1.

Naslov II se nadomesti: „NASLOV II Trgovina s tretjimi državami Člen 13 1. Za uvoz katerega koli proizvoda iz člena 1(1)(a), (b), (c), (d), (f), (g) in (h) v Skupnost ali izvoz iz nje se zahteva uvozno ali izvozno dovoljenje. Dovoljenja izdajo države članice vsakemu vlagatelju, ne glede na njegov sedež v Skupnosti in brez poseganja v ukrepe, sprejete za uporabo členov 16 in 17. Uvozna in izvozna dovoljenja veljajo v celotni Skupnosti. Pogoj za izdajo takšnih dovoljenj je predložitev varščine, ki jamči, da bodo proizvodi uvoženi ali izvoženi v času veljavnosti dovoljenja; razen v primerih višje sile se varščina celoti ali delno zaseže, če se uvoz ali izvoz v tem roku ne izvede ali se izvede samo delno. 2. Po postopku iz člena 41: (a) se lahko ureditev v tem členu razširi tako, da zajema tudi proizvode iz člena 1(1)(e); (b) se lahko sprejme čas veljavnosti dovoljenj in druga podrobna pravila za uporabo tega člena, s katerimi se zlasti določi rok za izdajo dovoljenj. Člen 14 1. Razen če v tej uredbi ni določeno drugače, se za proizvode iz člena 1 uporabljajo stopnje dajatev iz skupne carinske tarife. 2. Za zagotovitev ustrezne preskrbe trga Skupnosti s proizvodi iz člena 1(1)(a) (surovi sladkor za rafiniranje iz oznak KN 1701 11 10 in 1701 12 10) in člena 1(1)(c) (melasa) z uvozom iz tretjih držav, lahko Komisija ne glede na odstavek 1 po postopku iz člena 41 v celoti ali delno opusti uporabo uvoznih dajatev za te proizvode in določi postopke za vsako takšno opustitev. Začasna opustitev dajatev velja za obdobje, v katerem so cene na svetovnem trgu plus uvozna dajatev v skupni carinski tarifi: — višje od intervencijske cene za ta proizvod pri surovem sladkorju, — višje od cene, enaki ceni za melaso, ki se v obravnavanem tržnem letu za sladkor uporablja kot osnova za določanje prihodka od prodaje melase po določbah člena 4(2), pri melasi. Člen 15 1. Za odpravo ali preprečitev škodljivih učinkov na trgu Skupnosti, ki bi lahko nastali zaradi uvoza nekaterih kmetijskih proizvodov, se lahko za uvoz enega ali več takšnih proizvodov po stopnji dajatve iz skupne carinske tarife zahteva plačilo dodatne uvozne dajatve, če so izpolnjeni pogoji iz člena 5 Sporazuma o kmetijstvu, sklenjenega v skladu s členom 228 Pogodbe v okviru urugvajskega kroga večstranskih trgovinskih pogajanj, razen če je malo verjetno, da bi uvoz povzročil motnje na trgu Skupnosti ali pa bi bili učinki nesorazmerni s ciljem. 2. Sprožitvene cene, pod katerimi se lahko uvede dodatna dajatev, so cene, ki jih Skupnost sporoči Svetovni trgovinski organizaciji. Sprožitvene količine, ki morajo biti presežene, da se lahko uvede dodatna uvozna dajatev, se določijo zlasti na podlagi uvoza v Skupnost v treh letih pred letom, v katerem se pokažejo ali bi se lahko pokazali škodljivi učinki iz odstavka 1. 3. Uvozne cene, ki se upoštevajo za odmero dodatnih uvoznih dajatev, se določijo na podlagi uvoznih cen cif za zadevno pošiljko. Uvozne cene cif se v ta namen preverjajo z reprezentativnimi cenami za ta proizvod na svetovnem trgu ali na uvoznem trgu Skupnosti za ta proizvod. 4. Komisija sprejme podrobna pravila za uporabo tega člena po postopku iz člena 41. Takšna podrobna pravila zlasti določajo: (a) proizvode, za katere se lahko uporabljajo dodatne uvozne dajatve v skladu s členom 5 Sporazuma o kmetijstvu; (b) druga merila, ki so potrebna za zagotovitev uporabe odstavka 1 v skladu s členom 5 tega sporazuma. Člen 15a Za melaso: — svetovna tržna cena iz člena 14(2) in — reprezentativna cena iz člena 15(3), veljata za standardno kakovost. Standardna kakovost se določi po postopku iz člena 41. Člen 16 1. Tarifne kvote za proizvode iz člena 1, ki so rezultat sporazumov, sklenjenih v okviru urugvajskega kroga večstranskih trgovinskih pogajanj, se odprejo in upravljajo v skladu s podrobnimi pravili, sprejetimi po postopku iz člena 41. 2. Kvote se upravljajo z uporabo enega od naslednjih postopkov ali kombinacije teh postopkov: — postopek vrstnega reda vlaganja zahtevkov (‚prvi pride, prvi dobi‘), — postopek razdelitve količin v sorazmerju z zaprošenimi količinami ob vložitvi zahtevka (uporaba postopka ‚hkratnega preverjanja‘), — postopek upoštevanja tradicionalnih trgovinskih tokov (uporaba metode ‚tradicionalni/novi vlagatelji‘). Sprejmejo se lahko tudi drugi ustrezni postopki. Postopki morajo biti takšni, da ne prihaja do diskriminacije med zadevnimi izvajalci. 3. Sprejetje postopkov upravljanja kvot mora, kjer je to smiselno, upoštevati povpraševanje na trgu Skupnosti in potrebo po zaščiti ravnotežja na trgu, hkrati pa se opirati na postopke, ki so se za upravljanje kvot, s kvotami iz odstavka 1, uporabljali v preteklosti, brez poseganja v pravice, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v okviru urugvajskega kroga pogajanj. 4. Z določbami iz odstavka 1 se odprejo letne kvote, po potrebi ustrezno porazdeljene prek leta, določi se postopek upravljanja, ki se bo uporabljal, in po potrebi: (a) varščine za vrsto, izvor in poreklo proizvoda; (b) priznavanje dokumenta, ki se uporablja za potrjevanje varščin iz (a); in (c) pogoji izdajanja uvoznih dovoljenj in njihov rok veljavnosti. Člen 17 1. Do obsega, ki je potreben, da se omogoči izvoz proizvodov iz člena 1(1)(a), (c) in (d) brez nadaljnje predelave ali v obliki blaga iz Priloge I na podlagi kotacij ali cen za proizvode iz člena 1(1)(a) in (c) na svetovnem trgu, in v okviru omejitev, ki so rezultat sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 228 Pogodbe, se lahko razlika med temi kotacijami ali cenami in cenami v Skupnosti pokrije z izvoznimi nadomestili. Izvozno nadomestilo za surovi sladkor ne sme biti višje od nadomestila za beli sladkor. 2. Lahko se določijo izvozna nadomestila za proizvode iz člena 1(1)(f), (g) in (h), ki se izvažajo brez nadaljnje predelave ali v obliki blaga iz Priloge I. Pri določanju višine nadomestila se za vsakih 100 kg suhe snovi posebej upošteva: (a) nadomestilo za izvoz proizvodov iz podpoglavja 1702 30 91 kombinirane nomenklature; (b) nadomestilo za izvoz proizvodov iz člena 1(1)(d); (c) gospodarski vidik načrtovanega izvoza. 3. Nadomestilo za proizvode iz člena 1, ki se izvažajo v obliki blaga iz Priloge I, ne sme biti višje od nadomestila za proizvode, ki se izvažajo brez nadaljnje predelave. 4. Postopek, sprejet za razdelitev količin, ki se lahko izvažajo z nadomestilom, je tisti, ki: (a) je najprimernejši glede na vrsto proizvoda in razmere na zadevnem trgu, ki omogoča najučinkovitejšo uporabo razpoložljivih virov in upošteva učinkovitost in strukture izvoza iz Skupnosti, ne da bi pri tem povzročal diskriminacijo med velikimi in malimi izvajalci; (b) ob upoštevanju upravnih zahtev povzroča izvajalcem najmanj administrativnih ovir; (c) preprečuje vsakršno diskriminacijo med zadevnimi izvajalci. 5. Nadomestila so enaka v celotni Skupnosti. Nadomestila se lahko razlikujejo glede na destinacijo, če to zahtevajo razmere na svetovnem trgu ali posebne zahteve nekaterih trgov. Nadomestila se določijo po postopku iz člena 41. Nadomestila se lahko določijo: (a) v rednih časovnih presledkih; (b) z razpisom za proizvode, za katere je bil takšen postopek določen v preteklosti. Nadomestila, ki se določajo v rednih časovnih presledkih, lahko Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo po potrebi spremeni tudi v vmesnem obdobju. Ponudbe na razpis se obravnavajo samo ob plačilu pologa. Razen v primerih višje sile se polog v celoti ali delno zaseže, če ponudnik ne izpolni prevzete obveznosti ali jo izpolni samo delno. Prav tako veljajo določbe členov 17a, 17b in 17c o nespremenjenih proizvodih iz člena 1(1)(a), (c) in (d), ki se izvažajo v naravnem stanju. 6. Pri določanju višine nadomestila je treba zlasti upoštevati potrebo po vzpostaviti ravnovesja med porabo osnovnih kmetijskih proizvodov v Skupnosti, ki se izvažajo v tretje države v obliki predelanih proizvodov, in porabo osnovnih kmetijskih proizvodov iz teh držav, sprejetih po postopku aktivnega oplemenitenja. 7. Nadomestila za proizvode iz odstavka 1, ki se izvažajo brez nadaljnje predelave, se odobrijo samo ob vložitvi zahtevka in ob predložitvi ustreznega izvoznega dovoljenja. 8. Nadomestilo, ki se uporablja za izvoz proizvodov iz člena 1, ki se izvažajo brez nadaljnje predelave, je nadomestilo, veljavno na dan vložitve zahtevka za dovoljenje, in, pri različni višini nadomestil, nadomestilo, ki isti dan velja za: (a) destinacijo, navedeno v dovoljenju;ali (b) dejansko destinacijo, če ta ni tista, navedena v dovoljenju; v tem primeru uporabljeno nadomestilo ne sme biti višje od nadomestila, ki se uporablja za destinacijo, navedeno v dovoljenju. Za preprečevanje zlorab zaradi fleksibilnosti tega odstavka se lahko sprejmejo ustrezni ukrepi. 9. Po postopku iz člena 16 Uredbe (ES) št. 3448/93 se lahko določi, da se odstavka 7 in 8 uporabljata tudi za proizvode iz člena 1, ki se izvažajo v obliki blaga iz Priloge I. 10. Po postopku iz člena 41 se lahko določi, da se odstavka 7 in 8 ne uporabljata za proizvode iz člena 1, za katere se nadomestilo izplača v okviru dajanja pomoči v hrani. 11. Nadomestilo se izplača ob predložitvi dokazila: — da so bili proizvodi izvoženi iz Skupnosti in — da so pri različni višini nadomestila proizvodi prispeli na destinacijo, navedeno v dovoljenju, ali na drugo destinacijo, za katero je bilo določeno nadomestilo, brez poseganja v odstavek 6(b). Vendar pa so pri tem mogoče izjeme po postopku iz člena 41, če so določeni pogoji, ki zagotavljajo enakovredne varščine. Dodatne določbe se lahko sprejmejo po postopku iz člena 41. 12. Za izvoz nespremenjenih proizvodov iz člena 1(1)(a) v naravnem stanju se nadomestila ne odobrijo, razen če so proizvodi: (a) dobljeni iz sladkorne pese ali sladkornega trsa, pridelanega v Skupnosti; (b) uvoženi v Skupnost v skladu s členom 33; (c) dobljeni iz enega od proizvodov, uvoženih na podlagi določb odstavka (b). 13. Nadomestila se prav tako odobrijo za izvoz nespremenjenih proizvodov iz člena 1(c) in (d) v naravnem stanju, ki niso po poreklu iz Skupnosti ali niso dobljeni iz sladkorja, uvoženega v Skupnost v skladu z določbami odstavka 12(b), ali iz proizvodov iz odstavka 12(c). 14. Upoštevanje omejitev količin, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 228 Pogodbe, se zagotovi na podlagi izvoznih dovoljenj, izdanih za referenčna obdobja iz teh dovoljenj in veljajo za zadevne proizvode. 15. Podrobna pravila za uporabo tega člena, vključno z določbami o prerazporeditvi nerazdeljenih in neporabljenih izvoznih količin, in spremembe Priloge I se sprejmejo po postopku iz člena 41. Vendar pa se podrobna pravila za uporabo odstavka 6 za proizvode iz člena 1, ki se izvažajo v obliki blaga iz priloge, sprejmejo po postopku iz člena 16 Uredbe (ES) št. 3448/93. Člen 17a 1. Ta člen velja za določanje nadomestil za nespremenjene proizvode iz člena 1(1)(a), ki se izvažajo v naravnem stanju. 2. Za periodično določanje nadomestil za proizvode iz člena 1(1)(a): (a) se nadomestila določajo vsaka dva tedna; vendar se takšno določanje lahko prekine po postopku iz člena 41, če se ugotovi, da v Skupnosti ni presežka sladkorja za izvoz na podlagi cen na svetovnem trgu; v tem primeru se nadomestilo ne odobri; (b) se pri določanju nadomestila upoštevajo razmere na trgu Skupnosti in na svetovnih trgih za sladkor ter zlasti: — intervencijska cena za beli sladkor za območje Skupnosti z največjim presežkom ali intervencijska cena za surovi sladkor za območje Skupnosti, ki šteje kot reprezentativna pri izvozu te vrste sladkorja, — stroški prevoza sladkorja z območij iz prve alinee v pristanišča in na druge izvozne točke v Skupnosti, — stroški trženja in vsi stroški pretovarjanja, stroški prevoza in pakiranja, ki nastanejo pri prodaji sladkorja na svetovnem trgu, — kotacije ali cene sladkorja na svetovnem trgu in — gospodarski vidik predlaganega izvoza. 3. Pri določanju nadomestila za proizvode iz člena 1(1)(a) na podlagi razpisa: (a) je namen razpisa določiti višino nadomestila; (b) pristojni organi držav članic izvedejo razpis na podlagi aktov, ki so pravno zavezujoči v vseh državah članicah; ta akt določa pogoje razpisa; pogoji morajo vsem osebam, ki opravljajo dejavnost na ozemlju Skupnosti, zagotavljati enakopraven dostop; (c) morajo razpisni pogoji določati rok za predložitev ponudb; najvišji znesek nadomestila za zadevni razpis se določi po postopku iz člena 41 v treh delovnih dneh po izteku roka in na podlagi prejetih ponudb; pri izračunu najvišje višine nadomestila se upoštevajo ponudba in cene v Skupnosti, cene in potencialni trgi na svetovnem trgu ter stroški izvoza sladkorja. Največja tonaža se lahko določi po istem postopku; (d) se lahko v primerih, če je mogoče izvoz izvesti na podlagi nadomestila, nižjega od nadomestila, ki bi ga dobili z upoštevanjem razlike med cenami v Skupnosti in cenami na svetovnem trgu, in če se izvaža na posebno destinacijo, od pristojnih organov držav članic zahteva izvedba posebnega razpisa, katerega pogoji vključujejo: — možnost predložitve ponudbe kadarkoli do konca razpisnega postopka in — najvišji znesek nadomestila, izračunan na podlagi zahtev za ta izvoz; (e) če znesek nadomestila v ponudbi: — presega najvišji določeni znesek, pristojni organi držav članic zavrnejo takšno ponudbo, — ne presega najvišjega zneska, pristojni organi določijo višino nadomestila tako, da je enaka višini nadomestila iz te ponudbe. 4. Nadomestilo za surovi sladkor: (a) se določa za standardno kakovost, opredeljeno v členu 1 Uredbe (EGS) št. 431/68; (b) ki se občasno določa v skladu z odstavkom 2(a): — ne sme presegati 92 % nadomestila za beli sladkor v istem obdobju; ta omejitev se ne uporablja za nadomestila za kandirani sladkor, — se za vsak izvoz posebej pomnoži s pretvorbenim količnikom, ki se dobi tako, da se donos izvoženega surovega sladkorja, izračunan v skladu z določbami člena 1 Uredbe (EGS) št. 431/68, deli z 92; (c) katerega najvišji znesek v skladu z odstavkom 3(c) v okviru razpisa ne sme presegati 92 % najvišjega zneska, ki hkrati velja v skladu z istim odstavkom za beli sladkor. Člen 17b 1. Nadomestilo za nespremenjene proizvode iz člena 1(1)(c), ki se izvažajo v naravnem stanju, se določi vsak mesec ob upoštevanju: (a) cene melase, ki se uporablja za določanje prihodka od prodaje melase za zadevno sladkorno leto v skladu s členom 4(2); (b) cen in potencialnih trgov za melaso na trgu Skupnosti; (c) kotacij ali cen melase, evidentiranih na svetovnem trgu; in (d) gospodarskega vidika predlaganega izvoza. Takšno določanje se lahko prekine po postopku iz člena 41, če se ugotovi, da v Skupnosti ni presežka melase za izvoz na podlagi cen na svetovnem trgu; v tem primeru se nadomestilo ne odobri. 2. V posebnih okoliščinah se lahko znesek nadomestila za posebne količine in posebna območja v Skupnosti določi z razpisom. Namen razpisa je določiti višino nadomestila. Pristojni organi zadevnih držav članic izvedejo razpis na podlagi pooblastila, ki določa razpisne pogoje. Ti pogoji morajo vsem osebam, ki opravljajo dejavnost na ozemlju Skupnosti, zagotavljati enakopraven dostop. Člen 17c 1. Za nespremenjene proizvode iz člena 1(1)(d), ki se izvažajo v naravnem stanju, se osnovna višina nadomestila določi vsak mesec. Takšno določanje se lahko prekine po postopku iz člena 41, če se opusti periodično določanje nadomestila za beli sladkor brez nadaljnje predelave. V tem primeru se nadomestilo ne odobri. 2. Osnovna višina nadomestila za proizvode iz odstavka 1, razen za sorbozo, je enaka eni stotini zneska, ki se dobi ob upoštevanju: (a) razlike med intervencijsko ceno za beli sladkor za območje Skupnosti z največjim presežkom v mesecu, za katerega se osnovno nadomestilo določi, in kotacijami ali cenami za beli sladkor na svetovnem trgu; (b) potrebe po vzpostaviti ravnovesja med: — porabo osnovnih proizvodov Skupnosti iz proizvodnje predelanega blaga, ki se izvaža v tretje države v obliki predelanih proizvodov, in — porabo proizvodov iz tretjih držav, sprejetih po postopku aktivnega oplemenitenja. 3. Za sorbozo je osnovno nadomestilo enako osnovnemu nadomestilu minus ena stotina nadomestila za proizvodnjo, ki velja v skladu z Uredbo (EGS) št. 1010/86 za proizvode iz Priloge I k tej uredbi. 4. Veljavnost osnovnega nadomestila se lahko omeji na določene proizvode iz člena 1(1)(d). Člen 18 1. Do obsega, ki je potreben za pravilno delovanje skupne ureditve trga za sladkor, lahko Svet na predlog Komisije po glasovalnem postopku iz člena 43(2) Pogodbe v celoti ali delno prepove uporabo postopka aktivnega oplemenitenja za: — proizvode iz člena 1(1)(a) in (d) in — v posebnih primerih za proizvode iz člena 1(1) za proizvodnjo blaga iz Priloge I. 2. Z odstopanjem od odstavka 1 se lahko Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo odloči za potrebne ukrepe, če pride do izjemno resnega položaja, navedenega v odstavku 1, in je trg v Skupnosti moten ali bi lahko bil moten zaradi postopka aktivnega oplemenitenja; o takšnih ukrepih, ki se začnejo takoj uporabljati, ne smejo pa veljati več kakor šest mesecev, so Svet in države članice uradno obveščeni. Če Komisija prejme zahtevo države članice, mora o njej odločati v enem tednu po prejemu zahteve. 3. Sklep Komisije lahko Svetu predloži katera koli država članica v enem tednu od dneva, ko je prejela uradno obvestilo. Svet lahko s kvalificirano večino sklep Komisije potrdi, spremeni ali razveljavi. Če Svet ne ukrepa v treh mesecih, se šteje, da je sklep Komisije razveljavljen. Člen 19 1. Za tarifno uvrščanje proizvodov, ki jih ureja ta uredba, se uporabljajo splošna pravila za razlago kombinirane nomenklature in posebna pravila za njeno uporabo; tarifna nomenklatura, ki izhaja iz te uredbe, se vključi v skupno carinsko tarifo. 2. Razen če ni drugače določeno v tej uredbi ali določbah, sprejetih na podlagi te uredbe, se v trgovini s tretjimi državami prepove: (a) uporaba kakršnih koli dajatev, ki imajo enak učinek kakor carine; (b) uporaba kakršne koli količinske omejitve ali ukrepa z enakim učinkom. Člen 20 1. Če cene sladkorja na svetovnem trgu presežejo intervencijsko ceno, se lahko za zadevni sladkor določi izvozna dajatev. Ta dajatev se uporablja, kadar je cif cena za beli ali surovi sladkor višja od intervencijske cene plus znesek, ki je enak vsoti 10 % intervencijske cene in dajatev za skladiščenje, ki veljajo v zadevnem tržnem letu. Izvozna dajatev se lahko določi z razpisom. Razen pri razpisu je odmerjena dajatev enaka tisti, ki velja na dan izvoza. 2. Če je cif cena belega ali surovega sladkorja višja od intervencijske cene plus znesek, ki je enak vsoti 10 % intervencijske cene in dajatev za skladiščenje, ki veljajo v zadevnem tržnem letu, se lahko Svet na predlog Komisije po glasovalnem postopku iz člena 43(2) Pogodbe odloči, da za te proizvode odobri uvozno subvencijo. Če se ugotovi, da: (a) preskrbe v Skupnosti ali; (b) preskrbe na glavnih območjih porabe v Skupnosti. ni mogoče zagotoviti iz zmogljivosti Skupnosti, se lahko Svet na predlog Komisije po glasovalnem postopku iz člena 43(2) Pogodbe odloči, da odobri uvozne subvencije in določi pogoje za njihovo uporabo. Ti pogoji se zlasti nanašajo na količino belega ali surovega sladkorja, za katerega se subvencija odobri, trajanje subvencij in po potrebi območja, na katera se sladkor uvaža. 3. Po postopku iz člena 41 se določijo: (a) cif cene iz odstavka 1 in 2; (b) drugi postopki za uporabo tega člena. Za proizvode iz člena 1(1)(b), (c), (d), (f), (g) in (h) se lahko po postopku iz člena 41 sprejmejo določbe, ki so podobne določbam iz odstavka 1 in 2. 4. Količine, izvzete iz uporabe tega člena, določi Komisija. Izvozne dajatve, ki se določijo z razpisom, se določijo po postopku iz člena 41. Člen 21 1. Če uvoz ali izvoz povzroči ali bi lahko povzročil resne motnje na trgu Skupnosti za enega ali več proizvodov iz člena 1, ki bi lahko ogrozile doseganje ciljev iz člena 39 Pogodbe, se lahko v trgovini s tretjimi državami uporabijo ustrezni ukrepi, dokler takšne motnje ali nevarnost takšnih motenj ne preneha. Svet na predlog Komisije po glasovalnem postopku iz člena 43(2) Pogodbe sprejme splošna pravila za uporabo tega odstavka ter določi primere in omejitve, v okviru katerih lahko države članice sprejmejo zaščitne ukrepe. 2. Če nastane položaj iz odstavka 1, Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo sprejme potrebne ukrepe; o takšnih ukrepih, ki se začnejo takoj uporabljati, so države članice uradno obveščene. Če Komisija prejme zahtevo države članice, mora o njej odločati v treh delovnih dneh po prejemu zahteve. 3. Ukrepe, ki jih sprejme Komisija, lahko Svetu predloži katera koli država članica v treh delovnih dneh od dneva, ko je prejela uradno obvestilo. Svet se nemudoma sestane. Svet lahko s kvalificirano večino ukrep spremeni ali razveljavi. 4. Ta člen se uporablja ob upoštevanju obveznosti, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 228(2) Pogodbe.“