Tehnika Opis

Globoka jama (v primeru popolnoma ali delno rešetkastih tal) le, če se uporablja v kombinaciji z dodatnim ukrepom za ublažitev, npr. s: — kombinacijo tehnik za nadzorovano prehrano, — sistemom za čiščenje zraka, — znižanjem pH vrednosti gnojevke, — hlajenjem gnojevke. Pod rešetkastimi tlemi ograd so globoke jame, v katerih je mogoče shranjevanje gnojevke med odstranitvami, kadar se te ne izvajajo pogosto. Pri prašičih pitancih se lahko uporabi prelivni kanal za gnoj. Gnojevko je treba za razvoz ali shranjevanje v zunanjih skladiščih odstranjevati čim pogosteje (npr. najmanj vsaka dva meseca), razen v primeru tehničnih omejitev (npr. zmogljivosti skladišč).

Vakuumski sistem za pogosto odstranjevanje gnojevke (v primeru popolnoma ali delno rešetkastih tal). Izhodne odprtine na dnu jame ali kanala so povezane z odtočno cevjo, ki je nameščena spodaj in se po njej odvaja gnojevka v zunanje skladišče. Gnojevka se pogosto odstranjuje, in sicer z odpiranjem ventila ali čepa v glavni cevi za gnojevko, npr. enkrat ali dvakrat tedensko; nastane rahel vakuum, ki omogoča popolno izpraznitev jame ali kanala. Za pravilno delovanje sistema je potrebna ustrezna globina gnojevke, da je lahko vakuum učinkovit.

Poševne stene kanala za gnoj (v primeru popolnoma ali delno rešetkastih tal). Kanal je v obliki črke V, na dnu pa je odtok. Zaradi naklona in gladkih sten kanala gnojevka lažje odteka. Gnoj se odstranjuje najmanj dvakrat tedensko.

Strgalnik za pogosto odstranjevanje gnojevke (v primeru popolnoma ali delno rešetkastih tal). Na vsaki strani glavnega žleba je kanal v obliki črke V z dvema nagnjenima površinama, kjer lahko urin skozi odtok na dnu kanala za gnoj odteka v zbiralno jamo. Iz jame je treba trdno frakcijo gnoja pogosto (npr. dnevno) odstranjevati s strgalnikom. Da bi bile površine (bolj) gladke, se priporoča dodajanje premaza na ostrgana tla.

Izbočena tla ter ločeni kanali za gnoj in vodo (v primeru ograd z delno rešetkastimi tlemi). Kanali za gnoj in vodo so zgrajeni na nasprotnih straneh izbočenih in gladkih polnih betonskih tal. Kanal za vodo je nameščen pod tisto stranjo ograde, na kateri prašiči se prašiči običajno krmijo in napajajo. Za polnjenje kanalov za vodo se lahko uporabi voda za čiščenje ograd. Kanal je delno napolnjen z najmanj 10 cm vode. V kanalu za gnoj so lahko rešetkasti žlebovi ali poševne stene, ki se običajno izpirajo dvakrat dnevno, na primer z vodo iz drugega kanala ali tekočo frakcijo gnojevke (vsebnost suhe snovi je največ približno 5 %).

Trakovi za gnoj v obliki črke V (v primeru delno rešetkastih tal). Trakovi za gnoj v obliki črke V tečejo po kanalih za gnoj, pri čemer pokrivajo celotno površino, da vsi iztrebki in urin padejo nanje. Zaženejo se vsaj dvakrat dnevno, da se z njimi urin in iztrebki ločeno odstranijo v zaprto skladišče za gnoj. Trakovi so izdelani iz plastike (iz polipropilena ali polietilena).

Zmanjšana jama za gnoj (v primeru delno rešetkastih tal). V ogradi je ozka jama, široka približno 0,6 m. Jama je lahko umeščena v zunanji prehod.

Pogosto odstranjevanje gnojevke z izplakovanjem (v primeru popolnoma ali delno rešetkastih tal). Zelo pogosto odstranjevanje gnojevke (npr. enkrat ali dvakrat dnevno) se izvaja z izplakovanjem kanalov s tekočo frakcijo gnojevke (vsebnost suhe snovi je največ približno 5 %) ali vodo. Tekoča frakcija gnojevke se lahko pred izpiranjem tudi prezračuje. Ta tehnika se lahko kombinira s posameznimi različicami tal kanalov ali boksov, npr. žlebov z rešetko, cevi ali stalnih plasti gnojevke.

Nastanitev v pokritih delih boksa ali utah (v primeru delno rešetkastih tal). V ogradah bivalnih prostorov z naravnim prezračevanjem so organizirane ločene funkcionalne površine. Ležalna površina (približno 50–60 % celotne površine) je sestavljena iz ravnih izoliranih betonskih tal s pokritimi, izoliranimi utami ali pokritimi deli boksa s streho na tečajih, ki se lahko dvigne ali spusti za nadzor temperature in prezračevanja. Aktivne površine in površine za hranjenje so na rešetkastih tleh, pod katerimi je jama za gnoj in s katerih se gnoj pogosto odstranjuje, npr. z vakuumom. Polna betonska tla se lahko prekrijejo s slamo.

Tla, v celoti prekrita z nastiljem (v primeru polnih betonskih tal). Polna betonska tla so skoraj v celoti prekrita s plastjo slame ali drugega lignoceluloznega materiala. V sistemih, kjer so tla prekrita z nastiljem, se hlevski gnoj pogosto odstranjuje (npr. dvakrat tedensko). V sistemih z globokim nastiljem se lahko po vrhu dodaja sveža slama, nabrani gnoj pa se odstrani ob koncu rejnega cikla. Ločene funkcionalne površine se lahko organizirajo v površine za ležanje, hranjenje, hojo in iztrebljanje.

Zunanji prehod, pokrit z nastiljem (v primeru polnih betonskih tal). Vratca prašičem omogočajo, da zapustijo prostor in se iztrebijo v zunanjem prehodu, v katerem so tla betonska in prekrita z nastiljem. Gnoj pade v kanal, iz katerega se postrga enkrat dnevno.

Boksi za hranjenje/ležanje na polnih tleh (v primeru boksov z nastiljem). Svinje bivajo v ogradi, ki je razdeljena na dve funkcionalni površini: glavno površino, pokrito z nastiljem, in več ograjenih prostorov za hranjenje/ležanje na polnih tleh. Gnoj se zbira na slami ali drugemu lignoceluloznemu materialu, ki se redno dodaja in nadomešča.

Zbiranje gnoja v vodi. Gnoj se zbira v vodi za čiščenje, ki se zadržuje v kanalu za gnoj in se doliva do višine približno 120–150 mm. Poševne stene kanala so izbirne. Po vsakem rejnem ciklu se kanal z gnojem izprazni.

Kombinacija kanalov za vodo in gnoj (v primeru popolnoma rešetkastih tal). Svinja se stalno zadržuje na enem mestu (z uporabo prasitvene košare), ki ima določeno površino za iztrebljanje. Jama za gnoj je razdeljena na dva dela, spredaj je širok kanal za vodo, zadaj pa majhen kanal za gnoj, površina za gnoj je zmanjšana. Sprednji kanal je delno napolnjen z vodo.

Posoda za gnoj (v primeru popolnoma ali delno rešetkastih tal). Pod rešetkasta tla se namesti montažna posoda (ali jama). Posoda je na enem koncu globlja in ima naklon najmanj 3° proti sredinskemu kanalu za gnoj; gnoj izteka, ko je posoda napolnjena do višine približno 12 cm. V primeru kanala za vodo je posoda lahko razdeljena na del za vodo in del za gnoj.

Sistem toka slame (v primeru polnih betonskih tal). Prašiči se redijo v ogradah s polnimi tlemi, z določeno nagnjeno površino za ležanje in površino za izločanje. Živalim se slama dnevno dodaja. Prašiči s svojim gibanjem potiskajo in razporedijo nastilj po nagnjenih tleh ograde navzdol (4–10 %) v hodnik za zbiranje gnoja. Trdna frakcija se lahko s strgalnikom pogosteje odstranjuje (npr. dnevno).

Ograde z nastiljem s kombinirano proizvodnjo gnoja (gnojevka in hlevski gnoj). Prasitveni boksi imajo ločene funkcionalne površine: nastlano ležišče, prostor za hojo in blatišče z rešetkastimi ali perforiranimi tlemi ter površino za hranjenje na polnih tleh. Za sesne pujske je urejeno nastlano in pokrito gnezdo. Gnojevka se pogosto odstranjuje s strgalnikom. Hlevski gnoj se dnevno ročno odstranjuje s površin s polnimi tlemi. Nastilj se redno dodaja. Sistem se lahko kombinira z ogrado.