02017R0654 — SL — 14.03.2018 — 001.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjena z:









▼B

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/654

z dne 19. decembra 2016

o dopolnitvi Uredbe (EU) 2016/1628 Evropskega parlamenta in Sveta glede tehničnih in splošnih zahtev v zvezi z mejnimi vrednostmi emisij in homologacijo za motorje z notranjim zgorevanjem za necestno mobilno mehanizacijo







Člen 1

Opredelitev pojmov

Uporabljajo se naslednje opredelitve pojmov:

(1) „Wobbejev indeks“ ali „W“ pomeni razmerje med ustrezno kalorično vrednostjo plina na enoto prostornine in kvadratnim korenom njegove relativne gostote pod enakimi referenčnimi pogoji;

(2) „faktor λ-premika“ ali „Sλ“ pomeni izraz, ki opisuje potrebno prožnost sistema za upravljanje motorja glede spremembe razmernika zraka λ, če se v motorju kot gorivo uporablja sestava plina, ki se razlikuje od čistega metana;

(3) „način na tekoče gorivo“ pomeni normalni način obratovanja motorja na kombinirano gorivo, med katerim motor ne uporablja plinastega goriva pri nobenih pogojih obratovanja;

(4) „način na kombinirano gorivo“ pomeni normalni način obratovanja motorja na kombinirano gorivo, med katerim motor pri nekaterih pogojih obratovanja sočasno uporablja tekoče in plinasto gorivo;

(5) „sistem za naknadno obdelavo delcev“ pomeni sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, namenjen zmanjševanju emisij trdnih onesnaževal z mehanskim, aerodinamičnim, difuzijskim ali inercijskim ločevanjem;

(6) „regulator“ pomeni napravo ali regulacijsko strategijo, ki samodejno regulira vrtilno frekvenco ali obremenitev motorja, pri čemer ne gre za omejevalnik prekomerne vrtilne frekvence, kakršen je vgrajen v motorje kategorije NRSh in omejuje največjo vrtilno frekvenco motorja izključno zaradi preprečitve obratovanja motorja z vrtilnimi frekvencami, ki presegajo določeno mejno vrednost;

(7) „temperatura okolice“ pomeni za laboratorijsko okolje (npr. prostor ali komoro za tehtanje filtrov) temperaturo v opredeljenem laboratorijskem okolju;

(8) „osnovna strategija za uravnavanje emisij“ ali „BECS“ pomeni strategijo za uravnavanje emisij, ki je aktivna v celotnem območju navora in vrtilne frekvence, v katerem deluje motor, razen če se aktivira pomožna strategija za uravnavanje emisij (AECS);

(9) „reagent“ pomeni katero koli sredstvo, ki se porablja oziroma ga ni mogoče ponovno uporabiti ter je potrebno za učinkovito delovanje sistema za naknadno obdelavo izpušnih plinov in se uporablja v ta namen;

(10) „pomožna strategija za uravnavanje emisij“ ali „AECS“ pomeni strategijo za uravnavanje emisij, ki se aktivira in začasno spremeni osnovno strategijo za uravnavanje emisij (BECS) s posebnim namenom ter kot odziv na poseben sklop okoljskih pogojev in/ali pogojev obratovanja, pri čemer ostane aktivirana le tako dolgo, dokler obstajajo ti pogoji;

(11) „dobra inženirska presoja“ pomeni presoje, ki so skladne s splošno sprejetimi znanstvenimi in inženirskimi načeli ter ustreznimi podatki, ki so na voljo;

(12) „visoka vrtilna frekvenca“ ali „nhi“ pomeni najvišjo vrtilno frekvenco motorja, pri kateri ta doseže 70 % največje moči;

(13) „nizka vrtilna frekvenca“ ali „nlo“ pomeni najnižjo vrtilno frekvenco motorja, pri kateri ta doseže 50 % največje moči;

(14) „največja moč“ ali „Pmax“ pomeni največjo moč v kW v skladu z zasnovo proizvajalca;

(15) „redčenje z delnim tokom“ pomeni metodo analize izpušnih plinov, pri kateri se del skupnega toka izpušnih plinov loči in nato pred filtrom za vzorčenje delcev zmeša z ustrezno količino zraka za redčenje;

(16) „premik“ pomeni razliko med ničelnim ali kalibracijskim signalom in ustrezno vrednostjo, ki jo sporoči merilni instrument neposredno po uporabi v preskusu emisij;

(17) „kalibrirati razpon“ pomeni nastaviti instrument tako, da se pravilno odziva na kalibracijski standard, ki ustreza vrednosti med 75 in 100 % največje vrednosti območja instrumenta ali predvidenega območja uporabe;

(18) „kalibrirni plin“ pomeni prečiščeno mešanico plinov, ki se uporablja za kalibriranje razpona analizatorjev plina;

(19) „filter HEPA“ pomeni visoko učinkovite zračne filtre za delce, ki v skladu z oceno na podlagi standarda ASTM F 1471–93 dosegajo najmanjšo začetno učinkovitost odstranjevanja delcev 99,97 odstotka;

(20) „kalibracija“ pomeni postopek nastavitve odziva merilnega sistema na vhodni signal tako, da se njegova izhodna vrednost ujema z območjem referenčnih signalov;

(21) „specifične emisije“ pomeni maso emisij, izraženo v g/kWh;

(22) „zahteva upravljavca“ pomeni dejanje upravljavca motorja za uravnavanje moči motorja;

(23) „vrtilna frekvenca pri največjem navoru“ pomeni vrtilno frekvenco motorja, pri kateri daje motor v skladu z zasnovo proizvajalca največji navor;

(24) „regulirana vrtilna frekvenca motorja“ pomeni vrtilno frekvenco, s katero obratuje motor, kadar je regulirana z vgrajenim regulatorjem;

(25) „emisije iz odprtega okrova ročične gredi“ pomeni vsak tok iz okrova ročične gredi, ki izstopa neposredno v okolje;

(26) „sonda“ pomeni prvi odsek prenosne cevi, ki prenaša vzorec k naslednjemu sestavnemu delu v sistemu vzorčenja;

(27) „preskusni interval“ pomeni čas, v katerem se določajo emisije, specifične za zavoro;

(28) „ničelni plin“ pomeni plin, ki daje vrednost nič kot odziv na njegovo dovajanje v analizator;

(29) „s kalibriranim ničliščem“ pomeni, da je bil instrument nastavljen tako, da daje ničelni odziv na ničelni kalibracijski standard, kot je prečiščeni dušik ali prečiščeni zrak;

(30) „necestni preskusni cikel v ustaljenem stanju s spremenljivo vrtilno frekvenco“ (v nadaljnjem besedilu „NRSC s spremenljivo vrtilno frekvenco“) pomeni necestni preskusni cikel v ustaljenem stanju, ki ni NRSC s stalno vrtilno frekvenco;

(31) „necestni preskusni cikel v ustaljenem stanju s stalno vrtilno frekvenco“ (v nadaljnjem besedilu: „NRSC s stalno vrtilno frekvenco“) pomeni katerega koli od naslednjih necestnih preskusnih ciklov v ustaljenem stanju, ki so opredeljeni v Prilogi IV k Uredbi (EU) 2016/1628: D2, E2, G1, G2 ali G3;

(32) „stopnja posodabljanja zapisa“ pomeni pogostost (frekvenco), s katero analizator zagotavlja nove trenutne vrednosti;

(33) „kalibracijski plin“ pomeni prečiščeno mešanico plinov, ki se uporablja za kalibracijo analizatorjev plina;

(34) „stehiometričen“ pomeni, da se nanaša na posebno razmerje med zrakom in gorivom, pri katerem ob morebitni popolni oksidaciji goriva ne bi bilo preostalega goriva ali kisika;

(35) „sredstvo za shranjevanje“ pomeni filter za delce, vrečo za vzorce ali katero koli drugo napravo za shranjevanje, ki se uporablja za vzorčenje serije;

(36) „redčenje s celotnim tokom“ pomeni metodo mešanja toka izpušnih plinov z zrakom za redčenje pred ločitvijo dela toka razredčenih izpušnih plinov za analizo;

(37) „dovoljeno odstopanje“ pomeni interval, v katerem je 95 % zabeleženih vrednosti iz niza za določeno veličino, preostalih 5 % zabeleženih vrednosti pa je zunaj intervala dovoljenih odstopanj;

(38) „servisni način“ pomeni posebni način obratovanja motorja na kombinirano gorivo, ki se aktivira za namene popravila ali premika necestne mobilne mehanizacije na varno mesto, kadar delovanje v načinu na kombinirano gorivo ni mogoče;

Člen 2

Zahteve za vsa druga opredeljena goriva, mešanice goriv ali emulzije goriv

Referenčna goriva in druga opredeljena goriva, mešanice goriv ali emulzije goriv, ki jih je proizvajalec vključil v vlogo za EU-homologacijo, iz člena 25(2) Uredbe (EU) 2016/1628 ustrezajo tehničnim lastnostim in so opisana v opisni mapi, kot je določeno v Prilogi I k tej uredbi.

Člen 3

Ureditev glede skladnosti proizvodnje

Da bi zagotovili skladnost motorjev v proizvodnji s homologiranim tipom v skladu s členom 26(1) Uredbe (EU) 2016/1628, homologacijski organi sprejmejo ukrepe in upoštevajo postopke, določene v Prilogi II k tej uredbi.

Člen 4

Metodologija za prilagoditev rezultatov laboratorijskih preskusov emisij, da se vključijo faktorji poslabšanja

Rezultati laboratorijskih preskusov emisij se prilagodijo tako, da se vključijo faktorji poslabšanja, vključno s tistimi, ki so povezani z merjenjem števila delcev in motorji na plinasto gorivo, iz člena 25(3)(d), 25(4)(d) in 25(4)(e) Uredbe (EU) 2016/1628 v skladu z metodologijo, določeno v Prilogi III k tej uredbi.

Člen 5

Zahteve glede strategij za uravnavanje emisij, ukrepov za uravnavanje emisij NOx in ukrepov za uravnavanje emisij delcev

Meritve in preskusi v zvezi s strategijami za uravnavanje emisij iz člena 25(3)(f)(i) Uredbe (EU) 2016/1628, ukrepi za uravnavanje emisij NOx iz člena 25(3)(f)(ii) navedene uredbe in ukrepi za uravnavanje emisij delcev, pa tudi dokumentacija, ki se zahteva za njihovo dokazovanje, se izvajajo oziroma pripravljajo v skladu s tehničnimi zahtevami, določenimi v Prilogi IV k tej uredbi.

Člen 6

Meritve in preskusi v zvezi z območjem, povezanim z necestnim preskusnim ciklom v ustaljenem stanju

Meritve in preskusi v zvezi z območjem iz člena 25(3)(f)(iii) Uredbe (EU) 2016/1628 se izvajajo v skladu s podrobnimi tehničnimi zahtevami, določenimi v Prilogi V k tej uredbi.

Člen 7

Pogoji in metode za izvajanje preskusov

Pogoji za izvajanje preskusov iz člena 25(3)(a) in (b) Uredbe (EU) 2016/1628, metode za ugotavljanje nastavitev obremenitve in vrtilne frekvence motorja iz člena 24 navedene uredbe, metode za upoštevanje emisij plinov iz okrova ročične gredi iz člena 25(3)(e)(i) navedene uredbe ter metode za določanje in upoštevanje stalne in periodične regeneracije sistemov za naknadno obdelavo izpušnih plinov iz člena 25(3)(e)(ii) navedene uredbe ustrezajo zahtevam, določenim v oddelkih 5 in 6 Priloge VI k tej uredbi.

Člen 8

Postopki za izvajanje preskusov

Preskusi iz točk (a) in (f)(iv) člena 25(3) Uredbe (EU) 2016/1628 se izvajajo po postopkih, določenih v oddelku 7 Priloge VI in v Prilogi VIII k tej uredbi.

Člen 9

Postopki za merjenje in vzorčenje emisij

Merjenje in vzorčenje emisij iz člena 25(3)(b) Uredbe (EU) 2016/1628 se izvaja po postopkih, določenih v oddelku 8 Priloge VI k tej uredbi in v Dodatku 1 k tej prilogi.

Člen 10

Oprema za izvajanje preskusov ter za merjenje in vzorčenje emisij

Oprema za izvajanje preskusov iz člena 25(3)(a) Uredbe (EU) 2016/1628 ter za merjenje in vzorčenje emisij iz člena 25(3)(b) navedene uredbe je skladna s tehničnimi zahtevami in značilnostmi, določenimi v oddelku 9 Priloge VI k tej uredbi.

Člen 11

Metoda za vrednotenje podatkov in izračune

Podatki iz člena 25(3)(c) Uredbe (EU) 2016/1628 se vrednotijo in preračunavajo v skladu z metodo, določeno v Prilogi VII k tej uredbi.

Člen 12

Tehnične značilnosti referenčnih goriv

Referenčna goriva iz člena 25(2) Uredbe (EU) 2016/1628 izpolnjujejo tehnične značilnosti, določene v Prilogi IX k tej uredbi.

Člen 13

Podrobne tehnične specifikacije in pogoji za dobavo motorja ločeno od sistema za naknadno obdelavo izpušnih plinov

Če proizvajalec dobavi proizvajalcu originalne opreme v Uniji v skladu s členom 34(3) Uredbe (EU) 2016/1628 motor ločeno od sistema za naknadno obdelavo izpušnih plinov, ta dobava ustreza podrobnim tehničnim specifikacijam in pogojem, določenim v Prilogi X k tej uredbi.

Člen 14

Podrobne tehnične specifikacije in pogoji za začasno dajanje na trg za namene preskušanja na terenu

Za motorje, ki niso bili EU-homologirani v skladu z Uredbo (EU) 2016/1628, se v skladu s členom 34(4) navedene uredbe odobri začasno dajanje na trg za namene preskušanja na terenu, če so skladni s podrobnimi tehničnimi specifikacijami in pogoji, določenimi v Prilogi XI k tej uredbi.

Člen 15

Podrobne tehnične specifikacije in pogoji za motorje za posebne namene

EU-homologacije za motorje za posebne namene in dovoljenja za dajanje teh motorjev na trg se podelijo v skladu s členom 34(5) in (6) Uredbe (EU) 2016/1628, če so izpolnjene podrobne tehnične specifikacije in pogoji, določeni v Prilogi XII k tej uredbi.

Člen 16

Priznavanje enakovrednih homologacij za motorje

Pravilniki UN/ECE ali njihove spremembe iz člena 42(4)(a) Uredbe (EU) 2016/1628 in akti Unije iz člena 42(4)(b) navedene uredbe so navedeni v Prilogi XIII k tej uredbi.

Člen 17

Podrobnosti o zadevnih informacijah in navodilih za proizvajalce originalne opreme

Podrobnosti o informacijah in navodilih za proizvajalce originalne opreme iz člena 43(2), (3) in (4) Uredbe (EU) 2016/1628 so določene v Prilogi XIV k tej uredbi.

Člen 18

Podrobnosti o zadevnih informacijah in navodilih za končne uporabnike

Podrobnosti o ustreznih informacijah in navodilih za končne uporabnike iz člena 43(3) in (4) Uredbe (EU) 2016/1628 so določene v Prilogi XV k tej uredbi.

Člen 19

Standardi učinkovitosti in ocenjevanje tehničnih služb

1. Tehnične službe izpolnjujejo standarde učinkovitosti, določene v Prilogi XVI.

2. Homologacijski organi ocenijo tehnične službe po postopku, določenem v Prilogi XVI k tej uredbi.

Člen 20

Značilnosti preskusnih ciklov v ustaljenem stanju in preskusnih ciklov prehodnega stanja

Preskusni cikli v ustaljenem stanju in preskusni cikli prehodnega stanja iz člena 24 Uredbe (EU) 2016/1628 ustrezajo značilnostim, določenim v Prilogi XVII k tej uredbi.

Člen 21

Začetek veljavnosti in uporaba

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.









PRILOGE







Številka priloge Naslov priloge Stran I Zahteve za vsa druga opredeljena goriva, mešanice goriv ali emulzije goriv II Ureditev glede skladnosti proizvodnje III Metodologija za prilagoditev rezultatov laboratorijskih preskusov emisij, da se vključijo faktorji poslabšanja IV Zahteve glede strategij za uravnavanje emisij, ukrepov za uravnavanje emisij NOx in ukrepov za uravnavanje emisij trdnih onesnaževal V Meritve in preskusi v zvezi z območjem, povezanim z necestnim preskusnim ciklom v ustaljenem stanju VI Pogoji, metode, postopki in oprema za izvajanje preskusov ter za merjenje in vzorčenje emisij VII Metode za vrednotenje podatkov in izračune VIII Zahteve glede okoljskih značilnosti in preskusni postopki za motorje na kombinirano gorivo IX Tehnične značilnosti referenčnih goriv X Podrobne tehnične specifikacije in pogoji za dobavo motorja ločeno od sistema za naknadno obdelavo izpušnih plinov XI Podrobne tehnične specifikacije in pogoji za začasno dajanje na trg za namene preskušanja na terenu XII Podrobne tehnične specifikacije in pogoji za motorje za posebne namene XIII Priznavanje enakovrednih homologacij za motorje XIV Podrobnosti o zadevnih informacijah in navodilih za proizvajalce originalne opreme XV Podrobnosti o zadevnih informacijah in navodilih za končne uporabnike XVI Standardi učinkovitosti in ocenjevanje tehničnih služb XVII Značilnosti preskusnih ciklov v ustaljenem stanju in preskusnih ciklov prehodnega stanja









PRILOGA I

Zahteve za vsa druga opredeljena goriva, mešanice goriv ali emulzije goriva

1. Zahteve za motorje na tekoča goriva

1.1. Pri vložitvi vloge za EU-homologacijo lahko proizvajalci izberejo eno izmed naslednjih možnosti glede nabora goriv za motor: (a) motor za standardni nabor goriv v skladu z zahtevami iz točke 1.2; ali (b) motor za posamezno gorivo v skladu z zahtevami iz točke 1.3.

1.2. Zahteve za motor za standardni nabor goriv (dizelsko gorivo, bencin): Motor za standardni nabor goriv mora izpolnjevati zahteve iz točk 1.2.1 do 1.2.4. 1.2.1. Osnovni motor mora izpolnjevati ustrezne mejne vrednosti iz Priloge II k Uredbi (EU) 2016/1628 in zahteve iz te uredbe, če motor obratuje na referenčna goriva iz oddelka 1.1 ali 2.1 Priloge IX. 1.2.2. Ker standard za necestno plinsko olje, ki bi ga izdal Evropski odbor za standardizacijo („standard CEN“) ne obstaja, Direktiva 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ) pa ne vsebuje preglednice lastnosti goriva za necestno plinsko olje, referenčno dizelsko gorivo (necestno plinsko olje) v Prilogi IX pomeni tržna necestna plinska olja z vsebnostjo žvepla največ 10 mg/kg, cetanskim številom najmanj 45 in vsebnostjo metilestra maščobnih kislin („FAME“) največ 7,0 % v/v. Razen če je v skladu s točkami 1.2.2.1, 1.2.3 in 1.2.4 dovoljeno drugače, mora proizvajalec za končne uporabnike pripraviti ustrezno izjavo v skladu z zahtevami iz Priloge XV, da je obratovanje motorja na necestno plinsko olje omejeno na goriva z vsebnostjo žvepla največ 10 mg/kg (20 mg/kg na točki predaje končnim uporabnikom), cetanskim številom najmanj 45 in vsebnostjo FAME največ 7,0 % v/v. Proizvajalec lahko neobvezno poda še druge parametre (npr. za mazalnost). 1.2.2.1. Proizvajalec motorja v trenutku podelitve EU-homologacije ne sme navesti, da lahko tip motorja ali družina motorjev v Uniji obratuje na tržna goriva, ki niso skladna z zahtevami iz te točke, razen če proizvajalec poleg tega izpolnjuje tudi zahteve iz točke 1.2.3. (a) Za bencin veljajo zahteve iz Direktive 98/70/ES ali standarda CEN EN 228:2012. Lahko se doda mazalno olje v skladu s specifikacijo proizvajalca. (b) Za dizelsko gorivo (razen necestnega plinskega olja) veljajo zahteve iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/70/ES ali standarda CEN EN 590:2013. (c) Za dizelsko gorivo (necestno plinsko olje) veljajo zahteve iz Direktive 98/70/ES ter cetansko število najmanj 45 in FAME največ 7,0 % v/v. 1.2.3. Če proizvajalec dovoli, da motorji obratujejo na dodatna tržna goriva poleg tistih, ki so opredeljena v točki 1.2.2, na primer na B100 (EN 14214:2012+A1:2014), B20 ali B30 (EN16709:2015), ali na posebna goriva, mešanice goriv ali emulzije goriv, mora proizvajalec poleg zahtev iz točke 1.2.2.1 sprejeti vse naslednje ukrepe: (a) v opisnem listu iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/656 ( 2 ) navesti specifikacije komercialnih goriv, mešanic goriv ali emulzij, na katere lahko obratuje družina motorjev; (b) dokazati, da osnovni motor lahko izpolni zahteve iz te uredbe v zvezi z gorivi, mešanicami goriv ali emulzijami; (c) izpolniti zahteve preskusa spremljanja med obratovanjem iz Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/655 ( 3 ) za opredeljena goriva, mešanice goriv ali emulzije, vključno s katero koli mešanico opredeljenih goriv, mešanic goriv ali emulzij in ustreznega tržnega goriva, opredeljenega v točki 1.2.2.1. 1.2.4. Pri motorjih na prisilni vžig mora biti razmerje mešanice goriva in olja takšno, kakor ga priporoča proizvajalec. Delež olja v mešanici goriva in maziva se zabeleži v opisnem listu iz Izvedbene uredbe (EU) 2017/656.

1.3. Zahteve za motor za posamezno gorivo (ED 95 ali E 85) Motor za posamezno gorivo (ED 95 ali E 85) mora izpolnjevati zahteve iz točk 1.3.1 in 1.3.2. 1.3.1. Pri ED 95 mora osnovni motor izpolnjevati ustrezne mejne vrednosti iz Priloge II k Uredbi (EU) 2016/1628 in zahteve iz te uredbe, če motor obratuje na referenčna goriva iz točke 1.2 Priloge IX. 1.3.2. Pri E 85 mora osnovni motor izpolnjevati ustrezne mejne vrednosti iz Priloge II k Uredbi (EU) 2016/1628 in zahteve iz te uredbe, če motor obratuje na referenčna goriva iz točke 2.2 Priloge IX.

2. Zahteve za motorje na zemeljski plin/biometan (ZP) ali utekočinjeni naftni plin (UNP), vključno z motorji na kombinirano gorivo

2.1. Pri vložitvi vloge za EU-homologacijo lahko proizvajalci izberejo eno izmed naslednjih možnosti glede nabora goriv za motor: (a) motor za univerzalni nabor goriv v skladu z zahtevami iz točke 2.3; (b) motor za omejeni nabor goriv v skladu z zahtevami iz točke 2.4; (c) motor za posamezno gorivo v skladu z zahtevami iz točke 2.5.

2.2. Preglednice s povzetki zahtev za EU-homologacijo motorjev na zemeljski plin/biometan, motorjev na utekočinjeni naftni plin in motorjev na kombinirano gorivo so na voljo v Dodatku 1.

2.3. Zahteve za motor za univerzalni nabor goriv 2.3.1. Pri motorjih na zemeljski plin/biometan, vključno z motorji na kombinirano gorivo, mora proizvajalec dokazati, da se osnovni motor lahko prilagodi kateri koli sestavi zemeljskega plina/biometana, ki se lahko pojavi na tržišču. To dokazovanje se izvede v skladu s tem oddelkom 2, v primeru motorjev na kombinirano gorivo pa še v skladu z dodatnimi določbami o postopku prilagajanja gorivu iz točke 6.4 Priloge VIII. 2.3.1.1. Pri motorjih na stisnjen zemeljski plin/biometan (SZP) sta običajni dve vrsti goriva, visokokalorično gorivo (plin iz območja H) in nizkokalorično gorivo (plin iz območja L), vendar je znotraj obeh območij razpon velik; do bistvenih razlik prihaja pri energijski vsebnosti, izraženi z Wobbejevim indeksom, in pri faktorju λ-premika (Sλ). Zemeljski plini s faktorjem λ-premika med 0,89 in 1,08 (0,89 ≤Sλ ≤ 1,08) spadajo v območje H, zemeljski plini s faktorjem λ-premika med 1,08 in 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) pa v območje L. Sestava referenčnih goriv upošteva ekstremne razlike v Sλ. Osnovni motor mora izpolnjevati zahteve te uredbe v zvezi z referenčnima gorivoma GR (gorivo 1) in G25 (gorivo 2) iz Priloge IX ali enakovrednimi gorivi, ustvarjenimi tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 1 k Prilogi IX, in sicer brez kakršnega koli ročnega prilagajanja sistema za napajanje motorja z gorivom med obema preskusoma (zahtevano je samodejno prilagajanje). Po menjavi goriva je dovoljen en prilagoditveni tek. Pri prilagoditvenem teku je treba izvesti predkondicioniranje, ki mu sledi preskus emisij v skladu z zadevnim preskusnim ciklom. Pri motorjih, ki se preskušajo po necestnih preskusnih ciklih v ustaljenem stanju („NRSC“) in pri katerih cikel predkondicioniranja ni primeren za samoprilagajanje sistema za napajanje motorja z gorivom, se lahko pred predkondicioniranjem motorja izvede drug prilagoditveni tek, ki ga določi proizvajalec. 2.3.1.1.1 Proizvajalec lahko preskusi motor na tretje gorivo (gorivo 3), če je faktor λ-premika (Sλ) med 0,89 (tj. spodnjim območjem GR) in 1,19 (tj. zgornjim območjem G25), na primer kadar je gorivo 3 tržno gorivo. Rezultati tega preskusa se lahko uporabijo kot podlaga za ovrednotenje skladnosti proizvodnje. 2.3.1.2. Pri motorjih na utekočinjeni zemeljski plin/utekočinjeni biometan (UZP) mora osnovni motor izpolnjevati zahteve te uredbe v zvezi z referenčnima gorivoma GR (gorivo 1) in G20 (gorivo 2) iz Priloge IX ali enakovrednimi gorivi, ustvarjenimi tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 1 k Prilogi IX, in sicer brez kakršnega koli ročnega prilagajanja sistema za napajanje motorja z gorivom med obema preskusoma (zahtevano je samodejno prilagajanje). Po menjavi goriva je dovoljen en prilagoditveni tek. Pri prilagoditvenem teku je treba izvesti predkondicioniranje, ki mu sledi preskus emisij v skladu z zadevnim preskusnim ciklom. Pri motorjih, ki se preskušajo po NRSC in pri katerih cikel predkondicioniranja ni primeren za samoprilagajanje sistema za napajanje motorja z gorivom, se lahko pred predkondicioniranjem motorja izvede drug prilagoditveni tek, ki ga določi proizvajalec. 2.3.2. Pri motorjih na stisnjeni zemeljski plin/biometan (SZP), ki se samodejno prilagajajo tako v območju plinov H kot v območju plinov L in pri katerih se z uporabo stikala preklaplja med območjem H in območjem L, se osnovni motor preskusi pri vsakem položaju stikala z ustreznim referenčnim gorivom, kot je za vsako območje posebej določeno v Prilogi IX. Goriva so GR (gorivo 1) in G23 (gorivo 3) za območje H ter G25 (gorivo 2) in G23 (gorivo 3) za območje L oziroma enakovredna goriva, ustvarjena tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 1 k Prilogi IX. Osnovni motor mora izpolnjevati zahteve te uredbe pri obeh položajih stikala brez kakršnega koli prilagajanja sistema napajanja z gorivom med obema preskusoma pri posameznem položaju stikala. Po menjavi goriva je dovoljen en prilagoditveni tek. Pri prilagoditvenem teku je treba izvesti predkondicioniranje, ki mu sledi preskus emisij v skladu z zadevnim preskusnim ciklom. Pri motorjih, ki se preskušajo po NRSC in pri katerih cikel predkondicioniranja ni primeren za samoprilagajanje sistema za napajanje motorja z gorivom, se lahko pred predkondicioniranjem motorja izvede drug prilagoditveni tek, ki ga določi proizvajalec. 2.3.2.1. Proizvajalec lahko preskusi motor na tretje gorivo namesto na G23, če je faktor λ-premika (Sλ) med 0,89 (tj. spodnjim območjem GR) in 1,19 (tj. zgornjim območjem G25), na primer kadar je gorivo 3 tržno gorivo. Rezultati tega preskusa se lahko uporabijo kot podlaga za ovrednotenje skladnosti proizvodnje. 2.3.3. Pri motorjih na zemeljski plin/biometan se razmerje med rezultati emisij „r“ za vsako onesnaževalo določi tako: ali in 2.3.4. Pri motorjih na utekočinjeni naftni plin (UNP) mora proizvajalec dokazati, da se osnovni motor lahko prilagodi kateri koli sestavi goriva, ki se lahko pojavi na tržišču. Pri motorjih na UNP prihaja do razlik v vsebnosti C3/C4. Te razlike se odražajo v referenčnih gorivih. Osnovni motor mora izpolnjevati emisijske zahteve v zvezi z referenčnima gorivoma A in B iz Priloge IX brez kakršnega koli prilagajanja sistema napajanja z gorivom med preskusoma. Po menjavi goriva je dovoljen en prilagoditveni tek. Pri prilagoditvenem teku je treba izvesti predkondicioniranje, ki mu sledi preskus emisij v skladu z zadevnim preskusnim ciklom. Pri motorjih, ki se preskušajo po NRSC in pri katerih cikel predkondicioniranja ni primeren za samoprilagajanje sistema za napajanje motorja z gorivom, se lahko pred predkondicioniranjem motorja izvede drug prilagoditveni tek, ki ga določi proizvajalec. 2.3.4.1. Razmerje med rezultati emisij „r“ se za vsako onesnaževalo določi tako:

2.4. Zahteve za motor za omejeni nabor goriv Motor za omejeni nabor goriv mora izpolnjevati zahteve iz točk 2.4.1 do 2.4.3. 2.4.1. Za motorje na SZP, ki so zasnovani za obratovanje na pline iz območja H ali na pline iz območja L 2.4.1.1. Osnovni motor je treba preskusiti na ustrezno referenčno gorivo v skladu s Prilogo IX za zadevno območje. Goriva so GR (gorivo 1) in G23 (gorivo 3) za območje H ter G25 (gorivo 2) in G23 (gorivo 3) za območje L oziroma enakovredna goriva, ustvarjena tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 1 k Prilogi IX. Osnovni motor mora izpolnjevati zahteve te uredbe brez kakršnega koli prilagajanja sistema napajanja z gorivom med obema preskusoma. Po menjavi goriva je dovoljen en prilagoditveni tek. Pri prilagoditvenem teku je treba izvesti predkondicioniranje, ki mu sledi preskus emisij v skladu z zadevnim preskusnim ciklom. Pri motorjih, ki se preskušajo po NRSC in pri katerih cikel predkondicioniranja ni primeren za samoprilagajanje sistema za napajanje motorja z gorivom, se lahko pred predkondicioniranjem motorja izvede drug prilagoditveni tek, ki ga določi proizvajalec. 2.4.1.2. Proizvajalec lahko preskusi motor na tretje gorivo namesto na G23, če je faktor λ-premika (Sλ) med 0,89 (tj. spodnjim območjem GR) in 1,19 (tj. zgornjim območjem G25), na primer kadar je gorivo 3 tržno gorivo. Rezultati tega preskusa se lahko uporabijo kot podlaga za ovrednotenje skladnosti proizvodnje. 2.4.1.3. Razmerje med rezultati emisij „r“ se za vsako onesnaževalo določi tako: ali in 2.4.1.4. Ob dobavi potrošniku mora imeti motor oznako v skladu s Prilogo III k Uredbi (EU) 2016/1628, na kateri je navedeno, za katero območje plinov je motor pridobil EU-homologacijo. 2.4.2. Za motorje na zemeljski plin ali UNP, ki so zasnovani za obratovanje na eno specifično sestavo goriva 2.4.2.1. Osnovni motor mora izpolnjevati emisijske zahteve v zvezi z referenčnima gorivoma GR in G25 ali enakovrednimi gorivi, ustvarjenimi tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 1 k Prilogi IX v primeru stisnjenega zemeljskega plina, v zvezi z referenčnima gorivoma GR in G20 ali enakovrednimi gorivi, ustvarjenimi tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 2 k Prilogi VI v primeru utekočinjenega zemeljskega plina ali v zvezi z referenčnima gorivoma A in B iz Priloge IX v primeru utekočinjenega naftnega plina. Med preskusi je dovoljena fina nastavitev sistema za napajanje z gorivom. Takšna fina nastavitev pomeni ponovno kalibracijo podatkovne zbirke sistema za napajanje z gorivom, ne da bi se pri tem kakor koli spremenila osnovna strategija krmiljenja ali osnovna zgradba podatkovne zbirke. Po potrebi se dovoli zamenjava delov, ki neposredno vplivajo na pretok goriva, kot so vbrizgalne šobe. 2.4.2.2. Pri motorjih na SZP lahko proizvajalec preskusi motor z referenčnima gorivoma GR in G23 oziroma z G25 in G23 ali z enakovrednimi gorivi, ustvarjenimi tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 1 k Prilogi IX, pri čemer v tem primeru EU-homologacija velja samo za pline iz območja H oziroma območja L. 2.4.2.3. Ob dobavi kupcu mora imeti motor oznako v skladu s Prilogo III k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656 o upravnih zahtevah, na kateri je navedeno, za katero območje sestave goriva je motor kalibriran.

2.5. Zahteve za motor za posamezno gorivo na utekočinjeni zemeljski plin/utekočinjeni biometan (UZP) Motor za posamezno gorivo na utekočinjeni zemeljski plin/utekočinjeni biometan mora izpolnjevati zahteve iz točk 2.5.1 in 2.5.2. 2.5.1. Motor za posamezno gorivo na utekočinjeni zemeljski plin/utekočinjeni biometan (UZP) 2.5.1.1. Motor mora biti kalibriran za specifično sestavo UZP, katere faktor λ-premika se od faktorja λ-premika za gorivo G20 iz Priloge IX razlikuje za največ 3 % in katere vsebnost etana je največ 1,5 %. 2.5.1.2. Če zahteve iz točke 2.5.1.1 niso izpolnjene, mora proizvajalec predložiti vlogo za motor za univerzalni nabor goriv v skladu s specifikacijami iz točke 2.1.3.2. 2.5.2. Motor za posamezno gorivo na utekočinjeni zemeljski plin (UZP) 2.5.2.1. Pri družini motorjev na kombinirano gorivo, pri kateri so motorji kalibrirani za specifično sestavo UZP, katere faktor λ-premika se od faktorja λ-premika za gorivo G20 iz Priloge IX razlikuje za največ 3 % in katere vsebnost etana je največ 1,5 %, se osnovni motor preskusi le z referenčnim plinastim gorivom G20 ali z enakovrednim gorivom, ustvarjenim tako, da se plinu iz plinovoda primešajo drugi plini, kot je navedeno v Dodatku 1 k Prilogi IX.

2.6. EU-homologacija člana družine motorjev 2.6.1. Razen v primeru iz točke 2.6.2 se EU-homologacija osnovnega motorja brez dodatnega preskušanja razširi na celotno družino za vse sestave goriva v območju, za katerega je osnovni motor pridobil EU-homologacijo (v primeru motorjev iz točke 2.5), ali za nabor goriv (v primeru motorjev iz točke 2.3 ali 2.4), za katerega je osnovni motor pridobil EU-homologacijo. 2.6.2. Če tehnična služba ugotovi, da predložena vloga glede na izbrani osnovni motor ne predstavlja v celoti družine motorjev, opredeljene v Prilogi IX k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656, lahko tehnična služba izbere in preskusi nadomesten in po potrebi dodaten referenčni preskusni motor.

2.7. Dodatne zahteve za motorje na kombinirano gorivo Za pridobitev EU-homologacije za tip motorja ali družino motorjev na kombinirano gorivo mora proizvajalec: (a) izvesti preskuse v skladu s preglednico 1.3 Dodatka 1; (b) poleg zahtev iz oddelka 2 dokazati, da se za motorje na kombinirano gorivo opravljajo preskusi in da izpolnjujejo zahteve iz Priloge VIII.









Dodatek 1

Povzetek postopka homologacije za motorje na zemeljski plin in utekočinjeni naftni plin, vključno z motorji na kombinirano gorivo

Preglednice 1.1 do 1.3 prikazujejo povzetek postopka homologacije za motorje na zemeljski plin in utekočinjeni naftni plin ter najmanjšega števila preskusov, potrebnih za homologacijo motorjev na kombinirano gorivo.







Preglednica 1.1 EU-homologacija motorjev na zemeljski plin Točka 2.3: Zahteve za motor za univerzalni nabor goriv Število preskusov Izračun „r“ Točka 2.4: Zahteve za motor za omejeni nabor goriv Število preskusov Izračun „r“ Glej točko 2.3.1 Motor na zemeljski plin, prilagodljiv na vsako sestavo goriva GR (1) in G25 (2) Na zahtevo proizvajalca se motor lahko preskusi na dodatno tržno gorivo (3), če je Sl = 0,89 – 1,19 2 (največ 3) in, če je preskušen z dodatnim gorivom, in Glej točko 2.3.2 Motor na zemeljski plin, ki je samoprilagodljiv s stikalom GR (1) in G23 (3) za H ter G25 (2) in G23 (3) za L Na zahtevo proizvajalca se motor lahko preskusi na dodatno tržno gorivo (3) namesto na G23, če je Sl = 0,89 – 1,19 2 za območje H in 2 za območje L; v ustreznem položaju stikala in Glej točko 2.4.1 Motor na zemeljski plin, ki je predviden za delovanje na plin iz območja H ali L GR (1) in G23 (3) za H ali G25 (2) in G23 (3) za L Na zahtevo proizvajalca se motor lahko preskusi na dodatno tržno gorivo (3) namesto na G23, če je Sl = 0,89 – 1,19 2 za območje H ali 2 za območje L 2 za območje H ali za območje L Glej točko 2.4.2 Motor na zemeljski plin, ki je predviden za delovanje na eno specifično sestavo goriva GR (1) in G25 (2), fino uravnavanje med preskusi je dovoljeno. Na zahtevo proizvajalca se motor lahko preskusi na: GR (1) in G23 (3) za H ali G25 (2) in G23 (3) za L 2 2 za območje H ali 2 za območje L







Preglednica 1.2 EU-homologacija motorjev na UNP Točka 2.3: Zahteve za motor za univerzalni nabor goriv Število preskusov Izračun „r“ Točka 2.4: Zahteve za motor za omejeni nabor goriv Število preskusov Izračun „r“ Glej točko 2.3.4 Motorji na UNP, prilagodljivi na vsako sestavo goriva gorivo A in gorivo B 2 Glej točko 2.4.2 Motor na UNP, ki je predviden za delovanje na eno specifično sestavo goriva gorivo A in gorivo B, fino uravnavanje med preskusi je dovoljeno 2







Preglednica 1.3 Najmanjše število preskusov, potrebnih za EU-homologacijo motorjev na kombinirano gorivo Tip na kombinirano gorivo Način na tekoče gorivo Način na kombinirano gorivo SZP UZP UZP20 UNP 1A univerzalni ali omejeni (2 preskusa) univerzalni (2 preskusa) posamezno gorivo (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa) 1B univerzalni (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa) univerzalni (2 preskusa) posamezno gorivo (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa) 2A univerzalni ali omejeni (2 preskusa) univerzalni (2 preskusa) posamezno gorivo (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa) 2B univerzalni (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa) univerzalni (2 preskusa) posamezno gorivo (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa) 3B univerzalni (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa) univerzalni (2 preskusa) posamezno gorivo (1 preskus) univerzalni ali omejeni (2 preskusa)









PRILOGA II

Ureditev glede skladnosti proizvodnje

1. Opredelitev pojmov

V tej prilogi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1.1. „sistem upravljanja kakovosti“ pomeni nabor med seboj povezanih ali medsebojno delujočih elementov, ki jih organizacije uporabljajo za usmerjanje in nadzor načinov izvajanja politik kakovosti in doseganja ciljev glede kakovosti;

1.2. „revizija“ pomeni postopek zbiranja dokazov, ki se uporablja za ocenjevanje učinkovitosti izvajanja revizijskih meril; biti mora objektivna, nepristranska in neodvisna, revizijski postopek pa mora biti sistematičen in dokumentiran;

1.3. „popravni ukrepi“ pomeni postopek reševanja težav z nadaljnjimi koraki, sprejetimi za odpravo vzrokov za neskladnost ali neželen položaj ter zasnovanimi za preprečevanje njihove ponovitve;

2. Namen

2.1. Namen ureditve za skladnost proizvodnje je zagotoviti, da je vsak motor skladen z zahtevami za homologiran tip motorja ali družino motorjev glede specifikacij, zmogljivosti in označevanja.

2.2. Postopki neločljivo vključujejo presojo sistemov vodenja kakovosti, imenovano „začetna presoja“ in določeno v oddelku 3, ter nadzor preverjanja in proizvodnje, imenovan „ukrepi za skladnost proizvodov“ in določen v oddelku 4.

3. Začetna presoja

3.1. Homologacijski organ mora pred podelitvijo EU-homologacije preveriti, ali je proizvajalec vzpostavil zadovoljive ukrepe in postopke za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti motorjev v proizvodnji s homologiranim tipom motorja ali družino motorjev.

3.2. Za začetno presojo se uporabljajo Smernice za presojanje sistemov vodenja kakovosti in/ali sistemov ravnanja z okoljem iz standarda EN ISO 19011:2011.

3.3. Homologacijski organ se zadovolji z začetno presojo in ukrepi za skladnost proizvodov iz oddelka 4 spodaj, ob upoštevanju, po potrebi, enega od ukrepov, opisanih v točkah od 3.3.1 do 3.3.3, ali delne oziroma celotne kombinacije teh ukrepov. 3.3.1. Začetno presojo in/ali preverjanje ukrepov za skladnost proizvodov opravi homologacijski organ, ki podeli homologacijo, ali organ, ki deluje po pooblastilu homologacijskega organa. 3.3.1.1. Homologacijski organ lahko pri opredeljevanju obsega začetne presoje, ki jo je treba opraviti, upošteva razpoložljive podatke v zvezi s certificiranjem proizvajalca, ki ni bilo priznano v okviru točke 3.3.3. 3.3.2. Začetno presojo in preverjanje ukrepov za skladnost proizvodov lahko opravi tudi homologacijski organ druge države članice ali pooblaščeni organ, ki ga za to določi homologacijski organ. 3.3.2.1. Homologacijski organ druge države članice v takem primeru pripravi izjavo o skladnosti, v kateri navede področja in proizvodne obrate, ki jih je obravnaval kot upoštevne za motorje, za katere je treba pridobiti EU-homologacijo. 3.3.2.2. Na zahtevo homologacijskega organa države članice, ki podeljuje EU-homologacijo, homologacijski organ druge države članice nemudoma pošlje izjavo o skladnosti ali sporoči, da te izjave ne more izdati. 3.3.2.3. Izjava o skladnosti mora vsebovati najmanj naslednje podatke: 3.3.2.3.1 skupino ali družbo (npr. proizvodna družba XYZ); 3.3.2.3.2 določeno organizacijo (npr. enota za Evropo) 3.3.2.3.3. obrate/proizvodna mesta (npr. tovarna motorjev 1 (Združeno kraljestvo) – tovarna motorjev 2 (Nemčija)); 3.3.2.3.4 zajete tipe motorjev/družine motorjev; 3.3.2.3.5 ocenjena področja (npr. izdelava motorja, preskušanje motorja, proizvodnja sistema za naknadno obdelavo); 3.3.2.3.6 pregledane dokumente (npr. poslovnik za kakovost in postopki kakovosti podjetja in zadevnega obrata); 3.3.2.3.7 datum presoje (npr. revizija se je izvajala od 18. do 30.5.2013); 3.3.2.3.8 načrtovan kontrolni obisk (npr. oktobra 2014). 3.3.3. Homologacijski organ prizna izpolnjevanje zahtev začetne presoje iz točke 3.3 tudi na podlagi ustreznega certificiranja proizvajalca v skladu s harmoniziranim standardom EN ISO 9001:2008 ali enakovrednim harmoniziranim standardom. Proizvajalec zagotovi podatke o certificiranju in se zaveže, da bo homologacijski organ obvestil o vseh spremembah glede njegove veljavnosti ali področja uporabe.

4. Ukrepi za skladnost proizvodov

4.1. Vsi motorji, ki so pridobili EU-homologacijo v skladu z Uredbo (EU) 2016/1628, to Delegirano uredbo, Delegirano uredbo (EU) 2017/655 in Izvedbeno uredbo (EU) 2017/656, so izdelani v skladu s homologiranim tipom motorja/družino motorjev, tako da izpolnjujejo zahteve iz te priloge, Uredbe (EU) 2016/1628 ter delegiranih in izvedbenih uredb Komisije, navedenih zgoraj.

4.2. Pred podelitvijo EU-homologacije v skladu z Uredbo (EU) 2016/1628 ter delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi navedene uredbe, homologacijski organ preveri, ali obstajajo primerni ukrepi in dokumentirani nadzorni načrti – ki morajo biti dogovorjeni s proizvajalcem za vsako homologacijo –, da se v opredeljenih časovnih razmikih opravijo preskusi ali povezane preveritve, potrebni za preverjanje stalne skladnosti s homologiranim tipom motorja/družino motorjev, vključno po potrebi s preskusi, določenimi v Uredbi (EU) 2016/1628 ter delegiranih in izvedbenih aktih, sprejetih na podlagi navedene uredbe.

4.3. Imetnik EU-homologacije mora: 4.3.1. zagotoviti, da obstajajo in se uporabljajo postopki za učinkovit nadzor skladnosti motorjev s homologiranim tipom motorja/družino motorjev; 4.3.2. imeti dostop do preskusne ali druge ustrezne opreme, potrebne za preverjanje skladnosti z vsakim homologiranim tipom motorja/družino motorjev; 4.3.3. poskrbeti za zapis rezultatov preskusov ali preveritev in za to, da pripadajoča dokumentacija ostane na voljo za obdobje do 10 let, ki se določi skupaj s homologacijskim organom; 4.3.4. za kategorije motorjev NRSh in NRS, razen podkategorij NRS-v-2b in NRS-v-3, zagotoviti, da se za vsak tip motorja opravijo vsaj preveritve in preskusi, predpisani v Uredbi (EU) 2016/1628 ter delegiranih in izvedbenih aktih, sprejetih na podlagi navedene uredbe. Za druge kategorije se lahko proizvajalec in homologacijski organ dogovorita za preskuse na ravni sestavnih delov ali sklopov sestavnih delov; 4.3.5. analizirati rezultate vseh vrst preskusov ali preveritev, da se potrdi in zagotovi stabilnost lastnosti proizvoda ob upoštevanju običajnih odstopanj pri serijski proizvodnji; 4.3.6. zagotoviti, da se po vsaki seriji vzorcev ali preskušancev, ki je pri določenem preskusu dala neustrezne rezultate, preskusijo ali preverijo novi vzorci.

4.4. Če homologacijski organ meni, da tudi dodatni rezultati presoje ali preveritve iz točke 4.3.6 niso zadovoljivi, mora proizvajalec zagotoviti, da se skladnost proizvodnje čim prej ponovno vzpostavi s korektivnimi ukrepi v skladu z zahtevami homologacijskega organa.

5. Ukrepi za stalno preverjanje

5.1. Organ, ki je podelil EU-homologacijo, lahko z rednimi revizijami kadar koli preveri metode za nadzor skladnosti proizvodnje, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Proizvajalec za ta namen omogoči dostop do proizvodnih, inšpekcijskih in preskusnih obratov ter obratov za skladiščenje in distribucijo ter zagotovi vse potrebne informacije v zvezi z dokumentacijo in zapisi sistema vodenja kakovosti. 5.1.1. Običajno se pri takih rednih revizijah preverja, ali je učinkovitost postopkov, določenih v oddelkih 3 in 4 (začetna presoja in ukrepi za skladnost proizvodov), nespremenjena. 5.1.1.1. Nadzor, ki ga izvajajo tehnične službe (kvalificirane ali priznane, kot je določeno v točki 3.3.3), se prizna kot izpolnjevanje zahtev iz točke 5.1.1 v zvezi s postopki, uvedenimi pri začetni presoji. 5.1.1.2. Najmanjša pogostost preverjanj (razen tistih, navedenih v točki 5.1.1.1), da se zagotovi, da se ustrezna preverjanja skladnosti proizvodnje, izvedena v skladu z oddelkoma 3 in 4, ponovijo po obdobju, ki ga glede na ugotovljeno stopnjo zaupanja določi homologacijski organ, je vsaj enkrat na dve leti. Vendar homologacijski organ izvaja tudi dodatna preverjanja, ki so odvisna od letne proizvodnje, rezultatov prejšnjih presoj in potrebe po spremljanju korektivnih ukrepov, ter na utemeljeno zahtevo drugega homologacijskega organa ali katerega koli organa za tržni nadzor.

5.2. Pri vsakem pregledu se inšpektorju dajo na voljo zapisi o preskusih, preveritvah in proizvodnji, zlasti zapisi o tistih preskusih ali preveritvah, ki so potrebni v skladu s točko 4.2.

5.3. Inšpektor lahko naključno izbere vzorce, ki se preskusijo v proizvajalčevem laboratoriju ali prostorih tehnične službe, v takem primeru pa se izvede samo fizični preskus. Najmanjše število vzorcev se lahko določi glede na rezultate proizvajalčevih lastnih preverjanj.

5.4. Če se raven nadzora zdi nezadovoljiva ali če se zdi potrebno preveriti veljavnost opravljenih preskusov ob uporabi točke 5.2 ali na utemeljeno zahtevo drugega homologacijskega organa ali katerega koli organa za tržni razvoj, inšpektor izbere vzorce, ki se preskusijo v laboratoriju proizvajalca ali pošljejo tehnični službi, da se izvedejo fizični preskusi v skladu z zahtevami iz oddelka 6, Uredbe (EU) 2016/1628 ter delegiranih in izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi navedene uredbe.

5.5. Če homologacijski organ med nadzorom oziroma spremljanjem ugotovi nezadovoljive rezultate ali če take rezultate v skladu s členom 39(3) Uredbe (EU) 2016/1628 ugotovi homologacijski organ druge države članice, homologacijski organ poskrbi, da se sprejmejo vsi potrebni ukrepi za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje.

6. Zahteve za preskus skladnosti proizvodnje v primeru nezadovoljive ravni nadzora skladnosti proizvodov iz točke 5.4

6.1. V primeru nezadovoljive ravni nadzora skladnosti proizvodov iz točke 5.4 ali točke 5.5 se skladnost proizvodnje preveri s preskusom emisij na podlagi opisa v certifikatih o EU-homologaciji iz Priloge IV k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656.

6.2. Razen če je drugače določeno v točki 6.3, se uporablja naslednji postopek: 6.2.1. Iz proizvodne serije zadevnega tipa motorja se za pregled naključno vzamejo trije motorji in, če je to ustrezno, trije sistemi za naknadno obdelavo. Po potrebi se za odločitev o ustreznosti ali zavrnitvi vzamejo še dodatni motorji. Za sprejetje odločitve o ustreznosti je treba preskusiti vsaj štiri motorje. 6.2.2. Ko inšpektor izbere motorje, proizvajalec na izbranih motorjih ne sme opraviti nobenih prilagoditev več. 6.2.3. Motorji se preskusijo s preskusi emisij v skladu z zahtevami iz Priloge VI, ali, v primeru motorjev na kombinirano gorivo, iz Dodatka 2 k Prilogi VIII, ter v skladu z ustreznimi preskusnimi cikli za tip motorja v skladu s Prilogo XVII. 6.2.4. Mejne vrednosti so določene v Prilogi II Uredbe (EU) 2016/1628. Če je motor opremljen s sistemom za naknadno obdelavo s periodično regeneracijo v skladu s točko 6.6.2 Priloge VI, se vsak rezultat emisij plinastih ali trdnih onesnaževal prilagodi z veljavnim faktorjem za tip motorja. Rezultat emisij plinastih ali trdnih onesnaževal se v vseh primerih prilagodi z uporabo ustreznih faktorjev poslabšanja (FP) za zadevni tip motorja, kot je določeno v skladu s Prilogo III. 6.2.5. Preskusi se izvajajo na novih motorjih. 6.2.5.1. Na zahtevo proizvajalca se lahko preskusi izvajajo na motorjih, pri katerih je bilo opravljeno utekanje v trajanju do 2 % časa trajnosti emisij ali, če je to krajše, 125 ur. Če postopek utekanja opravi proizvajalec, se ta zaveže, da na teh motorjih ne bo izvedel nobenih prilagoditev. Če je proizvajalec v točki 3.3 opisnega lista opredelil postopek utekanja, kot to določa Priloga I k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656, se utekanje izvede po tem postopku. 6.2.6. Na podlagi preskusov naključno izbranih motorjev, kot je opisano v Prilogi 1, se šteje, da je proizvodna serija zadevnih motorjev skladna s homologiranim tipom, če je v skladu s preskusnimi merili iz Dodatka 1 in po postopku, prikazanim na sliki 2.1, sprejeta odločitev, da so emisije vseh onesnaževal ustrezne, ter da ni skladna s homologiranim tipom, če je za eno od onesnaževal sprejeta odločitev, da emisije niso ustrezne. 6.2.7. Če se za eno od onesnaževal sprejme odločitev o ustreznosti emisij, te odločitve ni mogoče spremeniti na podlagi rezultata morebitnih dodatnih preskusov, ki bi se izvedli zaradi odločanja o emisijah drugih onesnaževal. Če ni sprejeta odločitev o ustreznosti za vsa onesnaževala in če za nobeno onesnaževalo ni sprejeta odločitev o zavrnitvi, se preskus opravi na drugem motorju. 6.2.8. Če ni bila sprejeta nobena odločitev, se lahko proizvajalec kadar koli odloči, da ustavi preskušanje. V takem primeru se zabeleži odločitev o zavrnitvi.

6.3. Z odstopanjem od točke 6.2.1 se za tipe motorjev, katerih obseg prodaje v EU znaša manj kot 100 kosov letno, uporablja naslednji postopek: 6.3.1. Iz proizvodne serije zadevnega tipa motorjev se za pregled naključno vzame en motor in, če je to ustrezno, en sistem za naknadno obdelavo. 6.3.2. Če motor izpolnjuje zahteve iz točke 6.2.4, se sprejme odločitev o ustreznosti in dodatni preskusi niso potrebni. 6.3.3. Če preskus ne izpolni zahtev iz točke 6.2.4, se izvede postopek iz točk 6.2.6 do 6.2.9.

6.4. Vsi ti preskusi se lahko izvedejo z ustreznimi tržnimi gorivi. Vendar pa se na zahtevo proizvajalca lahko uporabijo referenčna goriva iz Priloge IX. To pomeni, da se preskusi iz Dodatka 1 k Prilogi I pri vsakem motorju na plinasto gorivo izvedejo najmanj z dvema referenčnima gorivoma, razen v primeru motorja na plinasto gorivo z EU-homologacijo za posamezno gorivo, kjer je potrebno samo eno referenčno gorivo. Če se uporabi več kot eno referenčno gorivo, morajo rezultati dokazovati, da motor izpolnjuje mejne vrednosti z vsakim gorivom.

6.5. Neustreznost motorjev na plinasto gorivo V primeru spora glede skladnosti motorjev na plinasto gorivo, vključno z motorji na kombinirano gorivo, kadar uporabljajo tržno gorivo, se preskusi izvedejo z referenčnim gorivom, s katerim je bil preskušen osnovni motor, in, na zahtevo proizvajalca, z možnim dodatnim tretjim gorivom iz točk 2.3.1.1.1, 2.3.2.1 in 2.4.1.2 Priloge I, na katero je bil morda preskušen osnovni motor. Če je to ustrezno, se rezultat pretvori z izračunom, pri katerem se uporabijo ustrezni faktorji „r“, „r a“ ali „r b“, kot je opisano v točkah 2.3.3, 2.3.4.1 in 2.4.1.3 Priloge I. Če so r, r a ali r b manjši od ena, popravek ni potreben. Izmerjeni in, kadar je ustrezno, izračunani rezultati morajo dokazovati, da motor izpolnjuje mejne vrednosti z vsemi ustreznimi gorivi (na primer gorivoma 1 in 2 ter po potrebi tretjim gorivom pri motorjih na zemeljski plin/biometan ter gorivoma A in B pri motorjih na UNP. Slika 2.1 Shematski prikaz preskušanja skladnosti proizvodnje









Dodatek 1

Postopek preskušanja skladnosti proizvodnje

1. Ta dodatek opisuje postopek za preverjanje skladnosti proizvodnje glede emisij onesnaževal.

2. Pri najmanjši velikosti vzorca treh motorjev mora biti postopek vzorčenja zastavljen tako, da je verjetnost uspešno opravljenega preskusa serije, kadar je 30 % motorjev neustrezne kakovosti, 0,90 (tveganje proizvajalca = 10 %), verjetnost, da bo serija sprejeta, kadar je 65 % motorjev neustrezne kakovosti, pa 0,10 (tveganje potrošnika = 10 %).

3. Za vsako onesnaževalo se uporabi naslednji postopek (glej sliko 2.1):

Naj bo : n = tekoča številka vzorca.

4. Za vzorec določite statistično veličino preskusa, s katero se določi skupno število neskladnih preskusov pri n-tem preskusu.

5. Potem velja:

(a) če je statistična veličina preskusa manjša ali enaka vrednosti za odločitev o sprejemu za dano velikost vzorca iz preglednice 2.1, se za tako onesnaževalo sprejme odločitev o sprejemu;

(b) če je statistična veličina preskusa večja ali enaka vrednosti za odločitev o zavrnitvi za dano velikost vzorca iz preglednice 2.1, se za tako onesnaževalo sprejme odločitev o zavrnitvi;

(c) sicer se v skladu s točko 6.2 preskusi dodaten motor, postopek izračuna pa se uporabi za vzorec, povečan za še eno enoto.

V preglednici 2.1 se vrednosti za odločitev o sprejemu in zavrnitvi izračunajo po mednarodnem standardu ISO 8422/1991.

Preglednica 2.1

Statistične veličine za preskušanje skladnosti proizvodnje







Najmanjša velikost vzorca: 3 Najmanjša velikost vzorca za odločitev o sprejemu: 4







Skupno število preskušenih motorjev (velikost vzorca) Vrednost za odločitev o sprejemu Vrednost za odločitev o zavrnitvi 3 — 3 4 0 4 5 0 4 6 1 5 7 1 5 8 2 6 9 2 6 10 3 7 11 3 7 12 4 8 13 4 8 14 5 9 15 5 9 16 6 10 17 6 10 18 7 11 19 8 9









PRILOGA III

Metodologija za prilagoditev rezultatov laboratorijskih preskusov emisij, da se vključijo faktorji poslabšanja

1. Opredelitev pojmov

V tej prilogi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1.1 „cikel staranja“ pomeni obratovanje necestne mobilne mehanizacije ali motorja (vrtilna frekvenca, obremenitev, moč) v obdobju kopičenja uporabe;

1.2 „kritični sestavni deli, povezani z emisijami“, pomeni sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, elektronsko krmilno enoto motorja s povezanimi tipali in pogoni ter sistem vračanja izpušnih plinov v valj (EGR), vključno z vsemi povezanimi filtri, hladilniki, regulacijskimi ventili in cevmi;

1.3 „kritično vzdrževanje, povezano z emisijami“, pomeni vzdrževanje, ki se izvaja na kritičnih sestavnih delih motorja, povezanih z emisijami;

1.4 „vzdrževanje, povezano z emisijami“, pomeni vzdrževanje, ki znatno vpliva na emisije ali bo verjetno vplivalo na vrednosti emisij necestne mobilne mehanizacije ali motorja pri običajni uporabi;

1.5 „družina motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov“ pomeni proizvajalčevo razvrstitev motorjev, ki so skladni z opredelitvijo pojma družine motorjev, vendar so nadalje razvrščeni v družino družin motorjev, ki uporabljajo podoben sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov;

1.6 „vzdrževanje, ki ni povezano z emisijami“, pomeni vzdrževanje, ki ne vpliva znatno na emisije in nima trajnega učinka na vrednosti emisij necestne mobilne mehanizacije ali motorja pri običajni uporabi, ko je vzdrževanje opravljeno;

1.7 „program kopičenja uporabe“ pomeni cikel staranja in obdobje kopičenja uporabe za določanje faktorjev poslabšanja za družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov.

2. Splošno

2.1 V tej prilogi so navedeni postopki za izbiro motorjev, ki se preskusijo po programu kopičenja uporabe za določanje faktorjev poslabšanja za namene EU-homologacije tipa motorja ali družine motorjev in presoje skladnosti proizvodnje. Faktorji poslabšanja se uporabijo za emisije, izmerjene v skladu s Prilogo VI in izračunane v skladu s Prilogo VII, v skladu s postopkom iz točke 3.2.7 oziroma točke 4.3.

2.2 Preskusov kopičenja uporabe ali preskusov emisij, opravljenih zaradi določitve slabšanja, ni treba opraviti v prisotnosti homologacijskega organa.

2.3 V tej Prilogi je opisano tudi vzdrževanje, povezano z emisijami, in vzdrževanje, ki ni povezano z emisijami, ki ga je treba izvajati ali se lahko izvaja na motorjih, na katerih se izvaja program kopičenja uporabe. Takšno vzdrževanje mora biti v skladu z vzdrževanjem, ki se izvaja na motorjih med obratovanjem in ki se sporoči lastnikom novih motorjev.

3. Kategorije motorjev NRE, NRG, IWP, IWA, RLL, RLR, SMB, ATS ter podkategoriji NRS-v-2b in NRS-v-3

3.1 Izbira motorjev za določanje faktorjev poslabšanja v času trajnosti emisij

3.1.1 Motorji za preskus emisij, namenjen določanju faktorjev poslabšanja v času trajnosti emisij, se izberejo iz družine motorjev, ki je opredeljena v oddelku 2 Priloge IX k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656.

3.1.2 Motorje iz različnih družin motorjev je mogoče nadalje združiti v družine na podlagi tipa sistema za naknadno obdelavo izpušnih plinov, ki se uporablja pri motorju. Da je mogoče motorje z različnimi konfiguracijami valjev, vendar s podobnimi tehničnimi specifikacijami in podobno namestitvijo sistemov za naknadno obdelavo izpušnih plinov uvrstiti v isto družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, mora proizvajalec homologacijskemu organu predložiti podatke, ki dokazujejo, da je zmanjšanje emisij teh motorjev podobno.

3.1.3 Proizvajalec motorja izbere en motor, ki predstavlja družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, kot je določeno v skladu s točko 3.1.2, za preskušanje po programu kopičenja uporabe iz točke 3.2.2 in to sporoči homologacijskemu organu pred začetkom kakršnih koli preskusov.

3.1.4 Če homologacijski organ odloči, da najslabšo raven emisij družine motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov bolje predstavlja kak drug motor za preskus, potem motor za preskus, ki se uporabi, skupaj izbereta homologacijski organ in proizvajalec motorja.

3.2 Določanje faktorjev poslabšanja v času trajnosti emisij

3.2.1 Splošno

Veljavni faktorji poslabšanja za družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov se določijo z izbranimi motorji na podlagi programa kopičenja uporabe, ki vključuje redno preskušanje glede emisij plinastih in trdnih onesnaževal po vseh preskusnih ciklih, ki se uporabljajo za posamezno kategorijo motorjev, kakor so navedeni v Prilogi IV k Uredbi (EU) 2016/1628. V primeru necestnih ciklov prehodnega stanja za motorje kategorije NRE („NRTC“) se uporabijo samo rezultati za preskus z vročim zagonom cikla NRTC („NRTC po vročem zagonu“).

3.2.1.1 Na zahtevo proizvajalca lahko homologacijski organ dovoli uporabo faktorjev poslabšanja, ki so bili določeni z uporabo nadomestnih postopkov in ne postopkov iz točk od 3.2.2 do 3.2.5. V navedenem primeru mora proizvajalec homologacijskemu organu dokazati, da uporabljeni nadomestni postopki niso nič manj strogi kot postopki iz točk od 3.2.2 do 3.2.5.

3.2.2 Program kopičenja uporabe

Po izbiri proizvajalca se programi kopičenja uporabe lahko izvajajo bodisi tako, da se z necestno mobilno mehanizacijo, opremljeno z izbranim motorjem, izvede program „kopičenja uporabe med obratovanjem“, bodisi tako, da se z izbranim motorjem izvede program „kopičenja uporabe z dinamometrom“. Na vmesnih preskusnih točkah za merjenje emisij med kopičenjem uporabe se od proizvajalca ne zahteva uporaba referenčnega goriva.

3.2.2.1 Kopičenje uporabe med obratovanjem in kopičenje uporabe z dinamometrom

3.2.2.1.1 Proizvajalec določi obliko in trajanje kopičenja uporabe in cikla staranja za motorje v skladu z dobro inženirsko presojo.

3.2.2.1.2 Proizvajalec določi preskusne točke, na katerih se merijo emisije plinastih in trdnih onesnaževal med ustreznimi cikli, kot sledi: 3.2.2.1.2.1 Če je program kopičenja uporabe krajši od časa trajnosti emisij v skladu s točko 3.2.2.1.7, morajo biti preskusne točke najmanj tri: ena na začetku, druga približno na sredini in zadnja na koncu programa kopičenja uporabe. 3.2.2.1.2.2 Če se kopičenje uporabe izvaja do konca časa trajnosti emisij, morata biti preskusni točki najmanj dve: ena na začetku, druga na koncu programa kopičenja uporabe. 3.2.2.1.2.3 Proizvajalec lahko preskuse dodatno izvaja še v enakomerno razporejenih vmesnih točkah.

3.2.2.1.3 Vrednosti emisij v začetni točki in na koncu časa trajnosti emisij, izračunane v skladu s točko 3.2.5.1 ali neposredno izmerjene v skladu s točko 3.2.2.1.2.2, morajo biti v okviru mejnih vrednosti, ki se uporabljajo za družino motorjev. Vendar pa posamezni rezultati emisij iz vmesnih preskusnih točk lahko presegajo te mejne vrednosti.

3.2.2.1.4 V primeru kategorij ali podkategorij motorjev, za katere se uporablja NRTC, ali v primeru kategorij ali podkategorij motorjev NRS, za katere se uporablja necestni cikel prehodnega stanja za velike motorje na prisilni vžig („LSI-NRTC“), lahko proizvajalec zaprosi za soglasje homologacijskega organa, da v vsaki preskusni točki izvede samo en preskusni cikel (NRTC po vročem zagonu ali LSI-NRTC, kot je ustrezno, ali NRSC), drugi preskusni cikel pa izvede samo na začetku in na koncu programa kopičenja uporabe.

3.2.2.1.5 V primeru kategorij ali podkategorij motorjev, za katere v Prilogi IV k Uredbi (EU) 2016/1628 ni naveden necestni cikel prehodnega stanja, se v vsaki preskusni točki izvede samo NRSC.

3.2.2.1.6 Programi kopičenja uporabe so lahko za različne družine motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov različni.

3.2.2.1.7 Programi kopičenja uporabe so lahko krajši kot čas trajnosti emisij, vendar ne smejo biti krajši od najmanj ene četrtine ustreznega časa trajnosti emisij iz Priloge V k Uredbi (EU) 2016/1628.

3.2.2.1.8 Dovoljeno je pospešeno staranje, pri katerem se program kopičenja uporabe prilagodi na podlagi porabe goriva. Prilagoditev temelji na razmerju med običajno porabo goriva med obratovanjem in porabo goriva med ciklom staranja, pri čemer poraba goriva med ciklom staranja ne sme presegati običajne porabe goriva med obratovanjem za več kot 30 %.

3.2.2.1.9 Proizvajalec lahko v dogovoru s homologacijskim organom uporabi nadomestne metode pospešenega staranja.

3.2.2.1.10 Program kopičenja uporabe mora biti natančno opisan v vlogi za EU-homologacijo, homologacijskemu organu pa ga je treba predložiti pred začetkom kakršnih koli preskusov.

3.2.2.2 Če homologacijski organ odloči, da je treba med točkami, ki jih je izbral proizvajalec, izvesti dodatne meritve, o tem obvesti proizvajalca. Proizvajalec pripravi revidiran program kopičenja uporabe, s katerim se mora strinjati homologacijski organ.

3.2.3 Preskušanje motorja

3.2.3.1 Stabilizacija motorja

3.2.3.1.1 Proizvajalec za vsako družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov določi število ur obratovanja necestne mobilne mehanizacije ali motorja, po preteku katerih se delovanje sistema za naknadno obdelavo motorja stabilizira. Če homologacijski organ tako zahteva, mora proizvajalec predložiti podatke in analize, ki jih je uporabil pri tej določitvi. Proizvajalec lahko namesto tega opravi od 60 do 125 ur obratovanja necestne mobilne mehanizacije ali motorja ali enakovreden čas v skladu s ciklom staranja, da se sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov stabilizira.

3.2.3.1.2 Konec stabilizacijskega obdobja, določenega v točki 3.2.3.1.1, se šteje kot začetek programa kopičenja uporabe.

3.2.3.2 Preskus kopičenja uporabe

3.2.3.2.1. Po stabilizaciji motor obratuje v skladu s programom kopičenja uporabe, ki ga izbere proizvajalec, kot je opisano v točki 3.2.2. Motor se v rednih intervalih v programu kopičenja uporabe, ki jih določi proizvajalec in o katerih odloči, če je ustrezno, homologacijski organ v skladu s točko 3.2.2.2, preskusi glede emisij plinastih in trdnih onesnaževal po NRTC po vročem zagonu in NRSC oziroma po LSI-NRTC in NRSC, ki se uporabljajo za posamezno kategorijo motorjev, kot je navedeno v Prilogi IV k Uredbi (EU) 2016/1628. Proizvajalec se lahko odloči za merjenje emisij onesnaževal pred sistemom za naknadno obdelavo ločeno od emisij onesnaževal za sistemom za naknadno obdelavo. Če je bilo v skladu z točko 3.2.2.1.4 dogovorjeno, da se v vsaki preskusni točki izvede samo en preskusni cikel (NRTC po vročem zagonu ali NRSC), se mora drugi preskusni cikel (NRTC po vročem zagonu, LSI-NRTC ali NRSC) izvesti na začetku in na koncu programa kopičenja uporabe. V skladu s točko 3.2.2.1.5 se v primeru kategorij ali podkategorij motorjev, za katere v Prilogi IV k Uredbi (EU) 2016/1628 ni naveden necestni cikel prehodnega stanja, v vsaki preskusni točki izvede samo NRSC.

3.2.3.2.2 Med programom kopičenja uporabe se vzdrževanje motorja izvaja v skladu s točko 3.4.

3.2.3.2.3 Med programom kopičenja uporabe je dopustno opraviti nenačrtovane vzdrževalne posege na motorju ali necestni mobilni mehanizaciji, na primer če je proizvajalčev običajni diagnostični sistem odkril težavo, zaradi katere bi se upravljavcu necestne mobilne mehanizacije prikazalo opozorilo, da je prišlo do napake.

3.2.4 Poročanje

3.2.4.1 Rezultati vseh preskusov emisij (NRTC po vročem zagonu, LSI-NRTC in NRSC ), ki se izvedejo med programom kopičenja uporabe, morajo biti na razpolago homologacijskemu organu. Če se preskus emisij razveljavi, mora proizvajalec navesti razlog, zakaj ga je razveljavil. V tem primeru se v obdobju naslednjih 100 ur kopičenja uporabe izvede dodatna serija preskusov emisij.

3.2.4.2 Proizvajalec mora zabeležiti podatke v zvezi z vsemi preskusi emisij in vzdrževalnimi posegi, ki jih je izvedel na motorju med programom kopičenja uporabe. Te podatke predloži homologacijskemu organu skupaj z rezultati preskusov emisij, ki jih izvede med programom kopičenja uporabe.

3.2.5 Določitev faktorjev poslabšanja

3.2.5.1 Pri izvajanju programa kopičenja uporabe v skladu s točko 3.2.2.1.2.1 ali točko 3.2.2.1.2.3 se za vsako onesnaževalo, izmerjeno po NRTC po vročem zagonu in NRSC v vsaki preskusni točki med programom kopičenja uporabe, na podlagi vseh rezultatov preskusov izvede analiza „najbolje se prilegajoče“ linearne regresije. Rezultati vsakega preskusa za vsako onesnaževalo se izrazijo na enako število decimalnih mest, kot jih ima mejna vrednost za zadevno onesnaževalo, ki se uporablja za družino motorjev, plus eno dodatno decimalno mesto. Če se v skladu s točko 3.2.2.1.4 ali 3.2.2.1.5 v vsaki preskusni točki izvede samo en preskusni cikel (NRTC po vročem zagonu, LSI-NRTC ali NRSC), se regresijska analiza opravi samo na podlagi rezultatov preskusov preskusnega cikla, izvedenega v vsaki preskusni točki. Proizvajalec lahko zaprosi za predhodno odobritev homologacijskega organa za izvedbo nelinearne regresije.

3.2.5.2 Vrednosti emisij za vsako onesnaževalo na začetku programa kopičenja uporabe in na koncu časa trajnosti emisij, ki velja za motor v preskušanju, se: (a) določijo z ekstrapolacijo regresijske enačbe iz točke 3.2.5.1, če se izvaja program kopičenja uporabe v skladu s točko 3.2.2.1.2.1 ali točko 3.2.2.1.2.3, ali (b) neposredno izmerijo, če se izvaja program kopičenja uporabe v skladu s točko 3.2.2.1.2.2. Če se vrednosti emisij uporabljajo za družine motorjev v isti družini motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, vendar z drugačnimi časi trajnosti emisij, se vrednosti emisij na koncu časa trajnosti emisij za vsak čas trajnosti emisij preračunajo z ekstrapolacijo ali interpolacijo regresijske enačbe, kot je določeno v točki 3.2.5.1.

3.2.5.3 Faktor poslabšanja (DF) za vsako onesnaževalo se določi kot razmerje med uporabljenimi vrednostmi emisij na koncu časa trajnosti emisij in vrednostmi emisij na začetku programa kopičenja uporabe (multiplikativni faktor poslabšanja). Proizvajalec lahko zaprosi za predhodno odobritev homologacijskega organa za uporabo aditivnega faktorja poslabšanja za vsako onesnaževalo. Aditivni faktor poslabšanja je opredeljen kot razlika med izračunanimi vrednostmi emisij na koncu časa trajnosti emisij in vrednostmi emisij na začetku programa kopičenja uporabe. Primer določitve faktorjev poslabšanja z uporabo linearne regresije je prikazan na sliki 3.1 za emisije NOx. Mešanje multiplikativnih in aditivnih faktorjev poslabšanja znotraj enega sklopa onesnaževal ni dovoljeno. Če so izračunani rezultati za multiplikativni faktor poslabšanja manjši od 1,00 ali manjši od 0,00 za aditivni faktor poslabšanja, je faktor poslabšanja 1,0 oziroma 0,00. Če je bilo v skladu s točko 3.2.2.1.4 dogovorjeno, da se v vsaki preskusni točki izvede samo en preskusni cikel (NRTC po vročem zagonu, LSI-NRTC ali NRSC) in drugi preskusni cikel (NRTC po vročem zagonu, LSI-NRTC ali NRSC) samo na začetku in na koncu programa kopičenja uporabe, se lahko faktor poslabšanja, izračunan za preskusni cikel, ki je bil izveden v vsaki preskusni točki, uporabi tudi za drugi preskusni cikel.

3.2.6 Predhodno določeni faktorji poslabšanja

3.2.6.1 Namesto uporabe programa kopičenja uporabe za določitev faktorjev poslabšanja se lahko proizvajalci motorjev odločijo za uporabo predhodno določenih multiplikativnih faktorjev poslabšanja, ki so navedeni v preglednici 3.1.



Preglednica 3.1 Predhodno določeni faktorji poslabšanja Preskusni cikel CO HC NOx PM PN NRTC in LSI-NRTC 1,3 1,3 1,15 1,05 1,0 NRSC 1,3 1,3 1,15 1,05 1,0 Predhodno določeni aditivni faktorji poslabšanja se ne navedejo. Predhodno določeni multiplikativni faktorji poslabšanja se ne smejo spreminjati v aditivne faktorje poslabšanja. V povezavi z rezultati prejšnjega preskušanja faktorjev poslabšanja, v katerem ni bila določena vrednost za PN, se lahko za delce uporabi aditivni faktor poslabšanja 0,0 ali multiplikativni faktor poslabšanja 1,0, če sta izpolnjena oba naslednja pogoja: (a) prejšnji preskus faktorjev poslabšanja je bil izveden na tehnologiji motorja, ki bi izpolnila zahteve za vključitev v družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, kot je določena v točki 3.1.2, v katero spada družina motorjev, za katero se predvideva uporaba faktorjev poslabšanja; in (b) rezultati preskusa so bili uporabljeni v prejšnji homologaciji, podeljeni pred veljavnim datumom EU-homologacije, navedenim v Prilogi III Uredbe (EU) 2016/1628.

3.2.6.2 Če se uporabljajo predhodno določeni faktorji poslabšanja, mora proizvajalec homologacijskemu organu predložiti trdne dokaze, da se lahko razumno pričakuje, da imajo sestavni deli za uravnavanje emisij čas trajnosti emisij, povezan s predhodno določenimi faktorji poslabšanja. Ti dokazi lahko temeljijo na analizi konstrukcije ali preskusih ali kombinaciji obojega.

3.2.7 Uporaba faktorjev poslabšanja

3.2.7.1 Motorji morajo izpolnjevati zadevne mejne vrednosti emisij za vsako onesnaževalo, ki se uporablja za družino motorjev, po uporabi faktorjev poslabšanja za prilagoditev rezultata preskusa, izmerjenega v skladu s Prilogo VI (specifične utežene emisije posameznega cikla za delce in vsak posamezni plin). Glede na vrsto faktorja poslabšanja se uporabljajo naslednje določbe: (a) multiplikativni: (specifične utežene emisije posameznega cikla) × DF ≤ mejna vrednost emisij (b) aditivni: (specifične utežene emisije posameznega cikla) + DF ≤ mejna vrednost emisij Specifične utežene emisije posameznega cikla lahko, če je to ustrezno, vključujejo prilagoditev za periodično regeneracijo.

3.2.7.2 Pri multiplikativnem faktorju poslabšanja NOx + HC je treba določiti ločene faktorje poslabšanja za HC in NOx, ki se ločeno uporabijo za izračun poslabšanih ravni emisij iz rezultata preskusa emisij, nato pa se dobljene poslabšane vrednosti za NOx in HC kombinirajo in uporabijo za ugotavljanje skladnosti z mejno vednostjo.

3.2.7.3 Proizvajalec lahko faktorje poslabšanja, določene za družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, prenese na motor, ki ne spada v isto družino motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov. V takih primerih mora proizvajalec homologacijskemu organu dokazati, da imata motor, za katerega je bila družina motorjev glede na sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov prvotno preskušena, in motor, na katerega se faktorji poslabšanja prenašajo, podobne tehnične specifikacije in zahteve v zvezi z namestitvijo na necestno mobilno mehanizacijo ter da so emisije takšnega motorja podobne. Če se faktorji poslabšanja prenašajo na motor z drugačnim časom trajnosti emisij, se faktorji poslabšanja za zadevni čas trajnosti emisij preračunajo z ekstrapolacijo ali interpolacijo regresijske enačbe, kot je določeno v točki 3.2.5.1.

3.2.7.4 Faktor poslabšanja za vsako onesnaževalo in za vsak ustrezni preskusni cikel se zabeleži v poročilo o preskusih iz Dodatka 1 k Prilogi VI k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656.

3.3 Preverjanje skladnosti proizvodnje

3.3.1 Skladnost proizvodnje glede spoštovanja emisij se preverja na podlagi oddelka 6 Priloge II.

3.3.2 Med izvajanjem preskusa za EU-homologacijo lahko proizvajalec hkrati meri emisije onesnaževal pred morebitnim sistemom za naknadno obdelavo izpušnih plinov. V ta namen lahko proizvajalec razvije neformalne faktorje poslabšanja, ki so ločeni za motor brez sistema za naknadno obdelavo izpušnih plinov in za sistem za naknadno obdelavo izpušnih plinov, ki jih lahko uporabi kot pomoč za revidiranje na koncu proizvodne linije.

3.3.3 Za namene EU-homologacije se v poročilu o preskusih iz Dodatka 1 k Prilogi VI k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656 zabeležijo samo faktorji poslabšanja, določeni v skladu s točko 3.2.5 ali 3.2.6.

3.4 Vzdrževanje

Za namene programa kopičenja uporabe je treba vzdrževanje izvajati v skladu z navodili proizvajalca za servisiranje in vzdrževanje.

3.4.1 Načrtovano vzdrževanje, povezano z emisijami

3.4.1.1 Načrtovano vzdrževanje med delovanjem motorja, povezano z emisijami, izvedeno zaradi izvajanja programa kopičenja uporabe, je treba izvajati v enakih intervalih, kot je navedeno v proizvajalčevih navodilih za vzdrževanje, namenjenih končnim lastnikom necestne mobilne mehanizacije ali motorja. Ta razpored vzdrževanja je mogoče v času programa kopičenja uporabe po potrebi posodobiti, če se iz razporeda vzdrževanja ne izbriše noben del vzdrževanja, po tem ko je bil izveden na preskusnem motorju.

3.4.1.2 Vsako prilagajanje, razstavljanje, čiščenje ali zamenjava kritičnih sestavnih delov, povezanih z emisijami, ki se opravlja redno v času trajnosti emisij, da se prepreči nepravilno delovanje motorja, se izvaja samo, če je tehnološko nujno za zagotovitev pravilnega delovanja sistema za uravnavanje emisij. Izogibati se je treba potrebi po predvideni zamenjavi kritičnih sestavnih delov, povezanih z emisijami, v okviru programa kopičenja uporabe in po določenem času obratovanja motorja, razen tistih, ki so opredeljeni kot deli za redno zamenjavo. V tem smislu se potrošni deli za vzdrževanje za redno menjavo ali deli, ki jih je po določenem času obratovanja motorja treba očistiti, štejejo kot deli za redno zamenjavo.

3.4.1.3 Vse zahteve za načrtovano vzdrževanje mora homologacijski organ odobriti pred podelitvijo EU-homologacije in se vključijo v navodila za uporabnika. Homologacijski organ ne sme zavrniti odobritve tistih zahtev za vzdrževanje, ki so razumne in tehnično potrebne, vključno z med drugim zahtevami iz točke 1.6.1.4.

3.4.1.4 Proizvajalec motorja za program kopičenja uporabe navede vse nastavitve, čiščenje in vzdrževanje (če je to potrebno) ter predvideno zamenjavo naslednjih delov: — filtrov in hladilnikov v sistemu vračanja izpušnih plinov v valj (EGR), — ventila nadtlačnega odzračevanja okrova ročične gredi, če se uporablja, — konic vbrizgalnih šob za gorivo (dovoljeno je samo čiščenje), — vbrizgalnih šob za gorivo, — turbinskega polnilnika, — elektronske krmilne enote motorja ter povezanih tipal in pogonov, — sistema za naknadno obdelavo delcev (vključno s povezanimi sestavnimi deli), — sistema za naknadno obdelavo NOx (vključno s povezanimi sestavnimi deli), — sistema vračanja izpušnih plinov v valj (EGR), vključno z vsemi povezanimi regulacijskimi ventili in cevmi, — vseh drugih sistemov za naknadno obdelavo izpušnih plinov.

3.4.1.5 Načrtovana kritična vzdrževalna dela, povezana z emisijami, se izvedejo samo, če je zahtevano, da se opravijo med obratovanjem, to zahtevo pa je treba sporočiti končnemu uporabniku motorja ali necestne mobilne mehanizacije.

3.4.2 Spremembe načrtovanega vzdrževanja

Proizvajalec mora homologacijskemu organu predložiti zahtevo za odobritev kakršnega koli novega načrtovanega vzdrževanja, ki ga želi izvesti med programom kopičenja uporabe in ga nato priporočiti končnim uporabnikom necestne mobilne mehanizacije in motorjev. Zahtevi mora priložiti podatke, ki utemeljujejo potrebo po novem načrtovanem vzdrževanju in interval vzdrževanja.

3.4.3 Načrtovano vzdrževanje, ki ni povezano z emisijami

Razumno in tehnično nujno načrtovano vzdrževanje, ki ni povezano z emisijami (npr. zamenjava olja, zamenjava oljnega filtra, zamenjava filtra za gorivo, zamenjava zračnega filtra, vzdrževanje sistema hlajenja, nastavitev vrtilne frekvence v prostem teku, regulator, zatezni moment vijakov motorja, toleranca ventilov, toleranca vbrizgalne šobe, nastavitev napetosti pogonskih jermenov itd.), je na motorjih ali necestni mobilni mehanizaciji, izbranih za program kopičenja uporabe, mogoče opraviti v najdaljših intervalih, ki jih proizvajalec priporoči končnemu uporabniku (npr. ne v intervalih, ki so priporočeni za obratovanje v zahtevnih razmerah).

3.5 Popravilo

3.5.1 Popravila sestavnih delov motorja, izbranega za preskušanje v programu kopičenja uporabe, se izvajajo samo, če pride do odpovedi sestavnega dela ali nepravilnega delovanja motorja. Popravilo motorja, sistema za uravnavanje emisij ali sistema za gorivo ni dovoljeno, razen v obsegu, določenem v točki 3.5.2.

3.5.2 Če med programom kopičenja uporabe motor, sistem za uravnavanje emisij ali sistem za gorivo neha delovati, se kopičenje uporabe razveljavi, na novem motorju pa se začne izvajati novo kopičenje uporabe. Prejšnji odstavek se ne uporablja, če se sestavni deli, ki so odpovedali, nadomestijo z enakovrednimi sestavnimi deli, ki imajo podobno število ur kopičenja uporabe.

4. Kategorije in podkategoriji motorjev NRSh in NRS, razen NRS-v-2b in NRS-v-3

4.1 Veljavna kategorija EDP in ustrezni faktor poslabšanja (FP) se določita v skladu s tem oddelkom 4.

4.2 Šteje se, da je družina motorjev skladna z mejnimi vrednostmi, ki se zahtevajo za podkategorijo motorjev, če so rezultati preskusa emisij vseh motorjev, ki predstavljajo družino motorjev, ko so pomnoženi s faktorji poslabšanja iz oddelka 2, nižji ali enaki mejnim vrednostim, ki se zahtevajo za to podkategorijo motorjev. Če pa je eden ali več rezultatov preskusa emisij za en ali več motorjev, ki predstavljajo družino motorjev, ko so pomnoženi s faktorji poslabšanja iz oddelka 2, višji od ene ali več mejnih vrednosti, ki se zahtevajo za to podkategorijo motorjev, se šteje, da taka družina ni v skladu z mejnimi vrednostmi emisij, ki se zahtevajo za to podkategorijo motorjev.

4.3 Faktorji poslabšanja se določijo na naslednji način: 4.3.1 Na vsaj enem preskusnem motorju, ki predstavlja konfiguracijo, izbrano kot tisto, ki bi najverjetneje prekoračila mejne vrednosti emisij za HC + NOx, in zgrajenem tako, da je reprezentativen za motorje iz redne proizvodnje, se po tolikšnem številu ur, kot je potrebno za stabilizacijo emisij, opravi (popoln) postopek preskušanja emisij, kot je opisan v Prilogi VI. 4.3.2 Če se preskuša več motorjev, se rezultati izračunajo kot povprečje rezultatov za vse preskušane motorje in zaokroži na enako število decimalnih mest, kot jih ima zadevna mejna vrednost, povečano za eno dodatno decimalno mesto. 4.3.3 Takšno preskušanje emisij se ponovno opravi po staranju motorja. Postopek staranja naj bi proizvajalcu omogočil ustrezno napovedati predvideno poslabšanje emisij med uporabo v času trajnosti emisij motorja ob upoštevanju vrste obrabe in drugih mehanizmov poslabšanja, ki so predvideni za tipično uporabo pri potrošniku in bi lahko vplivali na vrednosti emisij. Če se preskuša več motorjev, se rezultati izračunajo kot povprečje rezultatov za vse preskušane motorje in zaokroži na enako število decimalnih mest, kot jih ima zadevna mejna vrednost, povečano za eno dodatno decimalno mesto. 4.3.4 Emisije na koncu časa trajnosti emisij (povprečne emisije, če je to ustrezno) za vsako s predpisi urejeno onesnaževalo se delijo s stabiliziranimi emisijami (povprečnimi emisijami, če je to ustrezno) in zaokrožijo na dve decimalni mesti. Dobljeno število je faktor poslabšanja, razen če je dobljeno število manjše od 1,00 in je v tem primeru faktor poslabšanja 1,00. 4.3.5 Proizvajalec lahko med preskusno točko za stabilizirane emisije in koncem časa trajnosti emisij načrtuje dodatne točke za preskus emisij. Če so načrtovani vmesni preskusi, morajo biti preskusne točke enakomerno razporejene skozi ves čas trajnosti emisij (plus ali minus dve uri) in ena taka točka na polovici celotnega časa trajnosti emisij (plus ali minus dve uri). 4.3.6 Za vsako onesnaževalo HC + NOx in CO se podatkovnim točkam določi prilegajoča se ravna črta, pri čemer se za začetni preskus šteje, da se je zgodil ob času nič, in uporabi metoda najmanjših kvadratov. Faktor poslabšanja se dobi, če se izračunane emisije na koncu časa trajnosti emisij delijo z izračunanimi emisijami ob času nič. Faktor poslabšanja za vsako onesnaževalo in za ustrezni preskusni cikel se zabeleži v poročilo o preskusih iz Dodatka 1 k Prilogi VII k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656. 4.3.7 Izračunani faktorji poslabšanja lahko poleg družine motorjev, na kateri so bili določeni, zajemajo še dodatne družine, če proizvajalec pred EU-homologacijo predloži utemeljitev, da se za zadevne družine motorjev lahko razumno pričakuje, da imajo glede na konstrukcijo in uporabljeno tehnologijo podobne lastnosti poslabšanja emisij, in je taka utemeljitev za homologacijski organ sprejemljiva. V nadaljevanju je podan neizčrpni seznam konstrukcijskih in tehnoloških skupin: — običajni dvotaktni motorji brez sistema za naknadno obdelavo izpušnih plinov, — običajni dvotaktni motorji s katalizatorjem z enako aktivno snovjo in obremenitvijo ter z enakim številom celic na cm2, — dvotaktni motorji s plastnim izpiranjem, — dvotaktni motorji s plastnim izpiranjem in katalizatorjem z enako aktivno snovjo in obremenitvijo ter z enakim številom celic na cm2, — štiritaktni motorji s katalizatorjem z enako tehnologijo ventilov in enakim sistemom mazanja, — štiritaktni motorji brez katalizatorja z enako tehnologijo ventilov in enakim sistemom mazanja.

4.4 Kategorije EDP 4.4.1 Za kategorije motorjev iz preglednice V-3 ali V-4 Priloge V k Uredbi (EU) 2016/1628, za katere so navedene različne vrednosti za čas trajnosti emisij, proizvajalec ob EU-homologaciji navede ustrezno kategorijo EDP za vsako družino motorjev. To naj bo kategorija iz preglednice 3.2, ki je najbližja predvideni življenjski dobi opreme, v katero bodo motorji predvidoma vgrajeni, kot je določil proizvajalec motorjev. Proizvajalci morajo ohraniti podatke, ki podpirajo njihovo izbiro kategorije EDP za posamezno družino motorjev. Na zahtevo se taki podatki predložijo homologacijskemu organu.



Preglednica 3.2 Kategorije EDP Kategorija EDP Uporaba motorja Kateg. 1 Potrošniški izdelki Kateg. 2 Polprofesionalni izdelki Kateg. 3 Profesionalni izdelki 4.4.2 Proizvajalec mora dokazati homologacijskemu organu, da je navedena kategorija EDP ustrezna. Podatki v podporo proizvajalčevi izbiri kategorije EDP za dano družino motorjev lahko med drugim vključujejo: — raziskave o življenjski dobi opreme, v katero so vgrajeni zadevni motorji, — strokovne ocene motorjev, ki se starajo na terenu, za ugotavljanje, kdaj se delovanje motorja poslabša do take točke, da to tako vpliva na uporabnost in/ali zanesljivost, da je treba motor obnoviti ali nadomestiti, — garancijske izjave in garancijske dobe, — trženjska gradiva v zvezi z življenjsko dobo motorja, — poročila o napakah, ki jih posredujejo uporabniki, — strokovne ocene trajnosti posameznih tehnologij, materialov ali konstrukcij motorja, izražene v urah.









PRILOGA IV

Zahteve glede strategij za uravnavanje emisij, ukrepov za uravnavanje emisij NOx in ukrepov za uravnavanje emisij trdnih onesnaževal

1. Opredelitve, okrajšave in splošne zahteve

1.1. V tej prilogi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov in okrajšave: (1) „diagnostična koda težave (DTC)“ pomeni numerični ali alfanumerični identifikator, ki opredeljuje ali označuje NCM in/ali PCM; (2) „potrjena in aktivna DTC“ pomeni DTC, ki se shrani, ko sistem NCD in/ali PCD ugotovi, da je prišlo do napake; (3) „družina motorjev NCD“ pomeni proizvajalčevo razvrstitev motorjev, ki imajo skupne metode spremljanja/diagnosticiranja NCM; (4) „diagnostični sistem za uravnavanje emisij NOx (NCD)“ pomeni sistem, vgrajen v motor, ki je sposoben: (a) zaznati napake uravnavanja emisij NOx; (b) ugotoviti verjeten vzrok napak v uravnavanju emisij NOx s pomočjo podatkov, shranjenih v računalniškem pomnilniku, in/ali te podatke sporoči zunanji napravi; (5) „napaka uravnavanja emisij NOx (NCM)“ pomeni poskus nedovoljenega poseganja v sistem za uravnavanje emisij NOx motorja ali napako, ki vpliva na ta sistem, ki je lahko posledica nedovoljenega poseganja, za katero je po tej uredbi ob zaznavi potrebno aktiviranje sistema za opozarjanje ali prisilo; (6) „diagnostični sistem za uravnavanje emisij delcev (PCD)“ pomeni sistem, vgrajen v motor, ki je sposoben: (a) zaznati napake uravnavanja emisij delcev; (b) ugotoviti verjeten vzrok napak v uravnavanju emisij delcev s pomočjo podatkov, shranjenih v računalniškem pomnilniku, in/ali te podatke sporočiti zunanji napravi; (7) „napaka uravnavanja emisij delcev (PCM)“ pomeni poskus nedovoljenega poseganja v sistem za naknadno obdelavo delcev motorja ali napako, ki vpliva na sistem za naknadno obdelavo delcev, ki je lahko posledica nedovoljenega poseganja, za katero je po tej uredbi ob zaznavi potrebno aktiviranje opozorila; (8) „družina motorjev PCD“ pomeni proizvajalčevo razvrstitev motorjev, ki imajo skupne metode spremljanja/diagnosticiranja PCM; (9) „diagnostično orodje“ pomeni zunanjo preskusno opremo, ki se uporablja za zunanjo komunikacijo s sistemom NCD in/ali PCD.

1.2. Temperatura okolice Ne glede na člen 2(7) veljajo v primeru sklicevanja na temperaturo okolice v povezavi z okolji, ki niso laboratorijsko okolje, naslednje določbe: 1.2.1. Pri motorju, nameščenem na preskusno napravo, je temperatura okolice temperatura zgorevalnega zraka, ki se dovaja motorju, pred vsemi deli motorja, ki se preskuša, gledano v smeri toka. 1.2.2. Pri motorju, vgrajenem v necestno mobilno mehanizacijo, je temperatura okolice temperatura zraka v neposredni bližini necestne mobilne mehanizacije.

2. Tehnične zahteve v zvezi s strategijami za uravnavanje emisij

2.1. Ta oddelek 2 se uporablja za elektronsko krmiljene motorje kategorij NRE, NRG, IWP, IWA, RLL in RLR, ki izpolnjujejo mejne vrednosti emisij „stopnje V“ iz Priloge II k Uredbi (EU) 2016/1628 ter so opremljeni z elektronskim krmiljenjem za določitev količine in časovne krivulje vbrizgavanja goriva ali elektronskim krmiljenjem za aktivacijo, deaktivacijo ali prilagoditev sistema za uravnavanje emisij, ki se uporablja za zmanjšanje emisij NOx.

2.2. Zahteve za osnovno strategijo za uravnavanje emisij 2.2.1. Osnovno strategijo za uravnavanje emisij je treba načrtovati tako, da se omogoči, da je motor ob običajni uporabi skladen z določbami te uredbe. Običajna uporaba ni omejena na pogoje krmiljenja iz točke 2.4. 2.2.2. Osnovne strategije za uravnavanje emisij so med drugim diagrami ali algoritmi za krmiljenje: (a) časovne krivulje vbrizgavanja goriva ali vžiga (krmiljenje vžiga motorja), (b) vračanja izpušnih plinov v valj (EGR), (c) doziranja reagenta katalizatorja SCR. 2.2.3. Osnovne strategije za uravnavanje emisij, ki lahko pri obratovanju motorja razlikujejo med standardiziranim preskusom za EU-homologacijo in drugimi pogoji obratovanja ter posledično zmanjšajo stopnjo uravnavanja emisij, ko motor ne deluje v skladu s pogoji, ki so pretežno vključeni v postopek EU-homologacije, so prepovedane.

2.3. Zahteve za pomožno strategijo za uravnavanje emisij 2.3.1. Motor ali necestna mobilna mehanizacija lahko aktivira pomožno strategijo za uravnavanje emisij pod pogojem, da pomožna strategija za uravnavanje emisij: 2.3.1.1. trajno ne zmanjša učinkovitosti sistema za uravnavanje emisij; 2.3.1.2. obratuje samo zunaj pogojev krmiljenja, določenih v točkah 2.4.1, 2.4.2 ali 2.4.3 za namene iz točke 2.3.5, in ne dalj časa, kot je potrebno za te namene, razen v primerih iz točk 2.3.1.3, 2.3.2 in 2.3.4; 2.3.1.3. se samo izjemoma aktivira znotraj pogojev krmiljenja iz točke 2.4.1, 2.4.2 ali 2.4.3, če je bilo to dokazano kot potrebno za namene iz točke 2.3.5 in če je to odobril homologacijski organ ter ne za dalj časa, kot je potrebno za te namene; 2.3.1.4. zagotavlja stopnjo učinkovitosti sistema za uravnavanje emisij, ki je čim bliže učinkovitosti osnovne strategije za uravnavanje emisij. 2.3.2. Če se pomožna strategija za uravnavanje emisij aktivira med preskusom za EU-homologacijo, aktivacija ni omejena na pojavljanje zunaj pogojev krmiljenja iz točke 2.4 in namen te strategije ni omejen na merila iz točke 2.3.5. 2.3.3. Če se pomožna strategija za uravnavanje emisij med preskusom za EU-homologacijo ne aktivira, je treba dokazati, da je pomožna strategija za uravnavanje emisij aktivna samo tako dolgo, kot je potrebno za namene iz točke 2.3.5. 2.3.4. Delovanje pri nizkih temperaturah Pomožna strategija za uravnavanje emisij se lahko ne glede na pogoje krmiljenja iz točke 2.4 aktivira na motorjih, ki so opremljeni s sistemom vračanja izpušnih plinov v valj (EGR), če je temperatura okolice pod 275 K (2 °C) in je izpolnjeno eno od naslednjih meril: (a) temperatura polnilnega zbiralnika je nižja ali enaka temperaturi, ki se določi z naslednjo enačbo: IMTc = PIM / 15,75 + 304,4, pri čemer je: IMTc izračunana temperatura polnilnega zbiralnika v K in PIM absolutni tlak v polnilnem zbiralniku v kPa; (b) temperatura hladilne tekočine motorja je nižja ali enaka temperaturi, ki se določi z naslednjo enačbo: ECTc = PIM / 14,004 + 325,8, pri čemer je ECTc izračunana temperatura hladilne tekočine motorja v K in PIM absolutni tlak v polnilnem zbiralniku v kPa. 2.3.5. Pomožna strategija za uravnavanje emisij se lahko aktivira, razen kot je dovoljeno v skladu s točko 2.3.2, samo za naslednje namene: (a) s signali motorja, in sicer za zaščito motorja (vključno z zaščito naprave za uravnavanje dotoka zraka) in/ali necestne mobilne mehanizacije, v katero je vgrajen motor, pred poškodbami; (b) za varnost obratovanja; (c) za preprečevanje prevelikih emisij med hladnim zagonom ali ogrevanjem oziroma med ustavitvami; (d) če je ob natančno določenih pogojih okolice ali pogojih obratovanja treba povečati emisije ene vrste s predpisi urejenih onesnaževal, da se ohrani raven emisij vseh preostalih vrst s predpisi urejenih onesnaževal v mejah, ki ustrezajo zadevnemu motorju. Namen tega je kompenzacija naravnih pojavov, in sicer tako, da se zagotovi sprejemljiva raven vseh sestavin emisij. 2.3.6. Proizvajalec mora med preskusom za EU-homologacijo tehnični službi dokazati, da je delovanje pomožne strategije za uravnavanje emisij skladno z določbami tega oddelka. To dokazovanje sestavlja ocena dokumentacije iz točke 2.6. 2.3.7. Vsako delovanje pomožne strategije za uravnavanje emisij, ki ni v skladu s točkami od 2.3.1 do 2.3.5, je prepovedano.

2.4. Pogoji krmiljenja Pogoji krmiljenja določajo območje nadmorske višine, temperature okolice in temperature hladilne tekočine motorja, ki določa, ali so lahko pomožne strategije za uravnavanje emisij aktivirane na splošno ali samo izjemoma v skladu s točko 2.3. Pogoji krmiljenja določajo atmosferski tlak, ki se meri kot absolutni atmosferski statični tlak (moker ali suh) („atmosferski tlak“). 2.4.1. Pogoji krmiljenja za motorje kategorij IWP in IWA: (a) nadmorska višina, ki ne presega 500 metrov (oziroma enakovreden atmosferski tlak 95,5 kPa); (b) temperatura okolice v razponu med 275 K in 303 K (od 2 °C do 30 °C); (c) temperatura hladilne tekočine motorja nad 343 K (70 °C). 2.4.2. Pogoji krmiljenja za motorje kategorij RLL: (a) nadmorska višina, ki ne presega 1 000 metrov (oziroma enakovreden atmosferski tlak 90 kPa); (b) temperatura okolice v razponu med 275 K in 303 K (od 2 °C do 30 °C); (c) temperatura hladilne tekočine motorja nad 343 K (70 °C). 2.4.3. Pogoji krmiljenja za motorje kategorij NRE, NRG in RLR: (a) atmosferski tlak, ki je večji ali enak 82,5 kPa; (b) temperatura okolice, ki je: — višja ali enaka 266 K (– 7 °C), — nižja ali enaka temperaturi, ki se določi z naslednjo enačbo pri opredeljenem atmosferskem tlaku: Tc = – 0,4514 × (101,3 – Pb) + 311, pri čemer je: Tc izračunana temperatura okolice v K in Pb atmosferski tlak v kPa; (c) temperatura hladilne tekočine motorja nad 343 K (70 °C).

2.5. Če se za ocenjevanje temperature okolice uporablja tipalo temperature vstopnega zraka motorja, je treba za tip motorja ali družino motorjev ovrednotiti nazivno odstopanje med tema merilnima točkama. Kjer se uporablja merjena temperatura vstopnega zraka, se za ocenjevanje temperature okolice za postroj, v katerem je uporabljen navedeni tip motorja ali družina motorjev, izmerjena vrednost prilagodi za nazivno odstopanje. Odstopanje se ovrednoti z uporabo dobre inženirske presoje, ki temelji na tehničnih elementih (izračunih, simulacijah, eksperimentalnih rezultatih itd.) vključno z: (a) značilnimi kategorijami necestne mobilne mehanizacije, v katere bo tip motorja ali družina motorjev vgrajena, in (b) navodili za vgradnjo, ki jih proizvajalec zagotovi proizvajalcu originalne opreme. Na zahtevo je treba kopijo ovrednotenja predložiti homologacijskemu organu.

2.6. Zahteve glede dokumentacije Proizvajalec mora izpolniti zahteve glede dokumentacije iz točke 1.4 dela A Priloge I k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656 in iz Dodatka 2 k tej prilogi.

3. Tehnične zahteve v zvezi z ukrepi za uravnavanje emisij NOx

3.1. Ta oddelek 3 se uporablja za elektronsko krmiljene motorje kategorij NRE, NRG, IWP, IWA, RLL in RLR, ki izpolnjujejo mejne vrednosti emisij „stopnje V“ iz Priloge II k Uredbi (EU) 2016/1628 ter so opremljeni z elektronskim krmiljenjem za določitev količine in časovne krivulje vbrizgavanja goriva ali elektronskim krmiljenjem za aktivacijo, deaktivacijo ali prilagoditev sistema za uravnavanje emisij, ki se uporablja za zmanjšanje emisij NOx.

3.2. Proizvajalec zagotovi celovite podatke o funkcionalnih lastnostih delovanja ukrepov za uravnavanje emisij NOx z dokumenti iz Priloge I k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656.

3.3. Strategija za uravnavanje emisij NOx mora delovati pri vseh okoljskih pogojih, ki so običajni na ozemlju Unije, zlasti pri nizkih temperaturah okolice.

3.4. Proizvajalec mora dokazati, da emisije amoniaka med ustreznim preskusnim ciklom za preverjanje emisij v okviru postopka za EU-homologacijo ob uporabi reagenta ne presegajo srednje vrednosti 25 ppm za motorje kategorije RLL in 10 ppm za vse druge zadevne kategorije motorjev.

3.5. Če so posode z reagentom vgrajene v necestno mobilno mehanizacijo ali z njo povezane, mora biti v posodah vključeno sredstvo za odvzem vzorca reagenta. Mesto za odvzem vzorca mora biti zlahka dostopno brez uporabe posebnega orodja ali naprave.

3.6. Poleg zahtev iz točk 3.2 do 3.5 veljajo tudi naslednje zahteve: (a) za motorje kategorije NRG tehnične zahteve iz Dodatka 1; (b) za motorje kategorije NRE: (i) zahteve iz Dodatka 2, če je motor namenjen izključno za uporabo namesto motorjev stopnje V kategorije IWP in IWA v skladu s členom 4(1), točka (1)(b), Uredbe (EU) 2016/1628, ali (ii) zahteve iz Dodatka 1 za motorje, ki niso zajeti z alineo (i); (c) za motorje kategorij IWP, IWA in RLR tehnične zahteve iz Dodatka 2; (d) za motorje kategorije RLL tehnične zahteve iz Dodatka 3.

4. Tehnične zahteve v zvezi z ukrepi za uravnavanje emisij trdnih onesnaževal

4.1. Ta oddelek se uporablja za motorje podkategorij, za katere velja mejna vrednost za število delcev v skladu z mejnimi vrednostmi emisij „stopnje V“ iz Priloge II k Uredbi (EU) 2016/1628, ki so opremljeni s sistemom za naknadno obdelavo delcev. Kadar imata sistem za uravnavanje emisij NOx in sistem za uravnavanje delcev iste fizične sestavne dele (npr. isti substrat (SCR na filtru), isto temperaturno tipalo za izpušne pline), zahteve iz tega oddelka ne veljajo za noben sestavni del ali napake, če homologacijski organ po obravnavi utemeljene presoje proizvajalca ugotovi, da bi napake uravnavanja emisij delcev s področja uporabe tega oddelka povzročile ustrezno napako uravnavanja emisij NOx s področja uporabe oddelka 3.

4.2. Podrobne tehnične zahteve, ki se nanašajo na ukrepe za uravnavanje emisij trdnih onesnaževal, so določene v Dodatku 4.









Dodatek 1

Dodatne tehnične zahteve za ukrepe za uravnavanje emisij NOx za motorje kategorij NRE in NRG, vključno z metodo za dokazovanje teh strategij

1. Uvod

Ta dodatek določa dodatne zahteve za zagotavljanje pravilnega delovanja ukrepov za uravnavanje emisij NOx. Vključuje zahteve za motorje, ki se za zmanjšanje emisij opirajo na uporabo reagenta. EU-homologacija je pogojena z upoštevanjem zadevnih določb o navodilih za upravljavca, dokumentaciji o vgradnji, sistemu za opozarjanje upravljavca, sistemu za prisilo in o zaščiti pred zamrznitvijo reagenta, ki so določeni v tem dodatku.

2. Splošne zahteve

Motor mora biti opremljen z diagnostičnim sistemom za uravnavanje emisij NOx (NCD), ki je sposoben zaznati napake pri uravnavanju emisij NOx. Vsak motor, ki je zajet v tem oddelku 2, mora biti zasnovan, izdelan in vgrajen tako, da lahko izpolnjuje te zahteve med celotno običajno življenjsko dobo motorja v običajnih pogojih uporabe. Pri doseganju tega cilja sme pri motorjih, ki so bili v uporabi dlje, kot je čas trajnosti emisij, opredeljen v Prilogi V k Uredbi (EU) 2016/1628, priti do poslabšanja delovanja in občutljivosti diagnostičnega sistema za uravnavanje emisij NOx (NCD), tako da so mejne vrednosti iz te priloge lahko prekoračene, preden se aktivira sistem za opozarjanje in/ali sistem za prisilo.

2.1 Zahtevani podatki

2.1.1 Če sistem za uravnavanje emisij zahteva uporabo reagenta, proizvajalec navede vrsto reagenta, podatke o koncentraciji, če je reagent v raztopini, obratovalno temperaturo, sklicevanje na mednarodne standarde o sestavi in kakovosti ter druge lastnosti reagenta v skladu z delom B Priloge I k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/656.

2.1.2 Ob EU-homologaciji se homologacijskemu organu predložijo podrobne pisne informacije, ki v celoti opisujejo funkcionalne značilnosti delovanja sistema za opozarjanje upravljavca iz oddelka 4 in sistema za prisilo upravljavca iz oddelka 5.

2.1.3 Proizvajalec proizvajalcem originalne opreme zagotovi dokumente z navodili, kako vgraditi motor v necestno mobilno mehanizacijo tako, da bodo motor, njegov sistem za uravnavanje emisij in deli necestne mobilne mehanizacije obratovali v skladu z zahtevami iz tega dodatka. Ta dokumentacija mora vsebovati podrobne tehnične zahteve v zvezi z motorjem (programska oprema, strojna oprema in komunikacija), ki jih je treba izpolniti za pravilno vgradnjo motorja v necestno mobilno mehanizacijo.

2.2 Pogoji obratovanja

2.2.1 Diagnostični sistem za uravnavanje emisij NOx mora delovati: (a) pri temperaturi okolice med 266 K in 308 K (– 7 °C in 35 °C); (b) na nadmorski višini do 1 600 m; (c) pri temperaturi hladilne tekočine motorja nad 343 K (70 °C). Ta oddelek 2 se ne uporablja za spremljanje ravni reagenta v posodi za shranjevanje, kadar se spremljanje izvaja pri vseh pogojih, pri katerih je merjenje tehnično izvedljivo (na primer pri vseh pogojih, pri katerih tekoči reagent ni zmrznjen).

2.3 Zaščita proti zmrzovanju reagenta

2.3.1 Dovoljena je uporaba ogrevane ali neogrevane posode z reagentom in sistema za doziranje reagenta. Ogrevan sistem mora izpolnjevati zahteve iz točke 2.3.2. Neogrevan sistem mora izpolnjevati zahteve iz točke 2.3.3. 2.3.1.1 Uporaba neogrevane posode z reagentom in sistema za doziranje reagenta mora biti navedena v pisnih navodilih za končnega uporabnika necestne mobilne mehanizacije.

2.3.2 Posoda z reagentom in sistem za doziranje reagenta 2.3.2.1 Če reagent zmrzne, mora biti na voljo za uporabo v največ 70 minutah od zagona motorja pri temperaturi okolice 266 K (– 7 °C). 2.3.2.2 Merila za zasnovo ogrevanega sistema Ogrevani sistem mora biti zasnovan tako, da med preskušanjem po opredeljenem postopku izpolnjuje zahteve za učinkovitost iz tega oddelka 2. 2.3.2.2.1 Posoda z reagentom in sistem za doziranje reagenta se hranita pri temperaturi 255 K (– 18 °C) 72 ur ali dokler se reagent ne strdi, kar nastopi prej. 2.3.2.2.2 Po času hranjenja iz točke 2.3.2.2.1 se necestna mobilna mehanizacija/motor zažene in deluje pri temperaturi okolice 266 K (– 7 °C) ali nižji: (a) 10 do 20 minut v prostem teku, nato pa (b) do 50 minut pri največ 40-odstotni nazivni obremenitvi. 2.3.2.2.3 Sistem za doziranje reagenta mora na koncu preskusnega postopka iz točke 2.3.2.2.2 delovati brezhibno. 2.3.2.3 Ocenjevanje meril za zasnovo se lahko izvede v mrzli komori preskusne naprave, pri čemer se uporabi cela necestna mobilna mehanizacija ali deli, reprezentativni za dele, ki bodo vgrajeni v necestno mobilno mehanizacijo, ali s terenskimi preskusi.

2.3.3 Aktiviranje sistema za opozarjanje in prisilo upravljavca za neogrevane sisteme 2.3.3.1 Sistem za opozarjanje upravljavca iz oddelka 4 se aktivira, če se reagent ne dozira pri temperaturi okolice ≤ 266 K (– 7 °C). 2.3.3.2 Sistem za visoko stopnjo prisile iz točke 5.4 se aktivira, če se reagent ne dozira pri temperaturi okolice ≤ 266 K (– 7 °C) v obdobju največ 70 minut po zagonu motorja.

2.4 Diagnostične zahteve

2.4.1 Diagnostični sistem za uravnavanje emisij NOx (NCD) mora biti sposoben zaznati napake v uravnavanju emisij NOx (NCM) s pomočjo diagnostičnih kod težav (DTC), shranjenih v pomnilniku računalnika, in na zahtevo te informacije sporočiti zunanji napravi.

2.4.2 Zahteve za beleženje diagnostičnih kod težav (DTC) 2.4.2.1 Sistem NCD zabeleži DTC za vsako posamezno napako uravnavanja emisij NOx (NCM). 2.4.2.2 Sistem NCD mora v 60 minutah obratovanja motorja ugotoviti, ali je prisotna zaznavna napaka. V tem primeru se mora shraniti „potrjena in aktivna“ DTC ter aktivirati se mora opozorilni sistem v skladu z oddelkom 4. 2.4.2.3 Kadar funkcije spremljanja za pravilno zaznavo in potrditev NCM potrebujejo več kot 60 minut obratovanja (npr. funkcije spremljanja, ki uporabljajo statistične modele ali delujejo na podlagi porabe tekočine v necestni mobilni mehanizaciji), lahko homologacijski organ dovoli daljše obdobje spremljanja, če proizvajalec utemelji potrebo po daljšem obdobju (npr. s tehničnimi razlogi, eksperimentalnimi re