1975L0106 — SL — 01.05.2004 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 19. decembra 1974 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s pripravo določenih predpakiranih tekočin glede na prostornino (75/106/EGS) (UL L 042, 15.2.1975, p.1)

spremenjena z:





spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 19. decembra 1974

o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s pripravo določenih predpakiranih tekočin glede na prostornino

(75/106/EGS)







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 100 Pogodbe; ob upoštevanju predloga Komisije; ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ); ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ); ker so pogoji za ponudbo predpakiranih tekočin za dajanje v promet v večini držav članic predmet obveznih predpisov, ki se od države do države razlikujejo ter tako ovirajo trgovino s temi predpakiranimi proizvodi; ker je zato treba te predpise približati; ker je treba potrošnike pravilno informirati, je treba predpisati postopek za označevanje na embalaži nazivne prostornine tekočine, ki jo predpakirani proizvod vsebuje; ker je treba tudi specificirati največje dopustne pogreške pri vsebini predpakiranih proizvodov ter definirati referenčno metodo za takšno kontrolo, ki bi z enostavnim postopkom zagotavljala, da so predpakirani proizvodi skladni z deklariranimi določbami; ker je treba kolikor je le mogoče zmanjšati število prostornin vsebine, ki so za isti proizvod preblizu skupaj, in bi zato lahko zavajali potrošnika, pri čemer je treba upoštevati, da je ob izredno velikih zalogah predpakiranih proizvodov v Skupnosti takšno zmanjšanje možno izvesti le postopoma; ker Direktiva Sveta št. 71/316/EGS ( 3 ) z dne 26. julija 1971 o približevanju zakonodaje držav članic o skupnih določbah za merilne naprave in metode meroslovnega nadzora, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu ( 4 ), v svojem členu 16 določa, da je lahko usklajevanje zahtev za trženje določenih proizvodov, še zlasti glede določitve, merjenja in označevanja predpakiranih količin, urejena s posebnimi direktivami; ker bi prehitra sprememba načina določanja količine, ki bi jih predpisovale nacionalne zakonodaje, ter organiziranje novih sistemov nadzora, kakor tudi sprejem novega meroslovnega sistema lahko za določene države članice predstavljali težave, je treba tem državam zagotoviti prehodno obdobje; ker slednje ne bi smelo zavirati trgovine s temi proizvodi znotraj Skupnosti in ne bi smelo prejudicirati izvajanja te direktive v drugih državah članicah, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







▼M2

Člen 1

Ta direktiva ureja predpakirane proizvode, ki vsebujejo tekočine, naštete v Prilogi III, in se za prodajo merijo po prostornini v posameznih količinah od 5 ml do vključno 10 litrov.

▼M5

Direktiva se ne uporablja za predpakirane proizvode, ki vsebujejo proizvode, naštete v Prilogi III:

— v oddelku 1(a), ki so shranjeni v posode, ustekleničeni in označeni v prostorninah, ki niso večje od 0,25 litra in so namenjeni za profesionalno uporabo,

— v oddelku 2(a) in 4, ki so namenjeni bodisi za potrošnjo na krovu letal, ladij in vlakov bodisi za prodajo v brezcarinskih prodajalnah.

▼B

Člen 2

1. Predpakiran proizvod je v smislu te direktive kombinacija proizvoda in posamezne embalaže, v kateri je le-ta v naprej pakiran.

▼M2

2. Proizvod je predpakiran, če je v embalažo kakršnekoli narave vstavljen v odsotnosti kupca in ima količina, ki jo embalaža vsebuje, v naprej določeno vrednost, ki je ni mogoče spremeniti, ne da bi embalažo bodisi odprli bodisi opazno spremenili.

▼B

Člen 3

▼M2

1. Predpakirani proizvodi, ki se lahko označijo z znakom EGS, navedenim v oddelku 3.3 Priloge I, so tisti proizvodi, ki so v skladu z Prilogo I.

▼B

2. Biti morajo predmet meroslovnega nadzora pod pogoji, ki so določeni v oddelku 5 Priloge I in v Prilogi II.

▼M2

Člen 4

1. Vsi predpakirani proizvodi, na katere se nanaša člen 3, morajo v skladu s Prilogo I nositi oznako prostornine tekočine, imenovano nazivna prostornina vsebine, ki jo morajo vsebovati.

2. Do izteka obdobij, določenih v Direktivi Sveta 71/354/EGS z dne 18. oktobra 1971 o približevanju zakonodaje držav članic na področju merskih enot ( 5 ), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 76/770/EEC ( 6 ), ima lahko Velika Britanija ali Irska, če to želi, na svojem nacionalnem ozemlju poleg oznake nazivne vrednosti vsebine, izražene v merskih enotah SI, v skladu z oddelkom 3.1 Priloge I k tej direktivi, tudi oznako nazivne prostornine, izraženo v enakovrednih imperialnih merskih enotah, če so le-te podane v Prilogi I k tej direktivi.

▼M3

Člen 5

1. Države članice ne smejo zavrniti, prepovedati ali omejiti dajanja na trg predpakiranih proizvodov, ki izpolnjujejo zahteve te direktive, zaradi vzrokov, ki so povezani z ugotavljanjem njihove prostornine, metod, po katerih so bili preverjeni, ali nazivnih prostornin, če so le-ti določeni v stolpcu I Priloge III.

2. Države članice, ki so na dan 31. decembra 1973 dovoljevale nazivne prostornine, navedene v stolpcu II Priloge III, jih še naprej dovoljujejo do 31. decembra 1988, prostornino 0,73 litra pa do 31. decembra 1985 ►M4 ter prostornine 0,375 litra in 0,75 litra za proizvode, naštete v oddelku 4 do 31. decembra 1991 ◄ .

3.

▼M5 —————

▼M4

(b) Predpakirani proizvodi, ki vsebujejo proizvode, naštete v oddelku 1 (a) in (b) Priloge III, se smejo po 31. decembru 1988 dati v promet le, če imajo nazivne prostornine, določene v stolpcu I omenjene priloge. Embalaže, ki vsebujejo proizvode, naštete v Prilogi III 2 (a), se smejo po 31. decembru 1990 dati v promet le, če imajo nazivne prostornine, določene v stolpcu I te priloge. Tisti predpakirani proizvodi, ki se pojavljajo v oddelku 4 Priloge III se smejo po 31. decembru 1991 dati v promet le, če imajo nazivne prostornine, določene v omenjenem stolpcu I.

▼M3

(c) Brez poseganja v pododstavek (a) zgoraj se lahko proizvodi, našteti v Prilogi III (1)(a), ki so vsebovani v vračljivi embalaži, dajejo v promet v naslednjih prostorninah: ▼M5 — 0,68 litra, 0,70 litra in 0,98 litra v Španiji, do 31. decembra 1992, — 0,46 litra in 0,70 litra v Grčiji, do 31. decembra 1992.

▼M4

(d) Brez poseganja v pododstavek (b) se smejo proizvodi, našteti v oddelku 4 Priloge III, ki imajo prostornino 0,071 litra, tržiti na Irskem in v Združenem kraljestvu.

▼A1

(e) Brez poseganja v pododstavek (b) se na Madžarskem lahko tržijo proizvodi, našteti v Prilogi III, oddelku (1)(a), ki so bili pred 1. januarjem 1993 ustekleničeni na Madžarskem in imajo prostornino 0,70 litra, pod pogojem, da Madžarska na dan pristopa prijavi Komisiji količino zalog.

▼M4 —————

▼B

Člen 6

Potrebna dopolnila za prilagoditev določb iz Prilog I in II k tej direktivi tehničnemu napredku morajo biti sprejeta po postopku, navedenem v členu 18 in 19 Direktive Sveta št. 71/316/EGS.

Člen 7

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, v osemnajstih mesecih od notifikacije te direktive. O tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Belgija, Irska, Nizozemska in Združeno kraljestvo lahko z odstopanjem od odstavka 1 odložijo izvajanje te direktive in njenih prilog najkasneje do 31. decembra 1979.

3. Med obdobjem, ko se direktiva v določeni državi članici še ne uporablja, ta država članica ne sme uvesti takih nadzornih ukrepov v zvezi s količino, vsebovano v predpakiranih proizvodih, ki jih ureja ta direktiva in prihajajo iz druge države članice, ki so strožji od ukrepov, ki so bili v veljavi v času sprejema te direktive.

4. Med istim obdobjem morajo države članice, ki so prenesle direktivo, sprejeti predpakirane proizvode, ki prihajajo iz držav članic, ki koristijo ugodnosti iz odstavka 2 tega člena, če ti proizvodi izpolnjujejo pogoje iz Priloge I.1 in Priloge III k direktivi, tudi če ne nosijo oznake EGS, navedene v pododdelku 3.3 Priloge I, in to na enaki podlagi in pod enakimi pogoji kot tiste predpakirane proizvode, ki so skladni z vsemi zahtevami direktive.

5. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 8

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA I

1. CILJI

Predpakirani proizvodi, ki jih zajema ta direktiva, morajo biti izdelani na tak način, da dokončani zadostijo naslednjim zahtevam:

1.1 dejanska prostornina vsebine v povprečju ne sme biti manjša od nazivne prostornine vsebine;

1.2 delež predpakiranih proizvodov, ki imajo negativni pogrešek večji od dovoljenega negativnega pogreška, navedenega v pododdelku 2.4, mora biti dovolj majhen, da bodo partije predpakiranih proizvodov zadostile zahtevam pregledov, določenih v Prilogi II;

1.3 noben predpakirani proizvod, ki ima negativni pogrešek dvakrat večji od dovoljenega negativnega pogreška, podanega v tabeli v pododdelku 2.4, ne sme biti označen z znakom EGS, predvidenim v pododdelku 3.3.

2. DEFINICIJE IN TEMELJNE DOLOČBE

2.1 Nazivna prostornina vsebine predpakiranega proizvoda je prostornina, ki je označena na embalaži, to je prostornina tekočine, ki naj bi jo vseboval predpakirani proizvod.

2.2 Dejanska prostornina vsebine predpakiranega proizvoda je prostornina tekočine, ki jo le-ta resnično vsebuje. V vseh postopkih pregledovanja mora biti vrednost, uporabljena za dejansko prostornino vsebine, merjena ali korigirana pri temperaturi 20 oC.

2.3 Negativni pogrešek je količina, za katero je dejanska prostornina vsebine predpakiranega proizvoda manjša od nazivne prostornine vsebine.

▼M2

2.4 Dovoljeni negativni pogrešek se določi v skladu z naslednjo preglednico:



Nazivna prostornina vsebine Vn v mililitrih Dovoljeni negativni pogrešek v % od Vn v mililitrih od 5 do 50 9 — od 50 do 100 — 4,5 od 100 do 200 4,5 — od 200 do 300 — 9 od 300 do 500 3 — od 500 do 1 000 — 15 od 1 000 do 10 000 1,5 — Pri uporabi preglednice se vrednosti dovoljenih negativnih pogreškov, ki so v preglednici prikazane kot odstotki, preračunane v prostorninske enote, zaokrožijo navzgor do najbližje desetine mililitra.

▼B

3. NAPISI IN OZNAKE

Vsi predpakirani proizvodi, ki so izdelani v skladu s to direktivo, morajo na embalaži imeti oznake, ki morajo biti odtisnjene na tak način, da jih ni mogoče izbrisati, da so v normalnih razmerah predstavljanja lahko čitljive in vidne. Te oznake so:

▼M1

3.1 nazivna prostornina vsebine, izražena v litrih, centilitrih ali mililitrih in označena s številkami, ki so visoke najmanj 6 mm, če je nazivna prostornina vsebine večja od 100 cl, 4 mm, če je od 100 cl do, a ne vključno z 20 cl, in 3 mm, če je od 20 cl do, a ne vključno s 5 cl, 2 mm, če ni večja od 5 cl, sledi pa ji simbol za uporabljeno mersko enoto ali, kjer je to primerno, ime enote, v skladu z Direktivo Sveta 71/354/EGS, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 76/770/EGS; ▼M2 do preteka obdobij, določenih v Direktivi 71/354/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 76/770/EGS, se oznaki nazivne prostornine vsebine, ki je v skladu s prvim odstavkom izražena v enotah SI, lahko doda enakovredna oznaka, izražena v imperialnih merskih enotah (UK), preračunanih na podlagi naslednjih konverzijskih faktorjev: en mililiter = 0,0352 tekočinske unče en liter = 1,760 pinte ali 0,220 galone ▼M1 Če menijo, da je to potrebno, smejo države članice vztrajati pri tem drugem označevanju proizvodov, ki jih dajejo v promet na ozemlju svoje države. Oznake v imperialnih (UK) enotah morajo biti v črkah in številkah, ki niso večje od ustreznih oznak v enotah SI;

▼B

3.2 znak ali napis, ki omogoča pristojnemu organu, da prepozna tistega, ki je pakiral oz. je za to odgovoren, ali uvoznika s sedežem v Skupnosti;

3.3 majhna črka „e“, visoka najmanj 3 mm, nameščena v istem vidnem polju kot navedba nazivne prostornine vsebine, ki potrjuje, da predpakirani proizvod izpolnjuje zahteve te direktive. Ta črka mora imeti obliko, ki jo kaže risba v poglavju 3 Priloge II k Direktivi Sveta št. 71/316/EGS. Smiselno se uporabi člen 12 navedene direktive. Kadar pa je embalaža merilna posoda, ki je skladna z ustrezno direktivo, in če je oznaka njene nazivne prostornine v normalnih razmerah predstavitve predpakiranega proizvoda vidna, za potrebe te direktive nazivne prostornine vsebine predpakiranega proizvoda ni treba dodatno označevati, kot zahteva pododdelek 3.1. To pa ne velja, če se nazivna prostornina predpakiranega proizvoda za isto vrsto izdelkov do vključno 0,05 litra razlikuje od druge nazivne prostornine, ki je določena v Prilogi III.

▼M1

4. ODGOVORNOST TISTEGA, KI PAKIRA, ALI UVOZNIKA

Tisti, ki pakira, oziroma uvoznik je odgovoren za to, da bodo predpakirani proizvodi izpolnjevali zahteve te direktive.

Za merjenje oziroma pregled količine tekočine, vsebovane v predpakiranem proizvodu, poznane kot dejanska prostornina vsebine, je odgovoren tisti, ki pakira, oziroma uvoznik. Merjenje oziroma pregled mora izvajati z overjenim merilom, primernim za izvajanje potrebnih postopkov.

Pregled je možno izvesti z vzorčenjem.

Če se dejanska prostornina vsebine ne meri, mora biti pregled, ki ga izvaja tisti, ki pakira, organiziran tako, da je nazivna prostornina omenjene vsebine učinkovito zagotovljena v skladu z določbami te direktive.

Ta pogoj je izpolnjen, če tisti, ki pakira, izvaja preglede med proizvodnjo v skladu s postopki, ki jih priznavajo pristojni organi v državi članici, in če daje tem organom na voljo dokumente, ki vsebujejo rezultate takih pregledov, da bodo lahko potrdili, da so bili ti pregledi skupaj s potrebnimi popravki in naravnavanji, za katere so dokazali, da so potrebni, pravilno in točno izvedeni.

Če je blago uvoženo iz držav, ki niso članice EGS, lahko uvoznik namesto merjenja in pregledovanja ponudi dokaze, da ima vsa potrebna zagotovila, ki mu omogočajo prevzem odgovornosti.

Ena od metod za izpolnjevanje zahtev glede merjenja in pregledovanja je, da pri predpakiranju uporabljamo merilno posodo, kakršna je določena v ustrezni direktivi, in jo polnimo pod pogoji, ki jih predpisuje ta direktiva in direktiva o merilnih bučkah.

5. PREGLEDI, KI JIH PRISTOJNI ORGANI IZVAJAJO V PROSTORIH TISTEGA, KI PAKIRA, ALI UVOZNIKA ALI NJEGOVEGA ZASTOPNIKA S SEDEŽEM V SKUPNOSTI

Preglede, s katerimi preverjajo, ali predpakirani proizvodi ustrezajo zahtevam te direktive, izvajajo pristojni organi držav članic z vzorčenjem v prostorih tistega, ki pakira, oziroma če to ni izvedljivo, v prostorih uvoznika ali njegovega zastopnika s sedežem v Skupnosti.

Tak pregled z vzorčenjem in statistično obdelavo podatkov se izvaja v skladu s sprejetimi metodami za prevzemno kontrolo kakovosti. Njegova učinkovitost mora biti primerljiva z referenčno metodo, ki je določena v Prilogi II.

Tako se, kar zadeva merilo za najmanjšo dopustno vsebino, način vzorčenja, ki ga uporablja država članica, šteje za primerljivega s tistim, ki ga priporoča Priloga II, če abscisa ordinatne točke 0,10 značilne delovne krivulje prvega načina (verjetnost sprejemljivosti partije = 0,10) za manj kot 15 % odstopa od abscise ustrezne točke značilne delovne krivulje načina vzorčenja, ki ga priporoča Priloga II.

Kar zadeva kriterij za srednjo vrednost, izračunan z metodo standardnega odmika, se način vzorčenja, ki ga uporablja država članica, šteje za primerljivega s tistim, ki ga priporoča Priloga II, če ob upoštevanju značilnih delovnih krivulj obeh načinov vzorčenja, ki imata kot abscisno os

7

▼B

6. DRUGI PREGLEDI, KI JIH IZVAJAJO PRISTOJNI ORGANI

Ta direktiva ne izključuje nobenih pregledov, ki jih lahko izvajajo pristojni organi držav članic med dajanjem v promet, zlasti z namenom, da preverijo, ali so predpakirani proizvodi skladni z zahtevami direktive.









▼M1

PRILOGA II

S to prilogo so določeni postopki referenčne metode za pregled dejanske vsebine partij predpakiranih proizvodov in statistično obdelavo rezultatov, da bi se izpolnile zahteve člena 3 direktive in oddelka 5 Priloge I k tej direktivi.

1. ZAHTEVE ZA MERJENJE DEJANSKE VSEBINE PREDPAKIRANIH PROIZVODOV

Dejanska vsebina predpakiranih proizvodov se lahko meri neposredno z merili za maso ali prostornino, v primeru tekočin pa posredno s tehtanjem predpakiranega proizvoda in z merjenjem njegove gostote.

Ne glede na uporabljeno metodo pa merilni pogrešek pri merjenju dejanske vsebine predpakiranega proizvoda ne sme presegati ene petine dovoljenega negativnega pogreška za nazivno količino predpakiranega proizvoda.

Postopek merjenja dejanske vsebine predpakiranega proizvoda je lahko predmet internih predpisov, ki veljajo v posamezni državi članici.

2. ZAHTEVE ZA PREGLED PARTIJ PREDPAKIRANIH PROIZVODOV

Pregled predpakiranih proizvodov se izvaja z vzorčenjem, in to v dveh delih:

— pregled dejanske vsebine posameznega predpakiranega proizvoda v vzorcu,

— statistična obdelava rezultatov, ki ugotavlja povprečje dejanskih vsebin predpakiranih proizvodov v vzorcu.

Šteje se, da je partija predpakiranih proizvodov sprejemljiva, če rezultati obeh pregledov izpolnjujejo kriterije sprejemljivosti.

Za vsakega od teh pregledov obstajata dva načina pregleda

— prvi za neporušitvene preglede, to je za preglede, ki ne vključujejo odpiranja embalaže,

— drugi za porušitvene preglede, to je za preglede, ki vključujejo odpiranje ali uničenje embalaže.

Iz ekonomskih in praktičnih razlogov mora biti slednji preskus omejen na absolutno najnujnejši minimum in je manj učinkovit od neporušitvenega pregleda.

Porušitveni pregled se sme zato uporabiti le takrat, ko je neporušitveni pregled neizvedljiv. Velja splošno pravilo, da naj se ne uporabi za partije, ki so manjše od 100 enot.

2.1 Partije predpakiranih proizvodov

2.1.1 Partija mora biti sestavljena iz vseh predpakiranih proizvodov iste nazivne količine, istega tipa in iste proizvodne serije, pakiranih na istem mestu, ki naj bi jih kontrolirali. Velikost serije naj bo omejena na števila, določena v nadaljevanju.

2.1.2 Če se predpakirani proizvodi pregledujejo na koncu pakirne linije, mora biti število v posamezni partiji ne glede na velikost partije enako največji urni proizvodnji pakirne linije. V drugih primerih mora biti velikost partije omejena na 10 000.

2.1.3 Pri partijah, manjših od 100 predpakiranih proizvodov, mora biti neporušitveni pregled, če se izvaja, izveden 100 %-no.

2.1.4 Pred izvedbo pregledov pod 2.2 in 2.3 se iz partije naključno izbere zadostno število predpakiranih proizvodov, tako da je mogoče izvesti pregled, za katerega je potreben večji vzorec. Za drugi pregled se potrebni vzorec naključno izbere iz prvega vzorca in označi. To označevanja vzorca se mora zaključiti pred pričetkom merilnih operacij.

2.2 Pregled dejanske vsebine predpakiranega proizvoda

Najmanjša sprejemljiva vsebina se izračuna tako, da se od nazivne količine predpakiranega proizvoda odšteje dovoljeni negativni pogrešek za zadevno vsebino

Predpakirani proizvodi v partiji, katerih dejanska vsebina je manjša od najmanjše sprejemljive vsebine, se štejejo za hibne.

2.2.1 Neporušitveni pregled

Neporušitveni pregled se izvaja v skladu z dvojnim načinom vzorčenja, kot je prikazano na spodnji preglednici:

Prvo število pregledanih predpakiranih proizvodov mora biti enako številu enot v prvem vzorcu, kot je razvidno iz načina vzorčenja:

— če je število hibnih enot, najdenih v prvem vzorcu, manjše ali enako prvemu kriteriju za sprejemljivost, se šteje, da je partija sprejemljiva za namen tega pregleda,

— če je število hibnih enot, najdenih v prvem vzorcu, enako ali večje kot prvi kriterij za nesprejemljivost, je partija nesprejemljiva,

— če je število hibnih enot, najdenih v prvem vzorcu, med prvim kriterijem za sprejemljivost in prvim kriterijem za nesprejemljivost, se pregleda drugi vzorec, število enot v njem pa je označeno v načinu vzorčenja.

Hibne enote, najdene v prvem in drugem vzorcu, se seštejejo, in:

— če je skupno število hibnih enot manjše ali enako drugemu kriteriju za sprejemljivost, se šteje, da je partija sprejemljiva za namen pregleda,

— če je skupno število hibnih enot večje ali enako drugemu kriteriju za nesprejemljivost, je partija nesprejemljiva. —



Število v partiji Vzorci Število hibnih enot Vrstni red Število Skupno število Kriterij sprejemljivosti Kriterij nesprejemljivosti Od 100 do 500 1. 30 30 1 3 2. 30 60 4 5 od 501 do 3 200 1. 50 50 2 5 2. 50 100 6 7 3 201 in več 1. 80 80 3 7 2. 80 160 8 9

2.2.2 Porušitveni pregled

Porušitveni pregled se izvaja v skladu z enojnim načinom vzorčenja po spodnji preglednici in se uporabi samo za partije 100 ali več proizvodov.

Število pregledanih predpakiranih proizvodov mora biti enako 20.

— Če je število najdenih hibnih enot v vzorcu manjše ali enako kriteriju za sprejemljivost, se šteje, da je partija predpakiranih proizvodov sprejemljiva.

— Če je število najdenih hibnih enot v vzorcu enako ali večje od kriterija za nesprejemljivost, je partija predpakiranih proizvodov nesprejemljiva. —



Število v partiji Število v vzorcu Število hibnih enot Kriterij sprejemljivosti Kriterij nesprejemljivosti Kadarkoli je število (≥ 100) 20 1 2

▼B

2.3 Pregled povprečne dejanske prostornine vsebine posameznih predpakiranih proizvodov v partiji

2.3.1 Za partijo predpakiranih proizvodov se šteje, da je sprejemljiva za namene tega pregleda, če je srednja vrednost dejanske prostornine vsebine x i od n predpakiranih proizvodov v vzorcu večja kot vrednost: V tej enačbi je: Vn = nazivna prostornina vsebine predpakiranega proizvoda, s = ocenjeni standardni odmik dejanske prostornine vsebine partije, n = število predpakiranih proizvodov v vzorcu za ta pregled, t(1-α) = 0 995 stopnja zaupanja po Studentovi porazdelitvi s δ = n-1 stopnjo prostosti

2.3.2 Če je xi izmerjena vrednost za dejansko prostornino vsebine i-te enote v vzorcu, ki ima n enot, potem: 2.3.2.1 dobimo povprečje izmerjene vrednosti za vzorec z naslednjo enačbo: 2.3.2.2 in je ocenjena vrednost standardnega odmika z naslednjo enačbo: — vsota kvadratov izmerjenih vrednosti — kvadrat vsote izmerjenih vrednosti: potem potem — popravljena vsota: — ocenjena varianca

2.3.3 Kriteriji za sprejemljivost ali nesprejemljivost partij predpakiranih proizvodov, pregledanih s tem pregledom:



Kriteriji za neporušitveni pregled Število v partiji Število v vzorcu Kriterij Sprejemljivo nesprejemljivo ≤ 500 30 > 500 50



Kriteriji za porušitveni pregled Število v partiji Število v vzorcu Kriterij Sprejemljivo nesprejemljivo Katerokoli število (≥ 100) 20

▼M2









PRILOGA III







Tekočine Nazivna prostornina vsebine v litrih I Dokončno dovoljena II Začasno dovoljena 1.(a)Vino iz svežega grozdja; sveži grozdni mošt z zaustavljeno fermentacijo zaradi dodatka alkohola vključno z vinom, narejenim iz nefermentiranega grozdnega soka, zmešanega z alkoholom, razen vin, ki so vključena v skupno carinsko tarifo, pod podpoglavjema 22.05 A in B ter likerjev (KCT podpoglavje ex 22.05 C); grozdni mošt med fermentacijo ali z zaustavljeno fermentacijo drugače kot z dodajanjem alkohola (KCT poglavje št. 22.04) 0,10 — 0,25 — 0,375 0,50 — 0,75 — 1 1,5 — 2 — 3 5 ►M3 6, 9, in 10 ◄ ►M5 0,187 (2) — 4 — 8 ◄ ►M5 0,187 (samo za potrošnjo na krovu letal in ladij) ◄ 0,35 — 0,70 — 0,73 1,25 (b)Specialna bela vina, za katera se smejo uporabljati naslednje oznake porekla: „Côtes de Jura“, „Arbois“, „L’Étoile in Château-Chalon“ 0,62 (c)Druge nepeneče se fermentirane pijače, kot na primer jabolčnik, hruškovec in medica (KCT podpoglavje. 22.07 B II) 0,10 — 0,25 — 0,375 0,50 — 0,75 — 1 1,5 — 2 — 5 0,35 — 0,70 (d)Vermuti in druga aromatizirana vina iz svežega grozdja (KCT poglavje št. 22.06); likerji (KCT podpoglavje ex 22.05 C) od 0,05 do 0,10 0,10 — 0,20 — 0,375 0,50 — 0,75 — 1 1,5 ►M4 3 — 5 ◄ 2.(a) — se vina (KCT podpoglavje 22.05 A) — v steklenicah s šampanjskimi zamaški, ki so na svoje mesto privezani ali pritrjeni, ali vino, ki je kako drugače opremljeno s povišanim tlakom, ki ni manjši od enega bara, pa manjši od treh barov, izmerjenim pri temperaturi 20 °C (KCT podpoglavje 22.05 B) 0,125 — 0,20 — 0,375 0,75 — 1,5 — 3 ►M4 4,5 — 6 — 9 ◄ 0,10 — 0,25 — 0,70 (b)Druge fermentirane peneče se pijače kot na primer jabolčnik, hruškovec in medica (KCT podpoglavje 22.07 B I) 0,10 — 0,20 — 0,375 0,75 — 1 — 1,5 1,5 — 3 0,125 3.(a)Pivo, narejeno iz sladu (KCT poglavje št. 22.03), razen kislih piv 0,25 — 0,33 — 0,50 0,75 — 1 — 2 3 — 4 — 5 0,35 (b)kisla piva, dvakrat fermentirano pivo (gueuze) 0,25 — 0,375 — 0,75 4.Žganja (razen tistih pod KCT poglavjem št. 22.08); likerji in druge žgane pijače; sestavljeni alkoholni pripravki (poznani pod imenom koncentrati) za proizvodnjo pijač (KCT poglavje št. 22.09) 0,02 — 0,03 — 0,04 0,5 — 0,10 0,20 — 0,50 — 1 1,5 — 2 — 2,5 3 ►M4 0,35 — 0,70 — 1,125 (3) — 4,5 — 5 (3) — 10 (3) ◄ ►M4 — ◄ 0,375 ►M4 — ◄ 0,75 5.Kis in nadomestki kisa (KCT poglavje št. 22.10) 0,25 — 0,50 — 0,75 1 — 2 — 5 6.Oljčna olja (KCT podpoglavje 15.07 A), druga jedilna olja (KCT podpoglavje 15.07 D II) 0,25 — 0,50 — 0,75 1 — 2 — 3 5 — 10 7. — Mleko, sveže, ki ni koncentrirano ali oslajeno (KCT poglavje ex 04.01), razen jogurta, kefirja sesirjenega mleka, sirotke in drugega fermentiranega ali skisanega mleka — Pijače na osnovi mleka (KCT podpoglavje 22.02 B) 0,20 — 0,25 — 050 0,75 — 1 — 2 0,10 8.(a)Vode, vključno z mineralnimi vodami in sodavicami (KCT poglavje št. 22.01) 0,125 — 0,20 — 0,25 0,33 — 0,50 — 0,75 1 — 1,5 — 2 vse spodaj navedene prostornine 0,20 — 0,35 — 0,45 0,46 — 0,70 — 0,90 0,92 — 1,25 (b)Limonada, aromatizirane mineralne vode in aromatizirane sodavice ter druge brezalkoholne pijače, ki ne vsebujejo mleka ali mlečnih maščob, (KCT podpoglavje 22.02 A), razen sadnih in zelenjavnih sokov, ki spadajo pod KCT poglavje št. 22.07 A, ter koncentratov 0,125 — 0,20 — 0,25 0,33 — 0,50 — 0,75 1 — 1,5 — 2 vse spodaj navedene prostornine 0,20 — 0,70 (c)Pijače, označene kot brezalkoholni aperitivi 0,10 9.Sadni sokovi (vključno z grozdnim moštom) ali zelenjavni sokovi, z ali brez dodatka sladkorja, toda nefermentirani in ne vsebujoči žganja, ki spadajo pod KCT podpoglavje 20.07 B, sadni nektar (Direktiva 75/726/EGS z dne 17. novembra 1975 o usklaljevanju zakonodaje držav članic, ki se nanaša na sadne sokove in določene podobne proizvode 0,125 — 0,20 — 0,25 0,33 — 0,50 — 0,75 1 — 1,5 — 2 Vse spodaj navedene prostornine 0,125 — 0,70 — 0,180,35 (samo v pločevinkah) (1) V primeru alkoholnih pijač, ki jim je dodana aerirana voda ali soda, so dokončno dovoljene vse prostornine, ki so manjše od 0,10 litra. (2) Vrednost, ki se nanaša samo na porabo na krovu letal, ladij in vlakov in na prodajo v brezcarinskih prodajalnah. (3) Vrednosti, namenjene izključno za profesionalno uporabo. (4) UL L 311, 1.12.1975, str. 40.