1986R4056 — SL — 01.05.2004 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

spremenjena z:

▼B

UREDBA SVETA (EGS) št. 4056/86

z dne 22. decembra 1986

o podrobnih pravilih za uporabo členov 85 in 86 Pogodbe v zvezi s pomorskim prometom

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 84(2) in 87 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ),

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ),

ker pravila konkurence tvorijo del splošnih določb v Pogodbi, ki veljajo tudi za pomorski promet; ker so podrobna pravila za uporabo teh določb podana v tistem poglavju Pogodbe, ki obravnava pravila konkurence, ali pa jih je potrebno določiti po tam predpisanih postopkih;

ker se po Uredbi Sveta št. 141 ( 3 ) Uredba Sveta št. 17 ( 4 ) ne uporablja za promet; ker se Uredba Sveta (EGS) št. 1017/68 ( 5 ) uporablja le za notranji promet; ker zato Komisija sedaj na noben način ne more neposredno preiskovati primerov, ko gre za sum kršitve členov 85 in 86 v pomorskem prometu; ker nadalje Komisija nima pristojnosti, v skladu s katerimi bi sama sprejemala sklepe ali nalagala kazni, potrebne za to, da bi se prekinilos kršitvijo, ki jih ugotovi;

ker takšen položaj zahteva sprejetje uredbe o uporabi pravil konkurence v zvezi s pomorskim prometom; ker bo Uredba Sveta (EGS) št. 954/79 z dne 15. maja 1979 o ratifikaciji ali pristopu držav članic h Konvenciji Združenih narodov o Kodeksu vedenja linijskih konferenc ( 6 ) pripeljala do tega, da bo Kodeks vedenja uporabljalo znatno število konferenc, ki služijo Skupnosti; ker naj uredba o uporabi pravil konkurence v zvezi s pomorskim prometom, predvidena v zadnjem recitalu Uredbe (EGS) št. 954/79, upošteva sprejetje Kodeksa; ker naj glede konferenc, ki jih zadeva Kodeks vedenja, uredba dopolni Kodeks ali ga dodatno pojasni;

ker se zdi bolj smiselno, da se storitve v izrednem ladijskem prometu izključi iz področja uporabe te uredbe, saj so cene teh storitev predmet prostega dogovarjanja od primera do primera skladno s pogoji ponudbe in povpraševanja;

ker naj ta uredba upošteva, da je, po eni strani, potrebno predvideti pravila za izvajanje, ki bodo Komisiji omogočila, da zagotovi, da na skupnem trgu ne bo prihajalo do zaskrbljujočega izkrivljanja konkurence, in, po drugi strani, da se izogne pretiranemu zakonodajnemu urejanju tega sektorja;

ker naj ta uredba opredeli področje uporabe določb iz členov 85 in 86 Pogodbe, ob upoštevanju posebnosti pomorskega prometa; ker lahko omejevalna ravnanja in zlorabe v mednarodnem pomorskem prometu, vključno s prometom znotraj Skupnosti, iz pristanišč Skupnosti ali vanje, prizadenejo trgovino med državami članicami; ker taka omejevalna ravnanja ali zlorabe lahko vplivajo na konkurenco, prvič, med pristanišči v različnih državah članicah, s tem ko spreminjajo meje področij, ki jim služijo posamezna pristanišča, in, drugič, med posameznimi dejavnostmi v teh področjih ter motijo vzorce trgovanja znotraj skupnega trga;

ker se lahko določene vrste tehničnih sporazumov, sklepov in usklajenih ravnanj izvzame iz prepovedi, ki velja za omejevalna ravnanja, ker praviloma ne omejujejo konkurence;

ker je za linijske konference treba predvideti skupinsko izjemo; ker imajo linijske konference, s tem ko se prevozniki lahko zanesejo na njihove storitve, stabilizacijski učinek; ker na splošno prispevajo k zagotavljanju zadostnih učinkovitih rednih storitev v pomorskem prometu in primerno upoštevajo interese uporabnikov; ker taki rezultati niso možni brez sodelovanja, ki ga ladijski prevozniki gojijo znotraj konferenc glede cen prevoza in, kadar je to primerno, glede razpoložljivosti zmogljivosti ali porazdelitve tovora, ki ga je treba prepeljati, ter dohodka; ker konference v večini primerov ostajajo podvržene učinkoviti konkurenci tako s strani nekonferenčnih ponudnikov rednih storitev in, v določenih okoliščinah, tudi s strani ponudnikov izrednih storitev in drugih načinov prevoza; ker mobilnost ladjevij, ki je značilna za strukturo razpoložljivosti v ladjarskem sektorju, sili konference v stalno konkurenco, ki je praviloma ne morejo odstraniti, vsaj kar zadeva znaten delež zadevnih prevoznih storitev;

ker je obenem, zato da bi preprečili konferencam, da bi ravnale nezdružljivo s členom 85(3) Pogodbe, izjemo treba povezati z določenimi pogoji in obveznostmi;

ker je pogoje treba postaviti s ciljem, da se konferencam prepreči, da bi konkurenco omejevale z ravnanjem, ki ni nujno potrebno za doseganje ciljev, na podlagi katerih je izjema priznana; ker naj, da bi bil ta cilj dosežen, konference, na določeni progi ne posegajo po kakršnemkoli razlikovanju pri cenah ali prevoznih pogojih zgolj na podlagi države porekla oziroma namembne države in tako v Skupnosti povzročajo preusmerjanje trgovinskih tokov v škodo določenim pristaniščem, ladijskim prevoznikom, prevoznim podjetjem ali ponudnikom prometu pomožnih storitev, razen če takega razlikovanja ni mogoče gospodarsko opravičiti; ker naj bodo, nadalje, dogovori o zvestobi dopustni le v skladu s pravili, ki enostransko ne omejujejo svobode uporabnikov in, posledično, konkurence v prometni dejavnosti, vendar brez poseganja v pravico konference, da sme naložiti pogodbeno kazen uporabnikom, ki se skušajo z neprimernimi sredstvi izogniti obveznostim glede zvestobe, ki jo zahteva v zameno za priznane popuste, znižane tovornine ali provizijo; ker morajo uporabniki prosto odločati o izbiri podjetij, kar zadeva storitve v notranjem prometu ali pristaniške storitve, ki jih tovornina ali druga plačila, za katera se dogovorijo z ladijskim prevoznikom, ne zajemajo;

ker je treba izjemo povezati tudi z določenimi obveznostmi; ker naj imajo s tega vidika uporabniki ves čas možnost, da se seznanijo s cenami in prevoznimi pogoji članov konference, saj v primeru notranjih prevozov, ki jih organizirajo prevozniki, slednji ostajajo zavezani pogojem iz Uredbe (EGS) št. 1017/68; ker je treba predvideti, da mora biti Komisija nemudoma obveščena o arbitražnih odločbah in priporočilih spraviteljev, s katerimi se strani strinjata, zato da bi lahko preverila, ali niso konference s tem izvzete iz uporabe pogojev, določenih s to uredbo in tako ne kršijo členov 85 in 86 Pogodbe;

ker so posvetovanja med uporabniki ali združenji uporabnikov in konferencami lahko zagotovilo učinkovitejšega opravljanja storitev v pomorskem prometu, ki v večji meri upošteva zahteve uporabnikov; ker naj bo zaradi tega določenim omejevalnim ravnanjem kot mogočemu izidu takih posvetovanj priznana izjema;

ker nikakršna izjema ni možna, če pogoji, opredeljeni v členu 85(3) niso izpolnjeni; ker mora zato Komisija imeti pristojnosti za sprejetje ustreznih ukrepov, kadar se izkaže, da ima sporazum ali usklajeno ravnanje zaradi posebnih okoliščin učinke, ki so nezdružljivi s členom 85(3); ker naj se Komisija, v luči posebne vloge, ki jo imajo konference v sektorju linijskih prevoznih storitev, odziva postopno in proporcionalno; ker naj ima zaradi tega Komisija pristojnosti, da najprej izda priporočilo, nato pa še odločbo;

ker ničnost, ki jo predvideva člen 85(3) za sporazume ali sklepe, ki jim ni bila priznana izjema po členu 85(3) zaradi diskriminatornih ali drugih lastnosti, velja le za tiste dele sporazuma, ki jih ureja prepoved iz člena 85(1) ter se uporablja v zvezi s celotnimi sporazumi le, če le-teh delov ni mogoče ločiti od celote sporazuma; ker naj Komisija zato, če naleti na kršitev skupinske izjeme, bodisi izpostavi, katere dele sporazuma zadeva ta prepoved in so zaradi tega nični, ali navede razloge, zakaj teh delov ni mogoče ločiti od preostanka sporazuma in zakaj je torej sporazum v celoti ničen;

ker je v luči značilnosti mednarodnega pomorskega prometa treba upoštevati dejstvo, da uporaba te uredbe v zvezi z določenimi omejevalnimi ravnanji ali zlorabami lahko pripelje do kolizije z zakoni in predpisi določenih tretjih držav in se zanjo lahko izkaže, da je v škodo pomembnim interesom Skupnosti na področju trgovine in prevozništva; ker posvetovanja in po potrebi pogajanja, za katera izda pooblastilo Svet, s temi državami vodi Komisija, skladno s pomorsko prometno politiko Skupnosti;

ker naj se s to uredbo predvidijo postopki, pristojnosti za sprejemanje odločitev in kazni, ki so potrebne zato, da bi zagotovili spoštovanje prepovedi, določenih v členu 85(1) in v členu 86, prav tako pa tudi pogojev, ki urejajo uporabo člena 85(3);

ker je v tem pogledu treba upoštevati postopkovne določbe Uredbe (EGS) št. 1017/68, ki se uporablja za prevoze v notranjem prometu in ki upošteva posebne lastnosti prevozništva kot celote;

ker so, še posebej v luči posebnosti pomorskega prometa, podjetja sama tista, ki so prva odgovorna za to, da poskrbijo, da s svojimi sporazumi, sklepi in usklajenimi ravnanji upoštevajo pravila konkurence, in zaradi tega ni potrebno, da bi bila njihova priglasitev Komisiji obvezna;

ker lahko od Komisije podjetja v določenih okoliščinah vseeno želijo potrditev, da so njihovi sporazumi, sklepi in usklajena ravnanja skladna z veljavnimi določbami; ker je za take primere treba določiti poenostavljen postopek,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: