ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1958R0001 — SL — 01.05.2004 — 005.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

Uradni list No page date





spremenjena z:









▼B

UREDBA št. 1

o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti







SVET EVROPSKE GOSPODARSKE SKUPNOSTI JE ob upoštevanju člena 217 Pogodbe, ki določa, da pravila, ki urejajo jezike v institucijah Skupnosti, določi Svet soglasno, ne da bi posegal v določbe, ki jih vsebuje poslovnik Sodišča, ker se vsak izmed štirih jezikov, v katerih je sestavljena Pogodba, priznava za uradni jezik v eni ali več držav članic Skupnosti, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







▼A5

Člen 1

Uradni jeziki in delovni jeziki institucij Unije so angleščina, češčina, danščina, estonščina, finščina, francoščina, grščina, italijanščina, latvijščina, litovščina, madžarščina, malteščina, nemščina, nizozemščina, poljščina, portugalščina, slovaščina, slovenščina, španščina in švedščina.

▼B

Člen 2

Dokumenti, ki jih država članica ali oseba, za katero velja zakonodaja države članice, pošlje institucijam Skupnosti, se lahko sestavijo v katerem koli uradnem jeziku, ki ga izbere pošiljatelj. Odgovor se sestavi v istem jeziku.

Člen 3

Dokumenti, ki jih institucija Skupnosti pošlje državi članici ali osebi, za katero velja zakonodaja države članice, se sestavijo v jeziku te države.

▼A5

Člen 4

Uredbe in drugi dokumenti, ki se splošno uporabljajo, se sestavljajo v dvajsetih uradnih jezikih.

Člen 5

Uradni list Evropske unije izhaja v dvajsetih uradnih jezikih.

▼B

Člen 6

Institucije Skupnosti lahko v svojem poslovniku določijo, kateri jeziki naj se uporabljajo v posebnih primerih.

Člen 7

Jeziki, ki se uporabljajo v postopkih Sodišča, so določeni v njegovem poslovniku.

Člen 8

Če ima država članica več kakor en uradni jezik, se uporaba jezika na zahtevo take države uredi v skladu z njeno zakonodajo.

Ta uredba je zavezujoča v vseh svojih delih in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
4.1

Priprava preskusa, postopek in oprema za preskuse statične obremenitve 4.1.1 Priprava preskusa 4.1.1.1 Tečaji 4.1.1.1.1 Preskusi se opravijo z uporabo togih delov, ki povzemajo geometrijske pogoje vgradnje popolnoma zaprtih vrat na vozilu. 4.1.1.1.2 Na to opremo deluje v sredini med tečaji: 4.1.1.1.2.1 predpisana vzdolžna obremenitev pravokotno na os čepov tečajev, ki leži v ravnini, ki poteka skozi to os, 4.1.1.1.2.2 predpisana prečna obremenitev pravokotno na ravnino, ki jo definirata vzdolžna obremenitev in os čepov tečajev in ki se nahaja v ravnini, ki poteka skozi to os. 4.1.1.1.3 Za vsak preskus se uporabi nov komplet tečajev. 4.1.1.1.4 Na sliki 1 je prikazana namestitev elementov pri preskusu. 4.1.1.2 Ključavnice 4.1.1.2.1 Preskusi se opravijo z uporabo togih delov, ki predstavljajo vgradnjo dveh delov ključavnice, ključavnice in držala na vozilo. 4.1.1.2.2 Predpisana sila mora delovati na ključavnico tako, da na njej ne povzroči mehanske napetosti. Poleg tega je treba uvesti statično prečno silo 90,7 kp (88,9 daN), ki v smeri odpiranja vrat poskuša odmakniti ključavnico od držala. 4.1.1.2.3 Sliki 2 in 3 kažeta namestitev elementov pri preskusu. 4.1.2 Preskusni postopek in oprema Oprema, opisana v točkah 4.1.1.1 in 4.1.1.2, se vgradi na napravo za merjenje nateznih obremenitev z najmanjšo zmogljivostjo 1500 kp (1470 daN). Obremenitve morajo postopoma naraščati do vrednosti, predpisanih v točkah 3.1 in 3.2, in jih je treba uvajati tako, da hitrost razmikanja čeljusti naprave ne preseže 5 mm/min.
1971R2622 — SL — 01.01.2007 — 006.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

▼B

UREDBA KOMISIJE (EGS) št. 2622/71

z dne 9. decembra 1971

o podrobnih pravilih za uvoz rži iz Turčije

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 1234/71 ( 1 ) z dne 7. junija 1971 o uvozu nekaterih vrst žita iz Turčije in zlasti člena 4 Uredbe,

ker je z Uredbo (EGS) št. 1234/71 Svet sprejel predpise za izvajanje posebnega režima za uvoz rži iz Turčije, določenega v Začasnem sporazumu med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo in v Dodatnem protokolu k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo;

ker navedeni posebni režim predvideva znižanje prelevmana za uvoz rži iz Turčije pod določenimi pogoji; ker je treba v ta namen ugotoviti poreklo rži in zagotoviti neposreden prevoz rži iz Turčije v Skupnost in predložiti dokazilo, da je bila posebna izvozna dajatev, ki jo mora plačati izvoznik, dejansko plačana;

ker načine upravnega sodelovanja, vključno z dokazilom o poreklu in o neposrednem prevozu rži iz Turčije v državo članico, urejata sklepa Pridružitvenega sveta št. 4/71 ( 2 ) in št. 5/71 ( 3 ), katerih določbe so se začele uporabljati z Uredbo Sveta (EGS) št. 1885/71 ( 4 ) z dne 1. septembra 1971; ker zato zadošča, da se v skladu s členom 3 Uredbe (EGS) št. 1234/71 določi postopek za dokazovanje plačila posebne izvozne dajatve s pomočjo potrdila o gibanju A.TR.1; ker je treba zato Uredbo Komisije (EGS) št. 2019/71 ( 5 ) z dne 20. septembra 1971 o postopkih za uvoz rži iz Turčije razveljaviti in nadomestiti s to uredbo;

ker so ukrepi, predvideni s to uredbo, v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za žito,

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
1972R0922 — SL — 01.04.1974 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:







(*) Ta akt ni bil nikoli objavljen v slovenščini.









▼B

UREDBA SVETA (EGS) št. 922/72

z dne 2. maja 1972

o določitvi splošnih pravil za dodeljevanje pomoči v zvezi s sviloprejkami za gojitveno leto 1972/73







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE, ob upoštevanju Pogodbe, s katero je bila ustanovljena Evropska gospodarska skupnost, ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 845/72 ( 1 ) z dne 24. aprila 1972, s katero so bili predpisani posebni ukrepi za spodbujanje gojitve sviloprejk in zlasti člena 2(4) Uredbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ker člen 2 Uredbe (EGS) št. 845/72 navaja, da je treba dodeliti pomoč v zvezi s sviloprejkami, gojenimi v Skupnosti, in ker je treba sprejeti splošna pravila uporabe, določena v istem členu; ker je zato, da bi poenostavili uporabo sistema pomoči, to pomoč treba v vsaki državi članici dodeliti izključno v zvezi s sviloprejkami, gojenimi na ozemlju tiste države; ker je treba zato, da bi zagotovili pravilno delovanje tega sistema, določiti, kdo izpolnjuje pogoje za pomoč, in natančno določiti določene pogoje za dodelitev pomoči; ker je treba uvesti sistem upravnega nadzora, s katerim bo zagotovljeno, da se pomoč dodeli samo za proizvode, ki izpolnjujejo pogoje zanjo; ker je treba določiti podrobna pravila za izračunavanje pomoči, da bi s tem zagotovili enotno uporabo tega sistema; ker naj bi ta Uredba veljala samo za obdobje, v katerem se bo lahko ocenila njena učinkovitost, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







Člen 1

►M2 ————— ◄ Splošna pravila, predpisana v naslednjih členih, veljajo za dodelitev pomoči za sviloprejke, gojene v Skupnosti, kot določa člen 2 Uredbe (EGS) št. 845/72.

Člen 2

1. Na zahtevo gojitelja država članica dodeli pomoč za sviloprejke, gojene na njenem ozemlju.

2. Države članice so pooblaščene, da dodelijo pomoč izključno gojiteljem, ki so svoje zabojčke z jajčeci dobili od pooblaščenega organa in ki so po uspešnem zaključku gojitve predali proizvedene zapredke pooblaščenemu organu.

3. Gojitev sviloprejk se šteje za uspešno zaključeno, kadar se iz zabojčkov z jajčeci proizvede minimalno število zapredkov; to minimalno število je treba še določiti.

Člen 3

Države članice proizvajalke uvedejo upravni nadzor, s katerim zagotovijo, da proizvod, za katerega je zahtevana pomoč, ustreza zahtevam za dodelitev pomoči.

Člen 4

Znesek pomoči se izračunava na zabojček jajčec sviloprejke.

Člen 5

Ta uredba začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
6.1

Meritve Meriti je treba v celotnem frekvenčnem območju 30 do 1 000 MHz. To območje se razdeli na 13 pasov. V vsakem pasu se lahko opravijo meritve na eni merilni frekvenci, da se dokaže, da so izpolnjene zahteve za predpisane mejne vrednosti. Da bi preskusni organ dokazal, da vozilo izpolnjuje zahteve te priloge, opravi merjenja v eni taki točki v vsakem izmed naslednjih 13 frekvenčnih pasov: 30 do 50, 50 do 75, 75 do 100, 100 do 130, 130 do 165, 165 do 200, 200 do 250, 250 do 320, 320 do 400, 400 do 520, 520 do 660, 660 do 820, 820 do 1 000 MHz. Če je med preskusom mejna vrednost presežena, je treba ugotoviti, da je to povzročil EPS in ne vir sevanja iz okolja.
1.

Tehnične zahteve so tiste iz odstavkov 2, 2.2 do 2.25.2, 5 in 6 ter iz Prilog 3 do 9 Pravilnika UN-ECE št. 48, ki je sestavljen iz naslednjih prečiščenih dokumentov: — 01 serija sprememb skupaj s popravki ( 4 ), — popravek 2 k 01 seriji sprememb ( 5 ), — dopolnitev 1 k 01 seriji sprememb skupaj s popravki 01 serije sprememb in popravkom 1 k reviziji 1 Pravilnika št. 48 ( 6 ), — popravek 4 k 01 seriji sprememb ( 7 ), s tem da: 1.1 se odstavek 2.4 glasi, kot sledi: „Neobremenjeno vozilo“ pomeni vozilo, pripravljeno za vožnjo, kakor je opredeljeno v točki 2.6 Dodatka 1 Priloge I k tej direktivi, vendar brez voznika. 1.2 Sklic na opombo (2) v odstavku 2.7.24 in opomba, na katero se nanaša, se črta. 1.3 Pojem „obrazec obvestila (točka 10.1 Priloge 1)“, naveden v odstavku 5.19.1, pomeni „certifikat o homologaciji (točka 5.1 dopolnila k Dodatku 2 Priloge I k tej direktivi)“. 1.4 V opombi (4) k odstavku 6.2.9, ki jo uvaja referenčni dokument (3), „podpisnice za zadevne pravilnike“ pomenijo „države članice“. 1.5 V odstavkih 6.14.2, 6.15.2, 6.16.2 in 6.17.2 „Pravilnik št. 3“ pomeni „Direktivo 76/757/EGS“. 1.6 Sklic na opombo (5) v odstavku 6.19 in opomba, ki se nanaša nanj, se črtata. 1.7 Opomba (1) v Prilogi 5 se glasi, kot sledi: „Glede opredelitev kategorij glej Prilogo II A k Direktivi 70/156/EGS“ .
DIREKTIVA SVETA z dne 20. julija 1976 o določitvi zgornje mejne vrednosti eruka kisline v oljih in masteh, namenjenih prehrani ljudi, ter v živilih, ki so jim dodana olja in masti (76/621/EGS) (UL L 202, 28.7.1976, p.35)
1977L0541 — SL — 20.10.2005 — 011.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

spremenjena z:

popravljena z:

▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 28. junija 1977

o približevanju zakonodaje držav članic o varnostnih pasovih in sistemih za zadrževanje potnikov v motornih vozilih

(77/541/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 100 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ),

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ),

ker se tehnične zahteve, ki jih morajo izpolnjevati motorna vozila na podlagi nacionalne zakonodaje, med drugim nanašajo tudi na varnostne pasove in na sisteme za zadrževanje potnikov;

ker so te zahteve v posameznih državah članicah različne; ker je zato potrebno, da vse države članice bodisi poleg svojih obstoječih predpisov ali namesto njih sprejmejo enake zahteve, zlasti da bi bilo tako mogoče uvesti postopek EGS-homologacije za vsak tip vozila na podlagi Direktive Sveta 70/156/EGS z dne 6. februarja 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o homologaciji motornih in priklopnih vozil ( 3 );

ker so skupne zahteve za notranje dele potniškega prostora, razporeditev upravljalnih naprav, streho, naslone in zadnje dele sedežev določene z Direktivo 74/60/EGS ( 4 ); ker so zahteve za notranjo opremo glede zaščite voznika pred poškodbami, ki bi jih povzročil krmilni mehanizem v primeru trčenja, določene z Direktivo 74/297/EGS ( 5 ); ker so zahteve glede trdnosti sedežev in njihovih pritrdišč določene z Direktivo 74/408/EGS ( 6 ); ker so zahteve, ki se nanašajo na pritrdišča varnostnih pasov določene z Direktivo 76/115/EGS ( 7 ); ker bodo druge zahteve glede notranje opreme, zlasti zahteve glede naslonov za glavo in označevanja upravljalnih naprav, določene pozneje;

ker predpisi za varnostne pasove in sisteme za zadrževanje potnikov ne vključujejo le zahtev glede konstrukcije, ampak tudi glede njihove vgradnje v motorna vozila;

ker usklajen postopek homologacije sestavnega dela za varnostne pasove in sisteme za zadrževanje potnikov omogoča vsaki državi članici preverjanje skladnosti s skupnimi zahtevami glede konstrukcije in preskusov in obveščanje drugih držav članic o svojih ugotovitvah, tako da jim pošlje kopijo certifikata o homologaciji za vsak tip varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje potnikov; ker na podlagi oznake o EGS-homologaciji na vseh varnostnih pasovih in sistemih za zadrževanje potnikov, izdelanih skladno s homologiranim tipom, njihovo tehnično preverjanje v drugih državah članicah ni več potrebno;

ker je glavni namen usklajenih zahtev zagotavljanje večje varnosti v cestnem prometu; ker bi zato bilo treba predpisati vgradnjo varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje potnikov kot obvezno v vozilih, ki jih ureja ta direktiva;

ker približevanje nacionalne zakonodaje, ki se nanaša na motorna vozila, pomeni vzajemno priznavanje preverjanj, ki jih opravi vsaka država članica na podlagi skupnih zahtev,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:
1977L0541 — SL — 01.07.2013 — 013.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

spremenjena z:

popravljena z:

▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 28. junija 1977

o približevanju zakonodaje držav članic o varnostnih pasovih in sistemih za zadrževanje potnikov v motornih vozilih

(77/541/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 100 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ),

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ),

ker se tehnične zahteve, ki jih morajo izpolnjevati motorna vozila na podlagi nacionalne zakonodaje, med drugim nanašajo tudi na varnostne pasove in na sisteme za zadrževanje potnikov;

ker so te zahteve v posameznih državah članicah različne; ker je zato potrebno, da vse države članice bodisi poleg svojih obstoječih predpisov ali namesto njih sprejmejo enake zahteve, zlasti da bi bilo tako mogoče uvesti postopek EGS-homologacije za vsak tip vozila na podlagi Direktive Sveta 70/156/EGS z dne 6. februarja 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o homologaciji motornih in priklopnih vozil ( 3 );

ker so skupne zahteve za notranje dele potniškega prostora, razporeditev upravljalnih naprav, streho, naslone in zadnje dele sedežev določene z Direktivo 74/60/EGS ( 4 ); ker so zahteve za notranjo opremo glede zaščite voznika pred poškodbami, ki bi jih povzročil krmilni mehanizem v primeru trčenja, določene z Direktivo 74/297/EGS ( 5 ); ker so zahteve glede trdnosti sedežev in njihovih pritrdišč določene z Direktivo 74/408/EGS ( 6 ); ker so zahteve, ki se nanašajo na pritrdišča varnostnih pasov določene z Direktivo 76/115/EGS ( 7 ); ker bodo druge zahteve glede notranje opreme, zlasti zahteve glede naslonov za glavo in označevanja upravljalnih naprav, določene pozneje;

ker predpisi za varnostne pasove in sisteme za zadrževanje potnikov ne vključujejo le zahtev glede konstrukcije, ampak tudi glede njihove vgradnje v motorna vozila;

ker usklajen postopek homologacije sestavnega dela za varnostne pasove in sisteme za zadrževanje potnikov omogoča vsaki državi članici preverjanje skladnosti s skupnimi zahtevami glede konstrukcije in preskusov in obveščanje drugih držav članic o svojih ugotovitvah, tako da jim pošlje kopijo certifikata o homologaciji za vsak tip varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje potnikov; ker na podlagi oznake o EGS-homologaciji na vseh varnostnih pasovih in sistemih za zadrževanje potnikov, izdelanih skladno s homologiranim tipom, njihovo tehnično preverjanje v drugih državah članicah ni več potrebno;

ker je glavni namen usklajenih zahtev zagotavljanje večje varnosti v cestnem prometu; ker bi zato bilo treba predpisati vgradnjo varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje potnikov kot obvezno v vozilih, ki jih ureja ta direktiva;

ker približevanje nacionalne zakonodaje, ki se nanaša na motorna vozila, pomeni vzajemno priznavanje preverjanj, ki jih opravi vsaka država članica na podlagi skupnih zahtev,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:
1980R0109 — SL — 01.01.1996 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

▼B

UREDBA KOMISIJE (EGS) št. 109/80

z dne 18. januarja 1980

o uporabi najnižje stopnje izvoznega nadomestila za nekatere proizvode v sektorju za jajca in perutninsko meso

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2771/75 z dne 29. oktobra 1975 o skupni ureditvi trga za jajca ( 1 ), nazadnje spremenjene z Uredbo (ES) št. 368/76 ( 2 ), in zlasti člena 9(3) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2777/75 z dne 29. oktobra 1975 o skupni ureditvi trga za perutninsko meso ( 3 ), nazadnje spremenjene z Uredbo (ES) št. 369/76 ( 4 ), in zlasti člena 9(3) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2774/75 z dne 29. oktobra 1975 o določitvi splošnih pravil za dodeljevanje izvoznih nadomestil za jajca in meril za določanje zneska takih nadomestil ( 5 ) in zlasti člena 7(2) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2779/75 z dne 29. oktobra 1975 o določitvi splošnih pravil za dodeljevanje izvoznih nadomestil za perutninsko meso in meril za določanje zneska takih nadomestil ( 6 ) in zlasti člena 7(2) Uredbe,

ker v primerih, pri katerih se izvozno nadomestilo razlikuje glede na destinacijo, člen 11(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 192/75 ( 7 ), nazadnje spremenjene z Uredbo (EGS) št. 2838/77 ( 8 ), določa, da se del nadomestila, izračunanega na osnovi najnižje stopnje nadomestila, ki velja na dan, ko so končane carinske izvozne formalnosti, plača, ko je predložen dokaz, da je proizvod zapustil geografsko območje Skupnosti;

ker zadnji pododstavek členov 2(4) in 3(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 441/69 ( 9 ), nazadnje spremenjene z Uredbo (EGS) št. 2707/78 ( 10 ), dovoljuje, da se del nadomestila, izračunanega na osnovi najnižje stopnje, plača takoj, ko je proizvod predmet posebnega postopka iz navedene Uredbe;

ker je po posebnih sporazumih, sklenjenih z nekaterimi državami nečlanicami, stopnja nadomestila, ki se uporablja za izvoz nekaterih proizvodov iz sektorja za jajca in perutninsko meso v te države, lahko nižja in včasih znatno nižja od nadomestila, ki se navadno uporablja; ker se včasih dogaja, da nadomestilo sploh ni določeno;

ker je najnižja stopnja nadomestila tudi posledica tega, da nadomestilo ni bilo določeno;

ker obstajajo primeri, pri katerih nadomestilo za izvoz v Združene države ni določeno; ker bi bilo treba zagotoviti izjemo za določanje najnižje stopnje nadomestila, kadar v Združenih državah sprejeti ukrepi jamčijo, da se proizvodi, upravičeni do nadomestila za druge destinacije, ne morejo uvoziti v to državo; ker izkušnje kažejo, da so ti proizvodi lahko upravičeni do te izjeme ne le glede na uporabo člena 11(2) Uredbe (EGS) št 192/75, ampak tudi glede na uporabo členov 2(4) in 3(1) Uredbe (EGS) št. 441/69;

ker so ukrepi, predvideni s to uredbo, v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za perutninsko meso in jajca,

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
1980L0511 — SL — 01.07.1998 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA KOMISIJE z dne 2. maja 1980 o trženju krmnih mešanic v nezaprti embalaži oziroma posodi, v nekaterih primerih (80/511/EGS) (UL L 126, 21.5.1980, p.14)

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA KOMISIJE

z dne 2. maja 1980

o trženju krmnih mešanic v nezaprti embalaži oziroma posodi, v nekaterih primerih

(80/511/EGS)







KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, ob upoštevanju Direktive Sveta 79/373/EGS z dne 21. aprila 1979 o trženju krmnih mešanic za živali ( 1 ) in zlasti njenega člena 4, ker je treba krmne mešanice na podlagi določb zgoraj omenjene direktive na splošno tržiti v zaprti embalaži oziroma posodi; ker se na ravni Skupnosti lahko dovoli tudi odstopanje od tega pravila; ker veljavni zakoni v državah članicah dovoljujejo nekatera odstopanja od določb, da se krmne mešanice tržijo v zaprti embalaži oziroma posodi; ker je zaradi lažjega izvajanja določb Direktive 73/373/EGS treba na ravni Skupnosti dopustiti odstopanje, ki se zdi iz praktičnih ali gospodarskih razlogov upravičeno; ker je treba zato, da se glede identitete in kakovosti krmnih mešanic zagotovi izpolnjevanje veljavnih določb o označevanju, razlikovati med takšnimi primeri, pri katerih se krmne mešanice tržijo v rinfuzi ali v nezaprti posodi na podlagi odstopanja od veljavnih določb, in takšnimi, pri katerih se tržijo bodisi v rinfuzi bodisi v nezaprti embalaži oziroma posodi; ker so ukrepi, predvideni s to direktivo, v skladu z mnenjem Stalnega odbora za krmo, SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

1. Države članice s predpisi določijo, da se krmne mešanice tržijo v rinfuzi ali v nezaprti embalaži oziroma posodi pri:

(a) pošiljkah med proizvajalci krmnih mešanic;

(b) pošiljkah med proizvajalci krmnih mešanic in podjetji za embaliranje;

(c) krmnih mešanicah, pridobljenih z mešanjem zrnja ali celih plodov;

(d) mineralnih blokih ali lizalnih kamnih;

(e) majhni količini krmnih mešanic (manj kakor 50 kg teže), ki so namenjene končnemu uporabniku in so vzete neposredno iz embalaže oziroma posode, ki je pred odprtjem izpolnjevala zahteve določb iz člena 4(1) Direktive 79/373/EGS.

2. Države članice s predpisi določijo, da se krmne mešanice tržijo v rinfuzi ali v nezaprti posodi, toda ne v nezaprti embalaži pri:

(a) krmnih mešanicah, ki jih proizvajalec dostavi neposredno končnemu uporabniku;

(b) melasirani krmi, ki ne vsebuje več kakor tri ►M1 posamična krmila ◄ ;

(c) peletirani krmi.

Člen 2

Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 1. januarja 1981. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Člen 3

Ta direktiva je naslovljena na države članice.