2007D0441 — SL — 01.01.2014 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B ODLOČBA SVETA z dne 18. junija 2007 o dovoljenju Italijanski republiki, da uporabi ukrepe, ki odstopajo od člena 26(1)(a) in člena 168 Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2007/441/ES) (UL L 165, 27.6.2007, p.33)

spremenjena z:









▼B

ODLOČBA SVETA

z dne 18. junija 2007

o dovoljenju Italijanski republiki, da uporabi ukrepe, ki odstopajo od člena 26(1)(a) in člena 168 Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost

(2007/441/ES)







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ( 1 ) in zlasti člena 395(1) Direktive, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju naslednjega: (1) Italija je s pismom z dne 9. oktobra 2006, ki ga je generalni sekretariat Komisije registriral 11. oktobra 2006, zaprosila za dovoljenje, da uvede ukrepe, ki odstopajo od tistih določb Direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero ( 2 ), ki urejajo pravico davčnih zavezancev do odbitka DDV na nakupe, in od tistih določb, ki zahtevajo obračunavanje davka na poslovna sredstva, ki se uporabljajo za zasebne namene. (2) Direktiva 77/388/EGS je bila nadomeščena z Direktivo 2006/112/ES. (3) Komisija je v skladu s členom 395(2) Direktive 2006/112/ES s pismom z dne 28. februarja 2007 o zahtevku Italije obvestila druge države članice. Komisija je s pismom z dne 21. novembra 2006 uradno obvestila Italijo, da je prejela vse informacije, za katere meni, da so potrebne za presojo zahtevka. (4) Člen 168 Direktive 2006/112/ES določa, da ima davčni zavezanec pravico, da odbije DDV na dobavo blaga in opravljanje storitev, ki jih je prejel z namenom, da jih uporabi v svojih obdavčljivih transakcijah. Člen 26(1)(a) iste direktive vsebuje zahtevo za obračunavanje DDV v primeru zasebne rabe poslovnih sredstev. (5) Zasebno rabo vozil je težko točno opredeliti, kadar pa je to izvedljivo, je zadevni postopek pogosto obremenjujoč. V skladu z zahtevanimi ukrepi je treba znesek DDV na izdatke, upravičene do odbitka za vozila, ki se ne uporabljajo le za poslovne namene, z nekaterimi izjemami določiti pavšalno. Na podlagi trenutno razpoložljivih informacij italijanski organi menijo, da je stopnja 40 % upravičena. Hkrati je treba za preprečitev dvojnega obdavčenja zahtevo za obračunavanje DDV na zasebno rabo vozila ukiniti, kadar zanj velja ta omejitev. Te ukrepe je mogoče utemeljiti s potrebo po poenostavitvi postopka za obračunavanje DDV in po preprečevanju davčnih utaj zaradi nepravilnega vodenja evidenc. (6) Te ukrepe, ki odstopajo od Direktive, je treba časovno omejiti, da se lahko ocenita njihova učinkovitost in ustrezni odstotek, ker predlagani odstotek temelji na prvotnih ugotovitvah o poslovni rabi. (7) Komisija je 4. novembra 2004 predložila predlog Direktive Sveta o spremembi Direktive 77/388/EGS, zdaj Direktive 2006/112/ES, v zvezi s pravico do odbitka DDV ( 3 ). Ukrep, ki odstopa od Direktive, mora prenehati veljati ob začetku veljavnosti predlagane direktive, če je to pred datumom iz Odločbe – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:







Člen 1

Z odstopanjem od člena 168 Direktive 2006/112/ES se Italiji dovoli, da pravico do odbitka DDV na izdatke za motorna cestna vozila, ki se ne uporabljajo izključno za poslovne namene, omeji na 40 %.

Člen 2

Razen tega Italija z odstopanjem od člena 26(1)(a) Direktive 2006/112/ES ne sme zasebne rabe vozil, vključenih v sredstva podjetij davčnih zavezancev, obravnavati kot storitve za plačilo, kadar za zadevno vozilo v skladu s to odločbo velja omejitev pravice do odbitka.

Člen 3

Izdatki, povezani z vozili, so izključeni iz omejitve pravice do odbitka, kot je dovoljena s to odločbo, kadar vozilo spada v eno od naslednjih kategorij:

— vozilo je del zalog davčnega zavezanca pri izvajanju njegove dejavnosti,

— vozilo se uporablja kot taksi,

— vozilo uporablja avto-šola za učenje,

— vozilo se uporablja za najem ali zakup,

— vozilo uporabljajo prodajni zastopniki.

Člen 4

S tem povezani izdatki zajemajo nakup vozila, tudi če je povezan s pogodbami za montažo in podobnim, proizvodnjo, nakup znotraj Skupnosti, uvoz, najem ali zakup, predelavo, popravilo ali vzdrževanje in izdatke za dobave ali storitve, opravljene v zvezi z vozili in njihovo uporabo, vključno z mazivi in gorivom.

Člen 5

Člena 1 in 2 se uporabljata za vsa motorna vozila (razen za kmetijske ali gozdarske traktorje), ki se običajno uporabljajo za prevoz oseb ali blaga po cesti in pri katerih je največja dovoljena masa 3 500 kilogramov, največje število sedežev poleg voznikovega pa osem.

▼M2

Člen 6

Vsak zahtevek za podaljšanje ukrepov iz te odločbe se predloži Komisiji do 1. aprila 2016.

Vsak zahtevek za podaljšanje navedenih ukrepov spremlja poročilo, ki vsebuje ponovni pregled odstotka omejitve, ki se uporablja za pravico do odbitka DDV na izdatke za motorna cestna vozila, ki se ne uporabljajo izključno za poslovne namene.

Člen 7

Ta odločba preneha veljati na datum začetka veljavnosti pravil Unije o določitvi tistih izdatkov v zvezi z motornimi cestnimi vozili, ki niso upravičeni do celotnega odbitka davka na dodano vrednost, najpozneje pa 31. decembra 2016.

▼B

Člen 8

Ta odločba je naslovljena na Italijansko republiko.