4.1.3.5

Razvrstitev zmesi, kadar so na voljo podatki o strupenosti le za nekatere ali za vse sestavine zmesi 4.1.3.5.1 Razvrstitev zmesi temelji na seštevku koncentracije njenih razvrščenih sestavin. Delež sestavin, razvrščenih v kategorijo akutnosti ali kroničnosti, se vključi neposredno v metodo seštevanja. Podrobnosti o metodi seštevanja so opisane v oddelku 4.1.3.5.5. 4.1.3.5.2 Zmesi lahko nastanejo s kombinacijo dveh sestavin, ki sta razvrščeni (v kategorijo akutnosti 1 in/ali kategorije kroničnosti 1, 2, 3, 4), in drugih, za katere so na voljo ustrezni podatki o preskusih strupenosti. Kadar je na voljo dovolj podatkov o strupenosti za več kot eno sestavino zmesi, se skupna strupenost teh sestavin izračuna po naslednjih formulah dodajanja (a) ali (b), odvisno od narave podatkov o strupenosti: (a) na podlagi akutne strupenosti za vodno okolje: kjer je: Ci = koncentracija sestavine i (masni odstotek); L(E)C50i = (mg/l) LC50 ali EC50 za sestavino i; η = število sestavin, i je med 1 in n; L(E)C50m = L(E) C50 dela zmesi, za katerega so na voljo podatki o preskusu. Rezultat izračuna o strupenosti se lahko uporabi za uvrstitev tega dela zmesi v kategorijo akutne nevarnosti, ki se potem uporabi pri metodi seštevanja; (b) na podlagi kronične strupenosti za vodno okolje: kjer je: Ci = koncentracija sestavine i (masni odstotek), ki zajema hitro razgradljive sestavine; Cj = koncentracija sestavine j (masni odstotek), ki zajema sestavine, ki niso hitro razgradljive; NOECi = NOEC (ali druge priznane mere za kronično strupenost) za sestavino i, ki zajema hitro razgradljive sestavine, v mg/l; NOECj = NOEC (ali druge priznane mere za kronično strupenost) za sestavino j, ki zajema sestavine, ki niso hitro razgradljive, v mg/l; n = število sestavin, i in j sta med 1 in n; EqNOECm = enakovredne vrednosti NOEC dela zmesi, za katerega so na voljo podatki o preskusu. Enaka strupenost odraža dejstvo, da se snovi, ki niso hitro razgradljive, razvrstijo v kategorijo nevarnosti, ki je za eno raven ‚resnejša‘ od kategorije, v katero se razvrstijo hitro razgradljive snovi. Izračunana enaka strupenost se lahko uporabi za uvrstitev tega dela zmesi v kategorijo dolgotrajne nevarnosti v skladu z merili za hitro razgradljive snovi (točka (b)(ii) tabele 4.1.0), ki se potem uporabi pri metodi seštevanja. 4.1.3.5.3 Pri uporabi formule dodajanja za del zmesi je pri izračunu strupenosti tega dela zmesi priporočljivo za vsako snov uporabiti vrednosti strupenosti, ki se nanašajo na isto taksonomsko skupino (tj. ribe, raki, alge ali enakovreden organizem), nato pa uporabiti najvišjo dobljeno strupenost (najnižja vrednost) (tj. z uporabo najbolj občutljive taksonomske skupine od treh). Kadar podatki o strupenosti za posamezno sestavino niso na voljo za isto taksonomsko skupino, pa se vrednost strupenosti posamezne sestavine izbere na enak način kot vrednosti strupenosti za razvrstitev snovi, tj. uporabi se višja strupenost (za najbolj občutljiv preskusni organizem). Na podlagi izračunane akutne in kronične strupenosti ter istih meril, ki veljajo za snovi, se nato oceni, ali se ta del zmesi razvrsti v kategorijo akutnosti 1 in/ali kroničnosti 1, 2 ali 3. 4.1.3.5.4 Če je zmes razvrščena na več načinov, se uporabi metoda, ki daje bolj konservativne rezultate. 4.1.3.5.5 Metoda seštevanja 4.1.3.5.5.1 Utemeljitev 4.1.3.5.5.1.1 Pri kategorijah kroničnosti od 1 do 3 za razvrstitev snovi se merila za določitev strupenosti med posameznimi kategorijami razlikujejo za faktor 10. Snovi, ki so razvrščene kot zelo strupene, lahko zato prispevajo k razvrstitvi zmesi v kategorijo manjše strupenosti. Pri izračunu teh razvrstitvenih kategorij je zato treba upoštevati prispevek vsake snovi, ki je razvrščena v kategorijo kroničnosti 1, 2 ali 3. 4.1.3.5.5.1.2 Kadar zmes vsebuje sestavine, razvrščene v kategorijo akutnosti 1 ali kategorijo kroničnosti 1, je treba upoštevati, da te sestavine, kadar je njihova akutna strupenost nižja od 1 mg/l in/ali njihova kronična strupenost nižja od 0,1 mg/l (če niso hitro razgradljive) ter 0,01 mg/l (če so hitro razgradljive), prispevajo k strupenosti zmesi tudi pri nizki koncentraciji. Tako strupene so pogosto lahko aktivne sestavine v pesticidih, pa tudi nekatere druge snovi, kot so organokovinske spojine. Posledica uporabe običajnih splošnih mejnih koncentracij v takšnih okoliščinah je, da je zmes razvrščena v nižji razred, kot bi sicer morala biti. Za upoštevanje zelo strupenih sestavin se zato uporabijo množilni faktorji, kot je opisano v oddelku 4.1.3.5.5.5. 4.1.3.5.5.2 Postopek razvrstitve 4.1.3.5.5.2.1 Strožja razvrstitev zmesi na splošno prevlada nad manj strogo, tj. razvrstitev snovi v kategorijo kroničnosti 1 prevlada nad razvrstitvijo v kategorijo kroničnosti 2. Če je zmes razvrščena v kategorijo kroničnosti 1, je postopek razvrstitve torej že končan. Strožja razvrstitev od kategorije kroničnosti 1 ni mogoča. Postopka razvrščanja zato ni treba nadaljevati. 4.1.3.5.5.3 Razvrstitev v kategorijo akutnosti 1 4.1.3.5.5.3.1 Najprej se upoštevajo vse sestavine, razvrščene v kategorijo akutnosti 1. Če je seštevek koncentracij (v %) teh sestavin, pomnožen z ustreznimi M-faktorji, večji od 25 %, se celotna zmes razvrsti v kategorijo akutnosti 1. 4.1.3.5.5.3.2 Razvrščanje zmesi glede na akutno nevarnost na podlagi seštevka razvrščenih sestavin je povzeto v tabeli 4.1.1.



Tabela 4.1.1 Razvrstitev zmesi glede na akutno nevarnost na podlagi seštevka razvrščenih sestavin Seštevek sestavin, razvrščenih v: Zmes je razvrščena v: kategorija akutnosti 1 × M () ≥ 25 % kategorija akutnosti 1 (1) Za razlago M-faktorja glej 4.1.3.5.5.5. 4.1.3.5.5.4 Razvrstitev v kategorije kroničnosti 1, 2, 3 in 4 4.1.3.5.5.4.1 Najprej se upoštevajo vse sestavine, razvrščene v kategorijo kroničnosti 1. Če je seštevek koncentracij (v %) teh sestavin, pomnožen z ustreznimi M-faktorji, enak ali večji od 25 %, se celotna zmes razvrsti v kategorijo kroničnosti 1. Če je rezultat izračuna razvrstitev zmesi v kategorijo kroničnosti 1, je postopek razvrstitve končan. 4.1.3.5.5.4.2 Če zmes ni razvrščena v kategorijo kroničnosti 1, se preuči razvrstitev zmesi v kategorijo kroničnosti 2. Zmes je razvrščena v kategorijo kroničnosti 2, če je desetkratnik vsote koncentracij (v %) vseh sestavin, razvrščenih v kategorijo kroničnosti 1, pomnožen z ustreznimi M-faktorji in seštet z vsoto koncentracij (v %) vseh sestavin, razvrščenih v kategorijo kroničnosti 2, enak ali večji od 25 %. Če je rezultat izračuna razvrstitev zmesi v kategorijo kroničnosti 2, je postopek razvrstitve končan. 4.1.3.5.5.4.3 Če zmes ni razvrščena niti v kategorijo kroničnosti 1 niti kategorijo kroničnosti 2, se preuči razvrstitev zmesi v kategorijo kroničnosti 3. Zmes je razvrščena v kategorijo kroničnosti 3, če je stokratnik vsote koncentracij (v %) vseh sestavin, razvrščenih v kategorijo kroničnosti 1, pomnožen z ustreznimi M-faktorji, seštet z desetkratnikom vsote koncentracij (v %) vseh sestavin, razvrščenih v kategorijo kroničnosti 2, in seštet z vsoto koncentracij (v %) vseh sestavin, razvrščenih v kategorijo kroničnosti 3, enak ali večji od 25 %. 4.1.3.5.5.4.4 Če zmes še vedno ni razvrščena v kategorijo kroničnosti 1, 2 ali 3, se preuči razvrstitev zmesi v kategorijo kroničnosti 4. Zmes je razvrščena v kategorijo kroničnosti 4, če je vsota koncentracij (v %) sestavin, razvrščenih v kategorijo kroničnosti 1, 2, 3 in 4, enaka ali večja od 25 %. 4.1.3.5.5.4.5 Razvrstitev zmesi kot dolgotrajno nevarnih na podlagi tega seštevka koncentracij razvrščenih sestavin je povzeta v tabeli 4.1.2.



Tabela 4.1.2 Razvrstitev zmesi glede na dolgotrajno nevarnost na podlagi seštevka koncentracij razvrščenih sestavin Seštevek sestavin, razvrščenih v: Zmes je razvrščena v: kategorijo kroničnosti 1 × M () ≥ 25 % kategorija kroničnosti 1 (M × 10 × kategorija kroničnosti 1) + kategorija kroničnosti 2 ≥ 25 % kategorija kroničnosti 2 (M × 100 × kategorija kroničnosti 1) + (10 × kategorija kroničnosti 2) + kategorija kroničnosti 3 ≥ 25 % kategorija kroničnosti 3 kategorija kroničnosti 1 + kategorija kroničnosti 2 + kategorija kroničnosti 3 + kategorija kroničnosti 4 ≥ 25 % kategorija kroničnosti 4 (1) Za razlago M-faktorja glej 4.1.3.5.5.5. 4.1.3.5.5.5 Zmesi z zelo strupenimi sestavinami 4.1.3.5.5.5.1. Sestavine, ki so razvrščene v kategorijo akutnosti 1 in kategorijo kroničnosti 1, njihova strupenost pa je pod 1 mg/l in/ali kronična strupenost pod 0,1 mg/l (če niso hitro razgradljive) ter 0,01 mg/l (če so hitro razgradljive), prispevajo k strupenosti zmesi celo pri nizkih koncentracijah, zato se jim pri uporabi metode seštevanja razvrstitev običajno določi višji ponder. Če zmes vsebuje sestavine, razvrščene v kategorijo akutnosti ali kroničnosti 1, se uporabi eno od naslednjega: — stopenjski pristop iz oddelkov 4.1.3.5.5.3 in 4.1.3.5.5.4, pri katerem se uporabi ponderirana vsota, ki se dobi tako, da se koncentracije sestavin iz kategorije akutnosti 1 in kategorije kroničnosti 1 pomnožijo s faktorjem, namesto da bi se deleži zgolj sešteli skupaj. To pomeni, da se koncentracija iz ‚kategorije akutnosti 1‘ v levem stolpcu tabele 4.1.1 in koncentracija iz ‚kategorije kroničnosti 1‘ v levem stolpcu tabele 4.1.2 pomnožita z ustreznim množilnim faktorjem. Množilni faktorji, ki se uporabljajo za te sestavine, se določijo na podlagi vrednosti strupenosti, kot je povzeto v tabeli 4.1.3 spodaj. Za razvrstitev zmesi, ki vsebuje sestavine iz kategorije akutnosti/kroničnosti 1, je zato treba poznati vrednost M-faktorja, da se lahko uporabi metoda seštevanja, — formula dodajanja (glej oddelek 4.1.3.5.2), kadar so na voljo podatki o strupenosti za vse zelo strupene sestavine v zmesi in obstajajo zanesljivi dokazi, da so vse druge sestavine, vključno s tistimi, o katerih ni na voljo podatkov o akutni in/ali kronični strupenosti, malo strupene ali sploh niso strupene ter ne prispevajo pomembno k nevarnosti zmesi za okolje.



Tabela 4.1.3 Množilni faktorji za zelo strupene sestavine zmesi Akutna strupenost M-faktor Kronična strupenost M-faktor Vrednost L(E)C50mg/l Vrednost NOECmg/l Sestavine NRD () Sestavine RD () 0,1 < L(E)C50 ≤ 1 1 0,01 < NOEC ≤ 0,1 1 — 0,01 < L(E)C50 ≤ 0,1 10 0,001 < NOEC ≤ 0,01 10 1 0,001 < L(E)C50 ≤ 0,01 100 0,0001 < NOEC ≤ 0,001 100 10 0,0001 < L(E)C50 ≤ 0,001 1 000 0,00001 < NOEC ≤ 0,0001 1 000 100 0,00001 < L(E)C50 ≤ 0,0001 10 000 0,000001 < NOEC ≤ 0,00001 10 000 1 000 (se nadaljuje z intervali s faktorjem 10) (se nadaljuje z intervali s faktorjem 10) (1) Snovi, ki niso hitro razgradljive. (2) Hitro razgradljive snovi.