2007R0718 — SL — 21.11.2015 — 005.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

UREDBA KOMISIJE (ES) št. 718/2007

z dne 12. junija 2007

o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 1085/2006 o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA)

KAZALO Del I Skupne določbe Naslov I Načela in splošni okvir za pomoč Poglavje I Predmet in načela Poglavje II Splošni okvir za izvajanje Naslov II Splošna pravila za izvajanje Poglavje I Načela Poglavje II Sistemi upravljanja in nadzora Oddelek 1 Decentralizirano upravljanje Oddelek 2 Druge oblike upravljanja Poglavje III Finančni prispevki Evropske skupnosti Poglavje IV Finančno upravljanje Oddelek 1 Proračunske obveznosti Oddelek 2 Pravila za decentralizirano upravljanje Oddelek 3 Pravila za centralizirano in skupno upravljanje Poglavje V Vrednotenje in spremljanje Poglavje VI Obveščanje, prepoznavnost Del II Posebne določbe Naslov I Komponenta pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij Poglavje I Predmet pomoči in upravičenost Poglavje II Načrtovanje Poglavje III Izvajanje Oddelek 1 Okvir za izvajanje in načela Oddelek 2 Finančno upravljanje Oddelek 3 Vrednotenje in spremljanje Naslov II Komponenta čezmejnega sodelovanja Poglavje I Predmet pomoči in upravičenost Poglavje II Načrtovanje Oddelek 1 Programi Oddelek 2 Dejavnosti Poglavje III Izvajanje Oddelek 1 Splošne določbe Oddelek 2 Čezmejni programi med državami upravičenkami in državami članicami Oddelek 3 Čezmejni programi med državami upravičenkami Naslov III Komponenti regionalnega razvoja in razvoja človeških virov Poglavje I Predmet pomoči in upravičenost Oddelek 1 Komponenta regionalnega razvoja Oddelek 2 Komponenta razvoja človeških virov Poglavje II Načrtovanje programov Poglavje III Izvajanje Oddelek 1 Splošna pravila Oddelek 2 Finančno upravljanje Oddelek 3 Vrednotenje in spremljanje Naslov IV Komponenta razvoja podeželja Poglavje I Predmet pomoči in upravičenost Oddelek 1 Predmet pomoči Oddelek 2 Splošne zahteve glede upravičenosti in intenzivnosti pomoči Oddelek 3 Upravičenost in posebne zahteve za pomoč v okviru prednostne osi 1 Oddelek 4 Upravičenost in posebne zahteve v okviru prednostne osi 2 Oddelek 5 Upravičenost in posebne zahteve v okviru prednostne osi 3 Oddelek 6 Tehnična pomoč Poglavje II Načrtovanje programov Poglavje III Izvajanje Oddelek 1 Načela in finančno upravljanje Oddelek 2 Vrednotenje in spremljanje Del III Končne določbe Priloga Akreditacijska merila







KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1085/2006 z dne 17. julija 2006 o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) ( 1 ), in zlasti člena 3(3) Uredbe, ob upoštevanju naslednjega: (1) Namen Uredbe (ES) št. 1085/2006 (v nadaljnjem besedilu „Uredba IPA“) je zagotoviti predpristopno pomoč državam upravičenkam in jim pomagati pri njihovem prehodu iz Priloge II v Prilogo I k navedeni uredbi ter vse do članstva v Evropski uniji. (2) Glede na to, da je Uredba IPA edini predpristopni instrument za obdobje 2007–2013, morajo biti pravila za načrtovanje in zagotavljanje pomoči v okviru navedene uredbe racionalizirana in združena v enem samem izvedbenem predpisu, ki zajema vseh pet komponent, vzpostavljenih v Uredbi IPA (v nadaljnjem besedilu „komponente IPA“). (3) Da se zagotovi skladnost, usklajenost in učinkovitost zlasti v okviru akcijskega načrta Komisije za integriran okvir notranje kontrole, so za vseh pet komponent IPA potrebna splošna pravila za izvajanje pomoči v okviru Uredbe IPA. Posebne značilnosti posameznih komponent IPA je pa kljub temu treba upoštevati. (4) Treba je upoštevati razlike v socialno-ekonomskih, kulturnih in političnih kontekstih držav upravičenk, saj take razlike povzročijo potrebo po posebnem pristopu in diferencirani podpori glede na status države kot kandidatke ali potencialne kandidatke, politični in ekonomski kontekst, potrebe in absorpcijske in upravljalne zmogljivosti. (5) Pomoč, dodeljena v okviru Uredbe IPA, mora biti skladna s politikami in ukrepi Skupnosti na področju zunanje pomoči. (6) Pomoč spada v področje uporabe, določeno v členu 2 Uredbe IPA. Treba jo je usmeriti v podporo številnim ukrepom za vzpostavljanje institucij v vseh državah upravičenkah. Okrepiti mora demokratične institucije in pravno državo, reformirati javno upravo, izvesti gospodarske reforme, spoštovati človekove pravice in pravice manjšin, spodbujati enakost med spoloma in nediskriminacijo, spodbujati državljanske pravice in razvoj civilne družbe, podpirati okrepljeno regionalno sodelovanje ter pomiritev in obnovo, prispevati k trajnostnemu razvoju in zmanjševanju revščine, pa tudi k visoki stopnji varstva okolja v teh državah. (7) Pomoč državam kandidatkam je treba še dodatno osredotočiti na sprejetje in izvajanje celotnega pravnega reda Skupnosti ter na izpolnjevanje meril za pristop; državam kandidatkam mora tudi pomagati pri pripravi načrtovanja, upravljanja in izvajanja evropskega regionalnega razvojnega sklada, kohezijskega sklada, evropskega socialnega sklada in razvoja podeželja, ki jim bodo na voljo po pristopu. (8) Pomoč za potencialne države kandidatke mora spodbujati usklajenost s pravnim redom Skupnosti in približevanje merilom za pristop, pa tudi dejavnosti podobne narave tistim, ki bodo državam kandidatkam na voljo v skladu s komponentami IPA glede regionalnega razvoja, razvoja človeških virov in razvoja podeželja. (9) Da bi zagotovili skladnost, dopolnjevanje in koncentracijo pomoči, je treba na ravni večletnega načrtovanja, ki ga zagotavlja člen 6 Uredbe IPA, zagotoviti skladnost in usklajenost ukrepov, ki se izvajajo v določeni državi v okviru različnih komponent IPA. (10) Komisija in države upravičenke morajo podpisati okvirne sporazume, da se določijo načela za njihovo sodelovanje v okviru te uredbe. (11) Treba je pojasniti, katero od metod upravljanja, določenih v Uredbi Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti ( 2 ), se uporablja v zvezi z vsako posamezno komponento, kot jih zagotavlja Uredba IPA. (12) Ker Uredba IPA zagotavlja pomoč v okviru predpristopnega procesa, je treba pri njenem izvajanju še zlasti uporabljati decentralizirano upravljanje sredstev, kadar je mogoče, da se okrepi odgovornost upravljanja pomoči s strani držav upravičenk. Vendar je treba tudi omogočiti, da se po potrebi uporablja centralizirano, skupno in deljeno upravljanje. (13) V primeru decentraliziranega upravljanja je treba natančno opredeliti vloge in zahteve Komisije in držav upravičenk. Določbe, ki zadevajo države upravičenke, je treba vključiti v okvirni sporazum, sektorski sporazum ali sporazum o financiranju. (14) Za finančno upravljanje sredstev v skladu z Uredbo IPA je treba določiti natančna navodila glede na to, katera metoda upravljanja se uporablja za izvajanje pomoči. S tem povezane obveznosti držav upravičenk je treba določiti v okvirnem sporazumu, sektorskem sporazumu ali sporazumu o financiranju. (15) Poleg splošnega ovrednotenja Uredbe IPA, ki ga določa člen 22 Uredbe, se pomoč v okviru navedene uredbe redno spremlja in ocenjuje. Programe je treba še zlasti ocenjevati s posebnimi nadzornimi odbori, splošno izvajanje pomoči v skladu z Uredbo IPA pa je treba redno nadzirati. (16) Prepoznavnost programov pomoči IPA in njihov učinek na državljane držav upravičenk je bistven za zagotovitev javne osveščenosti glede dejavnosti EU in za oblikovanje skladne slike o zadevnih ukrepih v vseh državah članicah v skladu z akcijskim načrtom Komisije „Obveščanje o Evropi“, belo knjigo Komisije o evropski komunikacijski politiki ter strategijo komuniciranja za širitev za obdobje 2005–2009. (17) Ker se Uredba IPA uporablja od 1. januarja 2007, naj se tudi pravila Komisije za izvajanje navedene uredbe uporabljajo od 1. januarja 2007. (18) Določbe te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora IPA – ob upoštevanju naslednjega: SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:







DEL I

SKUPNE DOLOČBE







NASLOV I

NAČELA IN SPLOŠNI OKVIR ZA POMOČ







POGLAVJE I

Predmet in načela

Člen 1

Predmet

Ta uredba določa izvedbena pravila, ki s strani Skupnosti urejajo zagotavljanje predpristopne pomoči, ki jo vzpostavlja Uredba (ES) št. 1085/2006 (IPA), „Uredba IPA“.

Člen 2

Opredelitev pojmov

Za to uredbo se uporabljajo naslednje opredelitve:

1. „država upravičenka“: katera koli država, navedena v Prilogi I ali II k Uredbi IPA;

2. „širitveni paket“: sveženj dokumentov, ki jih Komisija vsako leto predstavi Svetu in Evropskemu parlamentu, katerega strateški in politični del sestavljajo revizije, kadar je to potrebno, partnerstev za pristop in evropskih partnerstev, redna poročila, ki jih sestavijo države, in strateški dokument Komisije. Zadnji del paketa je večletni orientacijski finančni okvir;

3. „okvirni sporazum“: sporazum, sklenjen med Komisijo in državo upravičenko, ki vključuje vse komponente IPA, določa načela za sodelovanje med državo upravičenko in Komisijo v skladu s to uredbo;

4. „sektorski sporazum“: sporazum, ki zadeva posebno komponento IPA, po potrebi zasnovan med Komisijo in državo upravičenko ter določa ustrezne določbe, ki jih je treba spoštovati in niso zajete v okvirnih sporazumih posameznih držav ali sporazumih o financiranju;

5. „sporazum o financiranju“: letni ali večletni sporazum, sklenjen med Komisijo in državo upravičenko na podlagi odločitve Komisije o financiranju, ki dodeljuje prispevek Skupnosti za program ali dejavnost, ki spada v področje uporabe te uredbe;

6. „nepravilnost“: kakršna koli kršitev določbe veljavnih pravil in pogodb, ki je posledica delovanja ali opustitve dejanja gospodarskega subjekta, ki zaradi neupravičene postavke odhodkov škoduje ali bi škodovalo splošnemu proračunu Evropske unije;

7. „finančno leto“: od 1. januarja do 31. decembra;

8. „končni upravičenec“: javni ali zasebni organ ali podjetje, ki je odgovorno za zagon ali zagon in izvajanje dejavnosti. V smislu shem pomoči so končni upravičenci javna ali zasebna podjetja, ki izvajajo posamezen projekt in prejemajo državno pomoč;

9. „prispevek Skupnosti“: del upravičenih izdatkov, ki jih financira Skupnost;

10. „eurski račun“: obrestovan bančni račun, ki ga odpre nacionalni sklad v finančni ali zakladniški instituciji v imenu države upravičenke in pod njeno odgovornostjo za prejem plačil od Komisije;

11. „javni izdatki“: vsi javni prispevki za financiranje dejavnosti, ki izhajajo iz Evropske skupnosti ali proračuna javnih organov države upravičenke ter vsi prispevki za financiranje dejavnosti, ki izhajajo iz proračuna javnih pravnih organov ali združenja enega ali več regionalnih ali lokalnih organov ali javnih pravnih organov;

12. „skupni izdatki“: javni odhodki in kateri koli zasebni prispevki za financiranje dejavnosti.

Člen 3

Načela pomoči

Komisija zagotovi, da se uporabljajo spodaj navedena načela glede pomoči v skladu z Uredbo IPA:

— Dodeljena pomoč upošteva načela skladnosti, dopolnjevanja, usklajenosti, partnerstva in koncentracije.

— Pomoč je skladna s politikami EU in podpira uskladitev s pravnim redom Skupnosti.

— Pomoč je skladna s proračunskimi načeli, določenimi v Uredbi (ES, Euratom) št. 1605/2002.

— Pomoč je skladna s potrebami, ugotovljenimi v procesu širitve in absorpcijskimi sposobnostmi države upravičenke. Treba je upoštevati nova spoznanja.

— Odgovornost načrtovanja in izvajanja pomoči s strani države upravičenke se zelo spodbuja in zagotavlja se primerna prepoznavnost ukrepanja EU.

— Dejavnosti so ustrezno pripravljene, in imajo jasne in preverljive cilje, ki jih bo treba doseči v določenem obdobju.

— V različnih fazah izvajanja pomoči se preprečijo kakršne koli diskriminacije zaradi spola, rasne ali narodnostne pripadnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti.

— Cilji predpristopne pomoči se dosegajo v okviru trajnostnega razvoja in spodbujanja cilja varovanja in izboljšanja okolja s strani Skupnosti.

Člen 4

Prednostne naloge za pomoč

Pomoč za določeno državo upravičenko temelji na prednostnih nalogah, opredeljenih v spodaj naštetih dokumentih, če ti obstajajo:

— Evropsko partnerstvo,

— partnerstvo za pristop,

— nacionalni program za prevzem pravnega reda Skupnosti,

— poročila in strateški dokument iz letnega širitvenega paketa Komisije,

— stabilizacijsko-pridružitveni sporazum,

— pogajalski okvir.

Upoštevajo se tudi prednostne naloge, določene v nacionalnih strategijah, kadar so skladne s predpristopnimi cilji in obsegom, kakor je določeno v Uredbi IPA.







POGLAVJE II

Splošni okvir za izvajanje

Člen 5

Dokumenti večletnega okvirnega načrtovanja

1. Dokument večletnega okvirnega načrtovanja zagotavlja potrebno skladnost in usklajenost med komponentami IPA v določeni državi upravičenki. Zlasti bo odražal načela iz člena 9.

2. V skladu z določbami člena 20(3) Uredbe IPA in v okviru posvetovanja, določenega v členu 6(1) navedene uredbe, si Komisija prizadeva zagotoviti dovolj časa, da lahko zadevne zainteresirane strani, vključno z državami članicami, predložijo svoje pripombe na dokument.

3. Dokumenti večletnega okvirnega načrtovanja za vsako zadevno državo vsebujejo:

(a) splošno ozadje, vključno s kratkim opisom posvetovalnega procesa z in v okviru države upravičenke;

(b) opis ciljev sodelovanja Evropske unije v zadevni državi;

(c) usklajeno oceno izzivov, potreb in relativne pomembnosti prednostnih nalog za pomoč;

(d) pregled preteklega in sedanjega sodelovanja Evropske unije, vključno z analizo potreb in absorpcijskimi sposobnostmi, novimi spoznanji ter zadevnih dejavnosti drugih donatorjev, če so te informacije na voljo;

(e) za vsako komponento opis načina, kako se usklajena ocena, kakor je navedena v točki (c) zgoraj, prenese v strateške odločitve, in opis pomembnejših področij, izbranih za pomoč v zadevni državi, ter pričakovanih rezultatov;

(f) okvirne finančne dodelitve za glavna področja ukrepanja za vsako komponento IPA.

4. Regionalni in horizontalni programi so lahko zajeti v ločenih in posebnih dokumentih večletnega okvirnega načrtovanja za več upravičencev.

Člen 6

Večletni ali letni programi

1. Dokumenti večletnega okvirnega načrtovanja se izvajajo z večletnimi ali letnimi programi, odvisno od komponente, kakor je določeno v členu 7 Uredbe IPA.

2. Večletni ali letni programi so sestavljeni iz dokumentov, ki jih predloži država upravičenka ali jih sestavi Komisija v primeru regionalnih in horizontalnih programov ter jih sprejme Komisija. Programi predstavljajo usklajen niz prioritetnih osi, vseh ustreznih ukrepov ali dejavnosti in opis finančnega prispevka, ki so potrebni za izvajanje strategij, opredeljenih v dokumentih večletnega okvirnega načrtovanja.

Programi so razdeljeni po prednostnih oseh, od katerih vsaka določa splošni cilj, ki ga je treba doseči, in ki se glede na zadevno komponento IPA izvaja z ukrepi, ki se lahko razdelijo na dejavnosti, ali neposredno z dejavnostmi.

Dejavnosti zajemajo projekt ali skupino projektov, ki jih izvaja Komisija ali ki jih začne ali začne in izvaja en ali več končnih upravičencev, ter dosegajo cilje ukrepov in/ali prioritetne osi, kateri pripadajo.

3. V skladu s členom 20 Uredbe IPA se je v skladu z določbami iz dela II v postopku načrtovanja treba posvetovati z zadevnimi zainteresiranimi stranmi, vključno z državami članicami. Komisija in/ali država upravičenka si prizadevata zagotoviti dovolj časa, da lahko zainteresirane strani v tem okviru predložijo svoje pripombe.

Člen 7

Okvirni sporazumi in sektorski sporazumi

1. Komisija in država upravičenka skleneta okvirni sporazum, da določita o pravila za sodelovanje glede finančne pomoči ES državi upravičenki in se o njih se sporazumeta. Kjer je potrebno, se lahko okvirni sporazum dopolni s sektorskim sporazumom ali sektorskimi sporazumi, ki zajemajo določbe, specifične za posamezno komponento.

2. Pomoč v skladu z Uredbo IPA se lahko dodeli državi upravičenki le po tem, ko je bil sklenjen in je začel veljati okvirni sporazum iz odstavka 1.

Kadar je z državo upravičenko sklenjen sektorski sporazum, se lahko pomoč v skladu z Uredbo IPA za komponento IPA, navedeno v sektorskem sporazumu, dodeli po tem, ko sta začela veljati sektorski sporazum in okvirni sporazum.

Z odstopanjem od prvega pododstavka, kadar ni sklenjen noben okvirni sporazum ali kadar veljavni okvirni sporazum, sklenjen v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 3906/89 ( 3 ), Uredbo Sveta (ES) št. 1267/1999 ( 4 ), Uredbo Sveta (ES) št. 1268/1999 ( 5 ), Uredbo Sveta (ES) št. 2500/2001 ( 6 ) ali Uredbo Sveta (ES) št. 2666/2000 ( 7 ), ne določa minimalnih določb, navedenih v odstavku 3, se te minimalne določbe določijo v sporazumu o financiranju.

3. Okvirni sporazum določa zlasti določbe glede:

(a) splošnih pravil za finančno pomoč Skupnosti;

(b) vzpostavitve struktur in organov, potrebnih za upravljanje in navedenih v členih 21, 32 in 33, ter katerih koli drugih zadevnih posebnih organov;

(c) skupne odgovornosti v zgoraj navedenih strukturah, organih in telesih v skladu z načeli, določenimi v členih 22, 23, 24, 25, 26, 28 in 29;

(d) zahtev in pogojev nadzora za: (i) akreditacijo in spremljanje akreditacije nacionalnega odredbodajalca s strani pristojnega uradnika za akreditacije v skladu z načeli iz členov 11, 12 in 15; (ii) akreditacijo in spremljanje akreditacije operativne strukture s strani nacionalnega odredbodajalca v skladu z načeli iz členov 11, 13 in 16; (iii) prenos upravljavskih pristojnosti s strani Komisije v skladu z načeli iz členov 11, 14 in 17;

(e) priprave letne izjave o zanesljivosti s strani nacionalnega odredbodajalca, kakor je določeno v členu 27;

(f) pravil za javna naročila v skladu z Uredbo (ES, Euratom) št. 1605/2002 in Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 ( 8 ) o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002;

(g) zaključitve programov, kakor je določeno v členih 47 in 56;

(h) opredelitev nepravilnosti v skladu s členom 2, goljufije in opredelitve aktivne in pasivne korupcije tako, da se obdrži opredelitev iz zakonodaje Skupnosti; obveznosti države upravičenke, da sprejme ustrezne preventivne ukrepe proti aktivni in pasivni korupciji, ukrepe proti goljufijam in popravne ukrepe; pravil za izterjavo sredstev v primeru nepravilnosti ali goljufije;

(i) izterjav ter finančnih popravkov in prilagoditev v skladu s členoma 49 in 50;

(j) pravil za nadzor, kontrolo in revizijo s strani Komisije in Računskega sodišča;

(k) pravil o davkih, carinskih dajatvah in drugih davčnih obremenitvah;

(l) zahtev o informiranju in obveščanju javnosti.

4. Kadar je primerno, se lahko sklene sektorski sporazum v zvezi s posebno komponento IPA, ki dopolnjuje okvirni sporazum. Brez poseganja v ureditve, določene v okvirnem sporazumu, sporazum vključuje podrobne in posebne določbe za upravljanje, vrednotenje in nadzor zadevne komponente.

5. V določeni državi upravičenki se okvirni sporazum uporablja za vse sporazume o financiranju, kakor je določeno v členu 8.

Kadar obstaja, se sektorski sporazum v zvezi z določeno komponento uporablja za vse sporazume o financiranju, sklenjene v okviru navedene komponente.

Člen 8

Odločitve in sporazumi o financiranju

1. Odločitve Komisije o sprejetju večletnih ali letnih programov ustrezajo zahtevam, potrebnim za oblikovanje odločitev o financiranju v skladu s členom 75(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

2. V primerih, ko to zahteva odločitev o financiranju, Komisija in zadevna država upravičenka skleneta sporazum o financiranju. Sporazumi o financiranju se v skladu s členom 39 lahko sklenejo na letni ali večletni osnovi.

3. Vsak program predstavlja sestavni del sporazuma o financiranju.

4. Sporazumi o financiranju določajo:

(a) določbe, s katerimi država upravičenka sprejme pomoč Skupnosti in soglaša s pravili in postopki glede izplačil, povezanih s tako pomočjo;

(b) pogoje, pod katerimi se upravlja pomoč, vključno z zadevnimi metodami in pristojnostmi za izvajanje letnih ali večletnih programov in/ali dejavnosti;

▼M1

(c) določbe glede vzpostavitve in rednega posodabljanja časovnega načrta s strani države upravičenke z okvirnimi cilji in časovnimi omejitvami za dosego decentralizacije brez predhodnega nadzora s strani Komisije, kakor je navedeno v členih 14 in 18; te določbe so potrebne le za tiste komponente ali programe, ko odločba Komisije o prenosu upravljavskih pooblastil iz člena 14 določa predhodne kontrole, ki jih opravi Komisija.

▼B







NASLOV II

SPLOŠNA PRAVILA ZA IZVAJANJE







POGLAVJE I

Načela

Člen 9

Skladnost izvajanja pomoči

1. Pomoč v okviru Uredbe IPA je skladna in usklajena v okviru komponent IPA in med njimi, in sicer na ravni načrtovanja in programiranja.

2. Prepreči se vsako prekrivanje med aktivnostmi, zajetimi v različnih komponentah, in ne financirajo se izdatki, nastali v okviru več kot samo ene dejavnosti.

Člen 10

Splošna načela za izvajanje pomoči

1. Decentralizirano upravljanje, pri čemer Komisija prenese upravljanje določenih aktivnosti na državo upravičenko, sama pa ohrani splošno končno odgovornost za izvrševanje splošnega proračuna v skladu s členom 53c Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 in ustreznimi določbami pogodb ES, se uporablja za izvajanje pomoči v skladu z Uredbo IPA, razen če je v odstavkih 2, 3 in 4 določeno drugače.

Za namene pomoči v skladu z Uredbo IPA decentralizirano upravljanje zajema najmanj razpise, pogodbe in plačila.

V primeru decentraliziranega upravljanja se dejavnosti izvajajo v skladu z določbami iz člena 53c Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

2. Centralizirano upravljanje, kakor je opredeljeno v členu 53a Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 se lahko uporablja za komponento pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij, zlasti za regionalne in horizontalne programe, ter za komponento čezmejnega sodelovanja. Lahko se uporablja tudi za tehnično pomoč v okviru katere koli komponente IPA.

V skladu s centraliziranim upravljanjem se dejavnosti izvajajo v skladu z določbami iz člena 53(a), člena 53a in 54 do 57 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

3. Skupno upravljanje, kakor je opredeljeno v členu 53d Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 se lahko uporablja za komponento pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij, zlasti za regionalne in horizontalne programe ter za programe, ki vključujejo mednarodne organizacije.

V primeru skupnega upravljanja z mednarodnimi organizacijami se dejavnosti izvajajo v skladu z določbami iz člena 53(c) in člena 53d Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

4. Deljeno upravljanje, kakor je opredeljeno v členu 53b Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 se lahko uporablja za komponento čezmejnega sodelovanja za čezmejne programe, ki vključujejo države članice.

V okviru deljenega upravljanja z državo članico se dejavnosti izvajajo v skladu z določbami iz člena 53(b), člena 53b in naslovom II dela 2 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.







POGLAVJE II

Sistemi upravljanja in nadzora







Oddelek 1

Decentralizirano upravljanje







Pododdelek 1

Akreditiranje in prenos upravljavskih pristojnosti

Člen 11

Skupne zahteve

1. Preden se Komisija odloči za prenos upravljavskih pooblastil glede komponente, programa ali ukrepa na državo upravičenko, se mora prepričati, da zadevna država izpolnjuje pogoje iz člena 56(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002, zlasti glede vzpostavljenih sistemov upravljanja in nadzora ter da so akreditacije, kakor so določene v členih 12 in 13, veljavne.

2. Za ta namen sistemi upravljanja in nadzora, vzpostavljeni v državi upravičenki, zagotovijo učinkovit nadzor vsaj na področjih, določenih v Prilogi. Določbe o drugih področjih, ki so bila določena v sektorskem sporazumu ali sporazumu o financiranju, se uporabljajo poleg te uredbe.

3. Kadar se določenim osebam dodeli odgovornost za neko dejavnost v zvezi z upravljanjem, izvajanjem in nadzorom programov, mora država upravičenka takim osebam omogočiti, da izvajajo naloge v zvezi z navedeno odgovornostjo, tudi v primerih, ko ni hierarhične povezave med njimi in telesi, ki sodelujejo v navedeni dejavnosti. Država upravičenka tem pooblaščenim osebam zlasti omogoči, da s formalnimi dogovori o delu med njimi in zadevnimi telesi, vzpostavijo:

(a) ustrezen sistem za izmenjavo informacij, vključno s pooblastilom za zahtevanje informacij in pravico dostopa do dokumentov in zaposlenih na kraju samem, če je to potrebno;

(b) standarde, ki jih je treba doseči;

(c) postopke, ki jih je treba upoštevati.

4. Katere koli druge zahteve, specifične za posamezno komponento, ki so bile oblikovane v sektorskih sporazumih ali sporazumih o financiranju, se uporabljajo poleg te uredbe.

Člen 12

Akreditacija nacionalnega odredbodajalca in nacionalnega sklada

1. Pristojni uradnik za akreditacije je, kakor je navedeno v členu 24, odgovoren za akreditacijo nacionalnega odredbodajalca, kakor je opisano v členu 25, kot vodjo nacionalnega sklada v skladu s členom 25(2)(a) in ob upoštevanju njegove naloge, da izpolnjuje obveznosti iz člena 25(2)(b). Akreditacijo nacionalnega odredbodajalca pokriva nacionalni sklad, opisan v členu 26.

2. Pred akreditacijo nacionalnega odredbodajalca se pristojni uradnik za akreditacije prepriča, da so izpolnjene veljavne zahteve iz člena 11 in da jih podpira revizijsko mnenje, ki ga da zunanji revizor, ki je funkcionalno neodvisen od vseh udeleženih v sistemih upravljanja in nadzora. Revizijsko mnenje temelji na pregledih, izvedenih v skladu z mednarodno sprejetimi revizijskimi standardi.

3. Pristojni uradnik za akreditacije uradno obvesti Komisijo o akreditaciji nacionalnega odredbodajalca najpozneje do uradnega obvestila o akreditaciji prve operativne strukture, kakor je opisano v členu 13(3). Pristojni uradnik za akreditacije zagotovi vse zadevne dodatne informacije, ki jih zahteva Komisija.

4. Pristojni uradnik za akreditacije nemudoma obvesti Komisijo o kakršnih koli spremembah glede nacionalnega odredbodajalca ali nacionalnega sklada. Kadar sprememba vpliva na nacionalnega odredbodajalca ali nacionalni sklad v zvezi z veljavnimi zahtevami iz člena 11, pristojni uradnik za akreditacije Komisiji pošlje oceno posledic take spremembe na veljavnost akreditacije. Kadar gre za znatno spremembo, pristojni uradnik za akreditacije Komisijo uradno obvesti o svoji odločitvi glede akreditacije.

Člen 13

Akreditacija operativne strukture

1. Nacionalni odredbodajalec je odgovoren za akreditacijo operativnih struktur, kakor je navedeno v členu 28.

2. Pred akreditacijo operativne strukture se nacionalni odredbodajalec prepriča, da zadevna operativna struktura izpolnjuje zahteve, določene v členu 11. To zagotovilo podpre revizijsko mnenje, ki ga da zunanji revizor, ki je funkcionalno neodvisen od vseh udeleženih v sistemih upravljanja in nadzora. Revizijsko mnenje temelji na pregledih, izvedenih v skladu z mednarodno sprejetimi revizijskimi standardi.

3. Nacionalni odredbodajalec Komisijo uradno obvesti o akreditaciji operativnih struktur in zagotovi vse s tem povezane dodatne informacije, ki jih zahteva Komisija, vključno z opisom sistemov za upravljanje in nadzor.

Člen 14

Prenos upravljavskih pristojnosti s strani Komisije

1. Pred prenosom upravljavskih pristojnosti Komisija pregleda akreditacije, navedene v členih 12 in 13, ter prouči postopke in strukture vseh zadevnih teles in organov v državi upravičenki. To lahko vključuje tudi preverjanja na kraju samem s strani njenih služb ali preverjanja, oddana v podizvajanje revizijskemu podjetju.

2. Komisija lahko pri svoji odločitvi o prenosu upravljavskih pooblastil določi nadaljnje pogoje z namenom zagotoviti izpolnitev zahtev iz člena 11. Te nadaljnje pogoje je treba izpolniti v obdobju, ki ga določi Komisija, da prenos upravljavskih pooblastil ostane veljaven.

3. Odločba Komisije o prenosu upravljavskih pooblastil po potrebi določi seznam predhodnih kontrol, ki jih izvede Komisija glede organiziranja razpisov, objave razpisov za zbiranje predlogov ter dodeljevanja pogodb in donacij. Ti seznami se lahko razlikujejo glede na komponento ali program. Predhodne kontrole se uporabljajo glede na komponento ali program, dokler Komisija ne dovoli decentraliziranega upravljanja brez predhodnih kontrol, kakor je navedeno v členu 18.

4. Odločba Komisije lahko določa določbe glede prekinitve ali preklica prenosa upravljavskih pooblastil v zvezi s posebnimi telesi ali organi.

Člen 15

Preklic ali prekinitev akreditacije za nacionalnega odredbodajalca in nacionalni sklad

1. Po tem, ko Komisija prenese upravljavska pooblastila, je pristojni uradnik za akreditacije odgovoren za spremljanje stalnega izpolnjevanja vseh zahtev, da se ohrani ta akreditacija, in obvesti Komisijo o vsaki s tem povezani spremembi.

2. Če katera od veljavnih zahtev iz člena 11 ni ali ni več izpolnjena, pristojni uradnik za akreditacije prekliče ali prekine akreditacijo nacionalnega odredbodajalca ter o tej odločitvi in razlogih zanjo takoj obvesti Komisijo. Preden obnovi akreditacijo, se pristojni uradnik za akreditacije prepriča o tem, da so navedene zahteve ponovno izpolnjene. To zagotovilo podpre revizijsko mnenje, kakor je opredeljeno v členu 12(2).

3. V primerih, ko pristojni uradnik za akreditacije prekliče ali prekine akreditacijo nacionalnega odredbodajalca, veljajo določbe iz tega odstavka.

Komisija prekine prenose sredstev v državo upravičenko v obdobju, ko akreditacija ne velja.

V obdobju, ko akreditacija ne velja, se vsi računi v eurih ali računi v eurih za zadevne komponente zaprejo, plačila, ki jih izvede nacionalni sklad s teh računov v eurih, ki so zaprti, pa niso upravičena do financiranja s strani Skupnosti.

Brez poseganja v katere koli druge finančne popravke lahko Komisija izvede finančne popravke, kakor je določeno v členu 49, v breme države upravičenke glede na njeno preteklo neizpolnjevanje zahtev za prenos upravljavskih pooblastil.

Člen 16

Preklic ali prekinitev akreditacije za operativne strukture

1. Po tem, ko Komisija prenese upravljavska pooblastila, je nacionalni odredbodajalec odgovoren za spremljanje stalnega izpolnjevanja vseh zahtev, da se ohrani ta akreditacija, ter obvesti Komisijo in pristojnega uradnika za akreditacije o vsaki s tem povezani spremembi.

2. Če katera od zahtev iz člena 11 ni ali ni več izpolnjena, nacionalni odredbodajalec prekliče ali prekine akreditacijo zadevne operativne strukture ter o tej odločitvi in razlogih zanjo takoj obvesti Komisijo in pristojnega uradnika za akreditacije.

Preden obnovi zadevno akreditacijo, se nacionalni odredbodajalec prepriča o tem, ali so navedene zahteve ponovno izpolnjene. To zagotovilo podpre revizijsko mnenje, kakor je navedeno v členu 13(2).

3. V primerih, ko je akreditacija operativne strukture preklicana ali prekinjena, veljajo določbe iz tega odstavka.

Komisija v državo upravičenko ne nakazuje več sredstev, povezanih s programi ali dejavnostmi, ki jih izvajajo zadevne operativne strukture v obdobju, ko je akreditacija operativne strukture preklicana ali prekinjena.

Brez poseganja v katere koli druge finančne popravke lahko Komisija izvede finančne popravke, kakor je določeno v členu 49, v breme države upravičenke glede na njeno preteklo neizpolnjevanje zahtev in pogojev za prenos upravljavskih pooblastil.

Do financiranja ni upravičena nobena nova pravna obveznost, ki jo je sklenila zadevna operativna struktura v obdobju, ko akreditacija ne velja.

Nacionalni odredbodajalec je odgovoren za sprejetje primernih zaščitnih ukrepov glede izvršenih plačil ali podpisanih pogodb s strani zadevne operativne strukture.

Člen 17

Prekinitev ali preklic prenosa upravljavskih pooblastil

1. Komisija spremlja skladnost z zahtevami, določenimi v členu 11.

2. Ne glede na odločitev pristojnega uradnika za akreditacije, ali ohraniti, prekiniti ali preklicati akreditacijo nacionalnega odredbodajalca, ali na odločitev nacionalnega odredbodajalca, ali ohraniti, prekiniti ali preklicati akreditacijo operativne strukture, lahko Komisija kadar koli prekliče ali prekine prenos upravljavskih pooblastil, zlasti v primeru, ko katera koli od zahtev iz člena 11 ni ali ni več izpolnjena.

3. V primerih, ko Komisija prekliče ali prekine prenos upravljavskih pooblastil, veljajo določbe iz tega odstavka.

Komisija prekine prenose sredstev v državo upravičenko.

Brez poseganja v katere koli druge finančne popravke lahko Komisija izvede finančne popravke, kakor je določeno v členu 49, v breme države upravičenke glede na njeno preteklo neizpolnjevanje zahtev za prenos upravljavskih pooblastil.

Komisija lahko v posebni odločbi Komisije določi druge posledice take prekinitve ali preklica.

Člen 18

Decentralizacija brez predhodnih kontrol Komisije

1. Decentralizacija brez predhodnih kontrol Komisije je cilj za izvajanje vseh komponent IPA, kadar se pomoč izvaja decentralizirano v skladu s členom 10. Časovni okvir za dosego tega cilja je lahko različen, odvisno od zadevne komponente IPA.

2. Preden se odpravijo predhodne kontrole, določene v odločbi Komisije o prenosu upravljavskih pooblastil, se Komisija prepriča o učinkovitem delovanju zadevnega sistema za upravljanje in nadzor v skladu z ustreznimi pravili Skupnosti in zadevne države.

3. Komisija zlasti spremlja izvajanje časovnega načrta s strani države upravičenke, vključenega v finančni sporazum, kakor je določeno v členu 8(4)(c), ki lahko predloži postopno opuščanje različnih vrst predhodnih kontrol.

4. Komisija ustrezno upošteva rezultate, ki jih država upravičenka doseže v tem okviru, zlasti pri zagotavljanju pomoči in v pogajalskem procesu.

Člen 19

Ukrepi proti goljufijam

1. Države upravičenke zagotovijo preiskave in učinkovito ravnanje v primerih suma goljufije ali nepravilnosti ter zagotovijo delovanje mehanizma kontrole in poročanja, enakovrednega tistemu iz Uredbe Komisije (ES) št. 1828/2006 ( 9 ). V primeru suma goljufije ali nepravilnosti je treba nemudoma obvestiti Komisijo.

2. Poleg tega države upravičenke sprejmejo potrebne ukrepe za preprečitev in boj proti kakršni koli aktivni in pasivni korupciji v vsaki fazi postopka javnega naročanja ali postopka za dodelitev donacije ali med izvajanjem ustreznih pogodb.

Člen 20

Revizijska sled

Nacionalni odredbodajalec zagotovi, da so na razpolago vse zadevne informacije, da se ob vsakem času zagotovi dovolj podrobna revizijska sled. Te informacije vključujejo dokumentarna dokazila o avtorizaciji zahtevkov za plačilo, knjiženju in plačilu takih zahtevkov ter obdelavi predplačil, jamstev in dolgov.







Pododdelek 2

Strukture in organi

Člen 21

Določitev

1. Država upravičenka določi naslednja telesa in organe:

(a) nacionalnega koordinatorja IPA;

(b) strateškega koordinatorja za komponento regionalnega razvoja in komponento razvoja človeških virov;

(c) pristojnega uradnika za akreditacije;

(d) nacionalnega odredbodajalca;

(e) nacionalni sklad;

(f) operativno strukturo po komponenti ali programu IPA;

(g) revizijski organ.

2. Država upravičenka zagotovi, da za telesa in organe iz točk (a) do (g) odstavka 1 velja primerno ločevanje nalog v skladu s členom 56(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

3. Komisija prenese upravljavska pooblastila na državo upravičenko v skladu s členom 14 te uredbe šele potem, ko so določeni in vzpostavljeni telesa in organi iz odstavka 1.

Člen 22

Funkcije in odgovornosti nacionalnega koordinatorja IPA

1. Nacionalnega koordinatorja IPA imenuje država upravičenka. Je visok uradnik v vladi ali državni upravi države upravičenke, ki bo zagotovil splošno usklajevanje pomoči v skladu z Uredbo IPA.

2. Njegove naloge so predvsem:

(a) zagotoviti partnerstvo med Komisijo in državo upravičenko ter tesno povezavo med splošnim pristopnim procesom in uporabo pomoči v skladu z Uredbo IPA;

(b) nositi splošno odgovornost za: — skladnost in usklajenost programov, ki se zagotavljajo s to uredbo, — letno načrtovanje komponente pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij na nacionalni ravni, — usklajevanje sodelovanja države upravičenke v zadevnih čezmejnih programih tako z državami članicami kot z drugimi državami upravičenkami, pa tudi v nadnacionalnih, medregionalnih programih ali programih skupnega morskega bazena v okviru drugih instrumentov Skupnosti. Nacionalni koordinator IPA lahko prenese naloge, povezane s tem usklajevanjem, na koordinatorja čezmejnega sodelovanja;

(c) oblikovati in, po proučitvi nadzornega odbora IPA, predložiti Komisiji letno in končno poročilo IPA o izvajanju, kakor je opredeljeno v členu 61(3), kopijo pa nacionalnemu odredbodajalcu.

Člen 23

Funkcije in odgovornosti strateškega koordinatorja

1. Strateškega koordinatorja imenuje država upravičenka, da zagotovi usklajevanje komponente regionalnega razvoja in komponente razvoja človeških virov, ki spada v pristojnost nacionalnega koordinatorja IPA. Strateški koordinator je subjekt znotraj državne uprave države upravičenke in ni neposredno povezan z izvajanjem zadevnih komponent.

2. Naloge strateškega koordinatorja so predvsem:

(a) usklajevati pomoč, dodeljeno v skladu s komponento regionalnega razvoja in komponento razvoja človeških virov;

(b) oblikovati okvir strateške skladnosti, kakor je določeno v členu 154;

(c) zagotoviti usklajenost med sektorskimi strategijami in programi.

Člen 24

Odgovornosti pristojnega uradnika za akreditacije

1. Pristojnega uradnika za akreditacije imenuje država upravičenka. Je visok uradnik v vladi ali državni upravi države upravičenke.

2. Pristojni uradnik za akreditacije je v skladu s členoma 12 in 15 pristojen za izdajanje, spremljanje in prekinitev ali preklic akreditacije nacionalnega odredbodajalca in nacionalnega sklada.

Člen 25

Funkcije in odgovornosti nacionalnega odredbodajalca

1. Nacionalnega odredbodajalca imenuje država upravičenka. Je visok uradnik v vladi ali državni upravi države upravičenke.

2. Naloge nacionalnega odredbodajalca so:

(a) kot vodja nacionalnega sklada ima splošno odgovornost za finančno upravljanje sredstev EU v državi upravičenki; odgovoren je za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi;

(b) odgovoren je za učinkovito delovanje sistemov za upravljanje in nadzor v skladu z Uredbo IPA.

3. Za namene odstavka 2(a) nacionalni odredbodajalec izpolnjuje zlasti naslednje naloge:

(a) daje zagotovila o zakonitosti in pravilnosti transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi;

(b) pripravlja potrjene izkaze o izdatkih in zahtevke za izplačila ter jih posreduje Komisiji; nacionalni odredbodajalec ima splošno odgovornost za točnost zahtevkov za plačila in za prenose sredstev operativnim strukturam in/ali končnim upravičencem;

(c) preverja obstoj in točnost elementov sofinanciranja;

(d) zagotavlja odkrivanje kakršnih koli nepravilnosti in takojšnje obveščanje o njih;

(e) v skladu z določbami iz člena 50 izvaja finančne popravke, ki se zahtevajo v zvezi z odkritimi nepravilnostmi;

(f) ima vlogo kontaktne osebe za finančne informacije med Komisijo in državo upravičenko.

4. Za namene odstavka 2(b) nacionalni odredbodajalec izpolnjuje zlasti naslednje naloge:

(a) pristojen je za izdajanje, spremljanje in prekinitev ali preklic akreditacije operativnih struktur;

(b) zagotavlja obstoj in učinkovito delovanje sistemov upravljanja pomoči v okviru Uredbe IPA;

(c) zagotavlja, da sistem notranje kontrole glede upravljanja sredstev deluje in je učinkovit;

(d) poroča o sistemih upravljanja in nadzora;

(e) zagotavlja, da sistem za ustrezno poročanje in obveščanje deluje;

(f) spremlja ugotovitve revizijskih poročil revizijskega organa v skladu s členom 30(1);

(g) če pride do pomembne spremembe glede sistemov upravljanja in nadzora, takoj obvesti Komisijo, kopijo pa pošlje pristojnemu uradniku za akreditacije.

5. Na podlagi odgovornosti, določenih v odstavkih 2(a) in (b) nacionalni odredbodajalec pripravi letno izjavo o zanesljivosti, kakor je določeno v členu 27.

Člen 26

Nacionalni sklad

Nacionalni sklad je telo na ravni ministrstva v državi upravičenki in ima osrednjo proračunsko pristojnost. Nacionalni sklad deluje kot zakladnica in je odgovoren za finančno upravljanje pomoči v skladu z Uredbo IPA v okviru odgovornosti nacionalnega odredbodajalca.

Odgovoren je zlasti za organiziranje bančnih računov, zahtevanje sredstev od Komisije, avtorizacijo prenosov sredstev, prejetih od Komisije, operativnim strukturam ali končnim upravičencem in za finančno poročanje Komisiji.

Člen 27

Izjava nacionalnega odredbodajalca o zanesljivosti

1. V skladu s členom 25(5) nacionalni odredbodajalec da letno izjavo o upravljanju, ki ima obliko izjave o zanesljivosti, in se Komisiji predloži vsako leto do 28. februarja. Kopijo izjave o zanesljivosti predloži pristojnemu uradniku za akreditacije.

2. Izjava o zanesljivosti temelji na dejanskem nadzoru sistema upravljanja in nadzora s strani nacionalnega odredbodajalca čez celo finančno leto.

3. Izjava o zanesljivosti se oblikuje, kakor je opredeljeno v okvirnem sporazumu, in vključuje:

(a) potrdilo o učinkovitem delovanju sistemov upravljanja in nadzora;

(b) potrdilo glede zakonitosti in pravilnosti transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi;

(c) informacije glede kakršnih koli sprememb v sistemih in nadzoru ter elemente dokazilnih knjigovodskih informacij.

4. Če potrdila, zahtevana v skladu s točkama (a) in (b) odstavka 3, niso na voljo, nacionalni odredbodajalec obvesti Komisijo o razlogih in morebitnih posledicah, pa tudi o ukrepih, sprejetih za izboljšanje stanja in zaščito interesov Skupnosti. Kopijo teh informacij predloži pristojnemu uradniku za akreditacije.

Člen 28

Funkcije in odgovornosti operativne strukture

1. Za vsako komponento ali program IPA se vzpostavi operativna struktura, ki prevzame naloge upravljanja in izvajanja pomoči v skladu z Uredbo IPA.

Operativna struktura je telo ali skupina teles znotraj uprave države upravičenke.

2. Operativne strukture so odgovorne za upravljanje in izvajanje zadevnega programa ali zadevnih programov v skladu z načelom dobrega poslovodenja. Za te namene izvaja vrsto funkcij, ki vključujejo:

(a) oblikovanje letnih ali večletnih programov;

(b) spremljanje izvajanja programov in vodenje dela sektorskega nadzornega odbora, kakor je določeno v členu 59, zlasti z zagotavljanjem dokumentov, potrebnih za spremljanje kakovosti izvajanja programov;

(c) oblikovanje letnih in končnih sektorskih poročil o izvajanju, kakor je določeno v členu 61(1), in po tem, ko jih prouči sektorski nadzorni odbor, predložitev Komisiji, nacionalnemu koordinatorju IPA in nacionalnemu odredbodajalcu;

(d) zagotavljanje, da so dejavnosti izbrane za financiranje in odobrene v skladu z merili in mehanizmi, ki se uporabljajo za programe, ter da izpolnjujejo veljavna pravila Skupnosti in nacionalna pravila;

(e) določanje postopkov za zagotovitev hrambe vseh dokumentov, potrebnih za zagotovitev ustrezne revizijske sledi, v skladu s členom 20;

(f) organiziranje razpisnih postopkov, postopkov za dodelitev donacije, sklepanje pogodb na podlagi teh postopkov ter izplačila končnim upravičencem in izterjave od njih;

(g) zagotavljanje, da bo vsak, ki bo vključen v izvajanje dejavnosti, vzpostavil ločeno računovodenje ali sprejel ločena računovodska pravila;

(h) zagotavljanje, da nacionalni sklad in nacionalni odredbodajalec prejmeta vse potrebne informacije o postopkih in preverjanjih, izvedenih v zvezi z izdatki;

(i) odlikovanje, vodenje in posodabljanje sistema za poročanje in obveščanje;

(j) izvajanje preverjanj za zagotovitev, da so prijavljeni izdatki dejansko nastali v skladu z veljavnimi pravili, da so bili proizvodi dobavljeni in storitve izvedene v skladu z odločitvijo o potrditvi in da so zahtevki za plačilo s strani končnega upravičenca pravilni. Ta preverjanja zajemajo upravne, finančne, tehnične in fizične vidike dejavnosti, kakor je primerno;

(k) zagotavljanje notranje revizije svojih različnih teles;

(l) zagotavljanje poročanja o nepravilnostih;

(m) zagotavljanje izpolnjevanja zahtev po informacijah in obveščanju javnosti.

3. Vodje teles, ki sestavljajo operativno strukturo, so jasno določeni in so odgovorni za naloge, ki so njihovim telesom dodeljene v skladu s členom 11(3).

Člen 29

Naloge in odgovornosti revizijskega organa

1. Revizijski organ, ki deluje neodvisno od vseh udeleženih v sistemih upravljanja in nadzora ter izpolnjuje mednarodno sprejete revizijske standarde, določi država upravičenka. Revizijski organ je odgovoren za preverjanje učinkovitega in dobrega delovanja sistemov upravljanja in nadzora.

2. Revizijski organ bo na odgovornost svojega vodje predvsem:

(a) med letom oblikoval in izpolnil letni načrt revizijskega dela, ki obsega revizije, katerih cilj je preveriti: — učinkovito delovanje sistemov upravljanja in nadzora, — zanesljivost računovodskih informacij, ki se predložijo Komisiji. Revizijsko delo vključuje revizije ustreznega vzorca operacij ali transakcij ter pregled postopkov. Letni načrt revizijskega dela se predloži nacionalnemu odredbodajalcu in Komisiji pred začetkom zadevnega leta;

(b) predložil naslednje: — letno poročilo revizijske dejavnosti na podlagi vzorca iz okvirnega sporazuma, ki določa vire, ki jih uporablja revizijski organ, in povzetek vseh ugotovljenih šibkih točk v sistemih upravljanja in nadzora ali v ugotovitvah glede transakcij iz revizij, izvedenih v skladu letnim načrtom revizijskega dela v obdobju preteklih 12 mesecev, ki se zaključi 30. septembra zadevnega leta. Letno poročilo revizijske dejavnosti se naslovi na Komisijo, nacionalnega odredbodajalca in pristojnega uradnika za akreditacije do 31. decembra vsako leto. Prvo tako poročilo zajema obdobje od začetka veljavnosti te uredbe do 30. novembra 2007, — letno mnenje na podlagi vzorca iz okvirnega sporazuma o tem, ali sistemi upravljanja in nadzora učinkovito delujejo in izpolnjujejo zahteve te uredbe in/ali katerih koli drugih sporazumov med Komisijo in državo upravičenko. To mnenje se naslovi na Komisijo, nacionalnega odredbodajalca in pristojnega uradnika za akreditacije. Zajema isto obdobje in ima enak rok kot letno poročilo revizijske dejavnosti, — mnenje o vseh končnih izkazih o izdatkih, ki jih Komisiji predloži nacionalni odredbodajalec, za zaključitev programa ali njegovega dela. Kadar je primerno, lahko končni izkaz o izdatkih vključuje zahtevke za plačila v obliki računov, ki se predložijo letno. Mnenje o katerem koli končnem izkazu o izdatkih se oblikuje po vzorcu iz priloge k okvirnemu sporazumu. Obravnava veljavnost končnega zahtevka za plačilo in točnost finančnih informacij ter je, kadar je primerno, podprto z letnim poročilom revizijske dejavnosti. Pošlje se ga Komisiji in pristojnemu uradniku za akreditacije istočasno kot zadevni končni izkaz o izdatkih, ki ga predloži nacionalni odredbodajalec, ali vsaj v treh mesecih po predložitvi navedenega končnega izkaza o izdatkih.

Nadaljnje posebne zahteve za letni načrt revizijskega dela in/ali poročila in mnenja iz odstavka (b) se lahko določijo v sektorskih sporazumih ali sporazumih o financiranju.

Glede metodologije za revizijsko delo, poročila in revizijska mnenja, ki se zahtevajo v okviru tega člena, mora revizijski organ izpolnjevati mednarodne revizijske standarde, zlasti glede področij ocenjevanja tveganja, revizije pomembnosti in vzorčenja. Navedena metodologija se lahko dopolni z nadaljnjimi navodili in opredelitvami Komisije, zlasti v zvezi s primernim splošnim pristopom za vzorčenje, stopnje zanesljivosti in pomembnosti.

Člen 30

Nadaljnje spremljanje poročil revizijskega organa

1. Po prejemu poročil in mnenj iz prve in druge alinee člena 29(2)(b) nacionalni odredbodajalec:

(a) odloči, ali so potrebne izboljšave sistemov upravljanja in nadzora, evidentira te odločitve in zagotovi pravočasno izvajanje teh izboljšav;

(b) izvede potrebne prilagoditve zahtevkov za plačilo za Komisijo.

2. Komisija se lahko odloči, da bo sama nadalje ukrepala glede na poročila in mnenja, na primer tako, da začne postopek za finančni popravek ali od države upravičenke zahteva, naj ukrepa, ter nacionalnega odredbodajalca in pristojnega uradnika za akreditacije obvesti o svoji odločitvi.

▼M1

Člen 31

Posebna telesa

V splošnem okviru, ki ga določajo strukture in organi iz člena 21, se lahko funkcije, opisane v členu 28, razvrstijo in dodelijo posebnim telesom znotraj ali zunaj operativnih struktur, katerim so bile prvotno dodeljene. To razvrščanje in dodeljevanje upošteva primerno delitev dolžnosti, ki jih nalaga Uredba (ES, Euratom) št. 1605/2002, in zagotavlja, da ima končno odgovornost za funkcije, opisane v navedenem členu, imenovana operativna struktura. Taka struktura se uradno zapiše v obliki pisnih sporazumov ter pridobi akreditacijo s strani nacionalnega odredbodajalca in prenos upravljanja s strani Komisije.

▼B







Oddelek 2

Druge oblike upravljanja

Člen 32

Strukture in organi za centralizirano ali skupno upravljanje

1. V primeru centraliziranega ali skupnega upravljanja država upravičenka imenuje nacionalnega koordinatorja IPA, ki deluje kot predstavnik države upravičenke v odnosih s Komisijo. Zagotavlja, da se med Komisijo in državo upravičenko ohrani tesna povezava v zvezi s splošnim pristopnim procesom in predpristopno pomočjo EU v skladu z IPA.

Nacionalni koordinator IPA je odgovoren za usklajevanje sodelovanja države upravičenke v zadevnih čezmejnih programih tako z državami članicami kot z drugimi državami upravičenkami, pa tudi v nadnacionalnih, medregionalnih programih ali programih skupnega morskega bazena v okviru drugih instrumentov Skupnosti. Nacionalni koordinator lahko prenese naloge, povezane s to odgovornostjo, na koordinatorja čezmejnega sodelovanja.

2. V primeru komponente čezmejnega sodelovanja država upravičenka določi in vzpostavi operativne strukture v skladu z določbami iz člena 139.

Člen 33

Strukture in organi za deljeno upravljanje

V primeru čezmejnih programov, ki se izvajajo z deljenim upravljanjem z državo članico, se v eni od držav članic, ki sodeluje v čezmejnem programu, vzpostavijo naslednje strukture, kakor je določeno v členu 102:

— enotni organ upravljanja,

— enotni organ za potrjevanje,

— enotni revizijski organ.







POGLAVJE III

Finančni prispevki Evropske skupnosti

Člen 34

Upravičenost izdatkov

1. V primeru decentraliziranega upravljanja, ne glede na akreditacije s strani pristojnega uradnika za akreditacije in nacionalnega odredbodajalca, podpisane pogodbe in dopolnila, nastali izdatki in plačila, ki jih izvršijo nacionalni organi, niso upravičeni do financiranja v okviru Uredbe IPA, preden Komisija upravljanja ne prenese na zadevne strukture in organe, razen če odstavek 2 določa drugače.

Končni datum za upravičenost izdatkov se določi v delu II ali v sporazumu o financiranju, če je potrebno.

2. Tehnična pomoč za podporo vzpostavitve sistemov upravljanja in nadzora je lahko pred začetnim prenosom upravljanja upravičena, in sicer za izdatke, nastale po 1. januarju 2007.

▼M1

Objava razpisov za zbiranje predlogov ali javnih razpisov je tudi lahko upravičena pred začetnim prenosom upravljanja in po 1. januarju 2007, če se ta začetni prenos upravljanja izvede v roku, določenem v klavzuli o pridržku, ki se vstavi v zadevne dejavnosti ali razpise, in razen za komponento razvoja podeželja, če Komisija predhodno odobri zadevni dokument. Zadevni razpisi za zbiranje predlogov ali javni razpisi se lahko prekličejo ali spremenijo glede na odločitev o prenosu upravljanja.

3. Naslednji izdatki v okviru Uredbe IPA niso upravičeni, razen ko je urejeno drugače v posebnih določbah vsake komponente IPA:

▼B

(a) davki, vključno z davki na dodano vrednost;

(b) carine in uvozne dajatve ali katere koli druge dajatve;

(c) nakup, najem ali zakup zemljišča in obstoječih zgradb;

(d) denarne kazni, finančne kazni in stroški sodnega postopka;

▼M2

(e) operativni stroški, razen kadar je drugače določeno v okvirnih sporazumih z mednarodnimi organizacijami;

▼B

(f) rabljena oprema;

(g) bančni stroški, stroški jamstva in podobni stroški;

(h) stroški pretvarjanja, stroški in tečajne izgube, povezane z eurskimi računi, povezanimi s posamezno komponento, ter drugi povsem finančni izdatki;

(i) prispevki v naravi.

4. Izdatki, ki se financirajo po tej uredbi, se ne morejo financirati iz nobenega drugega naslova proračuna Skupnosti.

Člen 35

Obravnava prejemkov

1. Prejemki za namene te uredbe vključujejo prihodke od dejavnosti, zaslužene v obdobju njenega sofinanciranja, od prodaje, najemnin, storitev, vpisnin/pristojbin ali druge enakovredne prejemke, razen:

(a) prejemkov v času gospodarske dobe trajanja sofinanciranja naložb v primeru naložb v podjetja;

(b) prejemkov, nastalih v okviru ukrepov finančnega inženiringa, ki vključujejo tvegani kapital, posojilne sklade, jamstvene sklade, zakup;

(c) kadar je primerno, prispevkov zasebnega sektorja za sofinanciranje dejavnosti, ki se v finančnih tabelah programa pojavijo ob javnih prispevkih.

2. Kakor je opredeljeno v odstavku 1, prejemki predstavljajo prihodek, ki se odšteje od zneska upravičenih izdatkov za zadevno dejavnost. Najpozneje ob zaključitvi programa se taki prejemki odštejejo od upravičenih izdatkov zadevne dejavnosti v celoti ali sorazmerno, odvisno od tega, ali v celoti ali le delno izhajajo iz sofinanciranja dejavnosti.

3. Ta člen se ne uporablja za:

— komponento razvoja podeželja,

▼M1

— komponenta regionalnega razvoja.

Člen 36

Lastništvo obresti

Kakršne koli obresti, nabrane na katerem koli eurskem računu, ki ga odpre nacionalni sklad v primeru decentraliziranega upravljanja, ostanejo last države upravičenke. Obresti, ki nastanejo ob financiranju programa s strani Skupnosti, se knjižijo izključno na navedeni program kot vir države upravičenke v obliki nacionalnega javnega prispevka in se Komisiji prijavijo ob končni zaključitvi programa.

▼B

Člen 37

Financiranje Skupnosti

1. Finančni prispevki Skupnosti za izdatke v okviru večletnih ali letnih programov se določijo v skladu z dodelitvami, predlaganimi v večletnem orientacijskem finančnem okviru v skladu s členom 5 Uredbe IPA.

▼M1

2. Vse dejavnosti, ki prejemajo pomoč v skladu z različnimi komponentami IPA, zahtevajo nacionalne prispevke in prispevke Skupnosti, razen ko je urejeno drugače v posebnih določbah vsake komponente IPA.

▼B

Člen 38

Intenzivnosti pomoči in stopnja prispevka Skupnosti

1. Prispevek Skupnosti se izračuna glede na upravičene izdatke, kakor je določeno v delu II za vsako komponento IPA.

2. Odločitve o financiranju o sprejetju večletnih ali letnih programov za vsako komponento IPA določijo najvišji okvirni znesek prispevka Skupnosti in posledično najvišjo stopnjo za vsako prednostno os.







POGLAVJE IV

Finančno upravljanje







Oddelek 1

Proračunske obveznosti

Člen 39

Načela

1. Proračunska obveznost, ki ustreza znesku pravne obveznosti v obliki sporazuma o financiranju z zadevno državo upravičenko, se sprejme na podlagi odločitev o financiranju glede sprejetja letnih programov.

2. Odločitve o sprejetju večletnih programov lahko zagotovijo zaključek večletnih pravnih obveznostih, ki imajo obliko sporazuma o financiranju z zadevno državo upravičenko.

Proračunska obveznost, ki ustreza znesku pravne obveznosti, se v takih primerih lahko porazdeli v letne tranše v obdobju več let, kadar odločitev o financiranju tako določa in ob upoštevanju večletnega orientacijskega finančnega okvira. Ustrezna odločitev o financiranju in sporazum o financiranju določita to razdelitev v ustreznih finančnih tabelah.







Oddelek 2

Pravila za decentralizirano upravljanje

Člen 40

Plačila

1. Plačila prispevkov Skupnosti s strani Komisije se izvedejo v okviru razpoložljivih sredstev. Pri večletnih programih se vsako plačilo knjiži na najstarejšo odprto proračunsko obveznost zadevne komponente IPA.

2. Plačila se izvajajo v obliki predhodnega financiranja, vmesnih plačil in končnega plačila.

3. Država upravičenka do 28. februarja vsako leto Komisiji pošlje napoved svojih verjetnih zahtevkov za plačilo za zadevno finančno leto in za naslednje finančno leto v povezavi z vsako komponento ali programom IPA. Komisija lahko po potrebi zaprosi za posodobitev napovedi.

4. Izmenjava informacij glede finančnih transakcij med Komisijo ter organi in strukturami, navedenimi v členu 21, se po potrebi izvaja preko elektronskih medijev, pri čemer se uporabljajo postopki, dogovorjeni med Komisijo in državo upravičenko.

5. Kombinirani skupni znesek predhodnega financiranja in vmesnih plačil ne sme presegati 95 % prispevkov Skupnosti, kakor je določeno v finančni tabeli vsakega programa.

6. Kadar se doseže zgornja meja iz odstavka 5, nacionalni odredbodajalec še naprej posreduje Komisiji vse potrjene izkaze o izdatkih ter informacije o izterjanih zneskih.

▼M1

7. Zneski, določeni v programu, ki ga posreduje država upravičenka, v potrjenih izkazih o izdatkih, v zahtevkih za plačilo in v izdatkih, navedenih v izvedbenih poročilih, so izraženi v eurih. Države upravičenke pretvorijo zneske izdatkov, nastalih v nacionalni valuti, v eure in za to uporabijo mesečni računovodski tečaj eura Komisije v mesecu, v katerem so bili izdatki zabeleženi na računu nacionalnega sklada ali zadevne operativne strukture, kakor je primerno.

▼B

8. Plačila Komisije v nacionalni sklad se izvedejo na eurski račun v skladu z določbami iz členov 41, 42, 43, 44 in 45 ter iz okvirnega sporazuma, sektorskega sporazuma ali sporazuma o financiranju. Za vsak zadevni program IPA ali za vsako komponento IPA, kakor je primerno, se odpre en eurski račun, ki se uporablja izključno za transakcije, povezane z navedenim programom ali komponento.

9. Države upravičenke zagotovijo, da končni upravičenci prejmejo skupni znesek javnega prispevka pravočasno in v celoti. Posebna dajatev ali druga dajatev z enakovrednim učinkom, ki bi znižala zneske za upravičence, se ne odšteje.

10. Izdatki se lahko krijejo iz sredstev Skupnosti, samo če jih ima in jih plača končni upravičenec. Izdatke, ki jih plačajo končni upravičenci, je treba utemeljiti s prejetimi računi ali računovodskimi dokumenti enakovredne dokazne vrednosti ali drugimi zadevnimi dokumenti, kadar v skladu s programom izdatek ne pomeni pomoči. Izdatke mora potrditi nacionalni odredbodajalec.

Člen 41

Sprejemljivost zahtevkov za plačila

Da lahko Komisija odobri zahtevek za plačilo, morajo biti izpolnjene minimalne zahteve, določene v členih 42(1), 43(1) in 45(1).

Člen 42

Predhodno financiranje

1. V primeru zahtevka za predhodno plačilo so minimalne zahteve iz člena 41 naslednje:

(a) nacionalni odredbodajalec je Komisijo uradno obvestil o odprtju zadevnega eurskega računa;

(b) akreditacije, ki jih podelita pristojni uradnik za akreditacije in nacionalni odredbodajalec, veljajo in prenos upravljanja s strani Komisije ostaja veljaven;

(c) zadevni sporazum o financiranju je začel veljati.

2. Predplačila predstavljajo določen odstotek prispevka Skupnosti za zadevni program, kakor je podrobno določeno v delu II te uredbe. V primeru večletnih programov se predhodno financiranje lahko razdeli na več finančnih let.

3. Komisiji se povrne celoten znesek, nakazan za predhodno financiranje, če v roku petnajstih mesecev od datuma nakazila prvega dela predhodnega financiranja s strani Komisije ni bil poslan noben zahtevek za plačilo za zadevni program. Na prispevek Skupnosti za zadevni program taka povračila ne vplivajo.

4. Zneski, izplačani v predhodnem financiranju, se poračunajo najpozneje ob zaključitvi programa. V času trajanja programa nacionalni odredbodajalec uporablja predplačila samo za plačilo prispevka Skupnosti za izdatke, nastale v skladu s to uredbo.

Člen 43

Vmesna plačila

1. V primeru zahtevka za vmesno plačilo so minimalne zahteve iz člena 41 naslednje:

(a) nacionalni odredbodajalec je Komisiji poslal zahtevek za plačilo in izkaz o izdatkih za zadevno plačilo; nacionalni odredbodajalec potrdi izkaz o izdatkih;

(b) upoštevajo se zgornje meje za pomoč Skupnosti v skladu z vsako prednostno osjo, kakor je določeno v odločitvi Komisije o financiranju;

(c) operativna struktura je Komisiji poslala sektorska letna poročila o izvajanju, kakor je navedeno v členu 61(1), vključno z najnovejšim;

(d) revizijski organ je Komisiji v skladu s prvo in drugo alineo člena 29(2)(b) poslal najnovejše letno poročilo revizijske dejavnosti in mnenje o skladnosti sistemov upravljanja in nadzora, vzpostavljenih v skladu z zahtevami te uredbe in/ali katerega koli sporazuma med Komisijo in državo upravičenko;

(e) akreditacije, ki jih podelita pristojni uradnik za akreditacije in nacionalni odredbodajalec, veljajo in prenos upravljanja s strani Komisije ostaja veljaven.

Če en ali več pogojev iz tega odstavka ni izpolnjenih, država upravičenka sprejme potrebne ukrepe za izboljšanje stanja, kadar to zahteva Komisija in v roku, ki ga Komisija določi.

2. Če se izkaže, da veljavna pravila niso bila upoštevana ali da so bila sredstva Skupnosti nepravilno uporabljena, lahko Komisija v skladu z določbami člena 46 državi upravičenki zmanjša ali začasno prekine vmesna plačila. Državo upravičenko mora ustrezno obvestiti.

3. Pri prekinitvi ali zmanjšanju vmesnih plačil se upošteva načelo proporcionalnosti in ne vpliva na odločitve, ki se sprejmejo v zvezi s potrditvijo obračunov in finančnimi popravki.

Člen 44

Izračun plačil

Plačila se izračunajo na podlagi prispevka Skupnosti za financiranje zadevnih dejavnosti največ do zneska, dobljenega z uporabo stopnje sofinanciranja, določene za vsako prednostno os v odločitvi o financiranju glede upravičenih izdatkov, ob upoštevanju najvišjega prispevka Skupnosti, priloženega vsaki prednostni osi.

Člen 45

Končno plačilo

1. V primeru končnega plačila velja rok, določen v členu 166 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002, minimalne zahteve, navedene v členu 41, pa so naslednje:

(a) nacionalni odredbodajalec je Komisiji poslal končni zahtevek za plačilo in končni izkaz o izdatkih; nacionalni odredbodajalec potrdi končni izkaz o izdatkih;

(b) operativna struktura je Komisiji poslala letna sektorska poročila za zadevne programe, kakor je navedeno v členu 61(1);

(c) revizijski organ je Komisiji v skladu tretjo alineo člena 29(2)(b) poslal mnenje o vseh končnih izkazih o izdatkih, ki je podprto z letnim poročilom o dejavnostih;

(d) akreditacije, ki jih podelita pristojni uradnik za akreditacije in nacionalni odredbodajalec, veljajo in prenos upravljanja s strani Komisije ostaja veljaven.

2. Tisti del proračunskih obveznosti za večletne programe, ki 31. decembra 2017 še niso zaključene in za katere dokumenti iz odstavka 1 niso poslani Komisiji do 31. decembra 2018, se avtomatično razveljavi.

Člen 46

Prekinitev plačil

1. Komisija lahko v celoti ali delno prekine plačila, če:

(a) obstaja hujša pomanjkljivost v sistemu za upravljanje in nadzor programa, ki vpliva na zanesljivost postopka izdajanja potrdil za plačila in za katero še niso bili sprejeti korektivni ukrepi; ali

(b) je izdatek iz potrjenega poročila o izdatkih povezan s hujšo nepravilnostjo, ki ni bila odpravljena; ali

(c) so potrebna pojasnila glede informacij iz izjave o izdatkih.

2. Državi upravičenki se ponudi možnost predstavitve stališč v dveh mesecih pred odločitvijo Komisije o prekinitvi v skladu z odstavkom 1.

3. Komisija prekliče prekinitev, ko je država članica sprejela ustrezne ukrepe za izboljšanje pomanjkljivosti, nepravilnosti ali pomanjkanja jasnosti, kakor je navedeno v odstavku 1.

Če država upravičenka ne sprejme ustreznih ukrepov, se lahko Komisija odloči za preklic celotnega zneska ali dela zneska prispevka Skupnosti za program v skladu s členom 51.

Člen 47

Zaključitev programa

1. Potem ko Komisija prejme zahtevek za končno plačilo, se šteje, da je program zaključen takoj, ko se zgodi eno od naslednjega:

— Komisija izplača dolgovano končno plačilo,

— Komisija izda nalog za izterjavo,

▼M1

— Komisija razveljavi končno plačilo proračunskega odbora.

▼B

2. Zaključitev programa ne posega v pravico Komisije, da pozneje naredi finančni popravek.

3. Zaključitev programa ne vpliva na obveznosti države upravičenke, da v skladu s členom 48 še naprej hrani dokumente.

Člen 48

Hramba dokumentov

Vse dokumente, povezane z določenim programom, hrani država upravičenka najmanj tri leta po zaključitvi programa. To obdobje se prekine bodisi v primeru sodnih postopkov bodisi na ustrezno utemeljeno zahtevo Komisije.

Člen 49

Finančni popravki

1. Za zagotovitev, da se sredstva uporabljajo v skladu z veljavnimi pravili, Komisija uporablja postopek za potrditev obračuna ali mehanizem finančnih popravkov v skladu s členom 53b(4) in členom 53c(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 in kakor je natančno opredeljeno v okvirnem sporazumu ali sektorskem sporazumu, če ta obstaja.

2. Razlogi za finančni popravek so lahko naslednji:

(a) ugotovitev posebne nepravilnosti, vključno z goljufijo; ali

(b) ugotovitev šibkih točk ali pomanjkljivosti v sistemu upravljanja in nadzora države upravičenke.

3. Če Komisija meni, da je izdatki v okviru programov, ki jih zajema ta uredba, niso nastali skladno z veljavnimi pravili, se odloči, kateri zneski se izločijo iz financiranja Skupnosti.

4. Izračun in določitev vseh takih popravkov ter povezanih izterjanih zneskov naredi Komisija na podlagi meril in postopkov, določenih v členih 51, 52 in 53. Druge določbe o finančnih popravkih, ki so bile določene v sektorskem sporazumu ali sporazumu o financiranju, se uporabljajo poleg te uredbe.

Člen 50

Finančne prilagoditve

▼M1

1. Nacionalni odredbodajalec, ki ima prvostopenjsko odgovornost za preiskovanje nepravilnosti, naredi finančne prilagoditve v primerih ugotovljenih nepravilnosti ali malomarnosti pri dejavnostih ali programih, tako da v celoti ali delno ukine prispevek Skupnosti za zadevne dejavnosti ali programe. Nacionalni odredbodajalec upošteva naravo in resnost nepravilnosti ter finančno izgubo prispevka Skupnosti.

2. V primeru nepravilnosti nacionalni odredbodajalec izterja prispevek Skupnosti, plačan končnemu upravičencu, v skladu z nacionalnimi postopki izterjave.

▼B

Člen 51

Merila za finančne popravke

1. Komisija lahko izvede finančne popravke, tako da prekliče celoten prispevek ali del prispevka Skupnosti programu v primerih, navedenih v členu 49(2).

2. Kadar se ugotovijo posamezni primeri nepravilnosti, Komisija upošteva sistemsko naravo nepravilnosti, da ugotovi, ali je treba uporabiti pavšalen ali ekstrapolacijski popravek.

3. Komisija pri odločanju o višini popravka upošteva naravo in resnost nepravilnosti in/ali obseg ter finančne posledice ugotovljenih pomanjkljivosti v sistemu upravljanja in nadzora zadevnega programa.

Člen 52

Postopek za finančne popravke

1. Pred sprejemom odločitve o finančnem popravku Komisija obvesti nacionalnega odredbodajalca o svojih začasnih ugotovitvah in zahteva, da v dveh mesecih predloži svoje stališče.

Če Komisija predlaga finančne popravke na podlagi ekstrapolacije ali pavšala, ima država upravičenka s pregledom zadevne dokumentacije možnost ugotoviti dejanski obseg nepravilnosti. V dogovoru s Komisijo lahko država upravičenka omeji svojo proučitev na ustrezen delež ali vzorec zadevne dokumentacije. Razen v upravičenih primerih je za to proučitev dovoljen rok največ dveh mesecev poleg dvomesečnega obdobja, navedenega v prvem pododstavku.

2. Komisija upošteva vse dokaze, ki jih v časovnih rokih, navedenih v odstavku 1, predloži država upravičenka.

3. Komisija si prizadeva za sprejetje odločitve o finančnem popravku v šestih mesecih od začetka postopka, kakor je določeno v odstavku 1.

Člen 53

Povračilo

1. Vsako povračilo, ki ga je treba izplačati splošnemu proračunu Evropske unije, se izvede pred rokom plačila v nalogu za izterjavo, izdelanem v skladu s členom 72 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002. Ta rok plačila poteče zadnji dan drugega meseca po izdaji naloga.

2. Iz vsake zamude pri plačilu izhajajo zamudne obresti, ki se obračunavajo od datuma roka plačila do datuma dejanskega plačila. Obrestna mera je eno in pol odstotne točke nad obrestno mero, ki jo uporablja Evropska centralna banka v svojih glavnih operacijah refinanciranja na prvi delovni dan v mesecu datuma zapadlosti.

Člen 54

Ponovna dodelitev prispevkov Skupnosti

1. Sredstva iz prispevkov Skupnosti, preklicana v skladu s členom 49, se plačajo v proračun Skupnosti skupaj z obrestmi.

2. Prispevek, ki je bil preklican ali izterjan v skladu s členom 50, se ne sme ponovno porabiti za dejavnost ali dejavnosti, ki so bile predmet izterjave ali popravka, niti kadar sta bila izterjava ali popravek izvedena zaradi sistemske nepravilnosti za obstoječe dejavnosti v okviru celote ali dela prednostne osi, na kateri je do te sistemske napake prišlo.







Oddelek 3

Pravila za centralizirano in skupno upravljanje

Člen 55

Plačila

1. Plačila prispevkov Skupnosti s strani Komisije se izvedejo v okviru razpoložljivih sredstev.

2. V skladu s členom 81 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 se plačila izvedejo ob predložitvi dokazila, da je zadevna dejavnost v skladu z določbami Uredbe IPA, s to uredbo, pogodbo ali donacijo.

3. Odobrena sredstva, potrebna za izdatke, kakor je navedeno v letnih programih, se dajo na razpolago z enim ali več spodaj naštetimi ukrepi: plačilom celotnega zneska, ki se dolguje; predhodnim financiranjem; enim vmesnim plačilom ali več; in plačilom razlike dolgovanega zneska.

4. Plačila Komisije se izvršijo v eurih na eurski račun, če je le mogoče.

Člen 56

Zaključitev programa

1. Program je zaključen, ko so zaključene vse pogodbe in donacije, ki se financirajo iz tega programa.

2. Po prejemu končnega zahtevka za plačilo se pogodba ali donacija šteje za zaključeno, takoj kot se zgodi eden od dogodkov iz člena 47(1).

3. Zaključitev pogodbe ali donacije ne posega v pravico Komisije, da pozneje naredi finančni popravek.







POGLAVJE V

Vrednotenje in spremljanje

Člen 57

Vrednotenje

1. Namen vrednotenj je izboljšanje kakovosti, učinkovitosti in skladnosti pomoči iz sredstev Skupnosti ter strategije in izvajanja programov.

▼M1

2. Dokumenti večletnega okvirnega načrtovanja, kakor so opisani v členu 5, so predmet predhodnega vrednotenja, ki ga izvaja Komisija.

▼B

3. Komisija lahko izvaja tudi strateška vrednotenja.

▼M1

4. Programi so po potrebi predmet predhodnih vrednotenj, pa tudi vmesnih in/ali naknadnih vrednotenj, v skladu s posebnimi določbami, določenimi za vsako komponento IPA v delu II te uredbe in skladu s členom 21 Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002.

▼M1 —————

▼M1

7. Rezultati vrednotenja se upoštevajo pri ciklu načrtovanja in izvajanja.

▼B

8. Komisija razvije metode vrednotenja, vključno s standardi kakovosti in uporabo objektivnih in merljivih kazalcev.

Člen 58

Spremljanje v primeru decentraliziranega upravljanja

▼M1

1. V primeru decentraliziranega upravljanja država upravičenka v šestih mesecih po začetku veljavnosti prvega sporazuma o financiranju vzpostavi nadzorni odbor IPA v dogovoru z nacionalnim koordinatorjem IPA in Komisijo, da se zagotovi skladnost in usklajenost izvajanja komponent IPA.

▼B

2. Nadzorni odbor IPA se prepriča o splošni učinkovitosti, kakovosti in skladnosti izvajanja vseh programov in dejavnosti za dosego ciljev, določenih v sporazumih o financiranju in v dokumentih o večletnem okvirnem načrtovanju. V ta namen se opira na elemente, ki jih predložijo sektorski nadzorni odbori, kakor je zagotovljeno v členu 59(3).

3. Nadzorni odbor IPA predloži Komisiji, nacionalnemu koordinatorju IPA in nacionalnemu odredbodajalcu predloge za vse ukrepe za zagotovitev skladnosti in usklajenosti med programi in dejavnostmi, ki se izvajajo v skladu z različnimi komponentami, ter za vse korektivne ukrepe za vse komponente, potrebne za zagotovitev uresničitve splošnih ciljev pomoči ter za povečanje splošne učinkovitosti. Lahko tudi daje predloge zadevnim sektorskim nadzornim odborom glede odločitev o katerih koli korektivnih ukrepih, da se zagotovi uresničitev ciljev programov in poveča učinkovitost pomoči, zagotovljene v skladu z zadevnimi programi ali komponento(-ami) IPA.

4. Nadzorni odbor IPA sprejme svoj interni poslovnik skladno z institucionalnim, pravnim in finančnim okvirom države upravičenke ter s pooblastili nadzornega odbora, ki ga določi Komisija.

5. Določbe tega odstavka se uporabljajo, razen če pooblastila nadzornega odbora Komisije določajo drugače.

Nadzorni odbor IPA med svoje člane sprejme predstavnike Komisije, nacionalnega koordinatorja IPA, nacionalnega odredbodajalca, predstavnike operativnih struktur in strateškega koordinatorja.

Predstavnik Komisije in nacionalni koordinator IPA sopredsedujeta srečanjem nadzornega odbora IPA.

Nadzorni odbor IPA se sestane najmanj enkrat letno. Vmesni sestanki se tudi lahko skličejo zlasti na tematski osnovi.

Člen 59

Sektorski nadzorni odbori v primeru decentraliziranega upravljanja

▼M1

1. Nadzornemu odboru IPA pomagajo sektorski nadzorni odbori, vzpostavljeni v okviru komponent IPA v šestih mesecih od začetka veljavnosti prvega sporazuma o financiranju v skladu s posebnimi določbami iz dela II. Sektorski nadzorni odbori se dodelijo programom ali komponentam. Po potrebi lahko vključujejo predstavnike civilne družbe.

▼B

2. Vsak sektorski nadzorni odbor se prepriča o učinkovitosti in kakovosti izvajanja zadevnih programov in dejavnosti v skladu s posebnimi določbami, opredeljenimi za vsako komponento v delu II in za s tem povezane sektorske sporazume in/ali sporazume o financiranju. Odbor lahko predloge za odločitve o kakršnih koli korektivnih ukrepih za zagotovitev uresničitve ciljev programa in povečanje učinkovitosti zagotovljene pomoči pošlje Komisiji in nacionalnemu koordinatorju IPA, kopijo pa pošlje nacionalnemu odredbodajalcu.

3. Sektorski nadzorni odbori poročajo nadzornemu odboru IPA. Nadzornemu odboru IPA zagotovijo zlasti informacije v zvezi z:

(a) doseženim napredkom pri izvajanju programov po prioritetni osi in, kadar je ustrezno, po ukrepih ali dejavnostih; to vključuje tudi dosežene rezultate, kazalce finančnega izvajanja in druge dejavnike, ki pripomorejo k izboljšanju izvajanja programov;

(b) kakršnimi koli vidiki delovanja sistemov upravljanja in nadzora, ki jih izrazi revizijski organ, nacionalni odredbodajalec ali pristojni uradnik za akreditacije.

▼M1

Člen 60

Spremljanje v primeru centraliziranega in skupnega upravljanja

V primeru centraliziranega in skupnega upravljanja lahko Komisija sprejme vse ukrepe, za katere meni, da so potrebni za spremljanje zadevnih programov. V primeru skupnega upravljanja se ti ukrepi lahko izvedejo skupaj z zadevnimi mednarodnimi organizacijami. Nacionalni koordinator IPA lahko sodeluje pri dejavnostih spremljanja.

▼B

Člen 61

Letno poročilo in končno poročilo o izvajanju

1. Operativne strukture oblikujejo sektorsko letno poročilo in sektorsko končno poročilo o izvajanju programov, za katere so odgovorne v skladu s postopki, opredeljenimi v delu II za vsako komponento IPA.

Sektorska letna poročila o izvajanju zajemajo finančno leto. Sektorska končna poročila o izvajanju zajemajo celotno obdobje izvajanja in lahko vključujejo zadnje sektorsko letno poročilo.

2. Poročila iz odstavka 1 se pošljejo nacionalnemu koordinatorju IPA, nacionalnemu odredbodajalcu in Komisiji po tem, ko jih proučijo sektorski nadzorni odbori.

3. Na podlagi poročil, navedenih v odstavku 1, nacionalni koordinator IPA Komisiji in nacionalnemu odredbodajalcu pošlje letna in končna poročila o izvajanju pomoči v okviru Uredbe IPA, potem ko jih prouči nadzorni odbor IPA.

4. Letno poročilo o izvajanju, navedeno v odstavku 3, ki ga je treba poslati vsako leto do 31. avgusta in prvič v letu 2008, združuje različna sektorska letna poročila, ki se izdajo v okviru različnih komponent in vključujejo informacije o:

(a) napredku, doseženem pri izvajanju pomoči Skupnosti v zvezi s prednostnimi nalogami, določenimi v dokumentu o večletnem okvirnem načrtovanju in različnih programih;

(b) finančnem izvajanju pomoči Skupnosti.

5. Končno poročilo o izvajanju, kakor je navedeno v odstavku 3, zajema celotno obdobje izvajanja in lahko vključuje zadnje sektorsko letno poročilo, navedeno v odstavku 4.







POGLAVJE VI

Obveščanje, prepoznavnost

Člen 62

Informiranje in obveščanje javnosti

1. V primeru centraliziranega in skupnega upravljanja informacije o programih in dejavnostih zagotovi Komisija, kateri po potrebi pomaga nacionalni koordinator IPA. V primeru decentraliziranega upravljanja in v vseh primerih za programe ali del programov v skladu s komponento čezmejnega sodelovanja, ki se ne izvaja v okviru deljenega upravljanja, država upravičenka in nacionalni koordinator IPA zagotavljata informacije o programih in dejavnostih ter o njih obveščata javnost. V primeru deljenega upravljanja države članice, države upravičenke in organ upravljanja, kakor je določeno v členu 103, zagotavljajo informacije o programih in dejavnostih ter o njih obveščajo javnost. Informacije so naslovljene na državljane in upravičence z namenom poudariti vlogo Skupnosti in zagotoviti preglednost.

▼M1

2. V primeru decentraliziranega upravljanja so operativne strukture odgovorne za organizacijo objave seznama končnih upravičencev, nazivov dejavnosti in zneska sredstev Skupnosti, dodeljenih za dejavnosti. Zagotavljajo tudi, da je končni upravičenec obveščen o tem, da sprejetje financiranja pomeni tudi sprejetje dejstva, da so vključeni na objavljeni seznam končnih upravičencev. Vsi osebni podatki, vključeni v ta seznam, se obdelajo v skladu z zahtevami Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta ( 10 ).

▼B

3. V skladu s členom 90 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 Komisija objavi zadevne informacije o pogodbah. Komisija objavi rezultate razpisnega postopka v Uradnem listu Evropske unije, na spletni strani EuropeAid in v vseh primernih medijih v skladu z veljavnimi razpisnimi postopki za zunanje ukrepe Skupnosti.

Člen 63

Prepoznavnost

1. Komisija in zadevni nacionalni, regionalni ali lokalni organi države upravičenke se dogovorijo o skladnem nizu dejavnosti, da se v državi upravičenki dajo na voljo informacije o pomoči v okviru Uredbe IPA in se o njih obvesti javnost.

Postopki za izvajanje takih dejavnosti se določijo v sektorskem sporazumu ali sporazumu o financiranju.

2. Za izvajanje dejavnosti iz odstavka 1 je pristojen končni upravičenec, financirajo pa se iz zneska, dodeljenega zadevnemu programu ali dejavnosti.







DEL II

POSEBNE DOLOČBE







NASLOV I

KOMPONENTA POMOČI PRI PREHODU IN VZPOSTAVLJANJU INSTITUCIJ







POGLAVJE I

Predmet pomoči in upravičenost

Člen 64

Področja pomoči

1. Pomoč v okviru te komponente se lahko dodeli državam upravičenkam zlasti na naslednjih področjih:

(a) krepitev demokratičnih institucij in pravne države;

(b) spodbujanje in zaščita temeljnih pravic in svoboščin, zapisanih v Evropski listini temeljnih pravic;

(c) reforma javne uprave;

(d) reforma na področju pravosodja in notranjih zadev, kot je reforma pravnega sistema, policije, pravosodnega pregona, sodstva, kazenskega sistema, ter sistema carin in kontrole meja s posebnim poudarkom na izboljšanju boja proti korupciji, organiziranemu kriminalu, terorizmu in nezakoniti migraciji in vzpostavitvi informacijskih sistemov, povezanih s temi področji;

(e) posodobitev ureditvenega okvira, vključno s spodbujanjem naložb za opremljanje ključnih institucij, katerih infrastrukture ali zmogljivosti spremljanja in izvajanja zakonodaje je treba okrepiti;

(f) vzpostavitev ali okrepitev sistemov finančnega nadzora;

(g) okrepitev tržne ekonomije, predvsem s pomočjo samoorganiziranja ekonomskih akterjev in neposrednim spodbujanjem ekonomske dejavnosti, vključno s pomočjo zasebnemu sektorju in s prestrukturiranjem industrije ter z diverzifikacijo gospodarstva, posodobitvijo ključnih sektorjev in izboljšanjem posebnih področij;

(h) razvijanje civilne družbe in dialoga med vlado in nevladnimi telesi za spodbujanje demokracije, pravne države, človekovih pravic, spoštovanja in zaščite manjšin ter dialoga civilne družbe;

(i) vzpostavitev socialnega dialoga kot elementa dobrega upravljanja za spodbujanje poštenih in pravičnih delovnih pogojev;

(j) spodbujanje vključevanja manjšin, pomiritve in ukrepov za izgradnjo zaupanja na vseh ravneh družbe;

(k) okoljska politika, ki temelji na visoki ravni zaščite, spodbujanja načela „plača povzročitelj obremenitve“, trajnostna uporaba naravnih virov, učinkovitost energije, obnovljivi viri in postopno sprejetje politike Skupnosti na vseh področjih, vključno s klimatskimi spremembami;

(l) izboljšanje dostopa do finančnih institucij za mala in srednje velika podjetja in javno upravo;

(m) vzpostavljanje institucij na področju jedrske varnosti, ravnanja z radioaktivnimi odpadki in varstva pred sevanjem v skladu s pravnim redom Skupnosti ter najboljšimi praksami Evropske unije;

(n) spodbujanje sodelovanja v programih Skupnosti, zlasti tistih, katerih cilj je večja ozaveščenost evropskih državljanov, in priprava na sodelovanje v agencijah Skupnosti.

2. Poleg področij iz odstavka 1 se lahko pomoč dodeli v okviru te komponente državam upravičenkam, naštetim v Prilogi II k Uredbi IPA, za naslednja področja:

(a) v skladu s členom 2(3)(b) Uredbe IPA socialni, gospodarski in ozemeljski razvoj, ki med drugim vključuje naložbe na področjih regionalnega razvoja, razvoja človeških virov in razvoja podeželja;

(b) odstranitev ovir za socialno vključenost in podpora vključujočim trgom dela, zlasti z dejavnostmi, katerih cilj je izboljšanje življenjskih standardov, boj proti brezposelnosti in dajanje pristojnosti človeškim virom;

(c) podpora proizvodnemu sektorju in storitvam ter izboljšanju poslovnih infrastruktur;

(d) prilagoditev, reforma ali, kjer je primerno, vzpostavitev izobraževalnih sistemov in sistemov strokovnega usposabljanja:

(e) izboljšanje dostopa in povezav do transportnih, informacijskih, energetskih in drugih omrežij;

(f) reforma zdravstvenega sistema;

(g) izboljšanje informacijskih in komunikacijskih sistemov.

▼M1

Komisija lahko odloči za vsak primer posebej, da v okviru te komponente odobri pomoč za zgornja področja državam upravičenkam, ki so navedene v Prilogi I k Uredbi IPA, katerim še niso bile dodeljene upravljavske pristojnosti iz člena 14.

▼B

Člen 65

Oblike pomoči

1. Pomoč v okviru te komponente se lahko zagotovi zlasti z:

(a) ukrepi upravnega sodelovanja v namen usposabljanja in izmenjave informacij, ki vključuje strokovnjake javnega sektorja, napotene iz držav članic ali mednarodnih organizacij zlasti preko tesnega medinstitucionalnega sodelovanja, kratkih projektov TMIS in Urada za izmenjavo informacij o tehnični pomoči (TAIEX);

(b) tehnično pomočjo;

(c) naložbami v nadzorno infrastrukturo, vključno z neodvisnimi zunanjimi večstranskimi institucijami, zlasti za podporo usklajenosti z merili in standardi Evropske unije. To je cilj ključnih nadzornih institucij in je podlaga za jasno strategijo reforme javne uprave ter usklajenosti s pravnim redom Skupnosti;

(d) shemami donacij;

(e) zmogljivostmi za pripravo projektov;

(f) izvajanjem programov pomoči v sodelovanju s finančnimi institucijami;

(g) proračunsko podporo v skladu z določbami člena 15(1) Uredbe IPA.

2. Za države upravičenke, naštete v Prilogi II k Uredbi IPA, se lahko pomoč v okviru te komponente zagotovi tudi z ukrepi in dejavnostmi podobne narave tistim, predvidenim v okviru komponente regionalnega razvoja, razvoja človeških virov in razvoja podeželja, vključno z investicijskimi dejavnostmi.

3. Pomoč se lahko uporabi tudi za poravnavo stroškov prispevka Skupnosti v mednarodnih misijah, pobudah ali organizacijah, ki delujejo v interesu države upravičenke, vključno z upravnimi stroški.

▼M5

4. V okviru te komponente se lahko pomoč izvaja tudi s prispevkom v skrbniški sklad Unije za zunanje ukrepe (v nadaljnjem besedilu: prispevek v skrbniški sklad), ki je bil ustanovljen v skladu s členom 187 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ( 11 ), za uresničevanje ciljev iz zadevnih programov na ustreznem programskem področju.

▼B

Člen 66

Upravičenost izdatkov

1. Izdatki v okviru te komponente so upravičeni, če so nastali po tem, ko so bili podpisani javna naročila, pogodbe in donacije, razen v primerih, izključno določenih v Uredbi (ES, Euratom) št. 1605/2002.

2. Poleg pravil iz člena 34(3) naslednji izdatki niso upravičeni:

(a) kakršni koli stroški zakupov;

(b) stroški amortizacije.

3. Z odstopanjem od člena 34(3) se za vsak primer posebej odloči, ali so spodaj navedeni izdatki upravičeni:

(a) obratovalni stroški, vključno z stroški najemnine, povezanimi izključno z obdobjem sofinanciranja dejavnosti;

(b) davki na dodano vrednost, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (i) davki na dodano vrednost, ki niso izterljivi; (ii) ugotovljeno je, da jih nosi končni upravičenec; in (iii) so jasno opredeljeni v predlogu projekta;

▼M1

(c) stroški, ki se nanašajo na bančno garancijo ali primerljivo poroštvo, ki ga vloži končni upravičenec donacije;

▼M4

(d) nakup zemljišča in obstoječih zgradb, če to upravičuje narava dejavnosti.

▼B

Člen 67

Intenzivnosti pomoči in stopnja prispevka Skupnosti

1. Za namene te komponente upravičeni izdatki, kakor je navedeno v členu 38(1), temeljijo na javnih izdatkih v primeru decentraliziranega upravljanja in na skupnih izdatkih v primeru centraliziranega in skupnega upravljanja.

2. V primeru decentraliziranega upravljanja se za pomoč v okviru te komponente poleg splošnih pravil, določenih v členih 37 in 38, uporablja ta odstavek.

V primeru donacij se lahko od končnega upravičenca zahteva, da prispeva za upravičene stroške dejavnosti. V primeru naložbene dejavnosti prispevek Skupnosti ne presega ►M1 85 % ◄ javnih izdatkov, ostalih ►M1 15 % ◄ pa zagotavljajo javna sredstva države upravičenke. V izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih pa lahko prispevek Skupnosti presega ►M1 85 % ◄ javnih izdatkov.

Dejavnosti vzpostavljanja institucij zahtevajo določeno raven sofinanciranja s strani končnih upravičencev in/ali javnih sredstev v državi upravičenki. V ustrezno utemeljenih primerih pa se lahko dejavnosti vzpostavljanja institucij financirajo do 100 % iz sredstev Skupnosti.

Pomoč, zagotovljena z ukrepi upravnega sodelovanja, kakor je navedeno v členu 65(1)(a), se lahko 100 % financira iz sredstev Skupnosti.

3. V primeru centraliziranega ali skupnega upravljanja Komisija določi stopnjo prispevka Skupnosti, ki lahko znaša do 100 % upravičenih izdatkov.







POGLAVJE II

Načrtovanje

Člen 68

Okvir za načrtovanje

▼M1

Pomoč v okviru te komponente je načeloma v obliki:

▼B

— nacionalnih programov,

— regionalnih in horizontalnih programov in pomoči.

Člen 69

Nacionalni programi

▼M1

1. Komisija sprejme nacionalne programe na podlagi predlogov, ki jih predloži država upravičenka, ki upošteva načela in prednostne naloge, določene v dokumentih večletnega okvirnega načrtovanja iz člena 5. Predlogi zlasti opredeljujejo prioritetne osi, ki jih je treba obravnavati v zadevni državi upravičenki, in lahko vključujejo področja pomoči, določena v členu 64.

2. Predlogi držav upravičenk so izbrani na podlagi preglednih postopkov, vključno s posvetovanji zadevnih zainteresiranih strani pri oblikovanju predlogov.

3. Vsako leto po razpravah med Komisijo in državo upravičenko o predlogih slednje država upravičenka Komisiji predloži podatke o projektih. Podatki o projektih jasno določajo prioritetne osi, predvidene dejavnosti in izbrane metode za njihovo izvajanje. Komisija glede na podatke o projektih pripravi predloge za financiranje.

▼B

4. Predlogi za financiranje se sprejmejo z odločbo o financiranju v skladu s čelom 8.

5. Sporazum o financiranju, kakor je predviden v členu 8, se sklene med Komisijo in državo upravičenko.

Člen 70

Sodelovanje v programih Skupnosti v okviru nacionalnih programov

1. Pomoč se lahko dodeli za podporo sodelovanja držav upravičenk v programih Skupnosti. Sodelovanje se določi v nacionalnih programih.

2. Skupna sredstva podpore Skupnosti za sodelovanje v programih Skupnosti ne presegajo omejitve, določene v nacionalnem programu.

3. Sodelovanje države upravičenke v programih Skupnosti upošteva posebne pogoje, določene za vsak tak program v memorandumu o soglasju, ki ga skleneta Komisija in država upravičenka, v skladu s sporazumi o opredelitvi splošnih načel za sodelovanje držav upravičenk v programih Skupnosti. Vključuje določbe o skupnem znesku prispevka države upravičenke in zneska pomoči v okviru Uredbe IPA.

Člen 71

Sodelovanje v agencijah Skupnosti v okviru nacionalnih programov

1. Pomoč se dodeli za podporo sodelovanja držav upravičenk v agencijah Skupnosti. Sodelovanje se določi v nacionalnih programih.

2. Državo upravičenko se lahko povabi, da sodeluje na ad hoc podlagi pri delu različnih agencij Skupnosti. Stroški njihovega sodelovanja se lahko financirajo s pomočjo, odobreno v okviru Uredbe IPA, na podoben način kot s tisto, ki se uporablja za sodelovanje v programih Skupnosti.

Člen 72

Regionalni in horizontalni programi

1. Komisija na podlagi zadevnih dokumentov večletnega okvirnega načrtovanja in ob posvetovanju z zadevnimi zainteresiranimi stranmi oblikuje regionalne in horizontalne programe, ki so v celoti skladni in usklajeni z nacionalnimi programi.

2. Regionalni in horizontalni programi se oblikujejo za spodbujanje regionalnega sodelovanja in krepitev izmenjav med državami v državah upravičenkah ter za podporo pobudam, ki državo upravičenko spodbujajo k sodelovanju na področjih skupnega interesa.

▼M1

3. Regionalni programi zajemajo države upravičenke na Zahodnem Balkanu. Programi so zlasti namenjeni pomiritvi, obnovi in političnem sodelovanju v regiji.

▼B

4. Horizontalni programi zajemajo nekaj ali vse države upravičenke na področjih skupnega interesa, na katerih se lahko pomoč s takimi programi izvaja bolj učinkovito in ekonomično kot z nacionalnimi programi.

5. V okviru regionalnih in horizontalnih programov se lahko pomoč dodeli na področjih, kot so pomoč za pripravo projektov, pomoč civilni družbi, carini, pomoč za mala in srednje velika podjetja, programi pomoči občinam in občinska infrastruktura, statistika, jedrska varnost, informacije in komunikacija.







POGLAVJE III

Izvajanje







Oddelek 1

Okvir za izvajanje in načela

Člen 73

Splošna načela

1. Pomoč se v okviru te komponente dodeli preko centraliziranega, decentraliziranega ali skupnega upravljanja v skladu s členom 53 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

2. Cilj je decentralizirano upravljanje v primerih, ko gre za nacionalne programe.

▼M1

3. Regionalne in horizontalne programe izvaja Komisija prek centralnega upravljanja ali s skupnim upravljanjem z mednarodnimi organizacijami, kakor je določeno v členu 53(d) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

▼B

Člen 74

Struktura in organi v primeru centraliziranega in skupnega upravljanja

V primeru centraliziranega ali skupnega upravljanja je nacionalni koordinator IPA v skladu s členom 32 edina kontaktna oseba Komisije.

Člen 75

Struktura in organi v primeru decentraliziranega upravljanja

1. V primerih decentraliziranega upravljanja v skladu s členom 22(2)(b), ko nacionalni koordinator IPA izvaja svoja pooblastila za načrtovanje te komponente na nacionalni ravni, ta izvaja naslednje naloge:

▼M1

(a) organizira priprave za predloge, kakor je navedeno v členu 69;

▼B

(b) izdela in predstavi Komisiji podatke o projektu, navedene v členu 69;

(c) spremlja tehnično izvajanje nacionalnih programov.

►M1

V skladu s členom 28 operativno strukturo sestavljajo ena ali več izvedbenih agencij, ki se vzpostavijo v okviru državne uprave države upravičenke ali pod njenim neposrednim nadzorom.

◄

Nacionalni odredbodajalec po posvetovanju z nacionalnim koordinatorjem IPA imenuje odredbodajalce programa, ki bodo vodili izvajalske agencije.

Odredbodajalci programa so uradniki državne uprave države upravičenke. Odgovorni so za dejavnosti, ki jih izvajajo izvajalske agencije v skladu s členom 28.

3. Odredbodajalci programov imenujejo uradnike v državni upravi za višje programske uradnike. V okviru splošne odgovornosti zadevnega programskega odredbodajalca višji programski uradniki izvajajo naslednje naloge:

(a) odgovorni so za tehnične vidike dejavnosti v okviru resornih ministrstev;

(b) pomagajo programskim odredbodajalcem pri dobri in pravočasni pripravi in izvajanju dejavnosti na tehnični ravni;

(c) odgovorni so za koordinacijo v okviru vsake prioritetne osi, določene v predlogu projekta države upravičenke.

Člen 76

Akreditacija operativne strukture in prenos upravljavskih pooblastil

1. V primerih, ko nacionalna telesa v državah upravičenkah upravljajo sredstva Skupnosti v okviru Uredbe (EGS) št. 3906/89 ali Uredbe (ES) št. 2500/2001, preden začne veljati ta uredba, ta telesa (v nadaljnjem besedilu „obstoječa nacionalna telesa“) upravljajo sredstva v okviru komponente pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij, dokler Komisija ne sprejme odločitve o prenosu upravljavskih pooblastil.

2. Obstoječa nacionalna telesa ne morejo v nobenem primeru več kot eno leto od začetka veljavnosti te uredbe upravljati sredstev v okviru komponente pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij, ne da bi bila nanje prenesena upravljavska pooblastila v okviru te uredbe.

3. Komisija odloči, ali bo prenesla upravljavska pooblastila na obstoječa nacionalna telesa zlasti ob upoštevanju seznama odstopanj, predloženega v skladu z odstavkom 4, in odločitve, ki jo sprejme nacionalni odredbodajalec v skladu z odstavkom 5.

4. Nacionalni odredbodajalec ob upoštevanju zahtev iz člena 11 opravi oceno operativne strukture, ki vključuje obstoječa nacionalna telesa. Nacionalni odredbodajalec na podlagi mnenja zunanjega revizorja, ki je funkcionalno neodvisen od vseh udeleženih v sistemih upravljanja in nadzora, oblikuje zlasti seznam vseh zahtev v okviru te uredbe, kakor je določeno v členu 11, katerih operativna struktura ne izpolnjuje.

Seznam odstopanj se pošlje Komisiji najpozneje štiri mesece po tem, ko ta uredba začne veljati.

5. Kadar se šteje, da je neizpolnitev iz člena 4 skladna z učinkovitim in uspešnim delovanjem operativne strukture, lahko nacionalni odredbodajalec v okviru te uredbe akreditira zadevna telesa.

Najpozneje pet mesecev po začetku veljavnosti te uredbe Komisiji pošlje odločitev glede akreditacije zadevnih teles. Ta odločitev vključuje časovni načrt s časovno opredeljenimi cilji in določa ukrepe, ki jih je treba sprejeti za odpravo neizpolnitve, kakor je določeno v seznamu, navedenem v odstavku 4. Časovni načrt se določi v dogovoru s Komisijo.

6. Kadar se šteje, da neizpolnitev iz člena 4 ni skladna z učinkovitim in uspešnim delovanjem operativne strukture, nacionalni odredbodajalec pripravi akreditacijo za zadevno operativno strukturo v skladu s členom 13.

7. V primeru, da se Komisija odloči prenesti upravljavska pooblastila na obstoječa nacionalna telesa v okviru te uredbe, lahko z odločbo Komisije določi nadaljnje pogoje glede nacionalnih organov. V primeru nadaljnjih pogojev Komisija določi časovni okvir za izpolnjevanje zahtev s strani nacionalnih organov, da prenos upravljavskih pooblastil ostane veljaven. Odločba Komisije določi tudi seznam predhodnih kontrol, kakor je navedeno v členu 14(3).

8. Ne glede na odločitev nacionalnega odredbodajalca lahko Komisija odloči, da ohrani, prekine ali prekliče prenos upravljavskih pooblastil kadar koli in za katero koli telo.

9. Nacionalni odredbodajalec na vseh ravneh zagotovi, da država upravičenka da na voljo vse informacije, ki jih zahteva Komisija.

Člen 77

Načela izvajanja v primeru projektov TMIS

1. Projekti TMIS se določijo v obliki donacij, pri čemer izbrane uprave držav članic privolijo, da bodo zagotovile zahtevano strokovno znanje v javnem sektorju, če se jim povrnejo ob tem nastali stroški.

V pogodbi je lahko predvidena dolgoročna premestitev uradnika, ki kot stalni svetovalec za TMIS polni delovni čas svetuje upravi države upravičenke.

Donacija za TMIS se določi v skladu z zadevnimi določbami dela I naslova VI o donacijah Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 in Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002.

2. Komisija oblikuje priročnik za TMIS, ki med drugim vsebuje tudi sistem fiksnih stopenj in cen za povračilo stroškov za strokovno znanje v javni upravi, ki ga nudijo izbrani organi javne uprave iz držav članic, in ga redno posodablja.

▼M1

Člen 78

Načela izvajanja v primeru sodelovanja v programih in agencijah Skupnosti

V primeru sodelovanja v programih in agencijah Skupnosti je izvajanje sestavljeno iz plačila dela finančnega prispevka države upravičenke, ki se financira v okviru IPA, za program in agencijo. Plačilo izvrši nacionalni sklad v primeru decentraliziranega upravljanja in ministrstva ali drugi javni organi v državi upravičenki v primeru centraliziranega upravljanja. V slednjem primeru Komisija ne opravi predhodnih plačil prispevkov Skupnosti.

▼B







Oddelek 2

Finančno upravljanje

Člen 79

Plačila v okviru decentraliziranega upravljanja

1. Z odstopanjem od člena 40(6), ko je zgornja meja 95 % dosežena, nacionalni odredbodajalec predloži nov potrjen izkaz o izdatkih in informacije o izterjanih zneskih samo, ko zahteva plačilo preostanka.

2. Predhodno financiranje načeloma znaša 50 % prispevka Skupnosti za zadevni program. Lahko se izplača v letnih obrokih. Obrok v višini 50 % se lahko poveča, če nacionalni odredbodajalec dokaže, da izračunani znesek ne bo pokril predhodnega financiranja pogodb in dotacij, podpisanih na nacionalni ravni.

3. Znesek za predhodno financiranje se izračuna kot seštevek zneska, ocenjenega za vsako leto, in dejanskega zneska pogodbenih obveznosti v prejšnjih letih. Predhodno financiranje se plača šele, ko se objavi prvi javni razpis ali razpis za zbiranje predlogov, razen ko gre za financiranje sodelovanja v programih in agencijah Skupnosti.

4. Plačila za sodelovanje v programih in agencijah Skupnosti lahko znašajo do 100 % prispevka Skupnosti v zvezi s tem sodelovanjem.

Člen 80

Hramba dokumentov

Z odstopanjem od odstavka 48 vse pisne zapise o celotnih javnih naročilih, dodelitvah donacij in sklenitvi pogodb v okviru te komponente hrani operativna struktura najmanj sedem let od plačila razlike zneska pogodbe.

Člen 81

Lastništvo obresti

Z odstopanjem od člena 36 se obresti, ki so nastale pri financiranju programa s strani Skupnosti, prijavijo Komisiji vedno, kadar se zahtevek za plačilo predloži Komisiji.







Oddelek 3

Vrednotenje in spremljanje

▼M1

Člen 82

Vrednotenje

1. Programi v okviru komponente pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij so predmet predhodnih ter vmesnih in/ali naknadnih vrednotenj v skladu s členom 57.

2. Pred prenosom upravljavskih pooblastil na državo upravičenko Komisija opravi vsa vrednotenja.

Po prenosu upravljavskih pooblastil je za izvajanje vmesnih vrednotenj po potrebi pristojna država upravičenka, ne glede na pravico Komisije, da izvaja priložnostna vmesna vrednotenja programov, za katere meni, da so potrebna.

Odgovornost za predhodna in naknadna vrednotenja ohranja Komisija tudi po prenosu upravljavskih pooblastil na državo upravičenko ne glede na pravico države upravičenke, da izvaja vrednotenja, ki se ji zdijo potrebna.

3. V skladu s členom 22 Uredbe IPA se zadevna poročila vrednotenja pošljejo odboru IPA v razpravo.

▼B

Člen 83

Spremljanje

1. V primeru decentraliziranega upravljanja v skladu s členom 59 nacionalni koordinator IPA ustanovi sektorski nadzorni odbor za komponento pomoči pri prehodu in vzpostavljanju institucij (v nadaljnjem besedilu „odbor PPVI“).

2. Odbor PPVI se sestane najmanj dvakrat letno na pobudo države upravičenke ali Komisije. Odbor oblikuje svoj interni poslovnik skladno z institucionalnim, pravnim in finančnim okvirom države upravičenke ter s pooblastili sektorskega nadzornega odbora, ki ga določi Komisija. Poslovnik sprejme v dogovoru z nacionalnim koordinatorjem IPA, nacionalnim odredbodajalcem in nadzornim odborom IPA.

3. Odboru PPVI predseduje nacionalni koordinator IPA. Med člane