1985L0337 — SL — 25.06.2003 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS) (UL L 175, 5.7.1985, p.40)

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 27. junija 1985

o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje

(85/337/EGS)







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 100 in 235 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ker programi ukrepanja Evropskih skupnosti v zvezi z okoljem iz leta 1973 ( 4 ) in 1977 ( 5 ), ter program ukrepanja iz leta 1983 ( 6 ), katerih glavne poudarke so odobrili Svet Evropskih skupnosti in predstavniki vlad držav članic, poudarjajo, da je najboljša okoljska politika preprečevati povzročanje onesnaževanja ali motenj pri izvoru, ne pa poskušati naknadno nevtralizirati njihove vplive; ker potrjujejo potrebo po upoštevanju vplivov na okolje v najzgodnejši možni fazi v vseh postopkih tehničnega načrtovanja in sprejemanja odločitev; ker v ta namen zagotavljajo izvajanje postopkov za ovrednotenje takih vplivov; ker neskladja med veljavnimi predpisi v različnih državah članicah glede presoje vplivov javnih in zasebnih projektov na okolje lahko ustvarijo neugodne konkurenčne pogoje in s tem neposredno vplivajo na delovanje skupnega trga; ker je torej nujno prilagoditi nacionalne zakonodaje na tem področju skladno s členom 100 Pogodbe; ker je poleg tega treba doseči enega izmed ciljev Skupnosti na področju varstva okolja in kakovosti življenja; ker je treba glede na to, da Pogodba ne zagotavlja pooblastil, potrebnih v ta namen, ravnati po členu 235 Pogodbe; ker je treba splošna načela za presojo vplivov na okolje uvesti z namenom dopolnjevanja in usklajevanja postopkov soglasij za izvedbo, s katerimi se urejajo javni in zasebni projekti, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje; ker bi moralo biti soglasje za izvedbo javnih in zasebnih projektov, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje, izdano šele po predhodni presoji verjetnih pomembnih vplivov teh projektov na okolje; ker mora biti ta presoja izvedena na podlagi ustreznih informacij, ki jih priskrbi nosilec projekta in jih lahko dopolnijo pristojni organi in osebe, ki jih posamezen projekt lahko zadeva; ker je treba načela presoje vplivov na okolje uskladiti, zlasti kar zadeva projekte, ki bi morali biti predmet presoje, glavne obveznosti nosilcev projekta in vsebino presoje; ker imajo nekatere vrste projektov znaten vpliv na okolje in se mora te projekte praviloma sistematično presoditi; ker druge vrste projektov morda nimajo pomembnega vpliva na okolje prav v vsakem primeru in ker bi bilo treba te projekte presoditi, kjer države članice menijo, da njihove značilnosti to zahtevajo; ker je treba za projekte, ki so predmet presoje, priskrbeti določen minimalen obseg informacij, ki zadevajo projekt in njegove vplive; ker je treba presoditi vplive projekta na okolje, da bi upoštevali prizadevanja za varovanje zdravja ljudi, prispevali h kakovosti življenja z boljšim okoljem, zagotovili ohranjanje raznolikosti bioloških vrst in ohranjanje reproduktivne zmogljivosti ekosistema kot osnovnega življenjskega vira; ker se te direktive ne bi smelo uporabljati pri tistih projektih, katerih podrobnosti so sprejete v kakšnem posebnem zakonu nacionalne zakonodaje, ker se cilji te direktive, vključno s ciljem zagotavljanja informacij, dosegajo z zakonodajnim postopkom; ker je poleg tega v izjemnih primerih lahko primerno, da se določen projekt izvzame iz postopkov presoje, kakor jih določa ta direktiva, pod pogojem, da se Komisiji predložijo ustrezne informacije, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

1. Ta direktiva se uporablja pri presoji vplivov na okolje tistih javnih in zasebnih projektov, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje.

2. V tej direktivi:

„projekt“ pomeni: — izvedbo gradbenih ali drugih instalacijskih del ali projektov, — druge posege v naravno okolje in krajino, vključno s tistimi, ki vključujejo izkoriščanje mineralnih virov;

„nosilec projekta“ pomeni: prosilca za dovolitev zasebnega projekta, ali javni organ, ki da pobudo za projekt;

„soglasje za izvedbo“ pomeni: odločitev pristojnega organa ali organov, ki dovoljuje nosilcu projekta izvedbo projekta;

▼M2

„javnost“ pomeni: eno ali več fizičnih ali pravnih oseb in v skladu z nacionalno zakonodajo ali prakso njihova združenja, organizacije ali skupine;

„zadevna javnost“ pomeni: javnost, na katero vpliva ali bi verjetno vplivali postopki okoljskega odločanja ali ima interes pri takih postopkih iz člena 2(2); v tej opredelitvi se štejejo nevladne organizacije, ki podpirajo varstvo okolja in izpolnjujejo katere koli pogoje nacionalne zakonodaje, da imajo interes.

▼B

3. Pristojni organ ali organi so tisti, ki jih države članice določijo kot odgovorne za opravljanje dolžnosti iz te direktive.

▼M2

4. Države članice se lahko odločajo za vsak primer posebej, če je tako določeno z nacionalno zakonodajo, da se ta direktiva ne uporablja za projekte nacionalne obrambe, če se šteje, da bi takšna uporaba škodljivo vplivala njihovim namenom.

▼B

5. Ta direktiva ne velja za projekte, katerih podrobnosti so sprejete s posebnim zakonom nacionalne zakonodaje, ker se cilji te direktive, vključno z zagotavljanjem informacij, dosegajo z zakonodajnim postopkom.

Člen 2

▼M1

1. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da so pred izdajo soglasja projekti, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje, med drugim zaradi svoje narave, velikosti ali lokacije, predmet zahteve za izdajo soglasja za izvedbo in presojo njihovih vplivov. Ti projekti so opredeljeni v členu 4.

▼B

2. Presojo vplivov na okolje se lahko vključi v obstoječe postopke za izdajo soglasja za izvedbo projektov v državah članicah, oziroma, če to ne gre, v druge postopke ali v postopke, ki se jih mora uvesti za usklajevanje s cilji te direktive.

▼M1

2a. Države članice lahko določijo enotni postopek, da bi izpolnile zahteve te direktive in zahteve Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja okolja ( 7 ).

▼M1

3. Brez poseganja v člen 7 lahko države članice v izjemnih primerih določen projekt v celoti ali delno izvzamejo iz določb v tej direktivi.

▼B

V tem primeru države članice:

▼M2

(a) preuči, ali bi bila primerna druga oblika presoje;

(b) omogoči prizadeti javnosti dostop do podatkov, pridobljenih z drugimi oblikami presoje iz točke (a) in ki se nanašajo na opustitveno odločitev in razloge za dovolitev;

▼B

(c) pred izdajo soglasja obvestijo Komisijo o razlogih, ki opravičujejo odobreno izvzetje, in ji zagotovijo informacije, ki so, kjer je primerno, na razpolago njihovim državljanom.

Komisija nemudoma posreduje prejete dokumente drugim državam članicam.

Komisija letno poroča Svetu o uporabi tega odstavka.

▼M1

Člen 3

Presoja vplivov na okolje na primeren način glede na vsak posamezni primer in skladno s členi 4 do 11 opredeli, opiše in presodi neposredne in posredne vplive projekta na naslednje dejavnike:

— ljudi, živalstvo in rastlinstvo;

— tla, vodo, zrak, podnebje in krajino;

— materialno lastnino in kulturno dediščino;

— medsebojne vplive dejavnikov, navedenih v prvi, drugi in tretji alineji.

Člen 4

1. Ob upoštevanju člena 2(3) se projekte, ki so našteti v Prilogi I, presoja skladno s členi 5 do 10.

2. Ob upoštevanju člena 2(3) države članice za projekte, ki so našteti v Prilogi II, s:

(a) preverjanjem za vsak primer posebej, ali

(b) pragovi ali merili, ki jih postavi država članica

odločijo, ali se bo projekt presojal skladno s členi 5 do 10.

Države članice se lahko odločijo za uporabo obeh postopkov, navedenih v (a) in (b).

3. Med preverjanjem za vsak primer posebej ali postavljanjem pragov ali meril za namen odstavka 2 se upoštevajo ustrezna izbirna merila, določena v Prilogi III.

4. Države članice zagotovijo, da je odločitev pristojnih organov v skladu z odstavkom 2 na razpolago javnosti.

Člen 5

1. V primeru projektov, ki morajo biti skladno s členom 4 predmet presoje vplivov na okolje v skladu s členi 5 do 10, države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da nosilec projekta v primerni obliki priskrbi informacije, ki jih določa Priloga IV, v kolikor:

(a) države članice menijo, da so informacije pomembne za dano fazo postopka pridobivanja soglasja in glede na posebne značilnosti posameznega projekta ali vrste projekta in lastnosti okolja, ki bodo verjetno prizadete;

(b) se lahko po mnenju držav članic od nosilca projekta upravičeno zahteva, da zbere te informacije, pri čemer med drugim upošteva tekoče poznavanje in metode presoje.

2. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev, da na zahtevo nosilca projekta pred vložitvijo prošnje za soglasje za izvedbo, pristojni organ poda mnenje o informacijah, ki jih mora nosilec projekta priskrbeti skladno z odstavkom 1. Pristojni organ se posvetuje z nosilcem projekta in organi iz člena 6(1), preden poda svoje mnenje. Dejstvo, da je pristojni organ podal mnenje po določbah tega odstavka, mu ne preprečuje, da ne bi naknadno zahteval od nosilca projekta predložitev dodatnih informacij.

Države članice lahko zahtevajo od pristojnih organov tako mnenje, ne glede na to, ali tako zahteva nosilec projekta.

3. Informacije, ki jih mora zagotoviti nosilec projekta skladno z odstavkom 1, vključujejo vsaj:

— opis projekta, ki obsega informacije o lokaciji, zasnovi in velikosti projekta,

— opis načrtovanih ukrepov, da bi se izognili, zmanjšali in po možnosti odpravili pomembne škodljive vplive,

— podatke za potrebe opredelitve in presojo glavnih verjetnih vplivov projekta na okolje,

— povzetek glavnih alternativ, ki jih je proučil nosilec projekta in prikaz glavnih razlogov za njegovo odločitev, z upoštevanjem vplivov na okolje,

— netehnični povzetek informacij, navedenih v prejšnjih alinejah.

4. Države članice po potrebi zagotovijo, da bo kateri koli organ, ki ima pomembne informacije, s posebnim ozirom na člen 3, dal te informacije na razpolago investitorju.

▼B

Člen 6

▼M1

1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da imajo organi, ki se bodo verjetno ukvarjali s projektom zaradi svojih posebnih okoljskih odgovornosti, možnost izraziti svoje mnenje o informacijah, ki jih je priskrbel nosilec projekta, in o prošnji za soglasje za izvedbo. V ta namen države članice določijo organe, s katerimi se mora nosilec projekta posvetovati, bodisi na splošno ali pa za vsak primer posebej. Informacije, zbrane skladno s členom 5, se posredujejo tem organom. Podrobnejše ureditve posvetovanja določijo države članice.

▼M2

2. Javnost se obvesti prek javnih objav ali drugih primernih načinov, na primer razpoložljivih elektronskih medijev, o naslednjih zadevah varstva okolja že na začetni stopnji postopka sprejemanja okoljskih odločitev iz člena 2(2) in najpozneje takrat, ko jih je mogoče razumno posredovati:

(a) zahteva za soglasje k posegu;

(b) dejstvo, da je za projekt treba izvesti postopek presoje vplivov na okolje in glede na primernost, da se uporablja člen 7;

(c) podatki o pristojnih organih, odgovornih za odločanje, tistih, od katerih je mogoče pridobiti ustrezne podatke in tistih, ki jim je mogoče predložiti pripombe ali vprašanja in podrobnosti o časovnih rokih za posredovanje pripomb ali vprašanj;

(d) vrsta možnih odločitev ali osnutek odločitve, če obstaja;

(e) navedba dostopnosti podatkov, zbranih v skladu s členom 5;

(f) navedba rokov in krajev, kje in na kakšen način so ustrezni podatki dostopni;

(g) podatki o določbah za sodelovanje javnosti v skladu z odstavkom 5 tega člena.

3. Države članice zagotovijo, da se v okviru razumnih rokov omogoči zadevni javnosti dostop do naslednjega:

(a) katerih koli podatkov, zbranih v skladu s členom 5;

(b) v skladu z nacionalno zakonodajo, do glavnih poročil in obvestil, danih pristojnemu organu ali organom v času, ko je zadevna javnost obveščena v skladu z odstavkom 2 tega člena;

(c) v skladu z določbami Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do podatkov o okolju ( 8 ), drugih podatkov, kakor so navedeni v odstavku 2 tega člena, ki se nanašajo na odločitev v skladu s členom 8, in ki postanejo dostopni šele potem, ko je prizadeta javnost že obveščena v skladu z odstavkom 2 tega člena.

4. Prizadeta javnost dobi zgodnje in učinkovite možnosti sodelovanja v postopkih okoljskega odločanja v skladu s členom 2(2) in je tako upravičena izraziti predloge in mnenja, ko so pristojnemu organu ali organom pred odločitvijo o zahtevanem soglasju k posegu odprte vse možnosti.

5. Države članice podrobno določijo ukrepe za obveščanje javnosti (na primer z letaki v določenem dosegu ali objavo v krajevnih časopisih) in za posvetovanje z zadevno javnostjo (na primer s pismenimi prispevki ali z javno anketo).

6. Zagotovljeni so razumni časovni okviri za različne stopnje, tako da je dovolj časa za obveščanje javnosti in omogočanje prizadeti javnosti, da se pripravi in učinkovito sodeluje v postopku okoljskega odločanja ob upoštevanju določb tega člena.

▼M1

Člen 7

▼M2

1. Če se država članica zaveda, da bo projekt verjetno pomembno vplival na okolje v drugi državi članici ali če tako zahteva država članica, ki bo verjetno pod takim vplivom, pošlje država članica, na ozemlju katere naj bi se izvedel projekt, kakor hitro je mogoče in ne pozneje, kot sama obvešča svojo javnost, prizadeti državi članici med drugim:

(a) opis projekta skupaj z vsemi razpoložljivimi podatki o možnem čezmejnem vplivu;

(b) podatke o vrsti odločitve, ki bo morda sprejeta,

in da drugi državi članici razumen rok, v katerem le-ta navede, ali želi sodelovati v postopkih sprejemanja okoljskih odločitev iz člena 2(2), in lahko vključi podatke iz odstavka 2 tega člena.

2. Če država članica, ki prejme podatke v skladu z odstavkom 1, navede, da namerava sodelovati v postopkih sprejemanja okoljskih odločitev iz člena 2(2), država članica, na katere ozemlju naj bi bil projekt izveden, v skladu s členom 6(2) pošlje potrebne podatke, če tega ni storila že prej, državi članici, ki bo neposredno prizadeta, in omogoči dostop do podatkov v skladu s členom 6(3)(a) in (b).

▼M1

3. Zadevni državi članici, vsaka v obsegu, kakor ga postopek zadeva, tudi:

(a) poskrbita, da so informacije iz odstavka 1 in 2, v primernem času na razpolago organom iz člena 6(1) in zadevni javnosti na ozemlju države članice, ki bo verjetno pomembneje prizadeta; in

(b) zagotovita tem organom in zadevni javnosti možnost, da pred izdajo soglasja za izvedbo projekta posredujeta svoje mnenje o predloženih informacijah v primernem času pristojnemu organu države članice, na katere ozemlju bo predvidoma izveden projekt.

4. Zadevne države članice začnejo s posvetovanji, ki med drugim zadevajo možne čezmejne vplive projekta in predvidene ukrepe za zmanjšanje ali odpravo takih vplivov, in se sporazumejo glede razumnega trajanja obdobja posvetovanja.

▼M2

5. Zadevne države članice lahko določijo podrobnejše postopke za izvedbo tega člena, da omogočijo zadevni javnosti na ozemlju prizadete države članice učinkovito sodelovanje v postopkih sprejemanja okoljskih odločitev iz člena 2(2) za ta projekt.

▼M1

Člen 8

V postopku izdaje soglasja za izvedbo se morajo upoštevati rezultati posvetovanj in informacije, zbrane v skladu s členi 5, 6 in 7.

Člen 9

▼M2

1. Ko je sprejeta odločitev za izdajo ali zavrnitev soglasja k posegu, pristojni organ ali organi obvestijo zadevno javnost v skladu s primernimi postopki in dajo na razpolago javnosti naslednje podatke:

— vsebino odločitve in vsakršne z njo povezane pogoje,

— po pregledu pripomb in mnenj prizadete javnosti, glavne razloge in premisleke, na katerih temelji ta odločitev, vključno s podatki o poteku sodelovanja javnosti,

— po potrebi opis glavnih ukrepov, s katerimi se odpravi, zmanjša ali po možnosti izravna glavne škodljive posledice.

2. Pristojni organ ali organi obvestijo katero koli državo članico, s katero so se posvetovali v skladu s členom 7, tako da posredujejo tudi podatke iz odstavka 1 tega člena.

Države članice, s katerimi se je posvetovalo, zagotovijo, da so podatki na primeren način dostopni zadevni javnosti na njihovem ozemlju.

▼M1

Člen 10

Določbe te direktive ne vplivajo na obveznost pristojnih organov, da spoštujejo omejitve, ki jih postavljajo nacionalni predpisi in upravne odločbe, ter sprejete pravne prakse glede poslovne in industrijske tajnosti, vključno z intelektualno lastnino in varovanjem javnega interesa.

Kjer se uporablja člen 7, veljajo za posredovanje informacij v drugo državo članico in sprejem informacij s strani druge države članice omejitve, ki veljajo v državi članici, v kateri je projekt predlagan.

▼M2

Člen 10a

Države članice v skladu z ustrezno nacionalno zakonodajo zagotovijo članom zadevne javnosti:

(a) ki imajo zadosten interes ali drugače,

(b) ki uveljavljajo kršeno pravico, kadar jo upravno postopkovno pravo države članice zahteva kot predpogoj,

dostop do revizije postopka pred sodiščem ali pa pred drugim neodvisnim in nepristranskim organom, ki ga je vzpostavil zakon, da izpodbijajo materialno in postopkovno zakonitost odločitev, dejanj ali opustitev ob upoštevanju določb te direktive o sodelovanju javnosti.

Države članice določijo, na kateri stopnji se lahko izpodbijajo odločitve, dejanja ali opustitve.

Kaj predstavlja zadosten interes in kršitev pravice, določijo države članice skladno s ciljem omogočiti prizadeti javnosti dostop do sodišč. S tem ciljem se interes katere koli nevladne organizacije, ki izpolnjuje zahteve iz člena 1(2), šteje za zadosten za namen pododstavka (a) tega člena. Za take organizacije se šteje, da imajo lahko kršene pravice za namen pododstavka (b) tega člena.

Določbe tega člena ne izključujejo možnosti postopka predhodne revizije upravnega organa in ne vplivajo na zahtevo izčrpanja upravnih revizijskih postopkov pred prizivom k sodnim revizijskim postopkom, kjer taka zahteva obstaja po nacionalnem pravu.

Vsak tak postopek mora biti pošten, nepristranski, pravočasen in ne nedopustno drag.

Da bi povečali učinkovitost določb tega člena, države članice zagotovijo, da so praktični podatki dostopni javnosti ob dostopu do upravnih in sodnih revizijskih postopkov.

▼B

Člen 11

1. Države članice in Komisija si izmenjujejo informacije o izkušnjah, pridobljenih pri uporabi te direktive.

▼M1

2. Države članice skladno s členom 4(2) zlasti obvestijo Komisijo o vseh merilih in/ali pragovih, sprejetih za izbiro zadevnih projektov.

▼B

3. Pet let od notifikacije te direktive Komisija pošlje Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o njeni uporabi in učinkovitosti. Poročilo temelji na prej navedeni izmenjavi informacij.

4. Na temelju te izmenjave informacij Komisija po potrebi predloži Svetu dodatne predloge, zato da bi bila uporaba te direktive dovolj usklajena.

Člen 12

1. Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev s to direktivo, v treh letih od njene notifikacije ( 9 ).

2. Države članice Komisiji sporočijo besedila določb nacionalne zakonodaje, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.

▼M1 —————

▼B

Člen 14

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M1









PRILOGA I

PROJEKTI, ZA KATERE VELJA ČLEN 4(1)

1. Rafinerije surove nafte (razen podjetij, ki proizvajajo le maziva iz surove nafte) in obrati za uplinjanje in utekočinjanje 500 ton ali več premoga ali bitumiziranegaskrilavca na dan.

2. — Termoelektrarne in druge kurilne naprave, ki proizvedejo 300 megavatov toplote ali več, in — jedrske elektrarne in drugi jedrski reaktorji, vključno z demontažo ali odstranitvijo takih elektrarn ali reaktorjev ( 10 ) (razen raziskovalnih obratov za izdelavo in pretvorbo cepljivih in obogatenih materialov, katerih največja moč ne presega 1 kilovata neprekinjene toplotne obremenitve).

3. (a) Obrati za ponovno predelavo radioaktivnega jedrskega goriva. (b) Obrati, namenjeni: — proizvodnji ali obogatitvi jedrskega goriva, — predelavi radioaktivnega jedrskega goriva ali visoko radioaktivnih odpadkov, — končnemu odlaganju radioaktivnega jedrskega goriva, — zgolj končnemu odlaganju radioaktivnih odpadkov, — zgolj skladiščenju (načrtovanemu za več kot 10 let) radioaktivnega jedrskega goriva ali radioaktivnih odpadkov na drugi lokaciji kakor tam, kjer poteka proizvodnja.

4. — Integrirani obrati za začetno taljenje surovega železa in jekla; — Obrati za proizvodnjo neželeznih neobdelanih kovin iz rude, koncentratov ali sekundarnih surovin z metalurškimi, kemičnimi ali elektrolitičnimi postopki.

5. Obrati za pridobivanje azbesta ter za predelavo in transformacijo azbesta in proizvodov, ki vsebujejo azbest: za azbestno-cementne proizvode z letno proizvodnjo več kot 20 000 ton končnih proizvodov, za torne materiale z letno proizvodnjo več kot 50 ton končnih proizvodov, in za druge rabe azbesta pri porabi več kot 200 ton na leto.

6. Integrirani kemični obrati, t.j. tisti obrati za industrijsko proizvodnjo snovi, ki uporabljajo kemijske postopke, pri katerih gre za več poleg postavljenih in medsebojno funkcionalno povezanih proizvodnih enot, ki so namenjene: (i) proizvodnji osnovnih organskih kemikalij; (ii) proizvodnji osnovnih anorganskih kemikalij; (iii) proizvodnji fosfatnih, dušičnih ali kalijevih gnojil (enostavnih ali sestavljenih gnojil); (iv) proizvodnji osnovnih fitofarmacevtskih proizvodov in biocidov; (v) proizvodnji osnovnih farmacevtskih proizvodov s kemijskimi ali biološkimi postopki; (vi) proizvodnji eksplozivov.

7. (a) Gradnja daljinskih železniških prog in letališč ( 11 ) z vzletno stezo osnovne dolžine 2 100 m ali več; (b) Gradnja avtocest in hitrih cest ( 12 ); (c) Gradnja nove ceste s štirimi ali več pasovi ali nova razvrstitev pasov na obstoječi cesti in/ali širitev obstoječe ceste z dvema pasovoma ali manj, da bo imela štiri ali več pasov, z dolžino take nove ceste ali dela ceste z novo razvrstitvijo pasov in/ali razširjenega dela ceste 10 km ali več neprekinjenega poteka.

8. (a) Celinske vodne poti in pristanišča za notranjo plovbo, ki dovoljujejo prehod plovil z več kot 1 350 tonami; (b) Trgovska pristanišča, pomoli za nakladanje in razkladanje, ki so povezani s kopnim, in zunanja pristanišča (razen pomolov za trajekte), ki lahko sprejmejo plovila z več kot 1 350 tonami.

9. Obrati za sežiganje, obrati za kemično obdelavo, kakor je določeno v Prilogi IIA k Direktivi 75/442/EGS ( 13 ) v točki D9, ali odlagališče nevarnih odpadkov (t.j. odpadkov, na katere se nanaša Direktiva 91/689/EGS ( 14 )).

10. Obrati za sežiganje ali obrati za kemično obdelavo, kakor jih določa Priloga IIA k Direktivi 75/442/EGS v točki D9 nenevarnih odpadkov z zmogljivostjo več kot 100 ton na dan.

11. Črpanje podtalnice ali sistemi za umetno obnavljanje podtalnice z letno količino načrpane ali obnovljene vode enaki ali večji od 10 milijonov kubičnih metrov.

12. (a) Prenos vodnih količin med porečji z namenom preprečevanja morebitnega pomanjkanja vode in kjer količina prenešene vode presega 100 milijonov kubičnih metrov na leto. (b) V vseh drugih primerih, prenos vodnih količin med porečji, kjer dolgoletni povprečni rečni pretok porečja, od koder se črpa, presega 2000 milijonov kubičnih metrov na leto, in kjer količina prenešene vode presega 5 % tega pretoka. V obeh primerih so izključeni prenosi pitne vode po vodovodu.

13. Čistilne naprave z zmogljivostjo, večjo od ekvivalenta 150 000 prebivalcev, kakor je določeno v členu 2 točka (6) Direktive 91/271/EGS ( 15 ).

14. Pridobivanje nafte in zemeljskega plina v komercialne namene, kjer načrpana količina presega 500 ton na dan v primeru nafte in 500 000 m3/dan v primeru plina.

15. Jezovi in drugi objekti za zadrževanje ali trajno zagotavljanje rezerv vode, kjer nova ali dodatna količina zadržane ali uskladiščene vode presega 10 milijonov kubičnih metrov.

16. Plinovodi, naftovodi in cevovodi za prenos kemikalij s premerom več kot 800 mm in dolžino več kot 40 km.

17. Obrati za intenzivno rejo perutnine ali prašičev z več kot: (a) 85 000 mesti za piščance, 60 000 mesti za kokoši; (b) 3 000 mesti za pitance (čez 30 kg); ali (c) 900 mesti za svinje.

18. Industrijski obrati za (a) proizvodnjo papirne kaše iz lesa ali podobnih vlaknatih snovi; (b) proizvodnjo papirja in kartona s proizvodno zmogljivostjo, ki presega 200 ton na dan.

19. Kamnolomi in dnevni kopi, kjer površina kopa presega 25 hektarov, ali izkopavanje šote, kjer površina kopa presega 150 hektarov.

20. Gradnja nadzemnih elektrovodov z napetostjo 220 kV ali več in dolžino več kot 15 km.

21. Skladišča nafte, petrokemičnih ali kemičnih izdelkov z zmogljivostjo 200 000 ton ali več.

▼M2

22. Kakršna koli sprememba ali razširitev projektov, naštetih v tej prilogi, kjer takšna sprememba ali razširitev sama po sebi doseže morebitne pragove, določene v tej prilogi.

▼M1









PRILOGA II

PROJEKTI, ZA KATERE VELJA ČLEN 4(2)

1. Kmetijstvo, gozdarstvo in ribogojstvo

(a) Projekti za preoblikovanje podeželskih zemljiških posestev;

(b) Projekti za rabo neobdelanih zemljišč ali polnaravnih območij za intenzivnokmetijstvo;

(c) Vodnogospodarski projekti za kmetijstvo, vključno z namakalnimi in izsuševalnimi projekti;

(d) Začetno pogozdovanje in izsekavanje gozdov za namene spreminjanja v drugo vrsto rabe zemljišč;

(e) Intenzivne živinske farme (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(f) Intenzivno ribogojništvo;

(g) Pridobivanje zemljišč iz morja.

2. Pridobitvena industrija

(a) Kamnolomi, površinski kopi in izkopavališča šote (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(b) Rudniki;

(c) Pridobivanje mineralnih snovi pri čiščenju morskega ali rečnega dna;

(d) Globinsko vrtanje, zlasti: — geotermalno vrtanje, — vrtanje za skladiščenje jedrskih odpadkov, — vrtanje za vodne zaloge, z izjemo vrtanj za raziskovanje trdnosti tal;

(e) Obrati za površinsko pridobivanje premoga, nafte, zemeljskega plina in rud ter bituminiziranega skrilavca.

3. Energetika

(a) Industrijski obrati za proizvodnjo elektrike, pare in tople vode (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(b) Industrijske naprave za prenos plina, pare in tople vode; prenos električne energije po nadzemnih vodih (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(c) Nadzemno skladiščenje zemeljskega plina;

(d) Podzemno skladiščenje vnetljivih plinov;

(e) Nadzemno skladiščenje fosilnih goriv;

(f) Industrijsko briketiranje premoga in lignita;

(g) Obrati za predelavo in skladiščenje radioaktivnih odpadkov (razen, če so vključeni v Prilogo I);

(h) Hidroelektrarne;

(i) Obrati za izkoriščanje energije vetra za proizvodnjo elektrike;

4. Proizvodnja in predelava kovin

(a) Obrati za proizvodnjo surovega železa ali jekla (primarno ali sekundarno fuzijo), vključno z neprekinjenim litjem;

(b) Obrati za predelavo železnih kovin: (i) obrati za vroče valjanje; (ii) kovačnice s kladivi; (iii) nanašanje zaščitnih kovinskih prevlek s kemijskimi postopki;

(c) Livarne za železne kovine;

(d) Talilnice, vključno z obrati za legiranje neželeznih kovin, razen plemenitih kovin, vključno s taljenjem starih kovin (rafiniranje, vlivanje, itn.);

(e) Obrati za površinsko obdelavo kovin in plastičnih materialov z elektrolitskimi ali kemijskimi postopki;

(f) Izdelava in sestavljanje motornih vozil in izdelava motorjev za motorna vozila;

(g) Ladjedelnice;

(h) Obrati za izdelavo in popravila zračnih plovil;

(i) Izdelava železniške opreme;

(j) Eksplozijsko litje;

(k) Obrati za žganje in sintranje kovinskih rud.

5. Proizvodnja mineralnih surovin

(a) Koksarne(suha destilacija premoga);

(b) Cementarne;

(c) Obrati za proizvodnjo azbesta in izdelkov iz azbesta (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(d) Steklarne, vključno z obrati za proizvodnjo steklenih vlaken;

(e) Obrati za taljenje mineralnih surovin, vključno s proizvodnjo mineralnih vlaken;

(f) Proizvodnja keramičnih izdelkov z žganjem, zlasti strešnikov, zidnih opek, ognjevarnih opek, keramičnih ploščic, keramike ali porcelana.

6. Kemijska industrija (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I)

(a) Obdelava polizdelkov in proizvodnja kemikalij;

(b) Proizvodnja pesticidov in farmacevtskih proizvodov, barv in lakov, elastomerov in peroksidov;

(c) Skladišča nafte, petrokemičnih in kemičnih izdelkov.

7. Prehrambena industrija

(a) Proizvodnja rastlinskih in živalskih olj in maščob;

(b) Pakiranje in konzerviranje živalskih in rastlinskih proizvodov;

(c) Proizvodnja mlečnih izdelkov;

(d) Varjenje in slajenje;

(e) Proizvodnja slaščic in sirupov;

(f) Klavnice;

(g) Obrati za proizvodnjo industrijskega škroba;

(h) Tovarne ribjih jedi in ribjega olja;

(i) Tovarne sladkorja.

8. Tekstilna, usnjarska, lesna in papirna industrija

(a) Industrijski obrati za proizvodnjo papirja in kartona (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(b) Obrati za predobdelavo (postopki kot so pranje, beljenje, merceriziranje) ali barvanje vlaken ali tkanin;

(c) Obrati za barvanje kož in krzna;

(d) Obrati za predelavo in proizvodnjo celuloze.

9. Gumarska industrija

Proizvodnja in obdelava izdelkov, ki temeljijo na elastomerih.

10. Infrastrukturni projekti

(a) Projekti za gradnjo industrijskih con;

(b) Urbanistični projekti, vključno s projekti za gradnjo nakupovalnih središč in parkirišč;

(c) Gradnja železnic in naprav ter terminalov za notranji pretovor blaga (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(d) Gradnja letališč (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(e) Gradnja cest, pristanišč in luk, vključno z ribiškimi pristanišči (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(f) Gradnja notranjih vodnih poti, ki niso vključene v Prilogo I, regulacije in objekti za zaščito pred poplavami;

(g) Jezovi in drugi objekti, namenjeni dolgoročnemu zadrževanju ali zagotavljanju rezerv vode (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(h) Tramvajske proge, nadzemne in podzemne železnice, viseče ali podobne proge posebne vrste, namenjene izključno ali večinoma za prevoz potnikov;

(i) Naftovodi in plinovodi (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(j) Daljinski vodovodi;

(k) Protierozijski objekti na morski obali in obalni objekti, ki lahko spremenijo obalo, na primer, z gradnjo nasipov, valolomov, pomolov in drugih zaščitnih objektov, razen vzdrževanja in obnove takih objektov;

(l) Črpanje podtalnice in sistemi za umetno obnavljanje podtalnice, ki niso vključeni v Prilogo I;

(m) Prenos vodnih količin med porečji, ki niso vključeni v Prilogo I;

11. Drugi projekti

(a) Stalne dirkalne ali testne proge za motorna vozila;

(b) Odlagališča odpadkov (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(c) Čistilne naprave za odpadne vode (projekti, ki niso vključeni v Prilogo I);

(d) Odlagališča mulja;

(e) Skladiščenje odpadnega železa, vključno s starimi vozili;

(f) Testne mize za motorje, turbine ali reaktorje;

(g) Obrati za proizvodnjo umetnih mineralnih vlaken;

(h) Obrati za obnovo ali uničenje eksplozivnih snovi;

(i) Odlagališča kosovnega materiala.

12. Turizem in prosti čas

(a) Smučarske proge, žičnice in gondole ter z njimi povezani posegi;

(b) Marine;

(c) Počitniške vasi in hotelski kompleksi zunaj mestnih območij in z njimi povezni posegi;

(d) Stalna območja za kampiranje in postavljanje počitniških prikolic;

(e) Tematski parki.

13. — Vsaka sprememba ali razširitev projektov, naštetih v Prilogi I in Prilogi II, ki so že dovoljeni, izvedeni ali v izvedbi in lahko imajo pomembne škodljive vplive na okolje ►M2 (sprememba ali razširitev, ki ni vključena v Prilogi I) ◄ ; — Projekti v Prilogi I, ki se izvajajo izključno ali večinoma za razvijanje in preizkušanja novih metod ali izdelkov in ki ne bodo obratovali več kot dve leti.









PRILOGA III

IZBIRNA MERILA IZ ČLENA 4(3)

1. Značilnosti projektov

Upoštevati je treba značilnosti projektov, zlasti:

— velikost projekta,

— kumulacijo z drugimi projekti,

— rabo naravnih virov,

— nastajanje odpadkov,

— onesnaževanje in obremenjevanje,

— tveganje nastanka nesreč, upoštevaje zlasti uporabljene snovi in tehnologije.

2. Lokacija projektov

Upoštevati je treba okoljsko občutljivost določenih geografskih območij, ki jih bodo projekti verjetno prizadeli, zlasti ob upoštevanju:

— obstoječe rabe zemljišč,

— relativnega obilja, kakovosti in regenerativne sposobnosti naravnih virov na tem območju,

— absorpcijske sposobnosti naravnega okolja s posebno pozornostjo naslednjim območjem: — (a) močvirjem; (b) obalnim območjem; (c) gorskim in gozdnim območjem; (d) naravnim rezervatom in parkom; (e) območjem, opredeljenim ali zavarovanim v zakonodaji držav članic; posebna zavarovana območja, ki jih določijo države članice skladno z direktivama 79/409/EGS in 92/43/EGS; (f) območjem, kjer so standardi kakovosti okolja, določeni v zakonodaji Skupnosti, že prekoračeni; (g) gosto naseljenim območjem; (h) zgodovinsko, kulturno ali arheološko pomembnim krajinam.

3. Značilnosti možnega vpliva

Upoštevati je treba možne pomembne vplive projektov v zvezi z merili, določenimi v zgoraj navedenih točkah 1 in 2, in zlasti ob upoštevanju:

— obsega vpliva (geografskega območja in števila prizadetega prebivalstva),

— čezmejne narave vpliva,

— obsega in celovitosti vpliva,

— verjetnosti pojava vpliva,

— trajanja, pogostosti in povratnosti vpliva.









PRILOGA IV

INFORMACIJE IZ ČLENA 5(1)

1. Opis projekta, ki vključuje zlasti: — opis fizičnih značilnosti celotnega projekta in zahtev glede rabe zemljišča med gradnjo in obratovanjem, — opis glavnih značilnosti proizvodnih procesov, na primer lastnosti in količine uporabljenih materialov, — ocena vrste in količine pričakovanih ostankov in emisij (onesnaženje vode, zraka in tal, hrup, vibracije, osvetljevanje, toplota, sevanje, itn.), izhajajočih iz obratovanja predlaganega projekta.

2. Povzetek glavnih alternativ, ki jih je proučil nosilec projekta, in navedba glavnih razlogov za izbiro ob upoštevanju vplivov na okolje.

3. Opis okoljskih pojavov, na katere bo predlagani projekt verjetno pomembno vplival, vključujoč zlasti prebivalstvo, živalstvo, rastlinstvo, tla, vodo, zrak, podnebne dejavnike, materialno premoženje, vključno z arhitekturno in arheološko dediščino, krajino in medsebojne odnose med zgornjimi dejavniki.

4. Opis ( 16 ) verjetnih pomembnih vplivov predlaganega projekta na okolje, ki izhajajo iz: — obstoja projekta, — rabe naravnih virov, — emisije onesnažil, ustvarjanja motenj in odstranjevanja odpadkov, in nosilec projekta opis metod napovedovanja, ki jih je uporabil za presojo vplivov na okolje.

5. Opis predvidenih ukrepov za preprečevanje, zmanjševanje in, kjer je mogoče, odpravljanje vseh pomembnih škodljivih vplivov na okolje.

6. Netehnični povzetek informacij, pripravljenih po zgornjih točkah.

7. Navedba morebitnih težav (tehničnih pomanjkljivosti ali pomanjkanja znanja), na katere je naletel nosilec projekta pri zbiranju zahtevanih informacij.