02009R0073 — SL — 25.09.2014 — 014.003

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjena z:





spremenjena z:





popravljena z:









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 73/2009

z dne 19. januarja 2009

o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003







NASLOV I

PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE

Člen 1

Področje uporabe

Ta uredba določa:

(a) splošna pravila o neposrednih plačilih;

(b) shemo dohodkovne podpore za kmete (v nadaljnjem besedilu: „shema enotnega plačila“);

(c) shemo prehodne poenostavljene dohodkovne podpore za kmete v novih državah članicah, kakor so opredeljene v členu 2(g) (v nadaljnjem besedilu:„shema enotnega plačila na površino“);

(d) sheme podpore za kmete, ki pridelujejo riž, škrobni krompir, stročnice, lupinarje, semena, bombaž, sladkor, sadje in zelenjavo, ovčje meso in kozje meso ter goveje meso in telečje meso;

(e) okvir, ki bo novim državam članicam, kakor so opredeljene v členu 2(g) omogočil dopolniti neposredna plačila.

Člen 2

Opredelitve

V tej uredbi:

(a) „kmet“ pomeni fizično ali pravno osebo ali združenje fizičnih ali pravnih oseb ne glede na pravni status, ki je združenju in njegovim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, njeno kmetijsko gospodarstvo pa je na ozemlju Skupnosti iz člena 299 Pogodbe, in ki opravlja kmetijsko dejavnost;

(b) „kmetijsko gospodarstvo“ pomeni vse proizvodne enote, s katerimi upravlja kmet in ki so na ozemlju iste države članice;

(c) „kmetijska dejavnost“ pomeni proizvodnjo, vzrejo ali gojenje kmetijskih proizvodov, vključno z žetvijo, molžo, rejo živali in kmetijsko rejo živali, ali ohranjanje zemljišča v dobrih kmetijskih in okoljskih pogojih, kakor je določeno v členu 6;

(d) „neposredno plačilo“ pomeni plačilo, dodeljeno neposredno kmetom v okviru ene od shem podpore iz Priloge I;

(e) „plačila v danem koledarskem letu“ ali „plačila v referenčnem obdobju“ pomeni plačila, ki so ali bodo odobrena v zvezi z zadevnim(i) letom(i), vključno z vsemi plačili v zvezi z drugimi obdobji, ki se začnejo v navedenem(-ih) koledarskem(-ih) letu(-ih);

(f) „kmetijski proizvodi“ pomeni proizvode iz Priloge I k Pogodbi, z izjemo ribiških proizvodov, ter bombaž;

▼A1

(g) „nove države članice“ pomeni Bolgarijo, Češko, Estonijo, Hrvaško, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Romunijo, Slovenijo in Slovaško;

▼B

(h) „kmetijska površina“ pomeni katero koli površino, ki se uporablja kot orno zemljišče, trajni pašnik ali trajni nasad.

Člen 3

Financiranje neposrednih plačil

Sheme podpore iz Priloge I k tej uredbi se financirajo v skladu s členom 3(1)(c) Uredbe (ES) št. 1290/2005.







NASLOV II

SPLOŠNE DOLOČBE O NEPOSREDNIH PLAČILIH







POGLAVJE 1

Navzkrižna skladnost

Člen 4

Glavne zahteve

1. Kmet, ki prejema neposredna plačila, izpolnjuje predpisane zahteve ravnanja iz Priloge II ter dobre kmetijske in okoljske pogoje iz člena 6.

Obveznosti iz prvega pododstavka se uporabljajo le, kolikor se nanašajo na kmetijsko dejavnost kmeta ali kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva.

2. Pristojni državni organ kmetu predloži, tudi po elektronski poti, seznam predpisanih zahtev ravnanja ter zahtev v zvezi z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji, ki jih je treba izpolnjevati.

Člen 5

Predpisane zahteve ravnanja

1. Predpisane zahteve ravnanja, navedene v Prilogi IIse določijo z zakonodajo Skupnosti na naslednjih področjih:

(a) javno zdravje, zdravje živali in rastlin,

(b) okolje,

(c) dobro počutje živali.

2. Akti iz Priloge II se uporabljajo v veljavni različici, direktive pa v obliki, kot jih izvajajo države članice.

Člen 6

Dobri kmetijski in okoljski pogoji

1. Države članice zagotovijo, da se vsa kmetijska zemljišča, zlasti zemljišča, ki se ne uporabljajo več za proizvodne namene, obdelujejo v skladu z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji. Države članice na nacionalni ali regionalni ravni določijo minimalne zahteve za dobre kmetijske in okoljske pogoje na podlagi okvira iz Priloge III, ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnih območij, vključno s stanjem prsti in podnebnimi razmerami, obstoječimi sistemi kmetovanja, rabo zemljišč, kolobarjenjem, načini kmetovanja in strukturami kmetijskih gospodarstev. Države članice ne smejo določiti minimalnih zahtev, ki niso predvidene v tem okviru.

Standardi iz tretjega stolpca Priloge III so neobvezni, razen če:

(a) je država članica za ta standard določila minimalno zahtevo v zvezi z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji pred 1. januarjem 2009 in/ali

(b) se v državi članici uporabljajo nacionalna pravila, ki urejajo ta standard.

▼A1

2. Države članice, razen novih držav članic, zagotovijo, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki na datum, ki je predviden za zahtevke za pomoč na površino za leto 2003, ostanejo trajni pašniki. Nove države članice razen Bolgarije, Hrvaške in Romunije zagotovijo, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki 1. maja 2004, ostanejo trajni pašniki. Bolgarija in Romunija zagotovita, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki 1. januarja 2007, ostanejo trajni pašniki. Hrvaška zagotovi, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki 1. julija 2013, ostanejo trajni pašniki.

▼B

Vendar lahko država članica v ustrezno utemeljenih okoliščinah odstopa od prvega pododstavka, če sprejme ukrepe, da bi preprečila znatno zmanjšanje skupne površine trajnih pašnikov.

Prvi pododstavek ne velja za zemljišča, ki se uporabljajo kot trajni pašniki, ki se bodo pogozdila, če je taka pogozditev skladna z okoljem in ne vključuje plantaže božičnih dreves niti hitro rastočih vrst, ki se gojijo kratkoročno.







POGLAVJE 2

Modulacija in finančna disciplina

Člen 7

Modulacija

1. Kateri koli znesek neposrednih plačil, ki naj bi se kmetu odobril v danem koledarskem letu, ki presega 5 000 EUR, se zniža za vsako leto do leta 2012 za naslednje odstotke:

(a) leta 2009: za 7 %,

(b) leta 2010: za 8 %,

(c) leta 2011: za 9 %,

(d) leta 2012: za 10 %.

2. Znižanja iz odstavka 1 se povečajo za 4 odstotne točke za zneske, ki presegajo 300 000 EUR.

3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za neposredna plačila, odobrena kmetom v francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri ter na Kanarskih otokih in Egejskih otokih.

Člen 8

Neto zgornje meje

▼M9

1. Brez poseganja v člen 11 te uredbe skupni neto zneski neposrednih plačil, ki se lahko v državi članici odobrijo za katero koli koledarsko leto pred letom 2013 po uporabi členov 7 in 10 te uredbe ter člena 1 Uredbe (ES) št. 378/2007 ali v koledarskem letu 2013 po uporabi členov 10a in 10b te uredbe, ne smejo biti višji kot zgornje meje iz Priloge IV k tej uredbi, razen za neposredna plačila, odobrena v skladu z Uredbo (ES) št. 247/2006 in Uredbo (ES) št. 1405/2006. Države članice po potrebi linearno znižajo zneske neposrednih plačil, za katere velja znižanje iz členov 7 in 10 te uredbe ter člena 1 Uredbe (ES) št. 378/2007 za katero koli koledarsko leto pred letom 2013 ali iz členov 10a in 10b te uredbe za koledarsko leto 2013, da bi upoštevale zgornje meje iz Priloge IV k tej uredbi.

▼B

2. Komisija po postopku iz člena 141(2) te uredbe pregleda zgornje meje iz Priloge IV k tej uredbi, da bi upoštevala:

(a) spremembe skupnih najvišjih zneskov neposrednih plačil, ki se lahko odobrijo,

(b) spremembe sistema prostovoljne modulacije iz Uredbe (ES) št. 378/2007,

(c) strukturne spremembe kmetijskih gospodarstev.

▼M9 —————

▼B

Člen 9

Zneski, ki so ustvarjeni zaradi uporabe modulacije

1. Zneski, ki se ustvarijo zaradi uporabe znižanj iz člena 7 te uredbe v kateri koli državi članici, razen v novih državah članicah, so na voljo kot dodatna podpora Skupnosti za ukrepe v okviru programov za razvoj podeželja, ki se financirajo iz EKSRP, kot je navedeno v Uredbi (ES) št. 1698/2005, v skladu s pogoji iz tega člena.

2. Zneski, ki ustrezajo eni odstotni točki, se dodelijo državam članicam, kjer so bili zadevni zneski ustvarjeni. Zneski, ki ustrezajo znižanju za 4 odstotne točke, se dodelijo med zadevne države članice po postopku iz člena 141(2) na podlagi naslednjih meril:

(a) kmetijska površina,

(b) zaposlenost v kmetijstvu,

(c) bruto domači proizvod (BDP) na prebivalca po kupni moči.

Vendar vsaka zadevna država članica prejme najmanj 80 % celotnih zneskov iz prvega pododstavka, ustvarjenih v tej državi članici.

3. Z odstopanjem od drugega pododstavka odstavka 2 se v primeru, ko je v državi članici delež rži kot del celotne proizvodnje žit v tej državi članici povprečno presegal 5 % v obdobju od leta 2000 do leta 2002 in je v istem obdobju njen delež celotne proizvodnje rži v Skupnosti presegel 50 %, tej državi članici ponovno dodeli vsaj 90 % zneskov, ustvarjenih zaradi modulacije v zadevni državi članici, do vključno leta 2013.

V takem primeru mora biti brez poseganja v možnosti iz člena 68 vsaj 10 % zneska, dodeljenega zadevni državi članici, na voljo za ukrepe iz odstavka 1 tega člena v regijah pridelave rži.

V tem odstavku „žita“ pomeni proizvode iz Priloge V.

4. Preostali znesek, ki izhaja iz uporabe člena 7(1), in zneski, ki izhajajo iz uporabe člena 7(2), se dodelijo državi članici, v kateri so bili ustrezni zneski ustvarjeni, po postopku iz člena 141(2). Uporabijo se v skladu s členom 69(5a) Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Člen 10

Posebna pravila za modulacijo v novih državah članicah

1. Člen 7 se uporablja samo za kmete v novi državi članici v katerem koli danem koledarskem letu, če je raven neposrednih plačil, ki se uporablja v tej državi članici za navedeno koledarsko letu v skladu s členom 121, najmanj enaka ravni v državah članicah, ki niso nove države članice, ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, uporabljenih v skladu s členom 7(1).

2. Če se člen 7 uporablja za kmete v novi državi članici, se odstotek, ki se uporablja v skladu s členom 7(1), omeji na razliko med ravnjo neposrednih plačil, ki se zanjo uporabljajo v skladu s členom 121, in ravnjo v državah članicah, ki niso nove države članice, ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, uporabljenih v skladu s členom 7(1).

3. Kateri koli znesek, ki izhaja iz uporabe člena 7(1) in (2), se dodeli novi državi članici, v kateri so bili ustrezni zneski ustvarjeni, po postopku iz člena 141(2). Uporabijo se v skladu s členom 69(5a) Uredbe (ES) št. 1698/2005.

▼M9

Člen 10a

Prilagoditev neposrednih plačil v letu 2013

1. Tisti del zneska neposrednih plačil, ki se kmetu odobri v koledarskem letu 2013, ki presega 5 000 EUR, se zniža za 10 %.

2. Znižanje iz odstavka 1 se pri zneskih, ki presegajo 300 000 EUR, poveča za štiri odstotne točke.

▼M11

3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za neposredna plačila, odobrena kmetom v Bolgariji, na Hrvaškem, v Romuniji ter francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri, Kanarskih otokih ter Egejskih otokih.

4. Ne glede na odstavek 1 znaša znižanje iz navedenega odstavka 0 % v novih državah članicah, razen v Bolgariji, na Hrvaškem in v Romuniji.

▼M9

Člen 10b

Prostovoljna prilagoditev neposrednih plačil v letu 2013

1. Država članica, ki je uporabila člen 1 Uredbe (ES) št. 378/2007 za koledarsko leto 2012, lahko uporabi znižanje (v nadaljnjem besedilu: prostovoljna prilagoditev) za vse zneske neposrednih plačil, ki bodo dodeljeni na njenem ozemlju za koledarsko leto 2013. Prostovoljna prilagoditev se uporabi poleg prilagoditve neposrednih plačil iz člena 10a te uredbe.

Prostovoljna prilagoditev se lahko razlikuje po regijah, če je zadevna država članica uporabila možnost iz člena 3(1)(b) Uredbe (ES) št. 378/2007.

2. Najvišja stopnja znižanja, ki izhaja iz kombinirane uporabe člena 10a in odstavka 1 tega člena, ne presega odstotka znižanja, ki izhaja iz skupne uporabe člena 7 te uredbe in člena 1(1) Uredbe (ES) št. 378/2007, kakor se uporablja za zneske, ki se v zadevnih regijah dodelijo kmetom za koledarsko leto 2012.

3. Zneski, ki izhajajo iz uporabe prostovoljne prilagoditve, ne presegajo neto zneskov, ki jih je določila Komisija za koledarsko leto 2012 v skladu s členom 4(1) Uredbe (ES) št. 378/2007.

4. Zneski, ki izhajajo iz uporabe prostovoljne prilagoditve, so v državi članici, v kateri so nastali, na voljo kot podpora Unije v okviru programov za razvoj podeželja in financiranja iz EKSRP.

5. Države članice se do 8. oktobra 2012 odločijo – in o tem obvestijo Komisijo – o naslednjem:

(a) stopnji prostovoljne prilagoditve za celotno ozemlje in, kjer je to ustrezno, za vsako posamezno regijo;

(b) skupnem znesku, ki se zniža po prostovoljni prilagoditvi, za celotno ozemlje in, kjer je ustrezno, za vsako posamezno regijo.

Člen 10c

Zneski, ki izhajajo iz prostovoljne prilagoditve in iz uporabe člena 136

1. Komisija na podlagi zneskov, ki jih sporočijo države članice v skladu s členom 10b(5), brez uporabe postopka iz člena 141(2) ali člena 141b(2) sprejme izvedbene akte in določi zneske, ki izhajajo iz prostovoljne prilagoditve.

2. Zneski, določeni v skladu z odstavkom 1, in zneski, ki izhajajo iz uporabe člena 136 za proračunsko leto 2014, se dodajo letni razdelitvi prispevka EKSRP za programe za razvoj podeželja po državi članici.

3. Države članice se lahko odločijo, da bodo presegle najvišjo stopnjo prispevka EKSRP za zneske, ki se dodajo letni razdelitvi po državi članici iz odstavka 2.

Zneski, ki se dodajo letni razdelitvi po državah članicah iz odstavka 2, niso predmet plačila enkratnega zneska za predfinanciranje programov za razvoj podeželja.

4. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi pravila, kako v finančnih načrtih programov za razvoj podeželja predstaviti zneske iz odstavka 2. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 141b(2).

Člen 10d

Neto zgornja meja EKJS

1. Zgornja meja odhodkov EKJS za proračunsko leto 2014 se izračuna tako, da se od najvišjih zneskov, v ta namen določenih z uredbo, ki jo v skladu s členom 312(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme Svet, odštejejo zneski iz člena 10c(2) te uredbe.

2. Komisija na podlagi podatkov iz odstavka 1 sprejme izvedbene akte brez uporabe postopka iz člena 141(2) ali člena 141b(2) in določi poravnalni znesek, ki je na voljo za odhodke EKJS za proračunsko leto 2014.

▼B

Člen 11

Finančna disciplina

▼M3

1. Da bi zagotovili, da zneski za financiranje s trgom povezanih odhodkov in neposrednih plačil SKP, trenutno pod postavko 2 Priloge I k Medinstitucionalnemu sporazumu med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju ( 1 ), ustrezajo letnim zgornjim mejam iz Sklepa 2002/929/ES predstavnikov vlad držav članic, ki so se 18. novembra 2002 sestali v okviru Sveta, glede sklepov Evropskega sveta z zasedanja 24. in 25. oktobra 2002 v Bruslju ( 2 ), se prilagoditev neposrednih plačil določi, če napovedi za financiranje navedenih ukrepov pod proračunsko postavko 2 za dano proračunsko leto, povečane za zneske iz člena 190a Uredbe (ES) št. 1234/2007, zneske. navedene v členih 134 in 135 in zneske iz člena 136 te uredbe ter pred uporabo modulacije iz členov 7 in 10 te uredbe ter člena 1(1) Uredbe (ES) št. 378/2007 kažejo, da bo navedena letna zgornja meja, ob upoštevanju meje 300 000 000 EUR pod navedeno zgornjo mejo, prekoračena.

▼M9

Vendar se v proračunskem letu 2014 prilagoditev iz prvega pododstavka določi ob upoštevanju napovedi za financiranje neposrednih plačil in s trgom povezanih odhodkov SKP, določenih v uredbi, ki jo v skladu s členom 312(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme Svet, in povišanih za zneske iz člena 10b te uredbe in zneske, ki izhajajo iz uporabe člena 136 te uredbe za proračunsko leto 2014, pred prilagoditvijo neposrednih plačil iz člena 10a te uredbe, pri čemer se ne upošteva meja 300 000 000 EUR.

▼M9

2. Evropski parlament in Svet v skladu z rednim zakonodajnim postopkom in na predlog Komisije, vložen najpozneje do 31. marca v koledarskem letu, za katerega se uporabljajo prilagoditve iz odstavka 1, določita te prilagoditve najpozneje do 30. junija istega koledarskega leta.

▼B

3. V okviru uporabe razporeda povečanj iz člena 121 za vsa neposredna plačila, odobrena v novih državah članicah, se odstavek 1 tega člena ne uporablja za nove države članice do začetka koledarskega leta, za katerega je raven neposrednih plačil, ki se uporabljajo v novih državah članicah, vsaj enaka tedaj veljavni ravni takih plačil v državah članicah, ki niso nove države članice.

▼M9

Člen 11a

Prenos pooblastil

Da bi se zagotovili čim boljša uporaba prilagoditev neposrednih plačil v letu 2013 in finančna disciplina za koledarsko leto 2013, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 141a, s katerimi določi pravila o podlagi za izračun znižanj, ki jih države članice uporabijo za kmete zaradi prilagoditev plačil v letu 2013, določenih v členu 10a, in zagotavljanja finančne discipline iz člena 11.

▼B







POGLAVJE 3

Sistem kmetijskega svetovanja

Člen 12

Sistem kmetijskega svetovanja

1. Države članice upravljajo sistem svetovanja kmetom glede upravljanja z zemljišči in kmetijami (v nadaljnjem besedilu: „sistem kmetijskega svetovanja“), ki ga vodi en ali več imenovanih organov ali zasebnih subjektov.

2. Sistem svetovanja zajema vsaj predpisane zahteve ravnanja ter dobre kmetijske in okoljske pogoje iz poglavja I.

3. Kmetje lahko v sistemu kmetijskega svetovanja sodelujejo prostovoljno.

Države članice lahko v skladu z objektivnimi merili določijo prednostne kategorije kmetov, ki imajo dostop do sistema kmetijskega svetovanja.

4. Komisija do 31. decembra 2010 Svetu predloži poročilo o uporabi sistema kmetijskega svetovanja, ki mu po potrebi priloži ustrezne predloge.

Člen 13

Obveznosti imenovanih organov in zasebnih subjektov

Brez poseganja v nacionalno zakonodajo v zvezi z dostopom javnosti do dokumentov države članice zagotovijo, da imenovani organi in zasebni subjekti iz člena 12(1) ne razkrijejo osebnih ali posameznikovih informacij in podatkov, ki jih pridobijo med dejavnostjo svetovanja, drugim osebam, razen kmetu, ki upravlja zadevno kmetijsko gospodarstvo, z izjemo kakršne koli nepravilnosti ali kršitve, ki je ugotovljena med njihovo dejavnostjo in ki je zajeta v obveznosti, določeni v zakonodaji Skupnosti ali nacionalni zakonodaji, o obveščanju javnih organov, zlasti v primeru kaznivih dejanj.







POGLAVJE 4

Integrirani administrativni in kontrolni sistem

Člen 14

Področje uporabe

Vsaka država članica vzpostavi in upravlja integrirani administrativni in kontrolni sistem (v nadaljnjem besedilu: „integrirani sistem“).

Integrirani sistem se uporablja za sheme podpor iz Priloge I.

V potrebnem obsegu se uporablja tudi za administracijo in kontrolo pravil, določenih v poglavjih 1 in 2 tega naslova.

Člen 15

Elementi integriranega sistema

1. Integrirani sistem vsebuje naslednje elemente:

(a) računalniško zbirko podatkov;

(b) sistem identifikacije za enote rabe ali poljine;

(c) sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila;

(d) zahtevke za pomoč;

(e) integrirani kontrolni sistem;

(f) enotni sistem za registracijo identitete vsakega kmeta, ki vloži zahtevek za pomoč.

2. Kadar se uporabita člena 52 in 53 te uredbe, integrirani sistem vključuje sistem identifikacije in registracije živali, vzpostavljen v skladu z uredbama (ES) št. 1760/2000 in (ES) št. 21/2004.

3. Države članice lahko v sistem identifikacije za enote rabe ali poljine vključijo geografski informacijski sistem za pridelavo oljk.

Člen 16

Računalniška zbirka podatkov

1. V računalniško zbirko podatkov se za vsako kmetijsko gospodarstvo zapisujejo podatki, pridobljeni iz zahtevkov za pomoč.

Ta zbirka podatkov omogoča zlasti vpogled prek pristojnega organa države članice v podatke za koledarsko in/ali tržno leto, začenši z letom 2000. Omogoča tudi neposreden in takojšen vpogled v podatke za štiri predhodna leta.

2. Države članice lahko vzpostavijo decentralizirane zbirke podatkov, pod pogojem, da se te zbirke podatkov, pa tudi administrativni postopki za zapisovanje in dostopanje do podatkov oblikovani enotno na vsem ozemlju države članice in da so medsebojno združljivi, tako da omogočajo navzkrižno preverjanje.

Člen 17

Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine

Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine se vzpostavi na podlagi zemljevidov in katastrskih dokumentov ali drugih kartografskih virov. Pri tem se uporabljajo tehnike računalniškega geografskega informacijskega sistema, vključujoč po možnosti zračne ali prostorske ortoposnetke z enotnim standardom, ki zagotavlja natančnost, ki ustreza kartografskemu merilu najmanj 1:10 000 .

Člen 18

Sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila

1. Vzpostavi se sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila, ki omogoča preverjanje pravic in navzkrižno preverjanje z zahtevki za pomoč in identifikacijskim sistemom za enote rabe ali poljine.

2. Sistem iz odstavka 1 omogoča neposreden in takojšen vpogled prek pristojnega organa države članice v podatke za najmanj štiri zaporedna predhodna koledarska leta.

Člen 19

Zahtevki za pomoč

1. Vsako leto kmet vloži zahtevek za neposredna plačila, pri čemer navede, kadar je primerno:

(a) vse enote rabe ali poljine na kmetijskem gospodarstvu in kadar država članica uporablja člen 15(3), število oljk in njihova mesta na enoti rabe ali poljini,

(b) pravice do plačila, prijavljenih za namene aktiviranja,

(c) vse druge informacije, predvidene s to uredbo ali ki jih določi zadevna država članica.

2. Države članice tudi po elektronski poti zagotovijo vnaprej pripravljene obrazce na podlagi ugotovljenih površin iz predhodnega leta, ter grafični material, ki prikazuje lokacijo teh površin in po potrebi položaj oljčnih dreves. Država članica lahko določi, da mora zahtevek za pomoč vsebovati le spremembe glede na zahtevek za pomoč, vložen predhodno leto.

3. Država članica lahko določi, da enoten zahtevek za pomoč zajema več shem podpor ali vse sheme podpore iz Priloge I ali druge sheme podpore.

Člen 20

Preverjanje pogojev za upravičenost

1. Države članice opravijo administrativne kontrole zahtevkov za pomoč, da bi preverile pogoje za upravičenost do pomoči.

2. Administrativne kontrole se dopolnijo s sistemom pregledov na kraju samem, da se preveri upravičenost do pomoči. V ta namen države članice sestavijo načrt vzorčenja kmetijskih gospodarstev.

Države članice lahko uporabijo tehnike daljinskega zaznavanja in globalnega satelitskega navigacijskega sistema (GNSS) za pregled enot rabe ali poljin na kraju samem.

3. Vsaka država članica imenuje organ, ki je odgovoren za usklajevanje kontrol in pregledov, določenih v tem poglavju.

Če država članica predvidi prenos nekaterih vidikov dela, ki ga je treba opraviti v skladu s tem poglavjem, na specializirane agencije ali podjetja, imenovani organ zadrži kontrolo nad tem delom in odgovornost zanj.

Člen 21

Znižanja in izključitve v primeru neupoštevanja pravil za upravičenost

1. Če se ugotovi, da kmet ne upošteva pogojev za upravičenost, ki se nanašajo na odobritev pomoči iz te uredbe, se brez poseganja v morebitna znižanja ali izključitve iz člena 23 za plačilo ali del plačila, ki je odobreno ali se bo odobrilo in za katero so izpolnjeni pogoji za upravičenost, opravijo znižanja in izključitve, ki se določijo po postopku iz člena 141(2) te uredbe.

2. Odstotek znižanja se postopoma dviguje glede na resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljenega neupoštevanja do popolne izključitve iz ene ali več shem pomoči za eno ali več koledarskih let.

Člen 22

Kontrola navzkrižne skladnosti

1. Države članice opravljajo preglede na kraju samem, da bi preverile, ali kmet upošteva obveznosti iz poglavja 1.

2. Države članice lahko uporabijo svoje obstoječe administrativne in kontrolne sisteme, da zagotovijo upoštevanje predpisanih zahtev ravnanja ter dobre kmetijske in okoljske pogoje.

Ti sistemi in predvsem sistem za identifikacijo in registracijo živali, vzpostavljen v skladu z Direktivo Sveta 2008/71/ES z dne 15. julija 2008 o identifikaciji in registraciji prašičev ( 3 ) in uredbama (ES) št. 1760/2000 in (ES) št. 21/2004, morajo biti združljivi z integriranim sistemom, kakor je določeno v členu 26(1) te uredbe.

Člen 23

Znižanje ali izključitev iz plači v primeru neupoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti

1. Če predpisane zahteve ravnanja ali dobri kmetijski in okoljski pogoji niso upoštevani kadar koli v danem koledarskem letu (v nadaljnjem besedilu: „zadevno koledarsko leto“) in je zadevno neupoštevanje posledica dejanja ali opustitve, za katero je neposredno odgovoren kmet, ki je predložil zahtevek za pomoč v zadevnem koledarskem letu, se celotni znesek neposrednih plačil, ki je bil ali naj bi bil odobren temu kmetu na podlagi uporabe členov 7, 10 in 11, zniža ali izključi v skladu s podrobnimi pravili iz člena 24.

Prvi pododstavek se prav tako uporablja, če je zadevno neupoštevanje posledica dejanja ali opustitve, za katerega je neposredno odgovorna oseba, na katero ali s katere je bilo kmetijsko zemljišče preneseno.

V tem odstavku „prenos“ pomeni katero koli vrsto transakcije, s katero kmetijsko zemljišče preneha biti na razpolago prenosniku.

Z odstopanjem od drugega pododstavka od leta 2010 velja, da se, če je oseba, ki je neposredno odgovorna za dejanje ali opustitev, vložila zahtevek za pomoč za zadevno koledarsko leto, znižanje ali izključitev uporabi za skupni znesek neposrednih plačil, ki so ali bodo dodeljena tej osebi.

2. Ne glede na odstavek 1 in v skladu s pogoji, določenimi v podrobnih pravilih iz člena 24(1) te uredbe, se lahko države članice odločijo, da ne bodo uporabile znižanja ali izključitve v višini 100 EUR ali manj na kmeta in na koledarsko leto.

Če se država članica odloči, da bo uporabila možnost iz prvega pododstavka, v naslednjem letu pristojni organ sprejme ukrepe, potrebne za zagotovitev, da kmet odpravi zadevno ugotovljeno neupoštevanje. Kmeta se obvesti o ugotovljenem neupoštevanju in obveznosti glede sprejetja ukrepa za njegovo odpravo.

Člen 24

Podrobna pravila o znižanjih in izključitvah v primeru neupoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti

1. Podrobna pravila za znižanja in izključitve iz člena 23 se določijo po postopku iz člena 141(2). V tej zvezi se upoštevajo resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljenega neupoštevanja, pa tudi merila iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena.

2. Če gre za malomarnost, odstotek znižanja ne sme presegati 5 %, v primeru ponavljajočega se neupoštevanja pa 15 %.

V utemeljenih primerih se lahko države članice odločijo, da se znižanje ne uporabi, če je treba glede na resnost, obseg in trajanje primer neupoštevanja obravnavati kot manjši. Primeri neupoštevanja, ki predstavljajo neposredno tveganje za javno zdravje ali zdravje živali, pa se ne smejo obravnavati kot manjši.

Če kmet ni sprejel takojšnega ukrepa za odpravo neupoštevanja, s katerim je ugotovljeno neupoštevanje odpravil, sprejme pristojni organ potrebne ukrepe, ki so po potrebi lahko omejeni na administrativni nadzor, da se zagotovi, da kmet odpravi zadevno ugotovljeno neupoštevanje. Kmeta se obvesti o ugotovljenem manjšem neupoštevanju in obveznosti glede sprejetja ukrepa za njegovo odpravo.

3. Če gre za namerno povzročeno neupoštevanje, odstotek znižanja načeloma ne sme biti manjši od 20 % in se lahko povzpne do popolne izključitve iz ene ali več shem pomoči ter se uporablja eno ali več koledarskih let.

4. V vsakem primeru skupni znesek znižanj in izključitev za eno koledarsko leto ne sme biti višji od skupnega zneska iz člena 23(1).

Člen 25

Zneski, ki izhajajo iz navzkrižne skladnosti

Zneski, ki se ustvarijo zaradi uporabe znižanj in izključitev v primeru neupoštevanja poglavja 1, je treba knjižiti v dobro EKJS. Država članica lahko zadrži 25 % teh zneskov.

Člen 26

Združljivost shem podpore z integriranim sistemom

1. Za namene uporabe shem podpore iz Priloge VI morajo države članice zagotoviti, da so administrativni in kontrolni postopki, ki se uporabljajo za te sheme, združljivi z integriranim sistemom v naslednjih vidikih:

(a) računalniško zbirko podatkov;

(b) identifikacijski sistemi za enote rabe ali poljine;

(c) administrativne kontrole.

V ta namen se zbirka podatkov, sistemi in kontrole iz točk (a), (b) on (c) prvega pododstavka vzpostavijo tako, da je brez kakršnih koli težav ali navzkrižij mogoče njihovo skupno delovanje ali izmenjava podatkov med njimi.

2. Države članica lahko za namene uporabe shem podpor Skupnosti ali nacionalnih shem podpor, ki niso navedene v Prilogi VI, vključijo v njihove administrativne in kontrolne postopke eno ali več sestavin integriranega sistema.

Člen 27

Obveščanje in kontrola

1. Komisijo je treba redno obveščati o uporabi integriranega sistema.

Komisija o tej zadevi pripravi izmenjavo mnenj z državami članicami.

2. V skladu s členom 37 Uredbe (ES) št. 1290/2005 lahko pooblaščeni predstavniki, ki jih imenuje Komisija, po pravočasnem obvestilu zadevnih pristojnih organov opravijo:

(a) kakršen koli pregled ali kontrolo v zvezi z ukrepi, sprejetimi z namenom vzpostavitve in izvajanja integriranega sistema,

(b) kontrole specializiranih agencij in podjetij iz člena 20(3).

3. Brez poseganja v odgovornost držav članic za izvajanje in uporabo integriranega sistema lahko Komisija zahteva pomoč specializiranih organov ali oseb, da bi olajšala vzpostavitev, spremljanje in uporabo integriranega sistema in zlasti da bi pristojnim organom držav članic zagotovila tehnično svetovanje, če bi zanj zaprosile.







POGLAVJE 5

Druge splošne določbe

Člen 28

Minimalne zahteve za prejemanje neposrednih plačil

1. Od leta 2010 države članice ne odobrijo neposrednih plačil kmetu v enem od naslednjih primerov:

(a) če skupni znesek neposrednih plačil, ki se uveljavljajo ali jih je treba odobriti pred znižanji in izključitvami iz členov 21 in 23 v danem koledarskem letu, ne presega 100 EUR ali

(b) če upravičena površina kmetijskega gospodarstva, za katero se uveljavljajo neposredna plačila ali jih je treba odobriti pred znižanji in izključitvami iz člena 21, ne presega enega hektarja.

Da bi države članice upoštevale strukturo svoje kmetijske ekonomije, lahko prilagodijo pragove iz točk (a) in (b) prvega pododstavka tega odstavka v okviru omejitev iz Priloge VII.

Za kmete, ki imajo posebne pravice iz člena 44(1), velja pogoj iz točke (a) prvega pododstavka tega odstavka.

Zadevne države članice lahko sklenejo, da se ta odstavek ne uporablja v francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri, na Kanarskih otokih ter Egejskih otokih.

Če se plačani znesek zniža zaradi postopne uvedbe neposrednih plačil v skladu s členom 121 te uredbe, v točki K Priloge VII k Uredbi (ES) št. 1782/2003 ali v točki C Priloge IX k tej uredbi, se znesek, ki se uveljavlja ali ga je treba odobriti, izračuna na podlagi končnega zneska podpore, ki naj bi jo kmet prejel.

2. Od leta 2010 države članice lahko določijo objektivna in nediskriminatorna merila, na podlagi katerih zagotovijo, da se neposredna plačila ne odobrijo fizičnim ali pravnim osebam:

(a) katerih kmetijske dejavnosti predstavljajo le majhen delež vseh gospodarskih dejavnosti ali

(b) katerih glavna dejavnost ali dejavnost družbe ni opravljanje kmetijske dejavnosti.

3. Pravice do plačila, iz katerih zaradi uporabe odstavkov 1 in 2 v dveh zaporednih letih ne izhaja pravica do plačil, se vrnejo v nacionalno rezervo.

Člen 29

Plačilo

1. Plačila v okviru shem podpore iz Priloge I se v celoti izplačajo upravičencem, razen če ta uredba ne določa drugače.

2. Plačila se opravijo v največ dveh obrokih na leto v obdobju od 1. decembra do 30. junija naslednjega koledarskega leta.

3. Plačila v okviru shem podpore, navedenih v Prilogi I, se ne izvedejo, preden se preverjanje pogojev za upravičenost, ki jih mora opraviti država članica na podlagi člena 20, ne zaključi.

4. Z odstopanjem od odstavka 2 tega člena in po postopku iz člena 141(2) lahko Komisija:

(a) določi predplačila;

(b) države članice glede na proračunski položaj pooblasti, da pred 1. decembrom plačajo predplačila v regijah, kjer so kmetje zaradi izjemnih razmer v hudih finančnih težavah:

(i) v višini do 50 % plačil

ali

(ii) v višini do 80 % plačil, če so predplačila že predvidena.

▼M13

5. Z odstopanjem od odstavka 2 lahko države članice od 16. oktobra 2014 kmetom plačajo predplačila do največ 50 % neposrednih plačil v okviru shem podpor iz Priloge I za vloge, vložene v letu 2014. V primeru plačil za goveje in telečje meso iz oddelka 11 poglavja 1 naslova IV lahko države članice ta odstotek povečajo na največ 80 %.

▼B

Člen 30

Klavzula o izogibanju

Brez poseganja v kakršne koli posebne določbe v posameznih shemah podpore se plačilo ne izplača upravičencem, za katere se ugotovi, da so umetno ustvarili pogoje, ki so potrebni za pridobitev takih plačil, da bi pridobili korist v nasprotju s cilji zadevne sheme podpore.

Člen 31

Višja sila in izjemne okoliščine

Za namene te uredbe pristojni organ prizna višjo silo ali izjemne okoliščine v primerih, kot so:

(a) smrt kmeta;

(b) kmetova dolgotrajna nezmožnost za delo;

(c) huda naravna katastrofa, ki resno vpliva na kmetijsko zemljišče gospodarstva;

(d) uničenje prostorov za živali na kmetijskem gospodarstvu zaradi nesreče;

(e) epidemija živalske bolezni, ki prizadene del ali vso kmetovo živino.

Člen 32

Pregled

Sheme podpore iz Priloge I se uporabljajo brez poseganja v možnost pregleda kadar koli glede na gospodarski razvoj in proračunske razmere.







NASLOV III

SHEMA ENOTNEGA PLAČILA







POGLAVJE 1

Splošno izvajanje

Člen 33

Pravice do plačila

1. Podpora v okviru sheme enotnega plačila je na voljo kmetom, če:

(a) imajo pravice do plačila, ki so jih pridobili v skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003;

(b) pridobijo pravice do plačila v skladu s to uredbo:

(i) s prenosom,

(ii) iz nacionalne rezerve,

(iii) v skladu s Prilogo IX,

▼A1

(iv) v skladu s členom 47(2), členom 57a in 59, tretjim pododstavkom člena 64(2) ter členom 65 in členom 68(4)(c).

▼B

2. Za namen členov 47(2), 57(6), 64(2) in 65 velja, da ima kmet pravice do plačila, če so mu bile pravice do plačila dodeljene ali nanj dokončno prenesene.

3. Predhodne obveznosti prahe ne veljajo za pravice za praho, določene v skladu s členi 53(2), 63(2) in 71j Uredbe (ES) št. 1782/2003.

Člen 34

Aktiviranje pravice do plačila na upravičeni hektar

1. Podpora v okviru sheme enotnega plačila se dodeli kmetom po aktiviranju pravice do plačila na upravičeni hektar. Aktivirane pravice do plačila dajejo pravico do plačila v njih določenih zneskov.

2. V tem naslovu „upravičeni hektar“ pomeni:

(a) kmetijske površine kmetijskega gospodarstva in površine, zasajene s hitro rastočim panjevcem (oznaka KN ex 0602 90 41 ), ki se uporablja za kmetijsko dejavnost ali ki se, če se površine prav tako uporabljajo za nekmetijske dejavnosti, pretežno uporablja za kmetijske dejavnosti in

(b) vse površine, za katere je bila v letu 2008 odobrena pravica do plačil v okviru sheme enotnega plačila ali sheme enotnega plačila na površino in ki:

(i) niso več skladne z opredelitvijo „upravičeni“ zaradi izvajanja Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic ( 4 ) in Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst ( 5 ) ter Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike ( 6 ) ali

(ii) so v času trajanja zadevne obveznosti posameznega kmeta pogozdene v skladu s členom 31 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ( 7 ) ali členom 43 Uredbe (ES) št. 1698/2005 ali v okviru nacionalne sheme, katere pogoji so skladni s členom 43(1), (2) in (3) navedene uredbe, ali

(iii) so v času trajanja zadevne obveznosti posameznega kmeta površine za praho v skladu s členi 22, 23 in 24 Uredbe (ES) št. 1257/1999 ali členom 39 Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Komisija po postopku iz člena 141(2) določi podrobna pravila glede uporabe upravičenih hektarjev za nekmetijske dejavnosti.

Razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah hektarji izpolnjujejo pogoj za upravičenost skozi celotno koledarsko leto.

Člen 35

Prijava upravičenih hektarjev

1. Kmet prijavi parcele, ki ustrezajo upravičenim hektarjem, povezanih s katero koli pravico do plačila. Razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin so te parcele na voljo kmetu na dan, ki ga določi država članica, vendar najpozneje na dan, ki je v tej državi določen za spremembo in dopolnitev zahtevka za pomoč.

2. Države članice lahko v ustrezno utemeljenih okoliščinah pooblastijo kmeta, da spremeni svojo prijavo, če se drži števila hektarjev, ki ustrezajo njegovim pravicam do plačila, ter pogojev za dodelitev enotnega plačila za zadevno površino.

Člen 36

Sprememba pravic do plačila

Pravice do plačila na hektar se ne spremenijo, razen če v tej uredbi ni določeno drugače.

Komisija po postopku iz člena 141(2) določi podrobna pravila za spremembo pravic do plačila od leta 2010, zlasti v primeru delov pravic.

Člen 37

Večkratni zahtevki

Površina, ki ustreza številu upravičenih hektarjev, za katere se vloži zahtevek za enotno plačilo, je lahko predmet zahtevka za katero koli drugo neposredno plačilo, pa tudi za katero koli drugo pomoč, ki ni zajeta s to uredbo, razen če v tej uredbi ni določeno drugače.

Člen 38

Uporaba zemljišča v primeru odložene vključitve sektorja sadja in zelenjave

Če se država članica odloči uporabi možnost iz drugega pododstavka člena 51 Uredbe (ES) št. 1782/2003 (v nadaljnjem besedilu: „odloženo vključevanje“), parcele v regijah, ki jih odločitev zadeva, niso upravičene do največ 31. decembra 2010, če se uporabljajo za:

(a) pridelavo sadja in zelenjave,

(b) pridelavo jedilnega krompirja ali

(c) nasade.

V primeru odložene vključitve se države članice lahko odločijo, da dovolijo pridelavo naknadnih posevkov na upravičenih hektarjih največ za obdobje treh mesecev, ki se začne vsako leto 15. avgusta. Vendar se lahko na zahtevo države članice ta datum spremeni po postopku iz člena 141(2) za regije, kjer se žita običajno požanjejo bolj zgodaj iz podnebnih razlogov.

Člen 39

Uporaba zemljišč za pridelavo konoplje

1. Površine, ki se uporabljajo za pridelavo konoplje, so upravičene samo, če vsebnost tetrahidrokanabinola pri uporabljenih sortah ne presega 0,2 %. Države članice vzpostavijo sistem za preverjanje vsebnosti tetrahidrokanabinola v pridelku, ki se prideluje vsaj na 30 % površin, na katerih se prideluje konoplja. Če pa država članica uvede sistem predhodne odobritve za tako pridelavo, mora biti minimum vsaj 20 %.

2. Po postopku iz člena 141(2) je dodelitev plačil pogojena z uporabo certificiranih semen nekaterih sort.

▼M13

Člen 40

Nacionalne zgornje meje

1. Za vsako državo članico in vsako leto je skupna vrednost vseh dodeljenih pravic do plačila, nacionalne rezerve iz člena 41 in zgornjih mej, določenih v skladu s členom 51(2), členom 69(3) in členom 72b, enaka svoji nacionalni zgornji meji, ki je določena v Prilogi VIII.

2. Država članica po potrebi linearno zniža ali poveča vrednost vseh pravic do plačila, zneska nacionalne rezerve iz člena 41 ali oboje, da zagotovi spoštovanje svoje nacionalne zgornje meje iz Priloge VIII.

Države članice, ki se odločijo, da ne bodo izvajale poglavja 5a naslova III te uredbe in uporabljale možnosti iz člena 136a(1), se lahko odločijo, da zaradi potrebnega znižanja vrednosti pravic do plačila iz prvega pododstavka ne bodo znižale tistih pravic do plačila, ki so jih v letu 2013 aktivirali kmetje, ki so v letu 2013 uveljavljali zahtevek za neposredno plačilo, manjši od zneska, ki ga določi zadevna država članica; ta znesek ne presega 5 000 EUR.

3. Brez poseganja v člen 26 Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 8 ) zneski neposrednih plačil, ki se lahko v državi članici odobrijo za koledarsko leto 2014 na podlagi členov 34, 52, 53, 68 in 72a te uredbe ter za pomoč rejcem sviloprejk na podlagi člena 111 Uredbe (ES) št. 1234/2007, ne presegajo zgornjih mej iz Priloge VIII k tej uredbi za zadevno leto, znižanih za zneske, določene na podlagi uporabe člena 136b te uredbe za koledarsko leto 2014, kot je določeno v Prilogi VIIIa k tej uredbi.

Države članice lahko po potrebi ter zaradi spoštovanja zgornjih mej, določenih v Prilogi VIII k tej uredbi in znižanih za zneske, določene na podlagi uporabe člena 136b te uredbe za koledarsko leto 2014, kot je določeno v prilogi VIIIa k tej uredbi, linearno znižajo zneske neposrednih plačil za koledarsko leto 2014.

▼B

Člen 41

Nacionalna rezerva

1. Vsaka država članica upravlja nacionalno rezervo, ki vključuje razliko med:

(a) nacionalno zgornjo mejo, določeno v Prilogi VIII k tej uredbi, in

▼M13

(b) skupno vrednostjo vseh dodeljenih pravic do plačila in zgornjih mej, določenih v skladu s členom 51(2), členom 69(3) in členom 72b te uredbe.

▼B

2. Države članice lahko uporabijo nacionalno rezervo, da v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, dodelijo pravice do plačila kmetom, ki začnejo opravljati kmetijsko dejavnost.

3. Države članice, ki ne uporabijo člena 68(1)(c), lahko uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, določile pravice do plačila za kmete na območjih, na katerih se izvajajo programi prestrukturiranja in/ali razvoja, povezani z določeno obliko javne intervencije, da se prepreči opuščanje zemljišč in/ali kompenzira specifično slabši položaj kmeta na teh območjih.

4. Države članice uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence, dodelile pravice do plačila kmetom, ki so se znašli v posebnih razmerah, kot jih opredeli Komisija po postopku iz člena 141(2).

5. Pri uporabi tega člena lahko države članice povečajo znesek na enoto in/ali število pravic do plačila, dodeljenih kmetom.

▼M3

6. Če država članica uporablja člen 59 ali 63, lahko v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov ter ne povzroča motenj trga in izkrivljanja konkurence, zagotovi, da se v primeru prodaje, odobritve ali preteka celotnega ali dela zakupa kmetijskega gospodarstva ali pravic do premij, nekatere ali vse pravice do plačila ali povečanje vrednosti pravic do plačila, ki bi bile dodeljene zadevnemu kmetu, vrnejo v nacionalno rezervo, če bi dodelitev ali povečanje kmetu zagotovila nepričakovani dobiček. Merila vsebujejo vsaj:

(a) najkrajše trajanje zakupa;

(b) obdobje, v katerem bi prodaja ali odobritev ali pretek zakupa lahko privedli do nepričakovanega dobička. To obdobje se ne začne pred začetnim dnevom ustreznega referenčnega obdobja za nevezanost in se konča najpozneje na dan, ko se zadevni kmet seznani z nevezanostjo in ustreznimi pogoji;

(c) delež prejetega plačila, ki se vrne v nacionalno rezervo.

▼B

Člen 42

Neizkoriščene pravice do plačila

Vse pravice do plačila, ki niso bile uveljavljene v skladu s členom 34 v obdobju dveh let, se doda v nacionalno rezervo, razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah. Vendar se za leto 2009 pravice do plačila, ki niso bile uveljavljene v dveletnem obdobju 2007–2008, ne dodajo v nacionalno rezervo, če so bile uveljavljene v letu 2006, za leto 2010 pa se pravice do plačila, ki niso uveljavljene v obdobju dveh let 2008–2009, ne dodajo v nacionalno rezervo, če so bile uveljavljene v letu 2007.

Člen 43

Prenos pravic do plačila

1. Pravice do plačila se lahko prenesejo le na kmeta s sedežem v isti državi članici, razen v primeru prenosa na podlagi dejanskega ali pričakovanega dedovanja.

Vendar se tudi v primeru dejanskega ali pričakovanega dedovanja lahko pravice do plačila uporabijo le v državi članici, kjer so bile ugotovljene.

Država članica lahko določi, da se pravice do plačila lahko prenesejo ali uporabijo le v isti regiji.

2. Pravice do plačila se lahko prenesejo s prodajo ali katero koli drugo obliko dokončnega prenosa z zemljiščem ali brez njega. Po drugi strani pa se zakup ali podobne vrste prenosa dovolijo le, če prenos pravic do plačila vključuje prenos ustreznega števila upravičenih hektarjev.

3. Če se pravice do plačila prodajo z zemljiščem ali brez njega, lahko države članice v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti določijo, da se del prodanih pravic do plačila vrne v nacionalno rezervo, ali da se njihov znesek na enoto zmanjša v prid nacionalne rezerve v skladu z merili, ki jih Komisija opredeli po postopku iz člena 141(2).

Člen 44

Pogoji za posebne pravice

1. Če v tej uredbi ni drugače določeno, veljajo za pravice do plačila, določene v oddelku 2 poglavja 3 naslova III in členu 71m Uredbe (ES) št. 1782/2003, ter členu 60 in četrtem pododstavku člena 65 te uredbe (v nadaljnjem besedilu: „posebne pravice“) pogoji iz odstavkov 2 in 3 tega člena.

2. Z odstopanjem od člena 34(1) kmetu, ki ima posebne pravice, država članica dovoli odstopanje od zahteve, da uveljavi pravice do plačila z enakovrednim številom upravičenih hektarjev pod pogojem, da:

(a) ohrani najmanj 50 % kmetijske dejavnosti, ki jo je opravljal v referenčnem obdobju iz Uredbe (ES) št. 1782/2003, izražene v glavah velike živine (GVŽ); ali

(b) v primeru posebnih pravic, dodeljenih v skladu s členom 60, 50 % kmetijske dejavnosti, ki jo je opravljal pred prehodom na shemo enotnega plačila, izražene v GVŽ;

(c) ali v primeru člena 65, 50 % kmetijske dejavnosti, ki jo je opravljal v času uporabe členov 67 in 68 Uredbe (ES) št. 1782/2003, izražene v GVŽ.

Vendar kmet, ki so mu bile dodeljene posebne pravice v skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003 in to uredbo, ohrani najmanj 50 % največjega obsega dejavnosti iz prvega pododstavka.

Pogoj iz prvega pododstavka ne velja za Malto.

3. V primeru prenosa posebnih pravic v letih 2009, 2010 in 2011 ima prevzemnik pravico do odstopanja iz odstavka 2 le, če so prenesene vse posebne pravice. Od leta 2012 prevzemnik nima pravice do odstopanja, razen v primeru dedovanja ali pričakovanega dedovanja.

Prvi pododstavek se ne uporablja za Malto.

Člen 45

Revizija pravic do plačila

1. V ustrezno utemeljenih primerih se države članice, ki so v skladu s poglavji 1 do 4 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 uvedle shemo enotnega plačila, v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti lahko odločijo, da v letu 2010 ali pozneje preidejo na približevanje vrednosti pravic do plačila.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

2. Za namene uporabe prvega pododstavka odstavka 1 se lahko izvedejo postopne letne spremembe v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Če se zaradi sprememb linearno zniža vrednost pravic, se te uvedejo v skladu z najmanj tremi predhodno določenimi letnimi koraki.

V nobenem od letnih korakov iz prvega pododstavka znižanje vrednosti katere koli pravice do plačila ne sme preseči 50 % razlike med njeno začetno in končno vrednostjo. Če je znižanje vrednosti manjše od 10 % začetne vrednosti, lahko države članice uporabijo manj kot tri korake.

3. Države članice se lahko odločijo, da ta člen uporabijo:

(a) na ustrezni geografski ravni, ki se določi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna ali administrativna struktura in/ali kmetijski potencial; ali

(b) v primeru uporabe člena 46(4) na območju, opredeljenem v skladu s členom 46(2).







POGLAVJE 2

Regionalno in delno izvajanje







Oddelek 1

Regionalno izvajanje

Člen 46

Regionalna dodelitev nacionalne zgornje meje iz člena 40

1. Po uvedbi sheme enotnega plačila v skladu s poglavji 1 do 4 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 se država članica lahko odloči, da bo shemo enotnega plačila v letu 2010 ali pozneje uporabljala na regionalni ravni pod pogoji, določenimi v tem oddelku.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

2. Države članice opredelijo regije v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna ali administrativna struktura in regionalni kmetijski potencial.

Države članice lahko svoje celotno ozemlje obravnavajo kot eno regijo

3. Država članica razdeli nacionalno zgornjo mejo iz člena 40 med regije v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Države članice lahko odločijo, da za regionalne zgornje meje postopno uvedejo letne spremembe v skladu z največ tremi predhodno določenimi letnimi koraki ter objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so kmetijski potencial ali okoljska merila.

4. Če se država članica, ki uporablja odstavke 1, 2 in 3 tega člena, odloči, da ne bo uporabila člena 47, v obsegu, potrebnem za upoštevanje regionalne zgornje meje, ki se uporablja, prilagodi vrednost pravic do plačila v vseh svojih regijah. V ta namen so pravice do plačila predmet linearnih zmanjšanj ali povečanj svoje vrednosti. Skupno zmanjšanje vrednosti pravic do plačila na podlagi tega odstavka je omejeno na 10 % njihove prvotne vrednosti.

5. Če se država članica odloči, da bo uporabila tako člen 45 kot tudi ta člen, se znižanja vrednosti pravic do plačila iz odstavka 4 tega člena upoštevajo pri izračunu mejnih vrednosti, določenih v drugem pododstavku člena 45(2).

Člen 47

Regionalizacija sheme enotnega plačila

1. V ustrezno utemeljenih primerih se lahko države članice odločijo, da razdelijo največ 50 % regionalne zgornje meje iz člena 46 med vse kmete, katerih kmetijska gospodarstva se nahajajo v zadevni regiji, vključno s tistimi, ki nimajo pravic do plačila.

2. Kmetje prejmejo pravice do plačila, katerih znesek na enoto se izračuna tako, da se ustrezni del regionalne zgornje meje iz člena 46 deli s številom upravičenih hektarjev, določenih na regionalni ravni.

Vrednost teh pravic do plačila se poveča v primeru, da je imel kmet pravice do plačila pred začetkom uporabe tega člena. V ta namen se regionalni znesek na enoto vsake od njegovih pravic do plačila poveča za znesek, izračunan na podlagi skupne vrednosti pravic do plačila, ki jih ima do dne, ki ga določi zadevna država članica. Ta povečanja se izračunajo v okviru mej preostalega dela regionalne zgornje meje po uporabi odstavka 1 tega člena.

3. Število pravic do plačila na kmeta je enako številu hektarjev, ki jih kmet v skladu s členom 34(2) prijavi v letu uvedbe sheme enotnega plačila na regionalni ravni v skladu s členom 46(1), razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin.

4. Pravice do plačila, ki jih imajo kmetje pred delitvijo iz odstavkov 1 in 2, se razveljavijo in nadomestijo z novimi pravicami iz odstavka 3.

Člen 48

Revizija pravic do plačila

1. V ustrezno utemeljenih primerih se lahko države članice, ki uporabijo člen 47, v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti odločijo, da v letu, ki sledi uvedbi sheme enotnega plačila na regionalni ravni iz člena 46(1) postopoma preidejo na poenotenje vrednosti pravic do plačila, določenih v tem oddelku.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

Za namene uporabe prvega pododstavka se lahko izvedejo postopne letne spremembe pravic do plačila v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Če se zaradi sprememb linearno zniža vrednost pravic do plačila, se te uvedejo vsaj v skladu z najmanj dvema predhodno določenima letnima korakoma.

2. V ustrezno utemeljenih primerih se države članice, ki so v skladu z oddelkom 1 poglavja 5 ali poglavjem 6 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 uvedle shemo enotnega plačila, v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti lahko odločijo, da v letu 2010 ali pozneje preidejo na približevanje vrednosti pravic do plačila.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

Za namene uporabe prvega pododstavka se lahko izvedejo postopne letne spremembe pravic do plačila v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Če se zaradi sprememb linearno zniža vrednost pravic, se te uvedejo v skladu z najmanj tremi predhodno določenimi letnimi koraki.

Prvi pododstavek se uporablja brez poseganja v odločitve, ki jih države članice sprejmejo v skladu s členom 63(3) Uredbe (ES) št. 1782/2003. Te zadevne države članice lahko odstopajo od najmanjšega števila korakov, določenem v prvem pododstavku, in ravni, določenih v odstavku 3 tega člena.

3. V nobenem od letnih korakov iz odstavkov 1 in 2 znižanje vrednosti katere koli pravice do plačila ne sme preseči 50 % razlike med njeno začetno in končno vrednostjo. Če je znižanje vrednosti manjše od 10 % začetne vrednosti, lahko države članice uporabijo manj kot tri korake.

4. Države članice se lahko odločijo, da uporabijo odstavke 1, 2 in 3 na ustrezni geografski ravni, ki se določi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna in/ali administrativna struktura in/ali kmetijski potencial.

Člen 49

Travinje

Pri uporabi člena 47 lahko države članice v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili v okviru regionalnih zgornjih mej, določenih v skladu s členom 46 ali dela regionalnih zgornjih mej določijo tudi različne vrednosti na enoto pravic do plačila, ki se dodelijo kmetom, iz člena 47(1):

(a) za hektarje, ki se uporabljajo kot travinje na datum, določen za zahtevke za pomoč na površino za leto 2008, in za vse druge upravičene hektarje ali

(b) za hektarje, ki se uporabljajo kot trajni pašniki na datum, določen za zahtevke za pomoč na površino za leto 2008, in za vse druge upravičene hektarje.

Člen 50

Pogoji za pravice do plačila, določene v skladu s tem oddelkom

1. Pravice do plačila, določene v skladu s tem oddelkom ali oddelkom 1 poglavja 5 ali poglavjem 6 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003, se lahko prenesejo ali uporabijo le v isti regiji ali med regijami, kjer so vrednosti pravic do plačila na hektar enake.

2. Če v tem oddelku ni določeno drugače, se uporabljajo druge določbe tega naslova.







Oddelek 2

Delno izvajanje

Člen 51

Splošne določbe

1. Države članice, ki so v skladu z oddelkom 2 poglavja 5 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 odobrile plačila v sektorju ovčjega in kozjega mesa ali plačila za goveje in telečje meso, se lahko do 1. avgusta 2009 odločijo, da bodo še naprej odobravale ta plačila pod pogoji iz tega oddelka. Prav tako se lahko odločijo, da del sredstev svojih nacionalnih zgornjih mej, ki se uporabljajo za odobritev teh plačil, določijo na nižji stopnji, kot je določena v členu 64(2) Uredbe (ES) št. 1782/2003. Če država članica takšne odločitve ne sprejme, se plačila vključijo v shemo enotnega plačila v skladu z določbami člena 66 te uredbe od leta 2010 naprej.

Države članice se v primeru plačil za goveje in telečje meso iz člena 53(2) te uredbe lahko do 1. avgusta 2010 odločijo, da teh plačil ne odobrijo in jih vključijo v shemo enotnega plačila v skladu z določbami člena 66 te uredbe od leta 2011 naprej.

Kadar se država članica odloči, da v skladu s členom 68b Uredbe (ES) št. 1782/2003 iz sheme enotnega plačila v celoti ali delno izključi plačila za sadje in zelenjavo, lahko:

(a) od leta 2010 naprej odobri plačila za sadje in zelenjavo pod pogoji iz tega oddelka in v skladu z odločitvijo, sprejeto na podlagi členov 68b(1) in (2) ali 143bc(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1782/2003, ali

(b) do 1. avgusta 2009 sprejme odločitev, da v skladu s členom 66 te uredbe v shemo enotnega plačila vključi plačila za sadje in zelenjavo, ki so bila na podlagi člena 68b Uredbe (ES) št. 1782/2003 izključena iz te sheme, ali

(c) do 1. avgusta 2009 sprejme odločitev, da odobri prehodna plačila za sadje in zelenjavo pod pogoji iz tega oddelka in na nižji stopnji, kot je stopnja, določena v skladu s členom 68b Uredbe (ES) št. 1782/2003.

Nove države članice, ki so uporabile shemo enotnega plačila na površino, se lahko pri uvedbi sheme enotnega plačila odločijo, da bodo odobrile plačila iz prvega pododstavka pod pogoji iz tega oddelka. V primeru prehodnega plačila za sadje in zelenjavo nove države članice, ki niso uporabile člena 143bc Uredbe (ES) št. 1782/2003, ne smejo uporabiti člena 54 te uredbe. Poleg tega v primeru prehodnega plačila za sadje in zelenjavo nove države članice po potrebi upoštevajo člen 128(3) te uredbe.

▼M3

Države članice, ki so izkoristile možnost iz oddelka 2 poglavja 5 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 o uvedbi sheme enotnega plačila na regionalni ravni, lahko uporabljajo prvi in drugi pododstavek na enaki regionalni ravni.

▼A1

Hrvaška se lahko odloči, da bo uporabila možnosti iz člena 52 in člena 53(1) te uredbe. O tej odločitvi uradno obvesti Komisijo do 15. julija 2013.

▼B

2. Na podlagi odločitve vsake države članice Komisija po postopku iz člena 141(2) določi zgornjo mejo za vsako neposredno plačilo iz členov 52, 53 in 54.

Ta zgornja meja je enaka znesku vseh vrst neposrednih plačil v nacionalnih zgornjih mejah iz člena 40, ki se pomnoži z odstotki znižanja, ki ga uporabijo države članice v skladu s členi 52, 53 in 54.

▼A1

Z odstopanjem od drugega pododstavka se v primeru Hrvaške ta zgornja meja, kar zadeva plačila za ovčje in kozje meso oziroma plačila za goveje in telečje meso iz člena 52 in 53, določi na podlagi nacionalnih zgornjih mej iz členov 104(4) in 112(5), ob upoštevanju razporeda uvedbe neposrednih plačil iz člena 121.

▼M13

Za leto 2014 so zgornje meje za neposredna plačila iz členov 52 in 53 enake zgornjim mejam, določenim za leto 2013, pomnoženim s koeficientom, ki se za vsako zadevno državo članico izračuna tako, da se nacionalna zgornja meja za leto 2014 iz Priloge VIII deli z nacionalno zgornjo mejo za leto 2013. To množenje se uporablja samo za države članice, v katerih je nacionalna zgornja meja iz Priloge VIII za leto 2014 nižja od nacionalne zgornje meje za leto 2013.

▼M3

3. Vsaka država članica, ki uporablja možnost iz petega pododstavka odstavka 1, Komisiji do 1. decembra 2009 predloži naslednje informacije:

(a) razčlenitev zneskov, predvidenih za zadevni(-e) ukrep(-e) za leta 2010 do 2012, po regijah v skladu z objektivnimi merili;

(b) statistične in druge podporne podatke, ki se uporabijo za določitev zneskov iz točke (a).

Države članice se v roku enega meseca odzovejo na vsako zahtevo Komisije po dodatnih pojasnitvah predloženih informacij.

Komisija uporabi zneske iz točke (a) prvega pododstavka tega odstavka kot podlago za določitev zgornje meje za zadevno državo članico, kar zadeva vsako neposredno plačilo iz členov 52 in 53, kot je določeno v odstavku 2 tega člena.

▼B

Člen 52

Plačila za ovčje in kozje meso

Države članice lahko zadržijo 50 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe za plačila v sektorju ovčjega in kozjega mesa iz Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1782/2003. V takšnem primeru kmetom vsako leto izplačajo dodatno plačilo.

▼A1

Z odstopanjem od prvega odstavka lahko Hrvaška zadrži do 50 % zneska, ki izhaja iz zgornje meje iz tretjega pododstavka člena 51(2) te uredbe, zato da kmetom vsako leto izplača dodatno plačilo.

▼B

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki redijo ovce in koze, pod pogoji iz oddelka 10 poglavja 1 naslova IV te uredbe in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe.

Člen 53

Plačila za goveje in telečje meso

1. Tiste države članice, ki so uporabile člen 68(2)(a)(i) Uredbe (ES) št. 1782/2003, in nove države članice, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino, lahko zadržijo celoto ali del sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustreza premiji za krave dojilje iz Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1782/2003, izplačajo kmetom vsako leto dodatno plačilo. V teh primerih kmetom vsako leto izplačajo dodatno plačilo.

▼A1

Z odstopanjem od prvega pododstavka lahko Hrvaška zadrži celoten ali del zneska, ki izhaja iz zgornje meje iz tretjega pododstavka člena 51(2) te uredbe, zato da kmetom vsako leto izplača dodatno plačilo.

▼B

Dodatno plačilo se odobri za ohranjanje krav dojilj pod pogoji iz oddelka 11 poglavja 1 naslova IV te uredbe in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe.

2. V letih 2010 in 2011 lahko tiste države članice, ki so uporabile člen 68(1), 68(2)(a)(ii) ali 68(2)(b) Uredbe (ES) št. 1782/2003 in nove države članice, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino, zadržijo vse ali del nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustrezajo klavnim premijam za teleta, klavnim premijam za govedo, razen za teleta, ali posebni premiji za moško govedo. V teh primerih se kmetom izplača dodatno plačilo. Dodatna plačila se odobrijo za zakol telet, zakol govejih živali, razen za teleta, in za rejo goveda moškega spola, pod pogoji iz oddelka 11 poglavja 1 naslova IV te uredbe v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe.

Člen 54

Prehodna plačila za sadje in zelenjavo

1. Države članice lahko do 31. decembra 2011 zadržijo do 50 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40, ki ustreza podpori za pridelavo paradižnika.

V tem primeru in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2), zadevna država članica izplača kmetom vsako leto dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki pridelujejo paradižnik po pogojih iz oddelka 8 poglavja 1 naslova IV.

2. Države članice lahko zadržijo:

(a) do 31. decembra 2010 do 100 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustreza podpori za pridelavo pridelkov sadja in zelenjave, razen enoletnih poljščin iz tretjega pododstavka tega odstavka, ki se dobavljajo za predelavo in so bili upravičeni do shem pomoči iz uredb (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 2202/96, in

(b) od 1. januarja 2011 do 31. decembra 2012 do 75 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustreza podpori za pridelavo pridelkov sadja in zelenjave, razen enoletnih poljščin, iz tretjega pododstavka tega odstavka, ki se dobavljajo za predelavo in so bili upravičeni do shem pomoči iz Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo ( 9 ) in Uredbi Sveta (ES) št. 2202/96 z dne 28. oktobra 1996 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov ( 10 ).

V tem primeru in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe, zadevna država članica izplača kmetom vsako leto dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki pridelujejo eno ali več vrst naslednjega sadja in zelenjave, kakor je določila zadevna država članica, pod pogoji iz oddelka 8 poglavja 1 naslova IV:

(a) sveže fige,

(b) sveži citrusi,

(c) namizno grozdje,

(d) hruške,

(e) breskve in nektarine ter

(f) slive sorte „d'Ente“.

3. Sredstva nacionalnih zgornjih mej iz odstavkov 1 in 2 so nacionalne zgornje meje iz Priloge X.







POGLAVJE 3

▼A1

Izvajanje v novih državah članicah, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino, in na Hrvaškem

▼B

Člen 55

▼A1

Uvedba sheme enotnega plačila v državah članicah, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino, in na Hrvaškem

1. Če ni drugače predvideno v tem poglavju, se ta naslov uporablja za nove države članice, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino iz poglavja 2 naslova V, in za Hrvaško.

▼B

Člen 41 in oddelek 1 poglavja 2 se ne uporabljata.

2. Katera koli nova država članica, ki uporablja shemo enotnega plačila na površino, sprejme odločitve iz člena 51(1) in člena 69(1) do 1. avgusta v letu, ki je pred letom, za katerega bo prvič uporabila shemo enotnega plačila.

3. Razen Bolgarije in Romunije lahko katera koli nova država članica, ki uporablja shemo enotnega plačila na površino, določi, da poleg pogojev za upravičenost iz člena 34(2) „upravičeni hektar“ pomeni katero koli kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva, ki je bila 30. junija 2003 v dobrem kmetijskem stanju, ne glede na to, ali je na navedeni dan v obdelavi ali ne.

Člen 56

Zahtevek za podporo

1. Kmetje zaprosijo za podporo v okviru sheme enotnega plačila do datuma, ki ga določijo nove države članice, vendar najpozneje do 15. maja.

2. Razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin se pravice do plačila dodelijo le tistim kmetom, ki so vložili zahtevek za shemo enotnih plačil do 15. maja prvega leta veljavnosti sheme enotnih plačil.

Člen 57

Nacionalna rezerva

1. Vsaka nova država članica linearno odstotno zniža svojo nacionalno zgornjo mejo iz člena 40, da bi oblikovala nacionalno rezervo. ►A1 Za Hrvaško to znižanje ni večje od 20 % letne zgornje meje, kot je navedena v preglednici 3 Priloge VIII. ◄

2. Nove države članice uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence, dodelile pravice do plačila kmetom, ki so se znašli v posebnih razmerah, kot jih opredeli Komisija po postopku iz člena 141(2).

3. V prvem letu uporabe sheme enotnega plačila lahko nove države članice uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence, dodelile pravice do plačila kmetom v posebnih sektorjih, ki so se znašli v posebnih razmerah zaradi prehoda na shemo enotnega plačila. ►A1 V primeru Hrvaške mora uporabo nacionalne rezerve odobriti Komisija z izvedbenim aktom brez pomoči odbora iz člena 141. Komisija preuči zlasti vzpostavitev morebitne nacionalne sheme neposrednih plačil, ki se je uporabljala pred dnem pristopa, in pogoje, pod katerimi se je uporabljala. Hrvaška pošlje zahtevek za odobritev nacionalne rezerve Komisiji najpozneje do 15. julija 2013. ◄

4. Nove države članice lahko uporabijo nacionalno rezervo, da bi dodelile pravice do plačila kmetom, ki so začeli opravljati kmetijsko dejavnost po 1. januarju prvega leta uporabe sheme enotnega plačila, vendar v tem letu niso prejeli nobenega neposrednega plačila, v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence.

5. Nove države članice, ki ne uporabijo člena 68(1)(c), lahko uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, dodelile pravice do plačila za kmete na območjih, na katerih se izvajajo programi prestrukturiranja in/ali razvoja, povezani z določeno obliko javne intervencije, da se prepreči opuščanje zemljišč in/ali kompenzira specifično slabši položaj na teh območjih.

6. Za namene uporabe odstavkov 2 do 5 lahko nove države članice povečajo znesek na enoto pravic do plačila, ki jih ima zadevni kmet, v okviru meje 5 000 EUR, ali zadevnemu kmetu dodelijo nove pravice do plačila.

7. Nove države članice linearno znižajo pravice do plačila, če njihova nacionalna rezerva ne zadošča za kritje primerov iz odstavkov 2, 3 in 4.

▼A1

Člen 57a

Posebna nacionalna rezerva za razminiranje na Hrvaškem

1. Hrvaška vzpostavi posebno nacionalno rezervo za razminiranje, ki se uporablja za dodeljevanje pravic do plačil kmetom z zemljišči, s katerih so bile odstranjene mine in ki se znova uporabljajo za kmetijske dejavnosti, v obdobju desetih let po pristopu ter v skladu z objektivnimi merili in na način, ki bi zagotavljal enako obravnavanje kmetov ter preprečeval izkrivljanje trga in konkurence.

2. Zemljišča, upravičena do dodelitve pravic do plačil v skladu s tem členom, niso upravičena do dodelitve pravic do plačil v skladu s členom 59 in členom 61.

3. Vrednost pravic do plačil, določena v skladu s tem členom, ne sme biti višja od vrednosti pravic do plačil, določene v skladu s členom 59 oziroma členom 61.

4. Posebni nacionalni rezervi za razminiranje se dodelijo zneski v vrednosti največ 9 600 000 EUR, za katere velja razpored uvedbe neposrednih plačil iz člena 121. Najvišji letni zneski so naslednji:







(v 1 000 EUR) Hrvaška 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 Najvišji znesek za posebno nacionalno rezervo za razminiranje 2 400 2 880 3 360 3 840 4 800 5 760 6 720 7 680 8 640 9 600

5. V prvem letu izvajanja sheme enotnega plačila Hrvaška dodeljuje pravice do plačil kmetom na podlagi zemljišč, s katerih so bile odstranjene mine in ki so jih kmetje prijavili v zahtevkih za pomoč, predloženih v prvem letu izvajanja sheme enotnega plačila, in se znova uporabljajo za kmetijske dejavnosti v obdobju od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2012.

6. Za leta 2013 do 2022 se pravice do plačil kmetom dodeljujejo na podlagi zemljišč, s katerih so bile odstranjene mine in ki so jih kmetje prijavili v zadevnem letu, pod pogojem, da so ta zemljišča začeli znova uporabljati za kmetijske dejavnosti v predhodnem koledarskem letu, o čemer so uradno obvestili Komisijo v skladu z odstavkom 9.

7. Komisija za zagotovitev ustrezne uporabe sredstev Unije v skladu s postopkom iz člena 141(2) spremeni zgornjo mejo v preglednici 3 Priloge VIII, in sicer tako, da vanjo doda zneske iz posebne nacionalne rezerve za razminiranje, ki so bili dodeljeni do 31. decembra 2022.

8. Vsa zemljišča, prijavljena za namene tega člena, ustrezajo opredelitvi upravičenega hektarja iz člena 34(2).

9. Hrvaška do 15. julija 2013 uradno obvesti Komisijo o površini, upravičeni v skladu z odstavkom 5, in pri tem navede tako zemljišča, upravičena do ravni podpore v skladu s členom 59, kot zemljišča, upravičena do ravni podpore v skladu s členom 61. To uradno obvestilo vsebuje tudi podatke o ustreznih proračunskih sredstvih in neporabljenih zneskih. Od leta 2014 dalje se Komisiji vsako leto najpozneje do 31. januarja pošlje sporočilo, ki zajema predhodno koledarsko leto, z enakimi podatki v zvezi s površinami, ki se znova uporabljajo za kmetijske dejavnosti, in ustreznimi proračunskimi sredstvi.

10. Do 31. decembra 2012 se vsa zemljišča, za katera bi kmetje utegnili prejeti pravico do plačila iz te posebne nacionalne rezerve za razminiranje, tako tista, s katerih so že bile odstranjene mine, kot tista, s katerih še niso bile, opredelijo v integriranem administrativnem in kontrolnem sistemu, vzpostavljenem v skladu s poglavjem 4 naslova II.

▼B

Člen 58

Regionalne razdelitve nacionalne zgornje meje iz člena 40

1. Nove države članice lahko uporabijo shemo enotnega plačila na regionalni ravni.

2. Nove države članice opredelijo regije na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril.

3. Po potrebi vsaka nova država članica razdeli nacionalne zgornje meje iz člena 40 po kakršnem koli znižanju iz člena 57 med regije, v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili.

Člen 59

Dodelitev pravic do plačila

1. Kmetje prejmejo pravice do plačila, katerih znesek na enoto se izračuna tako, da se nacionalna zgornja meja iz člena 40, ki se uporabi, po kakršnem koli znižanju, določenem v členu 57, deli s številom pravic do plačila, določenih na nacionalni ravni v skladu z odstavkom 2 tega člena.

2. Razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah je število pravic do plačila na kmeta enako številu hektarjev, ki jih ta prijavi v skladu s členom 35(1) za prvo leto uporabe sheme enotnega plačila.

3. Razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah se z odstopanjem od odstavka 2 lahko nove države članice odločijo, da je število pravic do plačila na kmeta enako povprečnemu letnemu številu vseh hektarjev, na osnovi katerih je bila dodeljena pravica do plačila na površino med enim ali več leti reprezentativnega obdobja, ki ga določi država članica, vendar najpozneje do leta 2008.

Če pa kmet v reprezentativnem obdobju prične opravljati kmetijsko dejavnost, povprečno število hektarov temelji na plačilih, ki so mu bila odobrena v koledarskem letu ali koledarskih letih, v katerih je opravljal kmetijsko dejavnost.

▼A1

4. Komisija v skladu s postopkom iz člena 141(2) sprejme pravila o prvi dodelitvi pravic do plačila na Hrvaškem.

▼B

Člen 60

Kmetje brez upravičenih hektarjev

Kmetu, ki opravlja svojo dejavnost v sektorju govejega in telečjega mesa, sektorju mlečnih proizvodov ali sektorju ovčjega in kozjega mesa in je v skladu s členoma 57(3) in 59 upravičen do pravic do plačil, za katera prvo leto izvajanja sheme enotnega plačila nima upravičenih hektarov, se dodelijo posebne pravice, kot je določeno v členu 44, pri čemer vrednost posamezne pravice ne presega 5 000 EUR.

Člen 61

Travinje

Nove države članice lahko v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili v okviru regionalne zgornje meje, določene v skladu s členom 58 ali njenega dela določijo tudi različne vrednosti pravic do plačila na enoto, ki se dodelijo kmetom iz člena 59(1):

(a) za hektarje travinja, ki so popisani 30. junija 2008, in za kateri koli drugi hektar, ki je upravičen do pomoči, ali

(b) za hektarje trajnih pašnikov, ki so popisani 30. junija 2008, in za kateri koli drugi hektar, ki je upravičen do pomoči.

▼A1

Za Hrvaško sta datuma iz točk (a) in (b) prvega odstavka 30. junij 2011.

▼B

Člen 62

Pogoji za pravice do plačila

1. Pravice do plačila, določene v skladu s tem poglavjem, se lahko prenesejo le v isti regiji ali med regijami, kjer so pravice na hektar enake.

2. Nove države članice se lahko v skladu s splošnim načelom zakonodaje Skupnosti odločijo, da poenotijo vrednosti pravic do plačila, določene v skladu s tem poglavjem. To odločitev sprejmejo najpozneje do 1. avgusta v letu, ki je pred prvim letom uporabe sheme enotnega plačila.

Za namene uporabe prvega pododstavka se lahko izvedejo postopne letne spremembe pravic do plačila v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili in predhodno določenimi letnimi koraki.

3. Razen v primeru višje sile in v izjemnih okoliščinah lahko kmet prenese svoje pravice do plačila brez zemljišča šele potem, ko je v smislu člena 34 uveljavil najmanj 80 % svojih pravic do plačila v najmanj enem koledarskem letu ali ko se je prostovoljno odrekel v korist nacionalne rezerve vseh pravic do plačila, ki jih ni izkoristil v prvem letu izvajanja sheme enotnega plačila.







POGLAVJE 4

Vključitev vezane podpore v shemo enotnega plačila

Člen 63

Vključitev vezane podpore v shemo enotnega plačila

1. Od leta 2010 države članice vključujejo podporo, ki je na voljo v okviru shem vezane podpore iz Priloge XI, v shemo enotnega plačila v skladu s pravili iz členov 64, 65, 66 in 67.

2. Z odstopanjem od odstavka 1:

(a) se države članice, ki so uvedle shemo enotnega plačila v skladu s poglavji od 1 do 4 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003, lahko odločijo, da bodo pomoč iz odstavka 1 v celoti ali deloma uporabile za uvedbo pravic do plačila ali za povečanje vrednosti pravic do plačila glede na vrsto kmetijske dejavnosti kmetov v enem ali več letih v obdobju od 2005 do 2008 ter v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so kmetijski potencial ali okoljska merila;

(b) se države članice, ki so uvedle shemo enotnega plačila v skladu z oddelkom 1 poglavja 5 ali poglavjem 6 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 ali so uporabile možnost iz člena 47 te uredbe, lahko odločijo, da bodo pomoč iz odstavka 1 v celoti ali deloma uporabile za povečanje vrednosti pravic do plačila za dodatni znesek, ki ustreza povečanju regionalne zgornje meje, deljenemu s skupnim številom pravic do plačila.

Prav tako lahko države članice določijo povečanje vrednosti pravic do plačila z upoštevanjem meril iz člena 64(1) te uredbe ali glede na vrsto kmetijske dejavnosti kmetov v enem ali več letih v obdobju 2005–2008 ter v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so kmetijski potencial ali okoljska merila.

3. Če država članica uporabi odstopanje, določeno v odstavku 2(a), z ustreznimi ukrepi zagotovi, da kmetje, ki so prejeli pomoč iz odstavka 1, niso izključeni iz sheme enotnega plačila. Zlasti poskrbi, da skupni znesek pomoči, ki jo bo kmet prejel po vključitvi shem vezane podpore iz odstavka 1 v shemo enotnega plačila, ni manjši od 75 % povprečne letne pomoči, ki jo je prejel iz naslova vseh neposrednih plačil v ustreznih referenčnih obdobjih iz členov 64, 65 in 66.

Člen 64

Vključitev vezane podpore, izključene iz sheme enotnega plačila

1. Države članice razdelijo zneske iz Priloge XII, ki so bili na voljo za vezano podporo v okviru shem iz točk 1 in 2 Priloge XI, med kmete v zadevnih sektorjih v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili ob upoštevanju zlasti podpore, ki so jo kmetje prejeli neposredno ali posredno v okviru ustreznih shem podpore v enem ali več letih obdobja 2005 do 2008. V primeru shem za krompirjev škrob iz točk 1 in 2 Priloge XI države članice lahko razdelijo zneske, ki so na voljo v okviru teh shem, ob upoštevanju količine krompirja iz pogodbe o pridelavi med proizvajalcem krompirja in proizvajalcem škroba v mejah kvot, v zadevnem letu dodeljenih temu proizvajalcu, kot je določeno v členu 84a Uredbe (ES) št. 1234/2007.

2. Države članice povečajo vrednost pravic do plačila, ki jih imajo zadevni kmetje na podlagi zneskov, ki izhajajo iz uporabe odstavka 1.

Povečanje vrednosti na pravico do plačila na kmeta se izračuna tako, da se zneski iz prvega pododstavka delijo s številom pravic do plačila vsakega zadevnega kmeta.

Če pa kmet v zadevnem sektorju nima nobene pravice do plačila, se mu dodelijo pravice do plačila, katerih:

(a) število je enako številu hektarjev, ki jih prijavi v skladu s členom 35(1) za leto vključitve sheme vezane podpore v shemo enotnega plačila,

(b) vrednost se določi tako, da se znesek, ki je ustvarjen zaradi uporabe odstavka 1 deli s številom, določenim v skladu s točko (a) tega pododstavka.

▼M3

Z odstopanjem od tretjega pododstavka, če kmet v zadevnem sektorju nima nobene pravice do plačila in kljub temu prijavi več zakupljenih pravic do plačila v prvem letu vključitve shem vezane podpore, se mu dodeli število pravic do plačila, ki ustreza razliki med številom upravičenih hektarjev, ki jih prijavi, in številu zakupljenih pravic do plačila, ki jih prijavi. Vrednost dodeljenih pravic se določi z delitvijo zneska, ki izhaja iz uporabe odstavka 1, s številom pravic, ki se morajo dodeliti. Vendar pa vrednost posamezne dodeljene pravice ne presega 5 000 EUR.

Da bi zagotovili celotno dodelitev zneska, ki izhaja iz uporabe odstavka 1, po uporabi četrtega pododstavka tega odstavka, se kmetu iz zadevnega sektorja dodelijo pravice do plačila z največjo vrednostjo posamezne pravice v višini 5 000 EUR. Z odstopanjem od člena 35 te pravice do plačila daje pravico do letne pomoči v okviru sheme enotnega plačila brez prijavljanja ustreznega števila hektarjev. Število pravic do plačila, uveljavljenih z uporabo odstopanja, pa v danem letu ne preseže števila pravic do plačila, ki jih kmet uveljavi v skladu s členom 35. To odstopanje se preneha uporabljati od prvega leta, če in kolikor kmet iz zadevnega sektorja prijavi zadostno število upravičenih hektarjev za uveljavitev pravic do plačila ali dela pravic do plačila v skladu s členom 35. Navedene pravice do plačila se uveljavijo na razpoložljivih upravičenih hektarjih, preden se kmetu prenesejo kakršne koli pravice do plačila po dodelitvi pravice do plačila v skladu s prvim stavkom tega pododstavka.

Pri prenosu pravic do plačila na podlagi petega pododstavka tega odstavka, razen na podlagi dejanske ali pričakovane dediščine ali kot posledica spremembe pravnega statusa, se uporablja člen 35, če prevzemnik uveljavi navedene pravice do plačila.

▼B

3. Vendar se zadevna država članica v primeru, da je znesek za shemo pomoči manjši od 250 000 EUR, lahko odloči, da zneskov ne bo razdelila in jih doda v nacionalno rezervo.

Člen 65

Vključitev vezane podpore, ki je delno izključena iz sheme enotnega plačila

Zneske, ki so na razpolago za vezano podporo v okviru shem iz točke 3 Priloge XI, države članice razdelijo med kmete v zadevnih sektorjih v sorazmerju s podporo, ki so jo ti kmetje prejeli v okviru ustreznih shem podpore v ustreznih referenčnih obdobjih iz Uredbe (ES) št. 1782/2003.

Vendar lahko države članice izberejo novejše reprezentativno obdobje v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, če pa je država članica uvedla shemo enotnega plačila v skladu z oddelkom 1 poglavja 5 ali poglavjem 6 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003, ali če uporabi možnost iz člena 47 te uredbe, v skladu s členom 63(2)(b) te uredbe.

Države članice povečajo vrednost pravic do plačila zadevnih kmetov ali dodelijo pravice do plačila v skladu s členom 64(2) te uredbe.

Če bi kmetu, ki je prejel plačilo v skladu s členoma 67 in 68 Uredbe (ES) št. 1782/2003, v skladu s tem členom pripadale pravice do plačila, za katera v letu vključitve sheme vezane podpore v shemo enotnega plačila nima upravičenih hektarov, ali če vrednost pravic do plačila na hektar presega 5 000 EUR, se mu dodelijo posebne pravice do plačila iz člena 44, pri čemer vrednost posamezne pravice ne presega 5 000 EUR.

Člen 66

Neobvezna vključitev vezane podpore, ki je delno izključena iz sheme enotnega plačila

Če država članica:

(a) ne sprejme odločitve iz prvega pododstavka člena 51(1);

(b) se odloči, da ne odobri plačil za goveje in telečje meso iz člena 53(2) od leta 2011 naprej, ob uporabi drugega pododstavka člena 51(1);

(c) ali se odloči, da ne odobri plačil za sadje in zelenjavo, ob uporabi tretjega pododstavka člena 51(1);

se zneski, ki so bili na voljo za vezano podporo v okviru shem iz točke 4 priloge XI, vključijo v shemo enotnega plačila v skladu z določbami člena 65.

Člen 67

Predhodna vključitev vezane podpore v shemo enotnega plačila

►M3 1. ◄ Države članice se do 1. avgusta 2009 lahko odločijo, da bodo pomoč za semena iz oddelka 5 naslova IV in sheme iz točke 1 Priloge XI leta 2010 ali 2011 vključile v shemo enotnega plačila, z izjemo premije za trdo pšenico posebne kakovosti. V tem primeru Komisija v skladu s postopkom iz člena 141(2) prilagodi nacionalne zgornje meje, kot je navedeno v iz členu 40, tako, da dodatno določi zneske iz Priloge XII za zadevno shemo pomoči.

▼M3

2. Države članice, ki so le v nekaterih delih svojega ozemlja izkoristile možnost iz oddelka 1 poglavja 5 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 o uvedbi sheme enotnega plačila na regionalni ravni, lahko uporabljajo ta člen na enaki regionalni ravni.

Vsaka država članica, ki uporablja možnost iz prvega pododstavka, Komisiji do 1. decembra 2009 predloži naslednje informacije:

(a) razčlenitev zneskov, predvidenih za zadevni (-e) ukrep(-e) za leta 2010 do 2012, po regijah v skladu z objektivnimi merili;

(b) statistične in druge podporne podatke, ki se uporabijo za določitev zneskov iz točke (a).

Države članice se v roku enega meseca odzovejo na vsako zahtevo Komisije po dodatnih pojasnitvah predloženih informacij.

Komisija uporabi zneske iz točke (a) drugega pododstavka tega odstavka kot podlago za prilagoditev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 za zadevne države članice, kot je določeno v tem členu.

▼B







POGLAVJE 5

Posebna podpora

Člen 68

Splošna pravila

1. Države članice lahko kmetom dodelijo posebno podporo pod pogoji, določenimi v tem poglavju:

(a) za:

(i) posebne vrste kmetovanja, ki so pomembne za varovanje ali izboljšanje okolja,

(ii) izboljšanje kakovosti kmetijskih proizvodov,

(iii) izboljšanje trženja kmetijskih proizvodov,

(iv) izvajanje strožjih standardov v zvezi z dobrim počutjem živali,

(v) posebne kmetijske dejavnosti, ki prinašajo dodatne koristi za kmetijstvo in okolje;

(b) obravnavanje posebnih neugodnosti, ki prizadenejo kmete v sektorju mlečnih proizvodov, govejega in telečjega, ovčjega in kozjega mesa ter riža na ekonomsko ranljivih ali okoljsko občutljivih območjih, ali za ekonomsko občutljive načine kmetovanja v teh sektorjih;

(c) na območjih, kjer se izvajajo programi prestrukturiranja in/ali razvoja, da se prepreči opuščanje zemljišč in/ali kompenzira specifično slabši položaj kmeta na teh območjih;

(d) v obliki prispevkov za premije za zavarovanje pridelkov, živali in rastlin v skladu s pogoji, določenimi v členu 70;

(e) z vzajemnimi skladi za bolezni živali in rastlin ter okoljske nesreče v skladu s pogoji iz člena 71.

2. Podpora iz odstavka 1(a) se lahko odobri samo, če:

(a) za posebne kmetijske dejavnosti iz odstavka 1(a)(v)

(i) upošteva zahteve, ki so določene v prvem pododstavku člena 39(3) Uredbe (ES) št. 1698/2005, in le za kritje dodatnih stroškov, ki so dejansko nastali, in izgube dohodka zaradi izpolnjevanja zadevnega cilja in

(ii) jo je odobrila Komisija;

(b) za izboljšanje kakovosti kmetijskih proizvodov iz odstavka 1(a)(ii) je v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 509/2006 z dne 20. marca 2006 o zajamčenih tradicionalnih posebnostih kmetijskih proizvodov in živil ( 11 ), Uredbo Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila ( 12 ), Uredbo Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov ( 13 ) ter poglavjem I naslova II dela III Uredbe (ES) št. 1234/2007;

(c) za izboljšanje trženja kmetijskih proizvodov iz odstavka 1(a)(iii), izpolnjuje merila iz členov 2 do 5 Uredbe Sveta (ES) št. 3/2008 z dne 17. decembra 2007 o ukrepih za informiranje o kmetijskih proizvodih in njihovo promocijo na notranjem trgu in v tretjih državah ( 14 ).

3. Podpora iz odstavka 1(b) tega člena se lahko dodeli samo v obsegu, ki je potreben za ohranitev trenutne ravni pridelave.

V sektorjih ovčjega in kozjega ter govejega in telečjega mesa, če se navedena podpora uporablja skupaj s podporo, odobreno na podlagi členov 52 in 53, skupna podpora ne sme presegati finančnih ovojnic podpore, pridobljenih z začetkom uporabe najvišjega odstotka zadržanja, določenega v členih 67 in 68 Uredbe (ES) št. 1782/2003.

V sektorju riža se lahko podpora iz odstavka 1(b) tega člena dodeli samo od koledarskega leta, ko države članice vključijo shemo posebnih plačil za riž iz oddelka 1 poglavja 1 naslova IV v shemo enotnega plačila.

4. Pomoč iz:

(a) odstavkov 1(a) in (d) tega člena se dodeli v obliki dodatnih letnih plačil,

(b) odstavka 1(b) tega člena se dodeli v obliki dodatnih letnih plačil, kot so plačila na glavo ali premije za travinje,

(c) odstavka 1(c) tega člena se dodeli v obliki povečanja zneska na enoto in/ali ali števila kmetovih pravic do plačila,

(d) odstavka 1(e) tega člena se dodeli v obliki kompenzacijskih plačil, kakor je določeno v členu 71.

5. Prenos pravic do plačila s povečanimi zneski na enoto in prenos dodatnih pravic do plačila iz odstavka 4(c) se lahko dovoli le, če prenesene pravice vključujejo prenos enakovrednega števila hektarjev.

6. Vsaka podpora, dodeljena v skladu z odstavkom 1, mora biti skladna z drugimi ukrepi in politikami Skupnosti.

7. Komisija po postopku iz člena 141(2) opredeli pogoje za odobritev Komisije iz člena 2(a)(ii) tega člena in pogoje za dodelitev podpore iz tega oddelka, zlasti zato da bi zagotovila skladnost z drugimi ukrepi in politikami Skupnosti ter preprečila kopičenje podpore.

▼M13

8. Tiste države članice, ki so sprejele odločitev iz člena 69(1), jo lahko do 1. februarja 2014 pregledajo in se odločijo, da bodo z učinkom od leta 2014:

▼B

(a) spremenijo zneske za financiranje pomoči iz tega poglavja v okviru omejitev iz člena 69, ali

(b) prenehale uporabljati posebno podporo v skladu s tem poglavjem.

Glede na odločitev posamezne države članice v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka Komisija po postopku iz člena 141(2) določi ustrezno zgornjo mejo te podpore.

Če se država članica odloči, da bo prenehala uporabljati to poglavje ali če zmanjša zneske za njegovo financiranje, se uporablja člen 72(2).

Člen 69

Finančne določbe za posebno podporo

▼M13

1. Države članice se lahko do 1. avgusta 2009, do 1. avgusta 2010, 1. avgusta 2011, do 1. septembra 2012, v primeru Hrvaške do datuma njenega pristopa, ali do 1. februarja 2014 odločijo, da bodo od leta, ki sledi tej odločitvi, oziroma v primeru Hrvaške od prvega leta izvajanja sheme enotnega plačila, ali od leta 2014 v primeru odločitve, sprejete do 1. februarja 2014, uporabile do 10 % sredstev iz nacionalne zgornje meje iz člena 40, Malta pa 2 000 000 EUR, za posebno podporo iz člena 68(1).

▼B

2. Države članice lahko na sektorski osnovi zadržijo 10 % sredstev, tako da zadržijo do 10 % sredstev iz nacionalne zgornje meje iz člena 41 Uredbe (ES) št. 1782/2003, ki se nanaša na vse sektorje iz Priloge VI k navedeni uredbi. Zadržana sredstva se lahko uporabijo samo za izvajanje pomoči iz člena 68(1) te uredbe v zadevnih sektorjih.

3. Glede na odločitev posamezne države članice v skladu z odstavkom 1 o tem, kakšen znesek nacionalne zgornje meje bo uporabila, Komisija po postopku iz člena 141(2) določi ustrezno zgornjo mejo te podpore.

▼M13

Izključno za zagotovitev upoštevanja nacionalnih zgornjih mej iz člena 40(2) in za izračun iz člena 41(1) se zneski za dodelitev podpore iz točke (c) člena 68(1) odštejejo od nacionalne zgornje meje iz člena 40(1). Štejejo se kot dodeljena pravica do plačila.

▼B

4. Podpora iz točk (i), (ii), (iii) in (iv) odstavka 1(a) ter odstavkov 1(b) in (e) člena 68 se omeji na ►M13 6,5 % ◄ nacionalne zgornje meje iz člena 40, za Malto pa na znesek 2 000 000 EUR iz člena 69(1) te uredbe, ki se uporabijo zlasti za financiranje ukrepov iz člena 68(1)(b) v sektorju mleka.

Države članice lahko določijo podmeje za posamezni ukrep.

►M3

Z odstopanjem od odstavka 4 se lahko za države članice, ki so dodelile podporo za rejo krav dojilj v skladu s členom 69 Uredbe (ES) št. 1782/2003 in niso uporabile možnosti iz člena 68(2)(a)(i) navedene uredbe ter v zvezi s tem uporabile več kot 50 % zneskov, določenih v skladu s členom 69 navedene uredbe za sektor govejega in telečjega mesa, za obdobje med letoma 2010 in ►M13 2014 ◄ omejitev iz odstavka 4 tega člena določi na 6 % nacionalne zgornje meje iz člena 40 te uredbe. Poleg tega se za države članice, kjer se več kot 60 % mleka proizvede na območjih, ki ležijo severno od 62. vzporednika, ta omejitev določi na 10 % nacionalne zgornje meje iz člena 40 te uredbe.

◄

Kljub temu pa se vsaka podpora, ki presega 3,5 % nacionalne zgornje meje iz člena 40, uporabi izključno za financiranje ukrepov iz člena 68(1)(b) te uredbe v sektorju mleka ter sektorju govejega in telečjega mesa.

Komisija Svetu predloži poročilo o uporabi tega odstavka do 31. decembra 2013.

6. Države članice pridobijo sredstva, potrebna za financiranje podpore iz:

(a) člena 68(1), tako da uporabijo znesek, ki ga Komisija izračuna v skladu z odstavkom 7 tega člena in določi po postopku iz člena 141(2), in/ali

(b) člena 68(1)(a), (b), (c) in (d), z linearnim znižanjem vrednosti pravic do plačila, dodeljenih kmetom, in/ali neposrednih plačil iz členov 52 in 53 in/ali iz nacionalne rezerve,

(c) odstavka 68(1)(e), po potrebi z linearnim znižanjem enega ali več plačil, ki se bodo izplačala upravičencem do ustreznih plačil v skladu s tem naslovom in v okviru meja iz odstavkov 1 in 4 tega člena.

▼M13

Izključno zaradi zagotovitve spoštovanja nacionalnih zgornjih mej iz člena 40(2) in za izračun iz člena 41(1) zadevni znesek ne šteje kot del zgornjih mej, določenih na podlagi odstavka 3 tega člena, kadar država članica uporabi možnost iz točke (a) prvega pododstavka tega odstavka.

▼B

7. Zneski iz odstavka 6(a) tega člena so enaki razliki med:

(a) nacionalnimi zgornjimi mejami, določenimi v Prilogi VIII ali Prilogi VIIIa Uredbe (ES) št. 1782/2003 za leto 2007, po uporabi člena 10(1) navedene uredbe in člena 4(1) Uredbe (ES) št. 378/2007 in po zmanjšanju za 0,5 % ter

(b) izvajanjem proračuna sheme enotnega plačila in plačil iz oddelkov 2 in 3 poglavja 5 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 za proračunsko leto 2008 glede na plačila v okviru znižane zgornje meje za leto 2007 iz točke (a) tega pododstavka.

Ta znesek v nobenem primeru ne presega 4 % zgornje meje iz točke (a) prvega pododstavka tega odstavka.

Za nove države članice, ki so v letu 2007 uporabile shemo enotnega plačila, se znesek pomnoži z 1,75 v letu 2010, z 2 v letu 2011, z 2,25 v letu 2012 in z 2,5 od leta 2013 naprej.

Komisija na zahtevo države članice preuči določene zneske po postopku iz člena 141(2) te uredbe in na podlagi natančnih predpisov, ki se določijo po enakem postopku.

Uporaba teh zneskov s strani držav članic ne posega v uporabo člena 8 te uredbe.

8. V sklepu iz odstavka 1 tega člena, člena 68(8) in člena 131(1) se določijo ukrepi, ki se uporabijo, hkrati pa so v njem zajeti vsi nadaljnji izvedbeni postopki za uporabo tega poglavja, vključno z opisom pogojev za upravičenost do ukrepov, ki se uporabijo, z zadevnim zneskom in finančnimi viri, ki jih je treba zbrati.

9. Nove države članice se lahko odločijo, da bodo na podlagi svojih nacionalnih zgornjih mej uporabile odstavke 1, 2, 4 in 6 tega člena in člen 131(1):

(a) za leto 2016 v primeru Bolgarije in Romunije,

▼A1

(aa) za 2022 v primeru Hrvaške,

▼B

(b) za leto 2013 v primeru drugih novih držav članic.

V tem primeru se člen 132 ne uporablja za ukrepe, sprejete v skladu s tem členom.

Člen 70

Zavarovanje pridelka, živali in rastlin

1. Države članice lahko sofinancirajo premije za zavarovanje pridelka, živali ali rastlin proti ekonomskim izgubam zaradi slabih vremenskih razmer, bolezni žival ali rastlin ali napadov škodljivih organizmov.

V tem členu:

(a) „slabe vremenske razmere“ pomeni vremenske razmere, ki jih lahko izenačimo z naravnimi nesrečami, kakršne so zmrzal, toča, led, dež ali suša;

(b) „bolezni živali“ pomeni bolezni, omenjene na seznamu bolezni živali Mednarodnega urada za kužne bolezni žival in/ali v Prilogi k Odločbi Sveta 90/424/EGS z dne 26. junija 1990 o odhodkih na področju veterine ( 15 ).

(c) „ekonomske izgube“ pomeni kakršni koli dodatne stroške, ki nastanejo kmetu zaradi izrednih ukrepov, ki jih kmet sprejme z namenom zmanjšati ponudbo na zadevnem trgu, ali kakršno koli znatno izgubo proizvodnje.

2. Finančni prispevki se lahko odobrijo samo za izgubo zaradi slabih vremenskih razmer ali bolezni živali ali rastlin ali napada škodljivih organizmov, ki uničijo več kot 30 % povprečja letne proizvodnje zadevnega kmeta v predhodnem triletnem obdobju ali triletnem povprečju, ki temelji na predhodnem petletnem obdobju, pri čemer je izključena najvišja in najnižja vpisna vrednost.

3. Finančni prispevek, odobren na kmeta, ne presega 65 % zavarovalne premije, ki jo je treba plačati.

Države članice lahko znesek premije, ki je upravičen do finančnega prispevka, omejijo z uporabo ustreznih zgornjih mej.

4. Kritje z zavarovanjem pridelkov in/ali živali in/ali rastlin je na voljo le, če je slabe vremenske razmere ali izbruh bolezni živali ali rastlin ali napad škodljivih organizmov kot take priznal pristojni organ zadevne države članice.

Države članice lahko po potrebi vnaprej določijo merila, na podlagi katerih se šteje, da je bil tak primer priznan.

5. Izplačila zavarovanja nadomestijo največ skupne stroške za nadomestitev izgub iz odstavka 1 in ne zahtevajo ali določajo vrste ali količine prihodnje pridelave.

6. Vsak finančni prispevek se izplača neposredno zadevnemu kmetu

7. Izdatke držav članic za finančne prispevke sofinancira Skupnost iz skladov iz člena 69(1) v višini 75 % finančnega prispevka.

Prvi pododstavek ne posega v nobena pooblastila držav članic, da v zadevnih sektorjih pokrijejo svojo udeležbo pri financiranju finančnih prispevkov in dela zavarovalne premije, ki jo plačajo kmetje v celoti ali delno z obveznimi shemami kolektivne odgovornosti. To je mogoče ne glede na člena 125l in 125n Uredbe (ES) št. 1234/2007.

8. Države članice zagotovijo, da se v skladu s prvim pododstavkom odstavka 1 nadomestilo za ekonomske izgube, ki se odobri v skladu z drugimi določbami Skupnosti, tudi s členom 44 Uredbe (ES) št. 1234/2007, in drugimi zdravstvenimi, veterinarskimi ali fitosanitranimi ukrepi, preneha izplačevati.

9. Finančni prispevek ne sme predstavljati ovire za delovanje notranjega trga z zavarovalnimi storitvami. Finančni prispevek se ne sme omejiti na zavarovanje, ki ga zagotovi ena sama zavarovalna družba ali skupina družb ali se pogojevati s tem, da se zavarovalna pogodba sklene z družbo, ustanovljeno v zadevni državi članici.

Člen 71

Vzajemni skladi za bolezni živali in rastlin ter okoljske nesreče

1. Države članice lahko določijo, da se kmetom izplača finančno nadomestilo za gospodarske izgube zaradi izbruha bolezni živali ali rastlin ali okoljske nesreče, s finančnimi prispevki v vzajemne sklade.

2. V tem členu:

(a) „vzajemni sklad“ pomeni shemo, ki jo je akreditirala država članica v skladu z nacionalno zakonodajo, v okviru katere se povezani kmetje zavarujejo in iz katere se dodelijo odškodnine tem kmetom, kadar so jih prizadele gospodarske izgube zaradi izbruha bolezni živali ali rastlin ali okoljske nesreče;

(b) „ekonomske izgube“ pomeni kakršne kole dodatne stroške, ki nastanejo kmetu zaradi izrednih ukrepov, ki jih kmet sprejme z namenom zmanjšati ponudbo na zadevnem trgu, ali kakršno koli znatno izgubo proizvodnje;

(c) „okoljska nesreča“ pomeni posebno onesnaženje, kontaminacija ali degradacija kakovosti okolja, ki je nastala zaradi posebnega dogodka ter je geografsko omejena. Ne zajema splošnih okoljskih tveganj, ki niso povezana s posebnim dogodkom, na primer podnebnih sprememb ali kislega dežja.

3. Finančno nadomestilo v primeru bolezni živali se lahko odobri le za bolezni, omenjene na seznamu bolezni živali Mednarodnega urada za kužne bolezni žival in/ali v Prilogi k Odločbi 90/424/EGS.

4. Države članice zagotovijo, da se v skladu s prvim pododstavkom odstavka 1 finančno nadomestilo za ekonomske izgube, ki se odobri v skladu z drugimi določbami Skupnosti, tudi s členom 44 Uredbe (ES) št. 1234/2007 in drugimi zdravstvenimi, veterinarskimi ali fitosanitranimi ukrepi, preneha izplačevati.

5. Vzajemni skladi izplačajo finančno nadomestilo neposredno povezanim kmetom, ki so jih ekonomske izgube prizadele.

Vir finančnega nadomestila, ki jih izplačajo vzajemni skladi, so:

(a) delniški kapital, ki ga v sklade prispevajo povezani in nepovezani kmetje ali drugi gospodarski udeleženci v kmetijski proizvodni verigi ali,

(b) posojila, ki jih skladi najamejo po komercialnih pogojih, in

(c) zneski, pridobljeni v skladu s členom 11.

Kakršen koli začetni delniški kapital ne sme izvirati iz javnih sredstev.

6. Finančni prispevki iz odstavka 1 se lahko nanašajo na:

(a) upravne stroške ustanovitve vzajemnega sklada, razporejene največ na tri leta,

(b) vračilo kapitala in obresti na komercialna posojila, ki jih vzajemni sklad najame za namene izplačila finančnega nadomestila kmetom,

(c) zneske, ki jih vzajemni skladi izplačajo iz svojega delniškega kapitala kot finančno nadomestilo kmetom.

Najkrajše in najdaljše trajanje komercialnih posojil, upravičenih za finančni prispevek, določi Komisija po postopku iz člena 141(2).

Če sklad izplača finančno nadomestilo v skladu s točko (c) prvega pododstavka, javni finančni prispevek sledi enakemu ritmu, kot za komercialno posojilo minimalnega trajanja.

7. Kateri koli finančni prispevek ne sme preseči 65 % stroškov iz odstavka 6. Kakršne koli stroške, ki se ne pokrijejo s finančnimi prispevki, krijejo povezani kmetje.

Države članice lahko omejijo stroške, ki so upravičeni za finančni prispevek, tako da uporabijo:

(a) zgornje meje na sklad,

(b) ustrezne zgo