1994R0520 — SL — 05.06.2003 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 520/94

z dne 7. marca 1994

o določitvi postopka Skupnosti za upravljanje s količinskimi kvotami







SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 113 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ker je Uredba Sveta (EGS) št. 1023/70 z dne 25. maja 1970 o določitvi postopka Skupnosti za upravljanje s količinskimi kvotami ( 1 ), določila za Skupnost postopek za upravljanje s količinskimi kvotami, ki temelji na delitvi kvot med države članice, ki bi lahko imel za posledico razdelitev trga Skupnosti in kontrolo na notranjih mejah za zadevne izdelke; ker v skladu s členom 7a Pogodbe predstavlja notranji trg od 1. januarja 1993 območje brez notranjih meja, na katerem je zagotovljen prosti pretok blaga, oseb, storitev in kapitala; ker je torej treba v skladu s tem ciljem in na temelju načela enotne skupne trgovinske politike vzpostaviti nov sistem upravljanja s količinskimi kvotami, v skladu s smernicami, ki jih je določilo Sodišče Evropskih skupnosti; ker mora obstajati možnost izbire med več metodami delitve, glede na kriterije, kakršni so stanje na trgu Skupnosti, vrsta zadevnega izdelka, posebnosti držav dobaviteljic in mednarodne obveznosti Skupnosti, še posebej tiste, s katerimi se države Skupnosti zavezujejo, da bodo omogočale tradicionalne trgovinske tokove; ker mora upravljanje z uvoznimi in izvoznimi kvotami temeljiti na sistemu dovoljenj, ki jih izdajajo države članice v skladu s količinskimi kriteriji določenimi na nivoju Skupnosti; ker mora biti upravni postopek tak, da vsem vlagateljem zagotavlja enakopraven dostop do kvot, in ker morajo biti izdani dokumenti takšni, da jih je mogoče uporabljati znotraj Skupnosti; ker je treba ustanoviti odbor, ki naj organizira tesno in učinkovito sodelovanje med državami članicami in Komisijo pri izvajanju te uredbe; ker določbe te uredbe in tiste, ki urejajo njeno izvajanje, ne smejo vplivati na obstoječa pravila posameznih držav in Skupnosti, ki se nanašajo na poslovno skrivnost; ker so iz te uredbe izključeni izdelki, našteti v Prilogi II k Pogodbi skupaj s tekstilnimi in drugimi izdelki, ki so predmet posebnih skupnih uvoznih režimov, ki določajo posebne določbe za upravljanje s kvotami; ker ta uredba nadomesti Uredbo (EGS) št. 1023/70 in je zato treba navedeno uredbo razveljaviti; ker je Svet z Uredbo (EGS) št. 1024/70 ( 2 ) razširil veljavnost Uredbe (EGS) št. 1023/70 na francoske čezmorske departmaje; ker ni več potrebe po ločeni uredbi, saj skupne določbe, te uredbe, veljajo za celotno ozemlje Skupnosti, kot je opredeljeno v členu 227 Pogodbe; ker je treba zato tudi Uredbo (EGS) št. 1024/70 razveljaviti, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







DEL I

SPLOŠNA NAČELA UPRAVLJANJA

Člen 1

1. Ta uredba določa pravila, ki urejajo upravljanje s količinskimi uvoznimi in izvoznimi kvotami (v nadaljevanju „kvote“), bodisi avtonomnimi bodisi konvencionalnimi, ki jih določi Skupnost.

2. Ta uredba se ne uporablja za izdelke iz Priloge II k Pogodbi, niti za druge izdelke, ki so predmet posebnih skupnih uvoznih ali izvoznih režimov, ki določajo posebne predpise za upravljanje s kvotami.

Člen 2

1. Kvote se razdelijo med prosilce v najkrajšem možnem času po odprtju. V skladu s postopkom iz člena 23 se je mogoče odločiti za delitev kvot v več tranšah.

2. S kvotami je mogoče, med drugim, upravljati s pomočjo ene od naslednjih metod ali kombinacijo teh metod:

(a) metoda delitve na podlagi tradicionalnih trgovinskih tokov, v skladu s členi 6 do 11;

(b) metoda delitve po kronološkem vrstnem redu prispelih zahtevkov (po načelu „prvi prispe, prvi dobi“), v skladu s členom 12;

(c) metoda delitve kvot v sorazmerju z zahtevanimi količinami (po postopku „hkratnega preverjanja“), v skladu s členom 13.

3. Katera metoda delitve se uporabi, se določi po postopku iz člena 23.

4. Če je očitno, da nobena od metod iz odstavka 2 ne odgovarja specifičnim zahtevam kvote, ki je bila odprta, Komisija določi primerno metodo po postopku iz člena 23.

▼M1

5. Količine, ki se razdelijo, prenesejo ali izkoristijo, se v skladu s členom 14 pravočasno prerazporedijo, tako da se lahko porabijo pred koncem obdobja, na katerega se nanaša kvota. Če se ugotovi, da se teh količin ni dalo pravočasno prerazporediti, se Komisija skladno s postopki, določenimi v členu 23, od primera do primera odloči za morebitno prerazporeditev med naslednjim kvotnim obdobjem.

▼B

6. Če se ob določitvi kvote ne sprejmejo drugačne določbe, je pogoj za sprostitev v prosti promet ali izvoz izdelkov, ki so predmet kvot, predložitev uvoznega ali izvoznega dovoljenja, ki ga izdajo države članice v skladu s to uredbo.

7. Države članice imenujejo upravne organe, pristojne za izvajanje izvedbenih ukrepov, za katere so odgovorne po tej uredbi. Komisijo uradno obvestijo o organu, ki ga imenujejo v ta namen.

Člen 3

Komisija objavi obvestilo o odprtju kvot v Uradnem listu Evropskih skupnosti, pri čemer predstavi izbrano metodo delitve, pogoje, ki jih morajo izpolnjevati zahtevki za dovoljenje, časovni rok za njihovo predložitev in seznam pristojnih nacionalnih organov, katerim jih je treba poslati.

Člen 4

1. Vsi uvozniki in izvozniki iz Skupnosti, ne glede na to, kje v Skupnosti je njihov sedež, lahko za vsako kvoto ali tranšo kvote predložijo en sam zahtevek za dovoljenje pristojnemu organu države članice po lastni izbiri, sestavljen v uradnem jeziku ali jezikih zadevne države članice.

Če je kvota omejena na eno ali več regij Skupnosti, se zahtevek predloži pristojnim organom države članice (držav članic) zadevne regije (zadevnih regij).

2. Zahtevki za dovoljenja se vlagajo v skladu z režimom določenim po postopku iz člena 23.

Člen 5

Komisija zagotovi, da se izdajajo dovoljenja za gospodarsko pomembne količine glede na naravo izdelkov, na katere se kvota nanaša.







DEL II

POSEBNA PRAVILA ZA RAZLIČNE METODE UPRAVLJANJA







Oddelek A

Metoda delitve na podlagi tradicionalnih trgovinskih tokov

Člen 6

1. Če delitev kvot upošteva tradicionalne trgovinske tokove, je del kvote rezerviran za tradicionalne uvoznike ali izvoznike, drugi del pa je prihranjen za druge uvoznike in izvoznike.

2. Uvozniki ali izvozniki, ki se štejejo za tradicionalne, so tisti, ki lahko dokažejo, da so v teku preteklega obdobja, tako imenovanega „referenčnega obdobja“, uvažali v Skupnost ali izvažali iz nje izdelek ali izdelke, ki jih pokriva kvota.

3. Delež, ki se prihrani za tradicionalne uvoznike ali izvoznike, referenčno obdobje in delež, ki se razdeli drugim vlagateljem, se določajo v skladu s postopkom, določenim v členu 23.

4. Do 31. decembra 1996 bo Komisija zagotovila, da bo delež, ki se prihrani za druge vlagatelje, na primeren in pošten način upošteval situacijo, ki se pojavlja zaradi obstoja nacionalnih omejitev, ki se uporabljajo v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 288/82 z dne 5. februarja 1982 o skupnih pravilih uvoza ( 3 ) in Uredbo Sveta (EGS) št. 3420/83 z dne 14. novembra 1983 o uvoznih režimih za izdelke s poreklom iz držav s pretežno državno trgovino, ki niso liberalizirani na nivoju Skupnosti ( 4 ).

5. Delitev se izvede v skladu z načeli, določenimi v členih od 7 do 11.

Člen 7

Tradicionalni uvozniki ali izvozniki z namenom izpolnitve pogojev za dodelitev dela kvote, ki je bil prihranjen zanje in zagotovitve dokazov o uvozu ali izvozu, ki je bil opravljen v teku referenčnega obdobja, priložijo svojemu zahtevku za dovoljenje:

— overjeno kopijo izvirnika dokumenta za sprostitev v prosti promet ali izvozne deklaracije, izstavljene na ime zadevnega uvoznika ali izvoznika, ali pa, če gre za tak primer, subjekta, čigar dejavnosti je prevzel,

— katerikoli ekvivalentni dokaz, ki ga določi Komisija v skladu s postopkom določenim v členu 23.

Člen 8

Države članice bodo znotraj obdobja, določenega z objavo, s katero je bila zadevna kvota odprta, obvestile Komisijo o številu uvoznih ali izvoznih zahtevkov in skupni količini, na katero se ti nanašajo, in sicer razčlenjeno na zahtevke tradicionalnih uvoznikov ali izvoznikov in zahtevke drugih uvoznikov ali izvoznikov, ter o količini preteklega uvoza in izvoza, ki so ga opravili vlagatelji tekom referenčnega obdobja.

Člen 9

Komisija bo sočasno pregledala podatke, ki jih dostavijo države članice, in določila količinske kriterije, po katerih je treba obravnavati zahtevke tradicionanih izvoznikov ali uvoznikov, in sicer na naslednji način:

— če je skupna količina, na katero se zahtevki nanašajo, enaka ali manjša od količine, ki je prihranjena za tradicionalne uvoznike ali izvoznike, se zahtevkom ugodi v celoti,

— če skupna količina, na katero se zahtevki nanašajo, presega količino, ki je prihranjena za tradicionalne uvoznike ali izvoznike, se zahtevkom ugodi na osnovi pro rata, izračunano v skladu z deležem posameznega vlagatelja pri zadevnem skupnem uvozu ali izvozu,

— kjer bi imela uporaba tega količinskega kriterija za posledico dodelitev količin, ki so večje od zahtevanih, bodo presežne količine prerazporejene v skladu s postopkom določenim v členu 14.

Člen 10

Delež kvote, prihranjen za netradicionalne uvoznike ali izvoznike, se bo delil v skladu z členom 12.

Člen 11

Če tradicionalni uvozniki ali izvozniki ne vložijo nobenega zahtevka, bodo tisti uvozniki ali izvozniki, ki zahtevke vložijo, imeli dostop do celotne zadevne kvote ali tranše.

V takih primerih se bo delitev izvedla po postopku iz člena 12.







Oddelek B

Metoda delitve po vrstnem redu prispelih zahtevkov

Člen 12

1. Če se deli kvota ali tranša kvote na osnovi načela prvi prispe, prvi dobi, Komisija pri ugotavljanju količine, do katere so subjekti upravičeni, uporablja postopek iz člena 23, vse dokler ni kvota izčrpana.

Pri določanju te količine, ki je enaka za vse subjekte se upošteva potreba dodeliti gospodarsko pomembne količine glede na naravo zadevnega izdelka.

2. Ko pristojni organi pregledajo še preostale razpoložljive količine Skupnosti, vsakemu uvozniku ali izvozniku dodelijo količino določeno v skladu z odstavkom 1.

3. Ko imetniki dovoljenj dokažejo, da so zares uvozili ali izvozili celotno količino, za katero jim je bilo izdano dovoljenje ali pa del, ki se določi v skladu s postopkom iz člena 23, lahko vložijo nov zahtevek za dovoljenje. Ta zahtevek se bo obravnaval na enak način kot prejšnji. Ta postopek se lahko ponavlja, dokler se kvota ne izčrpa.

4. Da zagotovi vsem vlagateljem enak dostop do kvote, Komisija določi dneve in termine dostopa do preostalih razpoložljivih količin Skupnosti v obvestilu, s katerim kvoto odpre.







Oddelek C

Metoda delitve kvot v sorazmerju z zahtevanimi količinami

Člen 13

1. Če se kvota deli v sorazmerju z zahtevanimi količinami, pristojni organi držav članic obvestijo Komisijo o zahtevkih za dovoljenje, ki so jih prejele, v skladu z roki in pogoji, postavljenimi po postopku iz člena 23.

To obvestilo navaja število vlagateljev in skupne zahtevane količine.

2. V roku, določenem po postopku iz člena 23, Komisija sočasno pregleda obvestila pristojnih organov držav članic- in določi količino kvote ali ustreznih tranš, za katere naj navedeni organi izdajo uvozna ali izvozna dovoljenja.

3. Če je skupna zahtevana količina v zahtevkih za dovoljenja, enaka ali manjša kot količina ustrezne kvote, se zahtevkom v celoti ugodi.

4. Če je skupna zahtevana količina v prošnjah za dovoljenja večja kot količina ustrezne kvote, bo zahtevkom ugodeno na osnovi pro rata, sorazmerno glede na zahtevane količine.







Oddelek D

Delitev količin za prerazporeditev

Člen 14

1. Količine za prerazporeditev določi Komisija na osnovi informacij, ki jih dostavijo države članice v skladu s členom 20.

2. Če je kvota prvotno razdeljena z uporabo metode iz člena 12, Komisija takoj doda količine za prerazporeditev h katerimkoli še razpoložljivim količinam ali pa jih uporabi za obnovitev kvote, če je slednja izčrpana.

3. Če je kvota prvotno razdeljena s kako drugo metodo, se količine za prerazporeditev, dodeljujejo v skladu s postopkom iz člena 23.

V tem primeru Komisija objavi dodatno obvestilo v Uradnem listu Evropskih skupnosti.







DEL III

PRAVILA O UVOZNIH IN IZVOZNIH DOVOLJENJIH

Člen 15

1. Ko se uporablja metoda določena v členu 12, države članice izdajo dovoljenja takoj, predhodno pa preverijo preostale razpoložljive količine Skupnosti.

2. V drugih primerih:

— Komisija uradno obvesti pristojne organe v državah članicah v roku, ki se določi v skladu s postopkom, iz člena 23, o količinah, za katere izdajo dovoljenja različnim vlagateljem. O tem obvesti tudi druge države članice,

— pristojni organi v državah članicah izdajo uvozna ali izvozna dovoljenja v desetih delovnih dnevih po prejemu uradnega obvestila o odločitvi Komisije, ali pa v časovnem roku, ki ga določi Komisija,

— navedeni organi bodo Komisijo obvestili, da so izdali uvozna ali izvozna dovoljenja.

Člen 16

Izdajo dovoljenj je mogoče pogojevati z vložitvijo jamstva v skladu s postopkom, določenim v členu 23.

Člen 17

1. Uvozna ali izvozna dovoljenja bodo dovoljevala uvoz ali izvoz izdelkov, za katere veljajo kvote, in bodo veljala po vsej Skupnosti, ne glede na kraj uvoza ali izvoza, ki ga subjekti navajajo v zahtevkih.

Kjer je kvota omejena na eno ali več regij v Skupnosti, bodo uvozna ali izvozna dovoljenja veljala samo v državi članici (oz. v državah članicah), v kateri(h) ležijo te regije.

2. Rok veljavnosti uvoznih ali izvoznih dovoljenj, ki jih izdajo pristojni organi držav članic, je štiri mesece. Vendar pa je mogoče določiti drugačen rok veljavnosti v skladu s postopkom iz člena 23.

3. Imetniki uvoznih ali izvoznih dovoljenj lahko na zahtevo dobijo izpiske iz njih od pristojnih organov, ki so v zadevni državi članici ta dovoljenja izdali.

Taki izpiski bodo imeli enako pravno veljavo kot dovoljenja, na osnovi katerih so bili narejeni, do količine, za katero so bila dovoljenja izdana.

4. Zahtevki za uvozna ali izvozna dovoljenja, dovoljenja in izpiski, se sestavijo na obrazcih, ki se bodo skladali z vzorcem, katerega značilnosti se določijo po postopku iz člena 23.

Člen 18

Uvoznih ali izvoznih dovoljenj in njihovih izpiskov ne sme oseba, na katere ime je bil dokument izdan, niti proti plačilu niti brezplačno posojati ali prenašati drugim osebam; to pa ne posega v posebne določbe, ki se bodo sprejele po postopku iz člena 23.

Člen 19

1. Uvozna ali izvozna dovoljenja ali izpiski, ►M1 ————— ◄ bodo, razen v primerih višje sile, vrnjeni pristojnim organom države članice, ki jih je izdala, najkasneje v desetih delovnih dnevih po prenehanju njihove veljavnosti.

2. Če je pogoj za izdajo uvoznih ali izvoznih dovoljenj vložitev jamstva, bo to jamstvo razen v primerih višje sile, zapadlo, če časovna omejitev, ki jo navaja odstavek 1, ne bo upoštevana.

Člen 20

Pristojni organi držav članic uradno obvestijo Komisijo o količinah kvot, ki so bile dodeljene, ne pa izkoriščene, takoj, ko bodo o tem sami obveščeni, v nobenem primeru pa kasneje kot dvajset dni po datumu poteka dovoljenj, in sicer z namenom, da se te količine potem prerazporedijo v skladu členom 2(5).

Člen 21

Pristojni organi držav članic ob koncu vsakega meseca obvestijo Komisijo o količinah izdelkov za katere veljajo kvote, ki so bile tekom preteklega meseca uvožene ali izvožene.







DEL IV

KONČNE DOLOČBE

▼M2

Člen 22

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 23

Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 5 ).

Obdobje iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES znaša en mesec.

▼B

Člen 24

Postopke za izvajanje te uredbe sprejme Komisija v skladu s postopkom iz člena 23. Ti postopki še posebej določajo izvajanje metod delitve, podatke, ki naj jih sporočijo pristojni organi v državah članicah, in ukrepe, ki naj bi zagotovili skladnost s to uredbo.

Člen 25

1. Informacije, ki jih prejme Svet, Komisija ali države članice v zvezi s to uredbo, je mogoče uporabiti samo za namene, za katere so bile zahtevane.

2. Svet, Komisija, države članice in vsi, ki delujejo v njihovem imenu, ne bodo razkrivali informacij, v zvezi s katerimi je bil vložen ustrezno utemeljen zahtevek za zaupno obravnavanje, razen če stran, ki to informacijo dostavlja, da izrecno dovoljenje za to.

3. Ta člen ne preprečuje organom Skupnosti razkrivati informacij splošnega značaja, predvsem razlogov, na osnovi katerih se sprejemajo odločitve v skladu s to uredbo, ali pa dokazov, ki so jih ti organi uporabljali pri utemeljevanju svojih argumentov v primeru sodnih postopkov. To razkrivanje mora upoštevati zakonite interese vpletenih strani v zvezi z ohranjanjem poslovne tajnosti.

Člen 26

Države članice in Komisija se medsebojno oskrbujejo s potrebnimi informacijami in sodelujejo pri izvajanju te uredbe. Komuniciranje in obveščanje se bosta, če bo treba, vzpostavljala v skladu s postopkom, določenim v členu 23.

Člen 27

Uredbi (EGS) št. 1023/70 in (EGS) št. 1024/70 se razveljavita. Sklicevanje na razveljavljene uredbe se šteje kot sklicevanje na to uredbo.

Člen 28

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.