1995L0070 — SL — 01.05.2004 — 004.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 95/70/ES

z dne 22. decembra 1995

o uvedbi minimalnih ukrepov Skupnosti za nadzor nekaterih bolezni školjk







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske Skupnosti in zlasti člena 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ker so školjke navedene v Prilogi II k Pogodbi; ker predstavlja trženje školjk pomemben vir prihodka za sektor ribogojstva; ker imajo bolezni školjk iz seznama II Priloge A k Direktivi Sveta 91/67/EGS z dne 28. januarja 1991 o pogojih v zvezi z zdravjem živali, ki urejajo dajanje živali in proizvodov iz ribogojstva na trg ( 3 ), zelo pomemben vpliv na industrijo lupinarjev; ker se v tretjih državah pojavljajo bolezni, ki imajo podoben vpliv; ker je treba izdelati seznam takih bolezni in Komisiji dati možnost, da spreminja ta seznam glede na razvoj dogodkov na področju zdravja živali; ker lahko izbruh takih bolezni hitro dobi epizootske razsežnosti in povzroči umrljivost in motnje v obsegu, ki lahko bistveno zmanjša dobičkonosnost gojenja školjk; ker je zato na ravni Skupnosti nujno opredeliti ukrepe, ki se uvedejo v primeru izbruhov bolezni, za zagotovitev smotrnega razvoja gojenja školjk in večjega zdravstvenega varstva živali v Skupnosti; ker morajo države članice obvestiti Komisijo in druge države članice o vseh opaženih primerih nenormalne umrljivosti školjk; ker je, v takem primeru, treba uvesti ukrepe za preprečevanje širjenja bolezni, zlasti v zvezi z odstranitvijo živih školjk iz zadevnih gojišč ali območij; ker je temeljita epidemiološka preiskava bistvena za ugotavljanje izvora bolezni in preprečevanje nadaljnjega širjenja bolezni; ker je treba, za učinkovit sistem nadzora, postavljanje diagnoze bolezni uskladiti in izvajati pod okriljem pristojnih laboratorijev, katerih usklajeno delovanje lahko zagotovi referenčni laboratorij, ki ga določi Skupnost; ker je treba, za enotno izvajanje te direktive, uvesti nadzorni postopek Skupnosti; ker predstavljajo skupni ukrepi za nadzor bolezni temeljno podlago za ohranjanje enotnega standarda zdravja živali; ker je treba na Komisijo prenesti nalogo, da sprejme potrebne izvedbene ukrepe, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

Ta direktiva opredeljuje minimalne ukrepe Skupnosti za nadzor bolezni školjk iz te direktive.

Člen 2

1. Za namene te direktive se po potrebi uporabljajo opredelitve iz člena 2 Direktive 91/67/EGS in člena 2 Direktive 91/492/EGS.

2. Poleg tega, „opažena nenormalna umrljivost“ pomeni nenadno umrljivost približno 15 % staleža, ki nastopi v kratkem času med dvema pregledoma (potrjena v 15 dneh). Za drstišče velja, da je umrljivost nenormalna, če gojitelj ne more odvzeti ličink v obdobju, ki obsega zaporedne drstitve iz različnih plemenskih skupin školjk. Za gojišče velja, da je umrljivost nenormalna, če se pojavi nenadna obsežna umrljivost, ki nastopi v kratkem času na mnogih ceveh.

Člen 3

Države članice za vsa gojišča, ki gojijo školjke, zagotovijo, da:

1. so registrirana pri uradni službi; ta registracija mora biti vedno tekoče veljavna;

2. vodijo evidenco o: (a) živih školjkah, ki pridejo v gojišče, ki vsebuje vse informacije v zvezi z njihovo dobavo, njihovo število ali težo, njihovo velikost in njihov izvor; (b) školjkah, ki zapustijo gojišče za ponovno potopitev, ki vsebuje vse podatke v zvezi z njihovim pošiljanjem, njihovo število ali težo, njihovo velikost in namembnost; (c) opaženi nenormalni umrljivosti. Ta evidenca, ki je, na zahtevo, vedno na vpogled uradnim službam, se redno posodablja in hrani štiri leta.

Člen 4

1. Države članice zagotovijo, da se v gojiščih školjk, območjih gojenja in gojiščih na naravnem dnu uporablja program spremljanja in vzorčenja za opazovanje morebitnega pojava nenormalne umrljivosti in za spremljanje zdravstvenega stanja staležev.

Poleg tega lahko uradna služba uporabi gornji program za prečiščevalne centre in bazene za shranjevanje, ki odvajajo vodo v morje.

Če se med uporabo tega programa opazi kakršna koli nenormalna umrljivost, ali če ima uradna služba podatke, na podlagi katerih sumi prisotnost bolezni, se uvedejo naslednji ukrepi:

— sestavi se seznam lokacij, na katerih so prisotne bolezni iz seznama II Priloge A k Direktivi 91/67/EGS, če se za take bolezni ne izvaja program, odobren na podlagi prej navedene direktive,

— izdela se seznam lokacij, kjer je bila opažena nenormalna umrljivost kot posledica prisotnosti bolezni iz Priloge D, ali o katerih ima uradna služba podatke, zaradi katerih sumi prisotnost bolezni,

— spremljanje razvoja in zemljepisnega širjenja bolezni iz prve in druge alinee.

2. Podrobna pravila za izvajanje tega člena in, med drugim, pravila, ki se uporabljajo za vzpostavitev programa iz odstavka 1, zlasti v zvezi s pogostnostjo in urnikom spremljanja, postopki za odvzem vzorcev (statistično reprezentativna količina) ter diagnostičnimi metodami, se sprejmejo skladno s postopkom, predvidenim v členu 10.

Člen 5

1. Države članice zagotovijo, da o sumu prisotnosti katere koli bolezni iz člena 4 in kakršnikoli opaženi nenormalni stopnji umrljivosti pri školjkah v gojiščih, območjih gojenja ali gojiščih na naravnem dnu ali v prečiščevalnih centrih ali bazenih za shranjevanje, ki odvajajo vodo v morje, gojitelji lupinarjev ali katera koli druga oseba, ki je opazila tako dogajanje, čim prej obvestijo uradno službo.

2. V primeru iz odstavka, 1 uradna služba države članice zagotovi:

(a) da se vzorci oddajo v preiskavo odobrenemu laboratoriju;

(b) da do rezultata preiskave iz (a) nobena školjka ne zapusti prizadetega gojišča, območja gojenja ali gojišča na naravnem dnu ali prečiščevalnih centrov ali bazenov za shranjevanje, ki odvajajo vodo v morje, za distribucijo ali ponovno potopitev v drugo gojišče ali v vodno okolje, če za to nima dovoljenja uradne službe.

3. Če preiskava iz odstavka 2(a) ne pokaže prisotnosti patogena, se prekličejo omejitve iz odstavka 2(b).

4. Če preiskava iz odstavka 2 pokaže prisotnost patogena, ki povzroča opaženo nenormalno umrljivost in ki bi lahko povzročil to umrljivost, ali patogena ene od bolezni iz člena 4, mora uradna služba opraviti epizootsko preiskavo, da ugotovi možne načine kontaminacije in da razišče, ali so školjke v obdobju pred opaženo nenormalno umrljivostjo zapustile gojišče, območje gojenja ali gojišča na naravnem dnu za distribucijo ali ponovno potopitev drugje.

Če epizootska preiskava pokaže, da je bila bolezen prinesena v eno ali več gojišč, območij gojenja ali gojišč na naravnem dnu, med drugim zaradi premeščanja školjk, se uporabijo določbe odstavka 2.

Vendar pa lahko uradna služba z odstopanjem od člena 3(1)(c) Direktive 91/67/EGS na svojem ozemlju dovoli preselitev živih školjk na druga gojišča, območja gojenja ali gojišča na naravnem dnu, okužena z isto boleznijo.

Po potrebi se lahko sprejmejo nadaljnji ustrezni ukrepi skladno s postopkom iz člena 10.

5. Uradna služba zagotovi, da so Komisija in druge države članice nemudoma obveščene, skladno z veljavnimi postopki Skupnosti, o morebitnih opaženih primerih nenormalne umrljivosti ob vpletenosti patogena, o morebitnih sprejetih ukrepih za analizo in nadzor razmer, ter o vzroku umrljivosti.

Člen 6

1. Odvzem vzorcev in laboratorijsko testiranje za ugotavljanje vzroka nenormalne umrljivosti školjk se izvajajo z uporabo metod, uvedenih skladno s predpisanim postopkom, določenem v členu 10.

2. Države članice zagotovijo, da se v vsaki državi članici imenuje nacionalni referenčni laboratorij, z opremo in strokovnim osebjem za izvajanje testiranj iz odstavka 1.

3. Z odstopanjem od odstavka 2 lahko države članice, ki nimajo pristojnega nacionalnega laboratorija, uporabijo storitve pristojnega laboratorija v drugi državi članici.

4. Seznam nacionalnih referenčnih laboratorijev za bolezni školjk je podan v Prilogi C.

5. Nacionalni referenčni laboratoriji sodelujejo z referenčnim laboratorijem Skupnosti iz člena 7.

Člen 7

1. Referenčni laboratorij Skupnosti za bolezni školjk je naveden v Prilogi A.

2. Funkcije in dolžnosti laboratorija iz odstavka 1 so podane v Prilogi B, kar pa ne posega v Odločbo 90/424/EGS z dne 26. junija 1990 ( 4 ) o izdatkih na področju veterine in zlasti na člen 28 Odločbe.

Člen 8

1. Strokovnjaki Komisije lahko v obsegu, potrebnem za enotno uporabo te Direktive, izvajajo preglede na kraju samem. Pri tem lahko izvajajo naključne nediskriminatorne preglede, da zagotovijo, da pristojni organ spremlja izpolnjevanje zahtev te direktive.

Komisija o rezultatih teh preverjanj obvesti države članice.

2. Pregledi iz odstavka 1 se izvajajo v sodelovanju s pristojnim organom.

3. Država članica, na ozemlju katere se izvajajo pregledi, strokovnjakom zagotovi vso potrebno pomoč za izpolnjevanje njihove naloge.

4. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo skladno s postopkom, določenem v členu 10.

Člen 9

Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije po potrebi spremeni Prilogo A.

Priloge B, C in D se po potrebi lahko spremenijo skladno s postopkom, določenem v členu 10.

▼M3

Člen 10

1. Komisiji pomaga Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali, ustanovljen s členom 58 Uredbe (ES) št. 178/2000 ( 5 ).

2. Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 6 ).

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 11

Komisija najpozneje do 31. decembra 1999 Svetu predloži poročilo, ki je bilo po potrebi izdelano po posvetu z Znanstvenim in veterinarskim odborom, ob upoštevanju pridobljenih izkušenj pri uporabi te direktive ter tehničnega in znanstvenega napredka, s priloženimi predlogi sprememb, če je to ustrezno.

Svet o vseh takih predlogih odloča s kvalificirano večino.

Člen 12

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo pred 1. junijem 1997. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Vendar pa lahko države članice, od datuma iz odstavka 1, z upoštevanjem splošnih pravil Pogodbe, za svojo proizvodnjo ohranijo ali uporabijo strožje predpise od tistih, določenih s to direktivo. O vsakem takem ukrepu uradno obvestijo Komisijo.

3. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 13

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 14

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA A

REFERENČNI LABORATORIJ SKUPNOSTI ZA BOLEZNI ŠKOLJK

IFREMER

Boîte Postale 133

17390 La Tremblade

Francija









PRILOGA B

FUNKCIJE IN DOLŽNOSTI REFERENČNEGA LABORATORIJA SKUPNOSTI ZA BOLEZNI ŠKOLJK

Funkcije in dolžnosti referenčnega laboratorija skupnosti so:

1. usklajevati, v posvetu s Komisijo, uporabljene metode v državah članicah za postavljanje diagnoz bolezni školjk, še zlasti: (a) z vzpostavitvijo in vzdrževanjem zbirke histoloških preparatov v obliki razmazov, sevov ali izolatov ustreznih patogenov in njihove razpoložljivosti odobrenim laboratorijem v državah članicah; (b) z organizacijo občasnih primerjalnih testov diagnostičnih postopkov na ravni Skupnosti; (c) z zbiranjem in primerjanjem podatkov in informacij o uporabljanih diagnostičnih metodah in rezultatih izvedenih testov v Skupnosti; (d) z opredeljevanjem lastnosti izolatov patogenov z najsodobnejšimi in najustreznejšimi metodami, da bi omogočili večje razumevanje epizootiologije bolezni; (e) z ohranjanjem stika z razvojem na področju nadzora, epizootiologije in preprečevanja ustreznih bolezni po vsem svetu; (f) z ohranjanjem strokovnega znanja o ustreznih patogenih bolezni, da se omogoči hitra diferencialna diagnoza;

2. aktivno pomagati pri postavljanju diagnoze izbruhov bolezni v državah članicah s sprejemanjem izolatov patogenov za potrditveno diagnozo, ugotavljanje lastnosti in epizootske študije;

3. omogočati usposabljanje ali ponovno usposabljanje strokovnjakov v laboratorijski diagnostiki za uskladitev diagnostičnih metod po vsej Skupnosti;

4. sodelovanje s pristojnimi laboratoriji v tretjih državah glede metod postavljanja diagnoz eksotičnih bolezni, kjer so te bolezni razširjene.

▼M1









PRILOGA C







NACIONALNI REFERENČNI LABORATORIJI ZA BOLEZNI ŠKOLJK Danska: Danish Institute for Fisheries ResearchDepartment of Marine Ecology and AquacultureFish Disease LaboratoryStigbøjlen 4DK-1870 Frederiksberg C Francija: Laboratoire de Génétique et PathologieIfremer, Ronce les bainsF-17390 La Tremblade Nemčija: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankenheiten der TiereBoddenblick 5aD-17498 Insel Riems Grčija: Center of Thessaloniki Veterinary InstitutionsDepartment of Pathology of Aquatic Organisms80, 26th Octovriou str.GR-54627 Thessaloniki Irska: Fish Health UnitMarine InstituteAbbotstown, CastleknockDublin 15Ireland Italija: Area Ittiopatologia Laboratorio Patologia MolluschiIstituto Zooprofilattico Sperimentale delle VenezieLaboratorio di IttiopatologiaVia della Roggia, 94I-33030 Basaldella di Campoformido (UD) Nizozemska: Fish Diseases LaboratoryID-Lelystad, Institute for Animal Science and HealthEdelhertweg 15PO box 658200 AB LelystadNederland Španija: Instituto de Investigaciones MarinasCSICEduardo Cabello, 6E-36208 Vigo Združeno kraljestvo, Anglija: CEFAS Weymouth LaboratoryBarrack RoadThe NotheWeymouth, Dorset DT4 8UBUnited Kingdom Združeno kraljestvo, Škotska: Fisheries Research Services Marine LaboratoryPO box 101 Victoria RoadAberdeen AB11 9DBUnited Kingdom ▼A1 Češka: IfremerBoîte postale 13317390 La TrembladeFrance Estonija: Veterinaar- ja ToidulaboratooriumKreutzwaldi 3051006 Tartu Ciper: Ινστιτούτο Λοιμωδών και Παρασιτικών ΝοσημάτωνΚέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυμάτων80, Οδός, 26ης ΟκτωβρίουGR-54627, Θεσσαλονίκη(Institute of Infectious and Parasitological Diseases Center of Veterinary Institutes80, 26th October StreetGR-54627Thessaloniki) Latvija: Valsts veterinārmedicīnas diagnostikas centrsLejupes iela 3LV-1076 Rīga Litva: Nacionalinė veterinarijos laboratorijaJ. Kairiūkščio g. 10LT-2021 Vilnius Madžarska: Országos Állategészségügyi Intézet (OÁI) Pf. 2.Tábornok u. 2.H-1581 Budapest Malta: Istituto Zooprofilattico Sperimentale delle VenezieBasaldella di Campoformido (UD)Italy Poljska: Laboratorium Zakładu Higieny Środków Żywienia ZwierzątPaństwowego Instytutu WeterynaryjnegoAl. Partyzantów 57PL-24-100 Puławy Slovenija: Nacionalni veterinarski inštitutGerbičeva 60SI-1000 Ljubljana Slovaška: Laboratoire de Génétique et Pathologie IfremerRonce-les-bainsF-17390 La Tremblade, France

▼M2









PRILOGA D







Bolezen Patogeni Občutljive gostiteljske vrste Bonamiosis Bonamia exitiosus Tiostrea chilensis in Strea angasi Mikrocytos roughleyi Saccostrea (Crassotrea) commercialis Marteiliosis Marteilia sydneyi Saccostrea (Crassotrea) commercialis Microcytosis Mikrocytos mackini Crassotrea gigas; C. virginica, Ostrea edulis; O. conchaphila Perkinsosis Perkinsus marinus Crassotrea virginica in C. gigas Perkinsus olseni/atlanticus Haliotis ruber; H. cyclobates; H. scalaris; H. laevigata; Ruditapes philippinarum in R. decussates Bolezen MSX Haplosporidium nelsoni Crassotrea virginica in C. gigas Bolezen SSO Haplosporidium costale Crassotrea virginica Sindrom hiranja pri morskih ušesih Candidatus Xenohaliotis californiensis Člani rodu Haliotis, vključno s črnimi morskimi ušesi (H. cracherodii), rdečimi morskimi ušesi (H. rufescens), rožnatimi morskimi ušesi (H. corrugata), zelenimi morskimi ušesi (H. fulgens) in belimi morskimi ušesi (H. sorenseni) Opomba:Dovzetne gostiteljske vrste vključujejo tudi vse druge vrste, ki so za zadevni patogeni organizem določene v najnovejši izdaji Mednarodnega kodeksa zdravstvenega varstva vodnih živali Mednarodnega urada za epizootije (OIE).