1991L0630 — SL — 05.06.2003 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 19. novembra 1991 o določitvi minimalnih pogojev za zaščito prašičev (91/630/EGS) (UL L 340, 11.12.1991, p.33)

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 19. novembra 1991

o določitvi minimalnih pogojev za zaščito prašičev

(91/630/EGS)







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ker so vse države članice ratificirale Evropsko konvencijo za zaščito rejnih živali, ker je tudi Skupnost odobrila to konvencijo s Sklepom 78/923/EGS ( 4 ) in je deponirala svojo listino o odobritvi; ker je Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 20. februarja 1987 o politiki dobrega počutja živali ( 5 ) pozval Komisijo, da poda predloge o minimalnih pogojih za intenzivno rejo prašičev; ker so prašiči kot žive živali vključeni v seznam proizvodov, navedenih v Prilogi II k Pogodbi; ker je reja prašičev sestavni del kmetijstva; ker predstavlja vir prihodka za del kmetijskega prebivalstva; ker razlike, ki lahko izkrivijo konkurenčne pogoje, motijo nemoteno ureditev skupnega trga prašičev in proizvodov prašičjega izvora; ker zato obstaja potreba po določanju skupnih minimalnih pogojev za varstvo prašičev v reji, da bi s tem zagotovili racionalen razvoj prireje; ker je treba, da so uradne službe, proizvajalci, potrošniki in drugi obveščeni o razvoju na tem področju; ker bi morala Komisija zato na podlagi poročila Znanstvenega veterinarskega odbora aktivno opraviti znanstvene raziskave glede najboljšega(ih) sistema(ov) za rejo prašičev z vidika njihovega dobrega počutja; ker bi bilo zato treba v vmesnem obdobju zagotoviti vse potrebno, da bi Komisija lahko uspešno izpolnila to nalogo, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

Ta direktiva določa minimalne pogoje za varstvo prašičev, rejenih in pitanih v zaprtih prostorih.

Člen 2

V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „prašič“: žival vrste prašič katere koli starosti, ki jo redijo za razplod ali pitanje,

2. „merjasec“: spolno dozorel samec prašiča, namenjen za razplod;

3. „mladica“: spolno dozorela samica prašiča, ki še ni prasila;

4. „svinja“: samica prašiča po prvi prasitvi;

5. „breja svinja“: samica prašiča med perinatalno dobo in odstavitvijo pujskov;

6. „plemenska svinja“: svinja med odstavitvijo svojih pujskov in perinatalno dobo;

7. „sesni pujsek“: prašič od rojstva do odstavitve;

8. „tekač“: prašič od odstavitve do starosti desetih tednov;

9. „pitanec“: prašič od starosti desetih tednov do zakola ali razploda;

10. „pristojni organ“: pristojni organ v smislu člena 2(6) Direktive 90/425/EGS ( 6 ).

▼M1

Člen 3

Države članice zagotovijo da:

1. vsa gospodarstva izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) vsakemu tekaču ali pitancu, ki živi v skupini, razen mladicam po osemenitvi in svinjam, mora biti na voljo neovirana talna površina, ki meri najmanj:



iva masa, kg m2 do 10 0,15 nad 10 do 20 0,20 nad 20 do 30 0,30 nad 30 do 50 0,40 nad 50 do 85 0,55 nad 85 do 110 0,65 nad 110 1,00 (b) skupna neovirana talna površina, ki je na voljo vsaki mladici po osemenitvi in vsaki svinji, kadar so mladice in/ali svinje v istih skupinah, mora meriti najmanj 1,64 m2 oziroma 2,25 m2. Če so živali nastanjene v skupinah z manj kot 6 živalmi, mora biti neovirana talna površina večja za 10 %. Če so živali nastanjene v skupinah s 40 ali več živalmi, je lahko neovirana površina manjša za 10 %.

2. površine izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) za mladice po osemenitvi in breje svinje: na celotnem delu talne površine iz 1(b), ki meri najmanj 0,95 m2 za mladico in najmanj 1,3 m2 za svinjo, morajo biti polna tla, pri katerih je lahko največ 15 % namenjenih drenažnim odprtinam; (b) kadar se betonske rešetke uporabljajo za prašiče v skupinah, (i) največja širina rež med rešetkami ne sme presegati: — 11 mm za pujske, — 14 mm za odstavljence, — 18 mm za pitance, — 20 mm za mladice po parjenju in svinje; (ii) mora širina rešetke znašati najmanj: — 50 mm za pujske in odstavljence ter — 80 mm za pitance, mladice po osemenitvi in svinje;

3. gradnja ali predelava objektov, v katerih so svinje in mladice privezane, je prepovedana. Od 1. januarja 2006 dalje je privezovanje svinj in mladic prepovedano;

(a) svinje in mladice se v obdobju od 4 tednov po parjenju do 1 tedna pred predvideno prasitvijo redijo v skupinah. Stranice boksa, v katerem je nastanjena skupina, morajo biti daljše od 2,8 m. Če je v skupini manj kot 6 živali, morajo biti stranice boksa, v kateri je nastanjena skupina, daljše od 2,4 m; (b) z odstopanjem od določb iz (a) so lahko svinje in mladice, ki se redijo na gospodarstvih z manj kot 10 svinjami, v obdobju iz (a) nastanjene individualno, pod pogojem, da se v boksih lahko neovirano obračajo; 4)

5. brez poseganja v zahteve iz Priloge se svinjam in mladicam omogoči trajen dostop do materiala, s katerim se lahko ukvarjajo in ki izpolnjuje vsaj ustrezne zahteve iz Priloge;

6. krmljenje svinj in mladic v skupinah mora potekati na način, ki vsaki živali zagotovi zadostno količino krme, tudi če se zanjo hkrati potegujejo druge živali;

7. za potešitev lakote in potrebe po žvečenju morajo vse breje svinje in mladice dobiti zadostno količino voluminozne ali visoko vlakninaste krme in visoko energetske krme;

8. prašiči, ki morajo živeti v skupinah, močno agresivni prašiči, prašiči, ki so jih napadli drugi prašiči ter bolni ali poškodovani prašiči so lahko začasno nastanjeni v individualnih boksih. V tem primeru individualni boks živali omogoča neovirano obračanje, če to ni v nasprotju s posebnimi veterinarskimi nasveti;

9. Od 1. januarja 2003 dalje se uporabljajo določbe iz točk 1(b), 2, 4, 5 in zadnjega stavka točke 8 za vsa na novo zgrajena ali obnovljena gospodarstva ali gospodarstva, ki se bodo po tem datumu uporabljala prvič. Od 1. januarja 2013 veljajo te določbe za vsa gospodarstva. Določbe iz točke 4(a) se ne uporabljajo za gospodarstva z manj kot desetimi svinjami.

▼B

Člen 4

1. Države članice zagotovijo, da pogoji za rejo prašičev ustrezajo splošnim določbam, določenim v Prilogi.

Vendar pa do 30. junija 1995 pristojni organi držav članic lahko odobrijo odstopanje od odstavkov 3, 5, 8 in 11 poglavja I.

2. Poleg tega, pa mora Komisija v sodelovanju z državami članicami še pred začetkom veljavnosti te direktive izdati priporočilo, v katerem so opredeljeni vsi dodatni minimalni pogoji za varstvo prašičev, ki dopolnjujejo pogoje iz Priloge.

Člen 5

Da bi upoštevali napredek znanosti, se določila Priloge lahko dopolnijo v skladu s postopkom, določenim v členu 10.

▼M1

Člen 5a

Države članice zagotovijo, da:

1. osebe, ki za oskrbo prašičev zaposlijo ali določijo druge osebe, poskrbijo, da se slednje seznanijo z navodili in smernicami za uporabo ustreznih določb člena 3 in Priloge;

2. so na voljo primerni tečaji usposabljanja. Takšni tečaji se morajo osredotočiti zlasti na vidike dobrega počutja živali.

▼M1

Člen 6

1. Po možnosti pred 1. januarjem 2005 in v vsakem primeru do 1. julija 2005 Komisija predloži Svetu poročilo, sestavljeno na podlagi mnenja Znanstvenega odbora za zdravstveno varstvo in dobro počutje živali. Poročilo upošteva socialno-ekonomske posledice, sanitarne posledice, vplive na okolje in različne podnebne razmere. Prav tako upošteva razvoj metod in sistemov proizvodnje prašičev in predelave mesa, pri katerih bi bila lahko potreba po operativni kastraciji manjša. Če je potrebno, se skupaj s poročilom predložijo ustrezni zakonodajni predlogi glede učinkov, ki jih imajo različne velikosti prostorov in vrste tal na dobro počutje odstavljencev in pitancev. O teh predlogih Svet odloča s kvalificirano večino.

2. Komisija najpozneje do 1. januarja 2008 predloži Svetu poročilo, sestavljeno na podlagi mnenja Znanstvenega odbora za zdravstveno varstvo in dobro počutje živali.

Poročilo zajema zlasti:

(a) učinke, ki jih ima v različnih sistemih kmetovanja gostota živali, vključno z velikostjo skupin in načini razvrščanja živali v skupine, na dobro počutje in zdravje prašičev;

(b) vpliv ureditve hleva in različnih vrst tal na dobro počutje in zdravje prašičev, pri čemer se upoštevajo različne podnebne razmere;

(c) dejavnike tveganja, povezane z grizenjem repov, in priporočila za zmanjšanje potrebe po krajšanju repov;

(d) nadaljnji razvoj sistemov skupne hlevske reje brejih svinj, pri čemer se upoštevajo tako patološki, zootehnični, fiziološki in etološki vidiki različnih sistemov kot njihov vpliv na zdravje in okolje ter različne podnebne razmere;

(e) določitev prostorskih zahtev za odrasle plemenske merjasce, ki so nastanjeni individualno, pri čemer se upošteva tudi prostor za pripust;

(f) nadaljnji razvoj sistemov proste hlevske reje svinj v prostoru za parjenje in svinj med prasitvijo, ki zadovoljujejo potrebe svinje, ne da bi bilo pri tem ogroženo življenje pujskov;

(g) pričakovanja in odnos potrošnikov do prašičjega mesa v primeru, da se počutje živali na različne načine izboljša;

(h) socialno-ekonomske posledice različnih sistemov reje prašičev in njihove učinke na gospodarske partnerje Skupnosti.

Če je potrebno, se lahko skupaj s poročilom predložijo ustrezni zakonodajni predlogi.

▼B

Člen 7

1. Države članice zagotovijo, da je za izvajanje pregledov odgovoren pristojni organ, ki naj preverja, ali se izpolnjujejo določila te direktive in njene Priloge.

S temi pregledi, ki jih je mogoče izvajati tudi ob pregledih, opravljenih v druge namene, je treba vsako leto pokriti statistično reprezentativen vzorec različnih sistemov reje, ki se uporabljajo v vsaki državi članici.

2. V skladu s postopkom, določenim v členu 10, Komisija sestavi kodeks pravil, ki jih je treba uporabljati pri izvajanju pregledov, predvidenih v odstavku 1.

3. Vsaki dve leti do zadnjega delovnega dne v aprilu, prvič pa do 30. aprila 1996, države članice obvestijo Komisijo o izidih pregledov, opravljenih v preteklih dveh letih v skladu s tem členom, vključno s številom opravljenih pregledov glede na število gospodarstev na njihovem ozemlju.

Člen 8

Živali, uvožene iz držav nečlanic, morajo biti glede na zahteve za njihovo dobro počutje v času reje deležne najmanj enakega obravnavanja, kot je s to direktivo zagotovljeno živalim s poreklom iz Skupnosti. To zahtevo je treba navesti v spričevalu, ki ga izda pristojni organ zadevne države nečlanice.

Člen 9

Kadar je to potrebno zaradi enotne uporabe te direktive, lahko veterinarskistrokovnjakiKomisije izvajajo preglede na kraju samem v sodelovanju s pristojnimi organi. Osebe, ki opravljajo ta nadzor, morajo izvajati posebne ukrepe za osebno higieno, da bi izključili tveganje prenosa bolezni.

Država članica na ozemlju, kjer se izvaja pregled, mora nuditi strokovnjakom vso potrebno pomoč pri opravljanju njihovih nalog. Komisija obvesti pristojni organ zadevne države članice o rezultatih pregleda.

Pristojni organ zadevne države članice mora izvesti vse ukrepe, ki bi se izkazali za potrebne pri upoštevanju rezultatov pregleda.

Glede odnosov z državami nečlanicami se uporabljajo določila poglavja III Direktive 91/496/EGS ( 7 ).

Splošna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 10.

▼M3

Člen 10

1. Komisiji pomaga Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali, ustanovljen s členom 58 Uredbe (ES) št. 178/2002 ( 8 ).

2. Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 9 ).

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 11

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, vključno z morebitnimi sankcijami, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 1. januarja 1994. O tem takoj obvestiti Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Vendar pa lahko od dneva, določenega v odstavku 1, države članice v skladu s splošnimi pravili Pogodbe na svojem ozemlju ohranijo ali uporabljajo določbe za zaščito prašičev, ki so strožja od tistih, določenih s to direktivo. O vseh takšnih ukrepih obvestijo Komisijo.

Člen 12

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M2









PRILOGA

POGLAVJE I

SPLOŠNI POGOJI

Poleg ustreznih določb Priloge k Direktivi 98/58/ES se uporabljajo naslednje zahteve:

1. V objektih, v katerem se redijo prašiči, se je treba izogibati stalnim ravnem hrupa, ki so enake ali višje od 85 dBA. Izogibati se je treba trajnemu ali nenadnemu hrupu.

2. Prašiči morajo biti najmanj osem ur na dan nastanjeni pri svetlobi z močjo najmanj 40 luksov.

3. Prostori za prašiče morajo biti zgrajeni tako, da živalim omogočajo: — dostop do ležišča, ki je primerno glede velikosti in temperature ter čisto in opremljeno z ustreznim sistemom odvajanja, tako da lahko vse živali ležijo istočasno, — da lahko ležijo in normalno vstajajo, — da lahko vidijo druge prašiče, pri čemer so lahko v tednu pred načrtovano prasitvijo in med prasitvijo svinje in mladice ločene od sovrstnikov.

4. Brez poseganja v člen 3(5) se mora prašičem omogočiti stalen dostop do zadostne količine materiala, ki ga lahko brez težav raziskujejo in premikajo, ne da bi bilo pri tem ogroženo njihovo zdravje, kot je na primer slama, seno, les, stržine, gobji kompost, šota ali mešanica takšnega materiala.

5. Tla morajo biti gladka, toda ne spolzka, da se prašiči ne poškodujejo, in zasnovana, zgrajena in vzdrževana tako, da pri prašičih ne morejo povzročiti poškodb ali bolečin. Ustrezati morajo velikosti in teži prašičev ter, če ni na voljo nastilja, imeti trdno, ravno in stabilno površino.

6. Vsi prašiči se morajo krmiti najmanj enkrat na dan. Če se prašiči krmijo v skupinah in ne po želji ali preko avtomatskega sistema za individualno krmljenje, mora imeti vsak prašič dostop do krme istočasno kot drugi prašiči v skupini.

7. Vsi prašiči, ki so stari več kot dva tedna, morajo imeti stalen dostop do zadostne količine sveže pitne vode.

8. Vsi posegi, ki se ne opravljajo za terapevtske ali diagnostične namene ali ki niso namenjeni označevanju prašičev v skladu z ustrezno zakonodajo, ki pri živalih povzročijo poškodbo ali izgubo občutljivega dela telesa ali spremembo zgradbe kosti, so prepovedani, razen: — enakomernega skrajšanja podočnikov z brušenjem ali ščipanjem pri pujskih, ki niso stari več kot sedem dni, pri čemer se mora oblikovati nepoškodovana gladka površina; pri merjascih se lahko čekani skrajšajo, kjer je to potrebno zaradi preprečevanja poškodb pri drugih živali ali zaradi varnosti, — krajšanje dela repa, — kastracije samcev na način, ki ne vključuje pretrganja tkiva, — nameščanja nosnih obročev samo pri živalih, ki se redijo na prostem, in v skladu z nacionalno zakonodajo. Krajšanje repa in krajšanje podočnikov se ne smeta opravljati rutinsko, temveč samo takrat, kadar se lahko dokaže, da so na seskih svinj ali na uhljih ali repih drugih prašičev nastale poškodbe. Pred izvajanjem takšnih posegov se sprejmejo drugi ukrepi za preprečevanje grizenja repov in drugih vedenjskih motenj, pri čemer se upoštevata okolje in gostota živali. Zaradi tega se morajo neprimerne bivalne razmere nastanitve ali sistemi reje spremeniti. Vse zgoraj navedene posege lahko opravi samo veterinar ali skladno s členom 5 te direktive usposobljena oseba z izkušnjami pri opravljanju takšnih posegov z ustreznimi sredstvi in pod ustreznimi higienskimi pogoji. Kastracijo ali krajšanje repov pri pujskih, starih več kot sedem dni, lahko opravi samo veterinar z uporabo anestezije ali dodatne dolgotrajne analgezije.

POGLAVJE II

POSEBNE DOLOČBE ZA RAZLIČNE KATEGORIJE PRAŠIČEV

A. MERJASCI

Boksi za merjasce morajo biti postavljeni in zgrajeni tako, da se v njih merjasec lahko obrača ter sliši, voha in vidi druge prašiče. Odraslemu merjascu mora biti na voljo neovirana površina, ki meri najmanj 6 m2.

Če se boksi uporabljajo tudi za pripust, mora površina, ki je na voljo odraslemu merjascu, meriti najmanj 10 m2, boks pa ne sme imeti ovir. Od 1. januarja 2003 dalje velja ta določba za vsa na novo zgrajena ali obnovljena gospodarstva ali gospodarstva, ki se bodo po tem datumu uporabljala prvič. Od 1. januarja 2005 velja ta določba za vsa gospodarstva.

B. SVINJE IN MLADICE

1. Sprejmejo se ukrepi za zmanjšanje agresivnosti v skupinah.

2. Če je potrebno, se morajo breje svinje in mladice tretirati pred zunanjimi in notranjimi zajedavci. Če so nastanjene v prasitvenih boksih, je treba breje svinje in mladice temeljito očistiti.

3. V tednu pred predvideno prasitvijo morajo svinje in mladice dobiti na razpolago zadostne količine ustreznega materiala za izdelavo gnezda, razen kadar to zaradi sistema za odvajanje gnojevke, ki se uporablja na obratu, ni tehnično izvedljivo.

4. Za svinjo ali mladico mora biti neoviran prostor, ki omogoča lažji potek naravne prasitve ali prasitve, pri kateri je potrebna pomoč.

5. Prasitveni boksi, v katerih se svinje lahko prosto gibljejo, morajo omogočati zaščito pujskov, na primer z zaščitnimi rešetkami.

C. SESNI PUJSKI

1. Del celotne površine tal, ki živalim omogoča, da lahko ležijo istočasno, mora biti poln ali prekrit z blazino, slamo ali drugim primernim materialom.

2. Kadar se uporablja prasitveni boks, morajo imeti pujski dovolj prostora, da lahko sesajo brez težav.

3. Sesni pujski, mlajši od 28 dni, ne smejo biti odstavljeni od svinje, razen kadar bi nadaljnje sesanje škodljivo vplivalo na dobro počutje ali zdravje svinje ali pujska. Vendar pa se lahko sesni pujski odstavijo do sedem dni prej, če se premestijo v posebne prostore, ki se pred nastanitvijo nove skupine izpraznijo, temeljito očistijo in razkužijo ter so ločeni od prostorov, v katerih se nahajajo svinje, z namenom zmanjševanja možnosti prenosa bolezni na pujske.

D. TEKAČI IN PITANCI

1. Če se prašiči redijo v skupinah, se morajo sprejeti ukrepi za preprečevanje medsebojnih spopadov, ki presegajo mero normalnega vedenja.

2. Prašiči morajo biti nastanjeni v skupinah, ki se, kolikor je mogoče, med seboj ne mešajo. Če se morajo prašiči, ki se ne poznajo, združiti v skupino, se mora to zgoditi v kar se da zgodnji starosti, po možnosti najkasneje v enem tednu po odstavitvi. Kadar se skupine prašičev mešajo, se jim na primeren način omogoči, da se lahko umaknejo in skrijejo pred drugimi prašiči.

3. Ob znakih hudih spopadov med prašiči se nemudoma preučijo vzroki zanje in sprejmejo ustrezni ukrepi, kot na primer zagotovitev zadostne količine slame ali drugih materialov, ki jih živali lahko raziskujejo. Ogrožene živali ali posamezne agresivne živali se ločijo od skupine.

4. Uporaba pomirjeval z namenom lažjega prilagajanja živali na življenje v skupini se dovoli samo v izjemnih primerih in po posvetovanju z veterinarjem.