honduras, Nikaragva, Panama, Peru, Venezuela;

(c) Skupina III: Bangladeš, Butan, Indija, Maldivi, Nepal, Pakistan, Šri Lanka.

4. Izraz „regionalna skupina pomeni, glede na primer, skupino I, skupino II ali skupino III.‘

▼M18

Člen 72a

1. Če se blago s poreklom iz države, ki je članica regionalne skupine, obdela ali predela v drugi državi iste regionalne skupine, ima poreklo tiste države regionalne skupine, v kateri se opravi zadnji postopek obdelave ali predelave, če:

(a) dodana vrednost v tej državi, kakor sledi iz določb odstavka 3, presega najvišjo carinsko vrednost uporabljenih izdelkov s poreklom iz katere koli druge države regionalne skupine; in

(b) v tej državi opravljena obdelava ali predelava presega obdelavo ali predelavo iz člena 70 in pri tekstilnih izdelkih tudi postopke, navedene v Prilogi 16.

2. Če pogoji porekla iz odstavka 1(a) in (b) niso izpolnjeni, imajo izdelki poreklo tiste države regionalne skupine, ki ji pripada najvišja carinska vrednost izdelkov s poreklom iz drugih držav regionalne skupine.

3. „Dodana vrednost‘ pomeni ceno izdelka franko tovarna, zmanjšano za carinsko vrednost vsakega vključenega izdelka s poreklom iz drugih držav regionalne skupine.

4. Status porekla blaga, ki se izvozi iz ene države regionalne skupine v drugo državo iste skupine za uporabo pri nadaljnji obdelavi ali predelavi ali zaradi ponovnega izvoza, če se nadaljnja obdelava ali predelava ne opravi, se dokazuje s potrdilom o poreklu obrazec A, ki ga izda prva država.

5. Status blaga s poreklom, ki ga blago pridobi ali zadrži pod pogoji iz člena 72, tega člena in člena 72b, za blago, ki se izvozi iz države regionalne skupine v Skupnost, se dokazuje s potrdilom o poreklu obrazec A ali z izjavo na računu, ki se izda v tej državi na podlagi potrdila o poreklu obrazec A, ki je bilo izdano s skladu z določbami odstavka 4.

6. Država porekla se označi v polju 12 potrdila o poreklu obrazec A ali na izjavi na računu, pri čemer je država porekla:

— država izdelave, če se izdelki izvozijo brez nadaljnje obdelave ali predelave v skladu z odstavkom 4,

— država porekla, kakor je določeno v skladu z odstavkom 1, če se izdelki izvozijo po nadaljnji obdelavi ali predelavi.

Člen 72b

1. Člena 72 in 72a se uporabita samo pod naslednjimi pogoji:

(a) pravila, ki urejajo trgovino v smislu regionalne kumulacije, kakor na primer med državami regionalne skupine, so enaka pravilom tega oddelka;

(b) vsaka država regionalne skupine se zavezuje, da bo ravnala v skladu ali zagotavljala skladnost s pogoji iz tega oddelka in zagotovila upravno sodelovanje, ki ga Skupnost in druge države regionalne skupine potrebujejo za zagotavljanje pravilne izdaje potrdil o poreklu obrazec A in preverjanje potrdil o poreklu obrazec A in izjav na računu. Ta izjava se glede na primer prenese v Komisijo preko naslednjih sekretariatov: (i) Skupina I: Generalni sekretariat Zveze jugovzhodnih azijskih držav (ASEAN - Association of South-East Asian Nations); (ii) Skupina II: Stalni skupni odbor Andske skupnosti - Srednjeameriškega skupnega trga in Paname o poreklu (Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina - Mercado Común Centroamericano y Panamá); (iii) Skupina III: Sekretariat Južnoazijske zveze za regionalno sodelovanje (SAARC - South Asian Association for Regional Cooperation).

2. Komisija obvesti države članice o izpolnjevanju pogojev iz odstavka 1 za vsako regionalno skupino posebej.

3. Člen 78(1)(b) se ne uporablja za izdelke s poreklom iz katere koli države regionalne skupine, če se prevažajo čez ozemlje katere koli druge države regionalne skupine, brez vpliva na to, ali se tam opravi nadaljnja obdelava ali predelava ali ne.

Člen 73

Dodatki, nadomestni deli in orodje, poslani skupaj z delom opreme, stroja, naprave ali vozila, ki so del običajne opreme in so vključeni v ceno ali pa niso posebej zaračunani, se razumejo kot del te opreme, stroja, naprave ali vozila.

Člen 74

Garniture se v skladu s splošnim pravilom 3 harmoniziranega sistema razumejo kot garniture s poreklom, kadar imajo poreklo vsi njihovi sestavni deli. Kljub temu pa se takrat, kadar je garnitura sestavljena iz izdelkov s poreklom in brez njega, razume, da ima garnitura kot celota poreklo države, čevrednost izdelkov brez porekla ne presega 15 % cene garniture franko tovarna.

Člen 75

Da bi določili, ali ima izdelek poreklo, ni treba ugotavljati porekla za navedeno, ki bi bilo lahko uporabljeno pri njegovi izdelavi:

(a) energija in gorivo;

(b) naprave in oprema;

(c) stroji in orodje;

(d) blago, ki ni vključeno ali ni namenjeno za vključitev v končno sestavo izdelka.

Člen 76

1. Odstopanje od določb tega oddelka se lahko dovoli v korist najmanj razvitih držav upravičenk splošnega sistema preferencialov, kadar je to upravičeno s stanjem razvoja obstoječe industrije ali zaradi nastajanja novih industrijskih panog. Najmanj razvite države upravičenke so navedene v uredbah Sveta in v odločbi ESPJ o določitvi uporabe splošnih tarifnih preferencialov. V ta namen mora vsaka zadevna država Skupnosti predložiti zahtevek za odstopanje skupaj z razlogi za zahtevek v skladu z odstavkom 3.

2. Pri pregledu zahtevkov je zlasti treba upoštevati:

(a) primere, kadar bi uporaba veljavnih pravil o poreklu blaga občutno vplivala na zmožnosti obstoječe industrije v prizadeti državi upravičenki, da še nadalje izvaža svoje izdelke v Skupnost, in še posebej, kadar bi to pomenilo zapiranje podjetij;

(b) posebne primere, pri katerih je možno jasno dokazati, da je zaradi uporabe pravil o poreklu blaga ogrožena pomembna naložba v neki industrijski panogi, in pri katerih bi odstopanje od teh pravil spodbudilo izvajanje naložbenih programov, ki bi omogočili postopno izpolnjevanje pravil o poreklu blaga;

(c) gospodarske in socialne vidike, ki bi lahko vplivali zlasti na zaposlovanje v državah upravičenkah ali v Skupnosti.

3. Zaradi olajšanja pregleda zahtevka za odstopanje in v njegovo dodatno podporo država upravičenka, ki je vložila zahtevek, izdela podrobno obrazložitev zahtevka, ki vključuje naslednje elemente:

— poimenovanje dokončanega izdelka,

— narava in količina materiala s poreklom iz tretjih držav,

— postopek izdelave,

— dodana vrednost,

— število zaposlenih v zadevnem podjetju,

— predvideni obseg izvoza v Skupnost,

— drugi možni viri nabave surovin,

— razlogi za zahtevano časovno obdobje zahtevka,

— druge pripombe.

4. Komisija zahtevek za odstopanje pošlje Odboru. ►M22 O tem se odloča v skladu s postopkom odbora. ◄

5. Če se uveljavlja odstopanje, je treba v polje 4 potrdila o poreklu obrazec A ali v izjavo na računu, določeno v členu 89, vpisati naslednji zaznamek:

„Odstopanje — Uredba (ES) št.…/…‘

6. Določbe odstavkov od 1 do 5 se uporabljajo tudi za vsa podaljšanja.

Člen 77

Pogoji za pridobitev statusa blaga s poreklom iz tega oddelka morajo biti v državi upravičenki ali v Skupnosti izpolnjeni neprekinjeno.

Če se izdelki s poreklom, izvoženi iz države upravičenke ali iz Skupnosti v drugo državo, vrnejo, se morajo razumeti kot izdelki brez porekla, razen če se pristojnim organom zadovoljivo dokaže:

— da so izdelki, ki se vračajo, isti izdelki, ki so bili izvoženi, in

— da na njih, medtem ko so bili v tisti državi ali med izvozom, niso bili opravljeni nikakršni postopki, razen tistih, ki so potrebni, da se izdelki ohranijo v dobrem stanju.

Člen 78

1. Za neposredni prevoz iz države upravičenke v Skupnost ali iz Skupnosti v državo upravičenko se razume:

(a) izdelki, ki se ne prevažajo čez ozemlje katere koli druge države, razen kadar je to ozemlje druge države iste regionalne skupine, če se uporabi člen 72;

(b) izdelki, ki sestavljajo eno samo pošiljko in se prevažajo čez ozemlja, druga kakor ozemlja države upravičenke ali Skupnosti, s pretovarjanjem ali začasnim skladiščenjem, če se že to zgodi, na teh ozemljih, pod pogojem, da je blago v državi tranzita ali skladiščenja ostalo pod nadzorom carinskih organov in da na njem niso bili opravljeni drugi postopki, razen raztovarjanja, ponovnega natovarjanja ali kakršnega koli postopka za ohranitev blaga v dobrem stanju;

(c) izdelki, ki se prevažajo čez ozemlja Norveške ali Švice in so pozneje v celoti ali delno ponovno izvoženi v Skupnost ali v državo upravičenko, pod pogojem, da je blago v državi tranzita ali skladiščenja ostalo pod nadzorom carinskih organov in da na njem niso bili opravljeni drugi postopki, razen raztovarjanja, ponovnega natovarjanja ali kakršnega koli postopka za ohranitev blaga v dobrem stanju;

(d) izdelki, ki se pošiljajo po cevovodih brez prekinitev čez ozemlja, ki niso ozemlja države upravičenke izvoznice ali Skupnosti.

2. Kot dokazilo, da so izpolnjeni pogoji, določeni v odstavku 1(b) in (c), je treba predložiti pristojnim carinskim organom:

(a) en sam prevozni dokument, ki pokriva prevoz iz države izvoznice čez državo tranzita; ali

(b) potrdilo, ki ga izdajo carinski organi države tranzita in: — vsebuje natančen opis izdelkov, — navaja datume raztovarjanja in ponovnega natovarjanja izdelkov, in kjer je to primerno, imena ladij ali drugih uporabljenih prevoznih sredstev, in — potrjuje pogoje, pod katerimi so bili izdelki zadržani v državi tranzita;

(c) ali če tega ni, katere koli dokumente, ki to dokazujejo.

Člen 79

1. Za izdelke s poreklom, ki se pošiljajo iz države upravičenke na razstavo v drugo državo in so po razstavi prodani za uvoz v Skupnost, veljajo pri uvozu ugodnosti tarifnih preferencialov v skladu s členom 67, če izpolnjujejo pogoje iz tega oddelka, ki jim podelijo poreklo iz države upravičenke, in če se pristojnim carinskim organom Skupnosti zadovoljivo dokaže, da:

(a) je izvoznik te izdelke poslal iz države upravičenke neposredno v državo, v kateri je razstava, in jih je tam razstavljal;

(b) je ta izvoznik izdelke prodal ali jih kako drugače dal na voljo osebi v Skupnosti;

(c) so bili izdelki med razstavo ali takoj zatem poslani v Skupnost v enakem stanju, kakor so bili poslani na razstavo;

(d) izdelki od tedaj, ko so bili poslani na razstavo, niso bili uporabljeni za noben drug namen kakor za predstavitev na razstavi.

2. Potrdilo o poreklu obrazec A mora biti predloženo carinskim organom Skupnosti na običajen način. V njem morata biti navedena ime in naslov razstave. Po potrebi se lahko zahtevajo dodatna dokumentarna dokazila o naravi izdelkov in o pogojih, pod katerimi so bili razstavljeni.

3. Odstavek 1 se uporablja za vse trgovinske, industrijske, kmetijske ali obrtne razstave, sejme ali podobne javne prireditve ali prikaze, ki niso organizirani za zasebne namene v trgovinah ali poslovnih prostorih zaradi prodaje tujih izdelkov in med katerimi izdelki ostanejo pod carinskim nadzorom.







Pododdelek 2

Dokazilo o poreklu

Člen 80

Za izdelke s poreklom iz države upravičenke veljajo ugodnosti tarifnih preferencialov v skladu s členom 67 ob predložitvi:

(a) potrdila o poreklu obrazec A, katerega vzorec je v Prilogi 17; ali

(b) v primerih, določenih v členu 89(1), izjave, katere besedilo je v Prilogi 18, ki jo dá izvoznik na računu, dobavnici ali drugem trgovinskem dokumentu, ki dovolj natančno opisuje te izdelke, da jih je mogoče prepoznati (v nadaljevanju „izjava na računu‘).







(a) POTRDILO O POREKLU OBRAZEC A

Člen 81

1. Izdelki s poreklom v smislu tega oddelka so ob uvozu v Skupnost upravičeni do tarifnih preferencialov v skladu s členom 67, če so bili prepeljani neposredno v smislu člena 78, ob predložitvi potrdila o poreklu obrazec A, ki ga izdajo carinski organi ali drugi pristojni državni organi države upravičenke, če ta država:

— sporoči Skupnosti informacije, ki jih zahteva člen 93, in

— pomaga Skupnosti, tako da dovoli carinskim organom držav članic preveritev pristnosti dokumenta ali točnosti informacij glede pravega porekla zadevnih izdelkov.

2. Potrdilo o poreklu obrazec A se izda samo, kadar se uporabi kot dokumentarno dokazilo, ki se zahteva za tarifne preferenciale iz člena 67.

3. Potrdilo o poreklu obrazec A se izda na podlagi pisnega zahtevka izvoznika ali njegovega pooblaščenega zastopnika.

4. Izvoznik ali njegov pooblaščeni zastopnik predloži skupaj z zahtevkom vse ustrezne dokumente, ki dokazujejo, da izdelki, ki jih namerava izvoziti, izpolnjujejo pogoje za izdajo potrdila o poreklu obrazec A.

5. Potrdilo izdajo pristojni državni organi države upravičenke, če se razume, da imajo izdelki, namenjeni izvozu, poreklo v tej državi v smislu pododdelka 1. Potrdilo je dano izvozniku na voljo takoj, ko je dejanski izvoz opravljen ali zagotovljen.

6. Za preverjanje, ali so pogoji iz odstavka 5 izpolnjeni, imajo pristojni državni organi pravico zahtevati katera koli dokumentarna dokazila ali opraviti kateri koli drug pregled, ki se jim zdi potreben.

7. Pristojni državni organi države upravičenke so dolžni zagotoviti, da so potrdila in zahtevki pravilno izpolnjeni.

8. Izpolnitev polja 2 na potrdilu o poreklu obrazec A ni obvezna. V polje 12 se pravilno vpiše „Evropska skupnost‘ ali ena od držav članic.

9. Datum izdaje potrdila o poreklu obrazec A se vpiše v polje 11. Podpis v tem polju, namenjenem navedbi pristojnih državnih organov, ki potrdilo izdajo, mora biti vnesen ročno.

Člen 82

Če se na zahtevo uvoznika in pod pogoji, ki jih določijo carinski organi države uvoznice, razstavljeni ali nesestavljeni izdelki v smislu splošnega pravila 2(a) harmoniziranega sistema, ki sodijo v oddelek XVI ali XVII ali tarifno številko 7308 ali 9406 harmoniziranega sistema, uvažajo po delih, se za takšne izdelke pri prvem delnem uvozu carinskim organom predloži eno samo dokazilo o poreklu.

Člen 83

Ker potrdilo o poreklu obrazec A pomeni dokumentarno dokazilo za uporabo določb o tarifnih preferencialih, navedenih v členu 67, so pristojni državni organi države izvoznice odgovorni, da sprejmejo vse ukrepe, ki so potrebni za preverjanje porekla izdelkov in pregled drugih navedb v potrdilu.

Člen 84

Potrdilo o poreklu se predloži carinskim organom držav članic, v katerih se opravi uvoz, v skladu s postopki iz člena 62 zakonika. Navedeni organi lahko zahtevajo prevod potrdila o poreklu in lahko tudi zahtevajo, naj uvozno deklaracijo spremlja izjava uvoznika, da izdelki izpolnjujejo pogoje, ki so potrebni za uporabo tega oddelka.

Člen 85

1. Z odstopanjem od člena 81(5) se potrdilo o poreklu obrazec A izjemoma lahko izda tudi po izvozu izdelkov, za katere velja, če:

(a) ni bilo izdano ob izvozu zaradi napak ali nenamernih opustitev ali posebnih okoliščin; ali

(b) se pristojnim državnim organom zadovoljivo dokaže, da je bilo potrdilo o poreklu obrazec A izdano, vendar ob uvozu iz tehničnih razlogov ni bilo sprejeto.

2. Pristojni državni organi lahko izdajo potrdilo o poreklu obrazec A pozneje samo po opravljenem preverjanju, da se podatki v izvoznikovi zahtevi ujemajo s podatki v ustreznem izvoznem spisu in da potrdilo o poreklu obrazec A, ki izpolnjuje določbe tega oddelka, ni bilo izdano ob izvozu zadev nih izdelkov.

3. Potrdila o poreklu obrazec A, ki so izdana pozneje, morajo imeti v polju 4 zaznamek „Issued retrospectively‘ ali „Délivré a posteriori‘.

Člen 86

1. Če je bilo potrdilo o poreklu obrazec A ukradeno, izgubljeno ali uničeno, lahko izvoznik pristojne državne organe, ki so ga izdali, zaprosi za dvojnik, sestavljen na podlagi izvoznih dokumentov, ki jih imajo. V polje 4 dvojnika obrazca A, ki se izda na takšen način, se mora vpisati zaznamek „Duplicate‘ ali „Duplicata‘, skupaj z datumom izdaje in zaporedno številko izvirnega potrdila.

2. Za namene člena 90b dvojnik začne veljati na datum začetka veljavnosti izvirnega potrdila.

Člen 87

1. Če so izdelki s poreklom dani pod nadzor carinskega urada v Skupnosti, je mogoče zamenjati izvirno dokazilo o poreklu z enim ali več potrdili o poreklu obrazec A zaradi pošiljanja vseh ali nekaterih izdelkov drugam znotraj Skupnosti ali v Švico ali na Norveško. Nadomestno potrdilo ali nadomestna potrdila o poreklu obrazec A izda carinski urad, pod nadzor katerega so bili dani izdelki.

2. Nadomestno potrdilo, ki se izda zaradi uporabe odstavka 1 ali člena 88, se razume kot dokončno potrdilo o poreklu za izdelke, ki jih zajema. Nadomestno potrdilo se izda na podlagi pisnega zahtevka ponovnega izvoznika.

3. V zgornje desno polje na nadomestnem potrdilu se vpiše ime države posrednice, ki potrdilo izda.

V polje 4 se vpiše zaznamek „Replacement certificate‘ ali „Certificat de replacement‘, pa tudi datum izdaje izvirnega potrdila o poreklu in njegova zaporedna številka.

Ime ponovnega izvoznika se vpiše v polje 1.

Ime končnega prejemnika se lahko vpiše v polje 2.

Vse podrobnosti o ponovno izvoženih izdelkih, ki nastopajo na izvirnem potrdilu, se prenesejo v polja od 3 do 9.

Sklicevanje na račun ponovnega izvoznika se vpiše v polje 10.

Carinski organi, ki so izdali nadomestno potrdilo, v polje 11 vpišejo zaznamek o tem. Odgovornost teh organov je omejena na izdajo nadomestnega potrdila. Podatki v polju 12 o državi porekla in namembni državi se prenesejo iz izvirnega potrdila. V to polje se podpiše ponovni izvoznik. Ponovni izvoznik, ki se v dobri veri podpiše v to polje, ni odgovoren za točnost podatkov iz izvirnega potrdila.

4. Carinski urad, od katerega se zahteva opravljanje postopkov iz odstavka 1, na izvirno potrdilo vpiše teže, številke in naravo izdelkov, ki jih pošlje naprej, in zaporedne številke ustreznega nadomestnega potrdila ali potrdil. Izvirno potrdilo hrani najmanj tri leta.

5. Fotokopija izvirnega potrdila se lahko priloži k nadomestnemu potrdilu.

6. Za izdelke, ki so upravičeni do uporabe tarifnih preferencialov, navedenih v členu 67, na podlagi odstopanja, odobrenega v skladu z določbami člena 76, se postopek iz tega člena uporabi samo, če so ti izdelki namenjeni Skupnosti.

Člen 88

Izdelki s poreklom v smislu tega oddelka so ob uvozu v Skupnost upravičeni do uporabe tarifnih preferencialov, navedenih v členu 67, ob predložitvi nadomestnega potrdila o poreklu obrazec A, ki ga izdajo carinski organi Norveške ali Švice na podlagi potrdila o poreklu obrazec A, ki so ga izdali pristojni državni organi države upravičenke, če so izpolnjeni pogoji iz člena 78 in če Norveška ali Švica pomaga Skupnosti, tako da omogoči svojim carinskim organom preveritev pristnosti in točnosti izdanih potrdil. Postopek preverjanja iz člena 94 se smiselno uporablja. Rok iz člena 94(3) se podaljša na osem mesecev.







(b) IZJAVA NA RAČUNU

Člen 89

1. Izjavo na računu lahko da:

(a) pooblaščeni izvoznik iz Skupnosti v skladu s členom 90 ali

(b) kateri koli izvoznik za vsako pošiljko, ki jo sestavlja en paket ali več paketov, ki vsebujejo izdelke s poreklom, katerih skupna vrednost ne presega 6 000 evrov, če se v tem postopku uporablja pomoč iz člena 81(1).

2. Izjavo na računu je možno dati, če se izdelki, za katere velja, lahko razumejo kot izdelki s poreklom iz Skupnosti ali iz države upravičenke in izpolnjujejo druge zahteve tega oddelka.

3. Izvoznik, ki daje izjavo na računu, mora biti kadar koli pripravljen, da na zahtevo carinskih organov ali drugih pristojnih državnih organov države izvoznice predloži vse ustrezne dokumente, ki dokazujejo status porekla zadevnih izdelkov, pa tudi izpolnitev drugih zahtev tega oddelka.

4. Izjavo na računu, katere besedilo je v Prilogi 18, mora izvoznik natipkati, odtisniti ali natisniti na račun, dobavnico ali drug trgovinski dokument v francoščini ali angleščini. Če je napisana ročno, mora biti napisana s črnilom in s tiskanimi črkami.

5. Izjave na računu morajo imeti izvoznikov izvirni lastnoročni podpis. Vendar se od pooblaščenega izvoznika v skladu s členom 90 ne zahteva, da podpisuje takšne izjave, če se carinskim organom pisno zaveže, da sprejema polno odgovornost za vsako izjavo na računu, po kateri ga je mogoče prepoznati, kakor da jo je lastnoročno podpisal.

6. V primerih iz odstavka 1(b) veljajo za uporabo izjave na računu naslednji posebni pogoji:

(a) ena izjava na računu se izdela za vsako posamično pošiljko;

(b) če je bilo za izdelke, ki so zajeti v pošiljki, že opravljeno preverjanje v državi izvoznici v zvezi z opredelitvijo „izdelkov s poreklom‘, lahko izvoznik na ta pregled opozori v izjavi na računu.

Določbe prvega pododstavka ne izključujejo obveznosti izvoznika, da izpolni katere koli druge formalnosti, ki jih zahtevajo carinski ali poštni predpisi.

Člen 90

1. Carinski organi Skupnosti lahko pooblastijo katerega koli izvoznika, v nadaljevanju „pooblaščeni izvoznik‘, ki pogosto pošilja izdelke s poreklom iz Skupnosti v smislu člena 67(2) in ki predloži carinskim organom zadovoljiva dokazila o statusu porekla teh izdelkov in izpolnjevanju drugih zahtev tega oddelka, da daje izjave na računu ne glede na vrednost zadevnih izdelkov.

2. Carinski organi lahko odobrijo status pooblaščenega izvoznika pod pogoji, ki so po njihovem mnenju primerni.

3. Carinski organi dodelijo pooblaščenemu izvozniku številko carinskega pooblastila, ki mora biti na izjavi na računu.

4. Carinski organi spremljajo in nadzorujejo, kako pooblaščeni izvoznik uporablja pooblastilo.

5. Carinski organi lahko kadar koli umaknejo pooblastilo. To morajo storiti, kadar pooblaščeni izvoznik ne predloži dokazil, navedenih v odstavku 1, ne izpolnjuje pogojev, navedenih v odstavku 2, ali drugače nepravilno uporablja pooblastilo.

Člen 90a

1. Status porekla izdelkov iz Skupnosti v smislu člena 67(2) se dokazuje z:

(a) izdajo potrdila o gibanju blaga EUR.1, katerega vzorec je v Prilogi 21; ali

(b) izdelavo izjave na računu iz člena 89.

2. Izvoznik ali njegov pooblaščeni zastopnik v polje 2 na potrdilu o gibanju blaga EUR.1 vpiše „GSP beneficiary countries‘ in „EC‘ ali „Pays bénéficiaires du SPG‘ in „CE‘.

3. Določbe tega oddelka o izdaji, uporabi in poznejšem preverjanju potrdil o poreklu obrazec A se smiselno uporabljajo za potrdilo o gibanju blaga EUR.1, in razen določb o njihovi izdaji, tudi za izjave na računu.

Člen 90b

1. Dokazilo o poreklu velja 10 mesecev od datuma izdaje v državi izvoznici in mora biti v tem roku predloženo carinskim organom države uvoznice.

2. Dokazila o poreklu, ki so carinskim organom države uvoznice predložena po izteku roka za predložitev, določenega v odstavku 1, se lahkosprejmejozaradi uporabe tarifnih preferencialov, navedenih v členu 67, če jih zaradi izjemnih okoliščin ni bilo mogoče predložiti do določenega končnega datuma.

3. V drugih primerih predložitve z zamudo lahko carinski organi države uvoznice sprejmejo dokazila o poreklu, če so jim bili izdelki predloženi pred tem končnim datumom.

4. Na zahtevo uvoznika in glede na pogoje, ki jih določijo carinski organi države članice uvoznice, je mogoče carinskim organom predložiti eno samo dokazilo o poreklu ob uvozu prve pošiljke, kadar je to blago:

(a) ki se uvaža v okviru pogostih in rednih trgovskih tokov pomembne tržne vrednosti;

(b) ki je predmet enakih prodajnih pogodb, katerih pogodbenice imajo sedež v državi izvoznici ali v Skupnosti;

(c) ki je uvrščeno v enako tarifno oznako kombinirane nomenklature (osemmestno);

(d) ki ga dobavlja vedno isti izvoznik in je namenjeno vedno istemu uvozniku ter se uvozne formalnosti zanj opravijo vedno pri istem carinskem uradu v Skupnosti.

Ta postopek se uporabi za količine in obdobja, ki jih določijo pristojni carinski organi. Obdobje v nobenem primeru ne more biti daljše od treh mesecev.

Člen 90c

1. Izdelki, ki jih posamezniki kot majhne pakete pošiljajo drugim posameznikom ali so del osebne prtljage potnikov, se priznavajo za izdelke s poreklom, ki so upravičeni do uporabe tarifnih preferencialov v skladu s členom 67 te uredbe, ne da bi bilo treba predložiti potrdilo o poreklu obrazec A ali izjavo na računu, če se ti izdelki ne uvažajo v trgovinske namene in je bila dana izjava, da ustrezajo zahtevam tega oddelka, in ni dvoma o resničnosti takšne izjave.

2. Občasni uvozi, ki so sestavljeni le iz izdelkov za osebno uporabo prejemnikov ali potnikov ali njihovih družin, se ne razumejo kot uvozi v trgovinske namene, če je iz narave in količine izdelkov razvidno, da niso namenjeni za trgovanje.

Poleg tega skupna vrednost teh izdelkov ne sme presegati 500 evrov pri majhnih paketih ali 1 200 evrov pri izdelkih, ki so del potniške osebne prtljage.

Člen 91

1. Ob uporabi členov 67(2), (3) ali (4) pristojni državni organi države upravičenke, ki je zadolžena za izdajo potrdila o poreklu obrazec A za izdelke, pri izdelavi katerih se uporabljajo materiali s poreklom iz Skupnosti, Norveške ali Švice, upoštevajo potrdilo o gibanju blaga EUR.1, ali kjer je to potrebno, izjavo na računu.

2. V polje 4 na potrdilih o poreklu obrazec A, ki se izdajo v primerih iz odstavka 1, se vnese opomba „EC cumulation‘, „Norway cumulation‘, „Switzerland cumulation‘ ali „Cumul CE‘, „Cumul Norvège‘, „Cumul Suisse‘.

Člen 92

Če so ugotovljene manjše razlike med navedbami na potrdilu o poreklu obrazec A, potrdilu o gibanju blaga EUR.1 ali v izjavi na računu in tistimi v dokumentih, ki so bili predloženi carinskemu uradu zaradi izpolnjevanja uvoznih formalnosti za izdelke, to še ne pomeni ničnosti in neveljavnosti navedenega dokazila, če se pravilno ugotovi, da ta dokument ustreza predloženim izdelkom.

Očitne oblikovne napake, kakor so tipkarske napake, na potrdilu o poreklu obrazec A, potrdilu o gibanju blaga EUR.1 ali na izjavi na računu ne morejo biti razlog za zavrnitev, če te napake ne ustvarjajo dvomov o pravilnosti navedb v katerem od teh dokumentov.







Pododdelek 3

Načini upravnega sodelovanja

Člen 93

1. Države upravičenke sporočijo Komisiji imena in naslove državnih organov na svojem ozemlju, ki so ustrezno pooblaščeni za izdajanje potrdil o poreklu obrazec A, skupaj z vzorci odtisov žigov, ki jih ti organi uporabljajo, ter imena in naslove ustreznih državnih organov, ki so ustrezno pooblaščeni za preverjanje potrdil o poreklu obrazec A in izjav na računu. Žigi so veljavni od datuma, ko Komisija prejme vzorce žigov. Komisija pošlje te informacije carinskim organom držav članic. Kadar so ti podatki poslani v obliki sprememb poprej predloženih podatkov, Komisija naznani datum začetka veljavnosti teh novih žigov v skladu z navodili pristojnih državnih organov držav upravičenk. Te informacije so namenjene uradni rabi; pri sprostitvi blaga v prost promet pa ustrezni carinski organi lahko uvozniku ali njegovemu pravilno pooblaščenemu zastopniku omogočijo vpogled v vzorce odtisov žigov, navedenih v tem odstavku.

2. Komisija v Uradnem listu Evropskih skupnosti (serija C) objavi datum, ko nove države upravičenke v skladu s členom 97 izpolnjujejo pogoje iz odstavka 1.

3. Komisija državam upravičenkam pošlje vzorce odtisov žigov, ki jih uporabljajo carinski organi v državah članicah pri izdajanju potrdil o gibanju blaga EUR.1.

Člen 93a

Za namene določb glede tarifnih preferencialov, predpisanih v členu 67, mora vsaka država upravičenka izpolnjevati ali zagotavljati izpolnjevanje pogojev v zvezi s pravili o poreklu blaga, z izpolnjevanjem in izdajo potrdil o poreklu obrazec A, s pogoji za uporabo izjave na računu in z drugimi pogoji, predvidenimi v načinih upravnega sodelovanja.

Člen 94

1. Potrdila o poreklu obrazec A in izjave na računu se pozneje preverjajo naključno ali kadar carinski organi v Skupnosti upravičeno dvomijo o pristnosti teh dokumentov, statusu porekla teh izdelkov ali izpolnitvi drugih zahtev tega oddelka.

2. Za izvajanje določb odstavka 1 morajo carinski organi v Skupnosti vrniti potrdilo o poreklu obrazec A in račun, če jim je bil predložen, izjavo na računu ali kopijo teh dokumentov pristojnim državnim organom države upravičenke izvoznice, in če je to ustrezno, navesti razloge za poizvedbo. V podporo zahtevi za preverjanje se pošlje vsak pridobljen dokument ali informacija, ki kaže, da so informacije na dokazilu o poreklu napačne.

Če se ti organi odločijo, da bodo začasno opustili podeljevanje tarifnih preferencialov, navedenih v členu 67, medtem ko čakajo na izide preverjanja, morajo uvozniku ponuditi sprostitev izdelkov, ob upoštevanju vseh previdnostnih ukrepov, ki so po njihovem mnenju potrebni.

3. Če je zahtevek za poznejše preverjanje izdelan v skladu z odstavkom 1, se to preverjanje opravi in izidi sporočijo carinskim organom v Skupnosti najpozneje v šestih mesecih. Izidi morajo biti takšni, da je iz njih mogoče ugotoviti, ali zadevno potrdilo o poreklu blaga velja za izdelke, ki so bili dejansko izvoženi, in ali se ti izdelki lahko razumejo kot izdelki s poreklom iz države upravičenke ali iz Skupnosti.

4. Kadar se potrdila o poreklu obrazec A izdajo na podlagi člena 91, mora odgovor vsebovati kopijo (kopije) potrdil(-a) o gibanju blaga EUR.1, ali če je to potrebno, ustreznih(-ne) izjav(-e) na računih.

5. Če ob upravičenem dvomu ni odgovora v šestih mesecih, kakor navaja odstavek 3, ali če odgovor ne vsebuje zadostne informacije za določitev pristnosti zadevnih dokumentov ali pravega porekla izdelkov, pošljejo organi, ki so zahtevali preverjanje, drugo obvestilo pristojnim organom. Če po tem drugem obvestilu organi, ki so zahtevali preverjanje, ne prejmejo izidov preverjanja v štirih mesecih ali če ti izidi ne zagotavljajo pristnosti obravnavanega dokumenta ali pravega porekla izdelkov, lahko ti organi, razen v izjemnih okoliščinah, zavrnejo upravičenost do uporabe tarifnih preferencialov.

Določbe prvega pododstavka se uporabijo med državami iste regionalne skupine zaradi poznejšega preverjanja potrdil o poreklu obrazec A, ki so bila izdana v skladu z določbami tega oddelka.

6. Če postopek poznejšega preverjanja ali katera koli druga razpoložljiva informacija kaže na to, da so določbe tega oddelka kršene, mora država upravičenka izvoznica, na lastno pobudo ali na zahtevo Skupnosti, opraviti potrebne poizvedbe ali zagotoviti izvedbo takšnih poizvedb zaradi nujnosti ugotovitve in preprečitve takšnih kršitev. V ta namen lahko Skupnost sodeluje v poizvedbah.

7. Za poznejše preverjanje potrdil o poreklu obrazec A pristojni državni organi države upravičenke izvoznice najmanj tri leta hranijo kopije teh potrdil, pa tudi katere koli izvozne dokumente, ki jih zadevajo.

Člen 95

Člen 78(1)(c) in člen 88 se uporabita le, če Norveška in Švica glede tarifnih preferencialov, ki jih odobravata za nekatere izdelke s poreklom iz držav v razvoju, uporabljata določbe, ki so podobne določbam Skupnosti.

Komisija obvesti carinske organe držav članic, da sta Norveška in Švica sprejeli takšne določbe, in jim sporoči datum začetka uporabe določb člena 78(1)(c) in člena 88 in podobnih določb, ki jih sprejmeta Norveška in Švica.

Te določbe se uporabijo le, če so Skupnost, Norveška in Švica sklenile sporazum, ki jih med drugim zavezuje k medsebojni pomoči v zadevah upravnega sodelovanja.







Pododdelek 4

Ceuta in Melilla

Člen 96

1. Izraz „Skupnost‘, ki je uporabljen v tem oddelku, ne zajema Ceute in Melille. Izraz, izdelki s poreklom iz Skupnosti ne zajema izdelkov s poreklom iz Ceute in Melille.

2. Ta oddelek se smiselno uporablja pri določanju, ali se izdelki, ko se uvozijo v Ceuto in Melillo, razumejo kot izdelki s poreklom iz države upravičenke izvoznice, ki uporablja splošni sistem preferencialov, ali s poreklom iz Ceute in Melille.

3. Ceuta in Melilla veljata za enotno ozemlje.

4. Določbe tega oddelka v zvezi z izdajanjem, uporabo in poznejšim preverjanjem potrdil o poreklu obrazec A se smiselno uporabljajo za izdelke s poreklom iz Ceute in Melille.

5. Španski carinski organi so odgovorni za uporabo tega oddelka v Ceuti in Melilli.







Pododdelek 5

Končna določba

Člen 97

Če je država ali ozemlje potrjeno ali ponovno potrjeno kot država upravičenka v zvezi z izdelki, ki so predmet ustreznih uredb Sveta ali odločbe ESPJ, lahko izdelki s poreklom iz te države ali s tega ozemlja uporabljajo splošni sistem preferencialov, če so se ti izdelki izvozili iz države upravičenke ali z ozemlja na datum ali po datumu, ki ga določa člen 93(2).







Oddelek 2

▼M21

Države ali območja uporabniki, za katere se uporabljajopreferencialni tarifni ukrepi, ki jih je Skupnost enostranskosprejela v korist nekaterih držav ali območij

▼M18







Pododdelek 1

Opredelitev pojma izdelki s poreklom

Člen 98

▼M21

1. Za namene izvajanja določb glede preferencialnih tarifnih ukrepov, ki jih je enostransko sprejela Skupnost v korist nekaterih držav, skupin držav ali območij (v nadaljnjem besedilu: ‘države ali območja uporabniki'), razen tistih iz oddelka 2 tega poglavja, ter čezmorskih držav in območij, povezanih s Skupnostjo, se naslednji proizvodi štejejo kot proizvodi s poreklom iz države ali območja uporabnika:

▼M18

(a) izdelki, ki so v celoti pridobljeni v tej ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ v smislu člena 99;

(b) izdelki, pridobljeni v tej ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ , pri izdelavi katerih se uporabljajo drugi izdelki, kakor so tisti iz točke (a), če so bili navedeni izdelki zadosti obdelani ali predelani v smislu člena 100.

2. V tem oddelku se izdelki s poreklom iz Skupnosti v smislu odstavka 3, ki so v ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ obdelani ali predelani bolj, kakor to določa člen 101, razumejo kot izdelki s poreklom iz te ►M21 države ali območja uporabnika ◄ .

3. Odstavek 1 se smiselno uporablja za določanje porekla izdelkov, pridobljenih v Skupnosti.

Člen 99

1. Razume se, da so v celoti pridobljeni v ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ ali v Skupnosti:

(a) mineralni proizvodi, pridobljeni iz njene zemlje ali morskega dna;

(b) tam pridelani rastlinski izdelki;

(c) žive živali, tam rojene in vzrejene;

(d) izdelki, pridobljeni iz živih, tam vzrejenih živali;

(e) izdelki, tam pridobljeni z lovom ali ribolovom;

(f) izdelki morskega ribolova in drugi izdelki iz morja, pridobljeni z njenimi plovili zunaj njenega teritorialnega morja;

(g) izdelki, izdelani na njenih predelovalnih ladjah izključno iz izdelkov, navedenih v točki (f);

(h) tam zbrani rabljeni predmeti, primerni le za obnavljanje surovin;

(i) odpadki in ostanki pri postopkih izdelave, ki tam potekajo;

(j) izdelki, pridobljeni iz morskega dna ali podzemlja zunaj njenega teritorialnega morja, če ima izključno pravico do obdelave morskega dna ali podzemlja;

(k) blago, tam izdelano izključno iz izdelkov, opredeljenih v točkah (a) do (j).

2. Izraza „njena plovila‘ in „njene predelovalne ladje‘ v odstavku 1(f) in (g) se uporabljata samo za plovila in predelovalne ladje:

— ki so registrirane ali vpisane v seznam v ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ ali v državi članici,

— ki plujejo pod zastavo ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali države članice,

— ki so v najmanj 50 % lasti državljanov ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali držav članic ali družbe s sedežem v tej ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ ali eni od držav članic, v kateri so direktor ali direktorji, predsednik upravnega odbora ali nadzornega sveta in večina članov takšnih odborov državljani te ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali držav članic in še dodatno, če v družbah vsaj polovica kapitala pripada tej ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ ali državam članicam ali javnim organom ali državljanom te ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali držav članic,

— katerih kapitan in častniki so državljani ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali držav članic in

— katerih najmanj 75 % članov posadke je državljanov ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali držav članic.

3. Izraza „ ►M21 država ali območje uporabnika ◄ ‘ in „Skupnost‘ zajemata tudi teritorialno morje te ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali držav članic.

4. Plovila, ki plujejo na odprtem morju, vključno s predelovalnimi ladjami, na katerih se ulovljene ribe obdelajo ali predelajo, se obravnavajo kot del ozemlja te ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali države članice, ki ji pripadajo, če izpolnjujejo pogoje iz odstavka 2.

Člen 100

V členu 98 se izdelki, ki niso v celoti pridobljeni v ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ ali v Skupnosti, razumejo kot zadosti obdelani ali predelani, če so izpolnjeni pogoji, navedeni na seznamu iz Priloge 15.

Ti pogoji navajajo za vse izdelke, za katere velja ta oddelek, postopke obdelave ali predelave, ki morajo biti opravljeni na materialih brez porekla, uporabljenih pri izdelavi teh izdelkov, in zadevajo samo takšne materiale.

Če se izdelek, ki je pridobil poreklo z izpolnitvijo pogojev s tega seznama, uporablja pri izdelavi drugega izdelka, se pogoji, ki se uporabljajo za izdelek, v katerega je ta vključen, ne uporabljajo zanj in se ne upoštevajo materiali brez porekla, ki bi bili lahko uporabljeni pri njegovi izdelavi.

Člen 101

▼M22

1. Brez poseganja v odstavek 2 naslednji postopki veljajo kot nezadostna obdelava ali predelava, da bi izdelki pridobili status izdelkov s poreklom ne glede na to, ali so zahteve člena 100 izpolnjene ali ne:

(a) postopki, ki zagotavljajo, da ostanejo izdelki med prevozom in skladiščenjem v dobrem stanju;

(b) razstavljanje in sestavljanje tovorkov;

(c) pranje, čiščenje; odstranjevanje prahu, oksidnih, oljnih, barvnih ali drugih prevlek;

(d) likanje ali stiskanje tekstila;

(e) preprosti postopki barvanja in loščenja;

(f) luščenje plev, delno ali popolno mletje, poliranje in glaziranje žit in riža;

(g) postopek barvanja sladkorja ali oblikovanja sladkornih kock; delno ali popolno mletje sladkorja;

(h) lupljenje, odstranjevanje koščic in lupin pri sadju, oreščkih in vrtninah;

(i) brušenje, preprosto drobljenje ali preprosto rezanje;

(j) sejanje, prebiranje, sortiranje, razvrščanje po skupinah, stopnjah, usklajevanje (vključno s sestavljanjem garnitur izdelkov);

(k) preprosto pakiranje v steklenice, konzerve, steklene buče, vreče, zaboje, škatle, pritrjevanje na kartone ali lepenko in vsi drugi preprosti načini pakiranja;

(l) pritrjevanje ali tiskanje oznak, nalepk, logotipov in drugih podobnih razločevalnih znakov na izdelke ali njihovo embalažo;

(m) preprosto mešanje izdelkov, ki so različnih vrst ali ne, kadar ena ali več sestavin mešanice ne izpolnjuje pogojev, predpisanih v tem oddelku, da bi se lahko štela za izdelek s poreklom iz države upravičenke ali s takega ozemlja, ali s poreklom iz Skupnosti;

(n) preprosto sestavljanje delov izdelkov v popolni izdelek ali razstavljanje izdelkov na dele;

(o) kombinacija dveh ali več postopkov iz točk od (a) do (n);

(p) zakol živali.

▼M18

2. Vsi postopki, ki se na danem izdelku opravijo v ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ ali v Skupnosti, se upoštevajo skupaj, ko se ugotavlja, ali se obdelava ali predelava, opravljena na tem izdelku, razume kot nezadostna v smislu odstavka 1.

Člen 101a

1. Enota kvalifikacije za uporabo določb tega oddelka je določeni izdelek, ki se razume kot osnovna enota, kadar se določa uvrstitev blaga pri uporabi nomenklature harmoniziranega sistema.

Iz tega sledi:

(a) kadar se izdelek, ki ga sestavlja skupina predmetov ali je sestavljen iz izdelkov, uvršča po pogojih harmoniziranega sistema v eno tarifno številko, potem celota pomeni enoto kvalifikacije;

(b) kadar je pošiljka sestavljena iz nekega števila enakih izdelkov, ki se uvrščajo v enako tarifno številko harmoniziranega sistema, je treba pri uporabi določb tega oddelka vsak izdelek obravnavati posebej.

2. Če je v skladu s splošnim pravilom 5 harmoniziranega sistema embalaža vključena v izdelek zaradi uvrščanja, mora biti vključena tudi pri določanju porekla.

Člen 102

1. Z odstopanjem od določb člena 100 se materiali brez porekla lahko uporabijo pri izdelavi zadevnega izdelka, če njihova skupna vrednost ne presega 10 % cene izdelka franko tovarna.

Če pravilo na seznamu navaja enega ali več odstotkov za največjo vrednost materialov brez porekla, ki se lahko uporabijo, potem takšni odstotki ne smejo biti preseženi na podlagi uporabe prvega pododstavka.

2. Odstavek 1 se ne uporablja za izdelke, ki se uvrščajo v poglavja od 50 do 63 harmoniziranega sistema.

Člen 103

Dodatki, nadomestni deli in orodje, poslani skupaj z delom opreme, stroja, naprave ali vozila, ki so del običajne opreme in so vključeni v ceno ali pa niso posebej zaračunani, se razumejo kot del te opreme, stroja, naprave ali vozila.

Člen 104

Garniture se v skladu s splošnim pravilom 3 harmoniziranega sistema razumejo kot garniture s poreklom, kadar imajo poreklo vsi njihovi sestavni deli. Kljub temu pa se takrat, kadar je garnitura sestavljena iz izdelkov s poreklom in iz izdelkov brez porekla, razume, da ima garnitura kot celota poreklo, če vrednost izdelkov brez porekla ne presega 15 % cene garniture franko tovarna.

Člen 105

Da bi določili, ali ima izdelek poreklo, ni treba ugotavljati porekla za navedeno, ki bi bilo lahko uporabljeno pri njegovi izdelavi:

(a) energija in gorivo;

(b) naprave in oprema;

(c) stroji in orodje;

(d) blago, ki ni vključeno ali ni namenjeno za vključitev v končno sestavo izdelka.

Člen 106

Pogoji za pridobitev statusa blaga s poreklom iz tega oddelka morajo biti v ►M21 državi ali območju uporabnika ◄ ali v Skupnosti izpolnjeni neprekinjeno.

Če se izdelki s poreklom, izvoženi iz ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali iz Skupnosti v drugo državo, vrnejo, se morajo razumeti kot izdelki brez porekla, razen če se pristojnim organom zadovoljivo dokaže:

— da so izdelki, ki se vračajo, isti izdelki, ki so bili izvoženi, in

— da na njih, medtem ko so bili v tisti državi ali med izvozom, niso bili opravljeni nikakršni postopki, razen tistih, ki so potrebni, da se izdelki ohranijo v dobrem stanju.

Člen 107

1. Kot neposredni prevoz iz ►M21 države ali območja uporabnika ◄ v Skupnost ali iz Skupnosti v ►M21 državo ali območje uporabnika ◄ se razume naslednje:

(a) izdelki, ki se ne prevažajo čez ozemlje katere koli druge države;

(b) izdelki, sestavljajoči eno samo pošiljko, ki se prevažajo čez ozemlja, druga kakor ozemlja ►M21 države ali območja uporabnika ◄ ali Skupnosti, s pretovarjanjem ali začasnim skladiščenjem, če se že to zgodi, na teh ozemljih, pod pogojem, da je blago v državi tranzita ali skladiščenja ostalo pod nadzorom carinskih organov in da na njem niso bili opravljeni drugi postopki, razen raztovarjanja, ponovnega natovarjanja ali kakršnega koli postopka za ohranitev blaga v dobrem stanju;

(c) izdelki, ki se pošiljajo po cevovodih brez prekinitev čez ozemlja, ki niso ozemlja ►M21 države ali območja uporabnika ◄ izvoznika ali Skupnosti.

2. Kot dokazilo, da so izpolnjeni pogoji, določeni v odstavku 1(b), je treba pristojnim carinskim organom predložiti:

(a) en sam prevozni dokument, ki pokriva prevoz iz države izvoznice čez državo tranzita; in

(b) potrdilo, ki ga izdajo carinski organi države tranzita in: — vsebuje natančen opis izdelkov, — navaja datume raztovarjanja in ponovnega natovarjanja izdelkov, in kjer je to primerno, imena ladij ali drugih uporabljenih prevoznih sredstev, in — potrjuje pogoje, pod katerimi so bili izdelki zadržani v državi tranzita;

(c) ali če tega ni, katere koli dokumente, ki to dokazujejo.

Člen 108

1. Za izdelke s poreklom, ki se pošiljajo iz ►M21 države ali območja uporabnika ◄ na razstavo v drugo državo in so po razstavi prodani za uvoz v Skupnost, so pri uvozu upravičeni do uporabe tarifnih preferencialov, navedenih v členu 98, če izpolnjujejo pogoje iz tega oddelka, ki jim podelijo poreklo iz ►M21 države ali območja uporabnika ◄ , in če se pristojnim carinskim organom Skupnosti zadovoljivo dokaže, da:

(a) je izvoznik te izdelke poslal iz ►M21 države ali območja uporabnika ◄ neposredno v državo, v kateri je razstava, in jih je tam razstavljal;

(b) je ta izvoznik izdelke prodal ali jih kako drugače dal na voljo osebi v Skupnosti;

(c) so bili izdelki med razstavo ali takoj zatem poslani v Skupnost v enakem stanju, kakor so bili poslani na razstavo;

(d) izdelki od tedaj, ko so bili poslani na razstavo, niso bili uporabljeni za noben drug namen kakor za predstavitev na razstavi.

2. Potrdilo o gibanju blaga EUR.1 mora biti predloženo carinskim organom Skupnosti na običajen način. V njem morata biti navedena ime in naslov razstave. Po potrebi se lahko zahtevajo dodatna dokumentarna dokazila o naravi izdelkov in o pogojih, pod katerimi so bili razstavljeni.

3. Odstavek 1 se uporablja za vse trgovinske, industrijske, kmetijske ali obrtne razstave, sejme ali podobne javne prireditve ali prikaze, ki niso organizirani za zasebne namene v trgovinah ali poslovnih prostorih zaradi prodaje tujih izdelkov in med katerimi izdelki ostanejo pod carinskim nadzorom.







Pododdelek 2

Dokazilo o poreklu

Člen 109

Za izdelke s poreklom iz ►M21 države ali območja uporabnika ◄ veljajo ugodnosti tarifnih preferencialov, navedenih v členu 98, ob predložitvi:

(a) potrdila o gibanju blaga EUR.1, katerega vzorec je v Prilogi 21; ali

(b) v primerih, določenih v členu 116(1), izjave, katere besedilo je v Prilogi 22 in jo dá izvoznik na računu, dobavnici ali drugem trgovinskem dokumentu, ki dovolj natančno opisuje te izdelke, da jih je mogoče prepoznati (v nadaljevanju „izjava na računu‘).







(a) POTRDILO O GIBANJU BLAGA EUR.1

Člen 110

▼M21

1. Proizvodi s poreklom po tem oddelku so ob uvozu v Skupnost upravičeni do tarifnih preferencialov iz člena 98, če se transportirajo neposredno v Skupnost po členu 107, ob predložitvi potrdila o gibanju blaga EUR.1, ki ga izdajo carinski ali drugi pristojni vladni organi države ali območja uporabnika, pod pogojem, da ta država ali območje uporabnik:

▼M18

— sporočijo Skupnosti informacije, ki jih zahteva člen 121, in

— pomagajo Skupnosti, tako da dovolijo carinskim organom držav članic preveritev pristnosti dokumenta ali točnosti informacij glede pravega porekla zadevnih izdelkov.

2. Potrdilo o gibanju blaga EUR.1 se izda samo, če se uporabi kot dokumentarno dokazilo, ki se zahteva zaradi tarifnih preferencialov, navedenih v členu 98.

3. Potrdilo o gibanju blaga EUR.1 se izda na podlagi pisnega zahtevka izvoznika ali njegovega pooblaščenega zastopnika. Takšen zahtevek se izde