2012D0023 — SL — 01.07.2013 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B SKLEP SVETA z dne 12. decembra 2011 o pristopu Evropske unije k Protokolu iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 v zvezi s členoma 10 in 11 Konvencije (2012/23/EU) (UL L 008, 12.1.2012, p.13)

spremenjena z:









▼B

SKLEP SVETA

z dne 12. decembra 2011

o pristopu Evropske unije k Protokolu iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 v zvezi s členoma 10 in 11 Konvencije

(2012/23/EU)







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 81(1) ter točk (a) in (c) člena 81(2) v povezavi s točko (a) člena 218(6) in prvim pododstavkom člena 218(8) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta, ob upoštevanju naslednjega: (1) Protokol iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 (v nadaljnjem besedilu: Atenski protokol) je bistvena izboljšava ureditve odgovornosti prevoznikov in nadomestil za potnike v pomorskem prometu. (2) Atenski protokol spreminja Atensko konvencijo o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 ter v členu 15 določa, da se obe listini med podpisnicami Atenskega protokola bereta in tolmačita kot enotna listina. (3) Člena 10 in 11 Atenskega protokola vplivata na Uredbo Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah ( 1 ). Unija ima tako izključno pristojnost za področja iz členov 10 in 11 Atenskega protokola. (4) Po pristopu Unije k Atenskemu protokolu bi morala imeti pravila o pristojnosti iz člena 10 Atenskega protokola prednost pred ustreznimi pravili Unije. (5) Vendar pa pravila o priznavanju in izvrševanju sodnih odločb iz člena 11 Atenskega protokola ne bi smela imeti prednosti pred ustreznimi pravili Unije, kot so bila s Sporazumom med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Dansko o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah ( 2 ) razširjena na Dansko, ali pravili Luganske konvencije o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah z dne 16. septembra 1988 ( 3 ) ali Luganske konvencije o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah z dne 30. oktobra 2007 ( 4 ), saj je učinek uporabe teh pravil zagotoviti, da so sodne odločbe priznane in izvršene vsaj v enakem obsegu kot v skladu s pravili Atenskega protokola. (6) Atenski protokol lahko ratificirajo, sprejmejo, odobrijo ali k njemu pristopijo države ali organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, ustanovljene na pobudo suverenih držav, ki so pristojnost za nekatere zadeve, ki jih ureja Atenski protokol, prenesle na te organizacije. (7) Organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje lahko v skladu s členom 17(2)(b) in členom 19 Atenskega protokola sklenejo Atenski protokol. (8) Združeno kraljestvo in Irska, za katera se uporablja Protokol (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije bosta kot del Evropske unije zavezana k uporabi členov 10 in 11 Atenskega protokola. (9) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo glede členov 10 in 11 Atenskega protokola ni zavezujoč in se v njej ne uporablja. K uporabi teh dveh členov je zavezana zgolj kot ločena pogodbenica. (10) Večina pravil Atenskega protokola je bila vključena v pravo Unije z Uredbo (ES) št. 392/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o odgovornosti prevoznikov potnikov po morju v primeru nesreč ( 5 ). Tako je Unija izvajala pristojnosti v zvezi z zadevami, ki jih ureja navedena uredba. Poseben sklep s temi določbami je v postopku sprejemanja, sprejet pa bo vzporedno s tem sklepom. (11) Države članice, ki bodo ratificirale Atenski protokol ali k njemu pristopile, bi morale, če je mogoče, to storiti sočasno. Države članice bi zato morale izmenjati podatke o stanju postopkov njihove ratifikacije ali pristopa, da bi pripravile, kolikor je to mogoče, sočasno deponiranje listin o ratifikaciji protokola ali pristopu k njemu. Države članice bi morale ob ratifikaciji Atenskega protokola ali pristopu k njemu podati pridržek iz smernic IMO – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:







Člen 1

Pristop Evropske unije k Protokolu iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 (v nadaljnjem besedilu: Atenski protokol) se v zvezi s členoma 10 in 11 tega protokola odobri v imenu Evropske Unije.

Besedilo teh dveh členov je navedeno v Prilogi.

Člen 2

1. Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za deponiranje listine o pristopu Unije k Atenskemu protokolu v zvezi s členoma 10 in 11 Atenskega protokola v skladu s členi 17(2)(c) in 17(3) ter členom 19 navedenega protokola.

2. Ob deponiranju listine o pristopu Unija predloži naslednjo izjavo o pristojnosti:

"Države članice Evropske unije z izjemo Kraljevine Danske v skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št.22) o stališču Danske, priloženega k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, so svoje pristojnosti v zvezi z zadevami, ki so urejene v členih 10 in 11 Atenskega protokola iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974, ki spadajo v področje uporabe člena 81 Pogodbe o delovanju Evropske unije, prenesle na Unijo. Unija je to pristojnost uveljavila s sprejetjem Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah."

3. Unija ob deponiranju listine o pristopu poda naslednjo izjavo iz člena 17a(3) Atenske konvencije o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974, kot je bil spremenjen s členom 11 Atenskega protokola:

▼M1

"1. Sodne odločbe o zadevah, zajetih v Atenskem protokolu iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974, ki jih izda sodišče Kraljevine Belgije, Republike Bolgarije, Češke republike, Zvezne republike Nemčije, Republike Estonije, Irske, Helenske republike, Kraljevine Španije, Francoske republike, Republike Hrvaške, Italijanske republike, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Velikega vojvodstva Luksemburg, Madžarske, Malte, Kraljevine Nizozemske, Republike Avstrije, Republike Poljske, Portugalske republike, Romunije, Republike Slovenije, Slovaške republike, Republike Finske, Kraljevine Švedske ali Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, se v državah članicah Evropske unije priznavajo in izvršujejo v skladu z ustreznimi pravili Evropske unije o zadevi.

▼B

2. Sodne odločbe o zadevah, zajetih v Atenskem protokolu, ki jih izda sodišče Kraljevine Danske, se v državah članicah Evropske unije priznavajo in izvršujejo v skladu s Sporazumom med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Dansko o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah.

3. Sodne odločbe o zadevah, zajetih v Atenskem protokolu, ki jih izda sodišče tretje države, (a) ki jo zavezuje Luganska konvencija o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah z dne 30. oktobra 2007, se v državah članicah Evropske unije priznavajo in izvršujejo v skladu z navedeno konvencijo; (b) ki jo zavezuje Luganska konvencija o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah z dne 16. septembra 1988, se v državah članicah Evropske unije priznavajo in izvršujejo v skladu z navedeno konvencijo."

4. Oseba ali osebe, imenovane v skladu z odstavkom 1 tega člena, pridržek iz smernic IMO podajo ob deponiranju listine o pristopu Unije k Atenskemu protokolu v zvezi s členoma 10 in 11 Atenskega protokola.

Člen 3

Unija listino o pristopu k Atenskemu protokolu v zvezi s členoma 10 in 11 Atenskega protokola deponira do 31. decembra 2011.

Člen 4

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za deponiranje listin o ratifikaciji ali pristopu k Atenskemu protokolu v razumnem roku in, če je mogoče, do 31. decembra 2011.









PRILOGA

PREVOD

ČLENA 10 IN 11 PROTOKOLA IZ LETA 2002 K ATENSKI KONVENCIJI O PREVOZU POTNIKOV IN NJIHOVE PRTLJAGE PO MORJU IZ LETA 1974

Člen 10

Člen 17 Konvencije se nadomesti z naslednjim:

„Člen 17

Pristojni sodni organ

1. Tožbeni zahtevek v skladu s členoma 3 in 4 te konvencije se po izbiri tožnika vloži pri enem izmed spodaj naštetih sodišč, pod pogojem, da se navedeno sodišče nahaja v državi pogodbenici Konvencije, v državah, v katerih ima sodno pristojnost več sodišč, pa zanj velja nacionalna zakonodaja vsake države pogodbenice v zvezi s krajevno pristojnostjo:

(a) sodišče države stalnega prebivališča ali glavnega kraja poslovanja toženca ali

(b) sodišče države odhoda ali prihoda v skladu s prevozno pogodbo ali

(c) sodišče države začasnega ali stalnega bivališča tožnika, če ima toženec kraj poslovanja podjetja v tej državi in je zanj pristojna ta država, ali

(d) sodišče države sklenitve prevozne pogodbe, če ima toženec kraj poslovanja podjetja v tej državi in je zanj pristojna ta država.

2. Tožbeni zahtevki v skladu s členom 4a te konvencije se po izbiri tožnika vložijo pri enem izmed sodišč, kjer je zahtevek skladno z odstavkom 1 mogoče vložiti zoper prevoznika ali prevoznika izvajalca.

3. Po nesreči, ki je povzročila škodo, se stranki lahko dogovorita, da se odškodninski zahtevek vloži pri katerem koli sodišču ali arbitraži.“

Člen 11

V Konvenciji se doda naslednji člen 17a:

„Člen 17a

Priznavanje in izvrševanje

1. Vsaka sodba sodišča s pristojnostjo v skladu s členom 17, ki je izvršljiva v matični državi in proti njej ni več rednih pravnih sredstev, se priznava v vseh državah pogodbenicah, razen:

(a) če je bila pridobljena s prevaro; ali

(b) če toženec ni bil obveščen v razumnem času in ni imel prave možnosti, da predstavi zadevo.

2. Sodba, priznana v skladu z odstavkom 1, je izvršljiva v vsaki državi pogodbenici takoj, ko so izpolnjene vse formalnosti, ki se zahtevajo v tej državi. Formalnosti ne smejo preprečiti ponovne obravnave argumentov primera.

3. Država pogodbenica tega protokola lahko za priznanje in izvršitev sodnih odločb uporabi druga pravila, če s tem zagotovi, da so odločbe priznane in izvršene vsaj v enakem obsegu, kot je določeno v odstavkih 1 in 2.“