2000A1215 — SL — 20.06.2014 — 002.003

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





popravljena z:







(*) Ta akt ni bil nikoli objavljen v slovenščini.









▼B

SPORAZUM O PARTNERSTVU

med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisan v Cotonouju dne 23. junija 2000

KAZALO VSEBINE PREAMBULA DEL 1: SPLOŠNE DOLOČBE Naslov I — Cilji, načela in nosilci Poglavje 1: Cilji in načela Poglavje 2: Nosilci partnerstva Naslov II — Politična razsežnost DEL 2: INSTITUCIONALNE DOLOČBE DEL 3: STRATEGIJE SODELOVANJA Naslov I — Razvojne strategije Poglavje 1: Splošni okvir Poglavje 2: Področja podpore Oddelek 1: Gospodarski razvoj Oddelek 2: Družbeni in človekov razvoj Oddelek 3: Regionalno sodelovanje in povezovanje Oddelek 4: Tematska in presečna vprašanja Naslov II — Gospodarsko in trgovinsko sodelovanje Poglavje 1: Cilji in načela Poglavje 2: Novi trgovinski dogovori Poglavje 3: Sodelovanje na mednarodnih forumih Poglavje 4: Trgovanje s storitvami Poglavje 5: Področja v zvezi s trgovino Poglavje 6: Sodelovanje na drugih področjih DEL 4: SODELOVANJE PRI FINANCIRANJU RAZVOJA Naslov I — Splošne določbe Poglavje 1: Cilji, načela, smernice in upravičenost Poglavje 2: Obseg in vrsta financiranja Naslov II — Finančno sodelovanje Poglavje 1: Finančni viri Poglavje 2: Dolg in podpora strukturnemu prilagajanju Poglavje 3: Podpora v primeru zunanjih pretresov Poglavje 4: Podpora sektorskim politikam Poglavje 5: Mikroprojekti in decentralizirano sodelovanje Poglavje 6: Humanitarna pomoč, pomoč v izrednih razmerah in pomoč po prenehanju izrednih razmer Poglavje 7: Investiranje in podpora razvoju zasebnega sektorja Naslov III — Tehnično sodelovanje Naslov IV — Postopki in sistemi upravljanja DEL 5: SPLOŠNE DOLOČBE ZA NAJMANJ RAZVITE, KOPENSKE IN OTOŠKE DRŽAVE AKP Poglavje 1: Splošne določbe Poglavje 2: Najmanj razvite države AKP Poglavje 3: Kopenske države AKP Poglavje 4: Otoške države AKP DEL 6: KONČNE DOLOČBE







PREAMBULA OB UPOŠTEVANJU Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti na eni strani in Georgetownskega sporazuma o ustanovitvi skupine afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP) na drugi; OB POTRJEVANJU svoje zavezanosti skupnemu delovanju v smeri doseganja ciljev izkoreninjenja revščine, trajnostnega razvoja in postopnega vključevanja držav AKP v svetovno gospodarstvo; OB UVELJAVLJANJU svoje namere, da s svojim sodelovanjem znatno prispevajo h gospodarskemu, družbenemu in kulturnemu razvoju držav AKP ter k večji blaginji njihovih prebivalcev, tako da jim pomagajo pri soočanju z izzivi globalizacije, ter krepijo partnerstvo med državami AKP in EU v prizadevanju, da bi v proces globalizacije vnesli močnejšo socialno razsežnost; OB PONOVNEM POTRJEVANJU pripravljenosti oživljanja svojega posebnega odnosa ter uveljavljanja vsestranskega in celovitega pristopa h krepitvi partnerstva na podlagi političnega dialoga, razvojnega sodelovanja ter gospodarskih in trgovinskih odnosov; OB PRIZNAVANJU, da so politično okolje, ki zagotavlja mir, varnost in stabilnost, spoštovanje človekovih pravic, demokratičnih načel in pravne države ter odgovorno vodenje, bistveni del dolgoročnega razvoja; ob priznavanju, da so za vzpostavitev takega okolja odgovorne predvsem zadevne države; OB PRIZNAVANJU, da so zdrave in trajnostne gospodarske politike predpogoj za razvoj; OB SKLICEVANJU na načela Ustanovne listine Združenih narodov in Splošno deklaracijo človekovih pravic, sklepe Dunajske konference o človekovih pravicah iz leta 1993, Pakt o državljanskih in političnih pravicah ter Pakt o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, Konvencijo o pravicah otroka, Konvencijo o odpravljanju vseh oblik diskriminacije žensk, Mednarodno konvencijo o odpravljanju vseh oblik rasne diskriminacije, Ženevsko konvencijo iz leta 1949 in druge instrumente mednarodnega humanitarnega prava, Konvencijo iz leta 1954 v zvezi s statusom oseb brez državljanstva, Ženevsko konvencijo iz leta 1951 v zvezi s statusom beguncev in Newyorški protokol iz leta 1967 v zvezi s statusom beguncev; OB UPOŠTEVANJU Konvencije Sveta Evrope o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, Afriške listine o človekovih pravicah in pravicah narodov ter Ameriške konvencije o človekovih pravicah kot pozitivnih regionalnih prispevkov k spoštovanju človekovih pravic v Evropski uniji in državah AKP; ▼M4 OB PONOVNI POTRDITVI, da najhujši zločini, ki zadevajo mednarodno skupnost, ne smejo ostati nekaznovani, in da se mora njihov učinkovit pregon zagotoviti z ukrepi, sprejetimi na nacionalni ravni, in z izboljševanjem sodelovanja na svetovni ravni; OB UPOŠTEVANJU, da ustanovitev in učinkovito delovanje Mednarodnega kazenskega sodišča predstavljata pomemben razvoj za mir in mednarodno pravico; ▼M10 OB SKLICEVANJU na deklaracije zaporednih vrhov voditeljev držav in vlad držav AKP; OB UPOŠTEVANJU, da razvojni cilji novega tisočletja, ki izhajajo iz Milenijske deklaracije, sprejete na Generalni skupščini Združenih narodov leta 2000, zlasti izkoreninjene skrajne revščine in lakote, skupaj z razvojnimi cilji in načeli, dogovorjenimi na konferencah Združenih narodov leta 2000, zlasti izkoreninjenje skrajne revščine in lakote, skupaj z razvojnimi cilji in načeli, dogovorjenimi na konferencah Združenih narodov, predstavljajo jasno vizijo in morajo predstavljati podlago za sodelovanje med AKP in EU v okviru tega sporazuma. Ob priznavanju, da si morajo države EU in AKP skupaj prizadevati za pospeševanje napredka pri doseganju razvojnih ciljev novega tisočletja; ▼M10 S SPREJEMOM agende o učinkovitosti pomoči, ki se je začela v Rimu, nadaljevala v Parizu in nadalje oblikovala v agendi za ukrepanje iz Akre; ▼M10 OB POSVEČANJU posebne pozornosti zaobljubam in dogovorjenim ciljem na glavnih konferencah ZN in drugih mednarodnih konferencah ter ob priznavanju potrebe po sprejetju nadaljnjih ukrepov za doseganje ciljev in izvajanje delovnih programov, sestavljenih na teh forumih; ▼M10 OB ZAVEDANJU resnega svetovnega okoljskega izziva, ki ga predstavljajo podnebne spremembe, in ob globoki zaskrbljenosti, da najbolj ranljive skupine prebivalstva živijo v državah v razvoju, zlasti v najmanj razvitih državah in majhnih otoških državah AKP, kjer s podnebjem povezani pojavi, kot so dvig morske gladine, obalna erozija, poplave, suše in širjenje puščav, ogrožajo preživljanje in trajnostni razvoj; ▼B OB PRIZADEVANJU za spoštovanje temeljnih delovnopravnih pravic ob upoštevanju načel iz zadevnih konvencij Mednarodne organizacije dela; OB SKLICEVANJU na zaveze v okviru Svetovne trgovinske organizacije, SO SKLENILE NASLEDNJI SPORAZUM:







DEL 1

SPLOŠNE DOLOČBE







NASLOV I

CILJI, NAČELA IN NOSILCI







POGLAVJE 1

Cilji in načela

Člen 1

Cilji partnerstva

Skupnost in njene države članice na eni strani ter države AKP na drugi, v nadaljnjem besedilu „pogodbenice“, sklepajo ta sporazum zaradi spodbujanja in pospeševanja gospodarskega, kulturnega in družbenega razvoja držav AKP, z vidika prispevanja k miru in varnosti ter spodbujanja stabilnega in demokratičnega političnega okolja.

Partnerstvo je usmerjeno k cilju, da se v skladu s cilji trajnostnega razvoja in postopnega vključevanja držav AKP v svetovno gospodarstvo, zmanjša in sčasoma izkorenini revščina.

▼M10

Ti cilji in mednarodne zaveze pogodbenic, vključno z razvojnimi cilji novega tisočletja, se upoštevajo v vseh razvojnih strategijah in se uresničujejo s celovitim pristopom ob sočasnem upoštevanju političnih, gospodarskih, družbenih, kulturnih in okoljskih vidikov razvoja. Partnerstvo zagotavlja enoten okvir podpore za razvojne strategije, ki jih sprejme posamezna država AKP.

V ta okvir sodijo trajnostna gospodarska rast, razvoj zasebnega sektorja, povečanje zaposlenosti in izboljšanje dostop do proizvodnih virov. Podpirajo se spoštovanje pravic posameznika in zadovoljevanje osnovnih potreb, pospeševanje socialnega razvoja in pogojev za pravično porazdelitev sadov rasti. Spodbujajo in podpirajo se procesi regionalnega in podregionalnega povezovanja, ki pospešujejo vključevanje držav AKP v svetovno gospodarstvo v zvezi s trgovinskimi in zasebnimi investicijami. Pristop vključuje usposabljanje nosilcev razvoja in izboljševanje institucionalnega okvira, potrebnega za socialno kohezijo, za delovanje demokratične družbe in tržne ekonomije ter za nastanek aktivne in organizirane civilne družbe. Sistematično se upoštevajo položaj žensk in vprašanja spolov na vseh področjih – političnem, gospodarskem in socialnem. Načela trajnostnega upravljanja z naravnimi bogastvi in okoljem, vključno s podnebnimi spremembami, se uporabljajo in so sestavni del partnerstva na vseh ravneh.

Člen 2

Temeljna načela

Sodelovanje držav AKP in ES, podprto s pravno zavezujočim sistemom in obstojem skupnih institucij, temelji na mednarodno dogovorjeni agendi o učinkovitosti pomoči v zvezi z lastništvom, prilagajanjem, usklajevanjem, k rezultatom usmerjenim upravljanjem pomoči in vzajemno odgovornostjo, se izvaja na podlagi naslednjih temeljnih načel:

— enakost med partnerji in lastništvo nad razvojnimi strategijami: zaradi izpolnjevanja ciljev partnerstva države AKP opredelijo razvojne strategije svojih gospodarstev in družb popolnoma suvereno in ob upoštevanju bistvenih ter temeljnih elementov iz člena 9; partnerstvo spodbuja lastništvo zadevnih držav in prebivalcev nad razvojnimi strategijami; razvojni partnerji EU svoje programe prilagodijo tem strategijam,

— udeležba: poleg centralne vlade kot glavnega partnerja je partnerstvo odprto tudi za parlamente držav AKP in lokalne organe v državah AKP ter različne vrste drugih nosilcev, da bi spodbudili vključevanje vseh delov družbe, vključno z zasebnim sektorjem in organizacijami civilne družbe, v glavni tok političnega, gospodarskega in družbenega življenja,

— osrednja vloga dialoga in izpolnjevanje medsebojnih obveznosti ter odgovornost: obveznosti, ki jih pogodbenice prevzamejo v okviru njihovega dialoga, imajo pri njihovem partnerstvu in sodelovanju osrednji pomen; pogodbenice pri določanju in izvajanju potrebnih postopkov prilagajanja in usklajevanja vlagateljev tesno sodelujejo, da se zagotovi ključna vloga držav AKP v teh postopkih,

— diferenciacija in regionalizacija: ureditve in prednostne naloge sodelovanja se razlikujejo glede na razvojno stopnjo partnerja, njegove potrebe, uspešnost in dolgoročno razvojno strategijo. Najmanj razvite države so deležne posebne obravnave. Upošteva se ranljivost neobalnih in otoških držav. Posebna pozornost se nameni regionalnemu povezovanju, tudi na ravni celine.

▼B

Člen 3

Doseganje ciljev tega sporazuma

Pogodbenice sprejmejo, vsaka na zadevnih področjih v okviru tega sporazuma, vse ustrezne ukrepe, splošne ali posebne, za zagotovitev izpolnjevanja obveznosti, ki izhajajo iz tega sporazuma, in za lažje doseganje ciljev sporazuma. Vzdržijo se kakršnih koli ukrepov, ki bi lahko ogrozili te cilje.







POGLAVJE 2

Nosilci partnerstva

▼M10

Člen 4

Splošni pristop

Države AKP določijo razvojna načela, strategije ter modele svojih gospodarstev in družb popolnoma suvereno. S Skupnostjo vzpostavijo programe sodelovanja, predvidene v tem sporazumu. Vendar pogodbenice priznavajo dopolnilno vlogo in možnost prispevanja nedržavnih nosilcev, nacionalnih parlamentov držav AKP in lokalnih decentraliziranih organov k razvojnemu procesu, zlasti na nacionalnih in regionalnih ravneh. V ta namen so nedržavni nosilci, nacionalni parlamenti držav AKP in lokalni decentralizirani organi pod pogoji iz tega sporazuma po potrebi:

— obveščeni in vključeni v posvetovanje o politikah in strategijah sodelovanja, prednostnih nalogah sodelovanja zlasti na področjih, ki jih zadevajo ali nanje neposredno vplivajo, ter političnem dialogu,

— oskrbljeni s podporo pri usposabljanju na kritičnih področjih, da bi povečali usposobljenost teh nosilcev, zlasti v zvezi z organizacijo in zastopanjem, ter vzpostavitev posvetovalnih mehanizmov, vključno s potmi komunikacije in dialoga, ter pospešili strateško povezovanje.

Nedržavni nosilci in lokalni decentralizirani organi so po potrebi:

— oskrbljeni s finančnimi viri pod pogoji iz tega sporazuma, da bi podprli lokalne razvojne procese,

— vključeni v izvajanje projekta in programov sodelovanja na področjih, ki jih zadevajo ali na katerih imajo ti nosilci komparativno prednost.

▼B

Člen 5

Informacije

Sodelovanje bo podpiralo ukrepe za boljšo razširjanje informacij in oblikovanje večje zavesti o temeljnih elementih partnerstva med državami AKP in EU. Sodelovanje bo tudi:

— spodbujalo partnerstvo ter vzpostavilo vezi med nosilci iz držav AKP in EU,

— krepilo prepletenost ter izmenjavo strokovnega znanja in izkušenj med nosilci.

Člen 6

Opredelitve pojmov

▼M10

1. Nosilci sodelovanja bodo vključevali:

(a) državne nosilce (lokalne, regionalne in nacionalne), vključno z nacionalnimi parlamenti držav AKP;

(b) regionalne organizacije držav AKP in Afriško unijo. V tem sporazumu pojem regionalnih organizacij ali ravni vključuje tudi podregionalne organizacije ali ravni;

(c) nedržavne nosilce: — zasebni sektor, — gospodarske in socialne partnerje, vključno s sindikati, — civilno družbo v vseh svojih oblikah glede na nacionalne značilnosti.

▼B

2. Priznavanje ►M10 nedržavnih nosilcev ◄ s strani pogodbenic je odvisno od tega, v kolikšni meri se ukvarjajo s potrebami prebivalstva, od njihovih posebnih sposobnosti in od tega, ali so organizirani in vodeni demokratično in pregledno.

Člen 7

Usposabljanje

Prispevek civilne družbe k razvoju se lahko poveča s krepitvijo organizacij posamezne skupnosti in neprofitnih nevladnih organizacij na vseh področjih sodelovanja. To bo zahtevalo:

— spodbujanje in podpiranje ustanavljanja in razvoja takih organizacij,

— vzpostavljanje ureditev za vključevanje takih organizacij v načrtovanje, izvajanje in ocenjevanje razvojnih strategij in programov.







NASLOV II

POLITIČNA RAZSEŽNOST

▼M10

Člen 8

Politični dialog

1. Pogodbenice redno sodelujejo v celovitem, uravnoteženem in temeljitem političnem dialogu, ki vodi k obveznostim na obeh straneh.

2. Cilj tega dialoga je izmenjava informacij, pospeševanje medsebojnega razumevanja in lajšanje vzpostavitve dogovorjenih prednostnih nalog in skupnih načrtov, zlasti s priznavanjem obstoječih vezi med različnimi vidiki odnosov med pogodbenicami in raznimi področji sodelovanja iz tega sporazuma. Dialog lajša posvetovanja in krepi sodelovanje med pogodbenicami v okviru mednarodnih forumov ter pospešuje in ohranja sistem učinkovitega večstranskega sodelovanja. Cilji dialoga vključujejo tudi preprečevanje položajev, v katerih bi ena pogodbenica imela za potrebno sklicevati sena klavzulo o neizvajanju.

3. Dialog obsega vse namene in cilje iz tega sporazuma ter vsa vprašanja skupnega, splošnega ali regionalnega interesa, vključno z vprašanji, ki zadevajo regionalno in celinsko povezovanje. Prek dialoga pogodbenice prispevajo k miru, varnosti in stabilnosti ter uveljavljajo stabilno in demokratično politično okolje. Dialog zajema strategije sodelovanja, vključno z načrti o učinkovitosti pomoči, pa tudi globalne in sektorske politike, vključno z okoljem, podnebnimi spremembami, spolom, migracijo in vprašanji, povezanimi s kulturno dediščino. Prav tako obravnava globalne in sektorske politike obeh pogodbenic, ki bi lahko vplivale na uresničevanje ciljev razvojnega sodelovanja.

4. Dialog se med drugim osredotoči na določena politična vprašanja, ki so v obojestranskem interesu ali splošnega pomena za doseganje ciljev tega sporazuma, kot so trgovanje z orožjem, preveliki izdatki za vojsko, droge, organiziran kriminal ali delo otrok, ali kakršna koli diskriminacija, na primer na podlagi rase, barve kože, spola, jezika, vere, političnega ali drugega mnenja, nacionalnega ali družbenega porekla, premoženja, rojstva ali drugega statusa. Dialog zajema tudi redno ocenjevanje razvoja v zvezi s spoštovanjem človekovih pravic, demokratičnih načel, pravne države in odgovornega vodenja.

5. Pomembno vlogo v tem dialogu imajo široko zasnovane politike spodbujanja miru ter preprečevanja, obvladovanja in reševanja konfliktov, v katerih je prisotno nasilje, pri opredelitvi prednostnih področij sodelovanja pa tudi potreba po celovitem upoštevanju cilja miru in demokratične stabilnosti. V dialogu v tem smislu po potrebi v celoti sodelujejo zadevne regionalne organizacije držav AKP in Afriška unija.

6. Dialog se izvaja na prožen način. Dialog je glede na potrebe formalen ali neformalen ter se izvaja znotraj in izven institucionalnega okvira, vključno s Skupino AKP, Skupno parlamentarno skupščino AKP-EU, v ustrezni obliki in na ustrezni ravni, vključujoč nacionalno, regionalno, celinsko ravnjo ali vso AKP raven.

7. Regionalne organizacije in predstavniki organizacij civilne družbe ter po potrebi nacionalni parlamenti držav AKP so vključeni v ta dialog.

8. Kjer je primerno in da se prepreči nastanek položajev, v katerih bi ena pogodbenica smatrala za potrebno, da se sklicuje na posvetovalni postopek, ki je predviden v členu 96, je dialog o bistvenih elementih sistematičen in formaliziran v skladu s pravili iz Priloge VII.

▼B

Člen 9

▼M4

Bistveni elementi v zvezi s človekovimi pravicami, demokratičnimi načeli in pravno državo ter temeljni element v zvezi z dobrim upravljanjem

▼B

1. Sodelovanje je usmerjeno v trajnostni razvoj, osredotočen na človeka, ki je glavni protagonist in koristnik razvoja; to zahteva spoštovanje in spodbujanje vseh človekovih pravic.

Spoštovanje vseh človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s spoštovanjem temeljnih socialnih pravic, demokracije, ki temelji na pravni državi ter preglednem in odgovornem vodenju, je sestavni del trajnostnega razvoja.

2. Pogodbenice se sklicujejo na svoje mednarodne obveznosti in zaveze glede spoštovanja človekovih pravic. Vztrajno poudarjajo svojo globoko predanost človeškemu dostojanstvu in človekovim pravicam, za katere si posamezniki in narodi zakonito prizadevajo. Človekove pravice so univerzalne, nedeljive in medsebojno povezane. Pogodbenice se zavežejo spodbujati in varovati vse temeljne svoboščine in človekove pravice, in sicer civilne in politične ali ekonomske, socialne in kulturne. V tem smislu pogodbenice ponovno potrjujejo enakost moških in žensk.

Pogodbenice ponovno potrjujejo, da so demokratizacija, razvoj ter varovanje temeljnih svoboščin in človekovih pravic medsebojno povezani in se medsebojno krepijo. Demokratična načela so splošno priznana načela, ki podpirajo organizacijo države za zagotavljanje legitimnosti njene oblasti, zakonitosti njenih dejanj, ki se izražajo v ustavnem, zakonodajnem in upravnem sistemu, ter obstoj mehanizmov participacije. Na podlagi splošno priznanih načel vsaka država razvije svojo demokratično kulturo.

Struktura države in pristojnosti različnih oblasti temeljijo na pravni državi, kar zlasti pomeni učinkovita in dostopna pravna sredstva, neodvisnost sodstva, ki zagotavlja enakost pred zakonom, in izvršilno oblast, ki je popolnoma vezana na zakon.

Spoštovanje človekovih pravic, demokratičnih načel in pravne države, na katerem temelji partnerstvo med državami AKP in EU, podpira domače in mednarodne politike pogodbenic ter predstavlja bistvene elemente tega sporazuma.

3. V kontekstu političnega in institucionalnega okolja, ki podpira človekove pravice, demokratična načela in pravno državo, je odgovorno vodenje pregledno in odgovorno upravljanje s človeškimi, naravnimi, gospodarskimi in finančnimi viri za namene pravičnega in trajnostnega razvoja. To zahteva jasne postopke odločanja za javne organe, pregledne in odgovorne institucije, primat prava v upravljanju in razdelitvi virov ter usposabljanje za pripravo in izvajanje ukrepov, katerih namen je zlasti preprečevanje korupcije in boj proti njej.

▼M10

Odgovorno vodenje, na katerem temelji partnerstvo med državami AKP in EU, podpira domače in mednarodne politike pogodbenic ter predstavlja temeljni element tega sporazuma. Pogodbenice soglašajo, da samo hudi primeri korupcije, vključno s podkupovanjem, ki vodi k taki korupciji, kot je navedeno v členu 97, predstavljajo kršitev tega elementa.

▼B

4. Partnerstvo aktivno podpira spodbujanje človekovih pravic, procese demokratizacije, utrditev pravne države in odgovorno vodenje.

Ta področja bodo pomemben predmet političnega dialoga. V okviru tega dialoga pogodbenice dajejo poseben pomen tekočim spremembam in kontinuiteti doseženega napredka. To redno ocenjevanje upošteva gospodarski, socialni, kulturni in zgodovinski kontekst vsake države.

Tem področjem je dan poudarek tudi pri podpori razvojnim strategijam. Skupnost podpira politične, institucionalne in pravne reforme ter usposabljanje javnih in zasebnih nosilcev in civilne družbe v okviru strategij, dogovorjenih med zadevno državo in Skupnostjo.

▼M10

Načela, ki so podlaga bistvenih in temeljnih elementov, kakor so opredeljeni v tem členu, veljajo enako za države AKP na eni strani ter za Evropsko unijo in njene države članice na drugi strani.

▼B

Člen 10

Drugi elementi političnega okolja

1. Pogodbenice menijo, da k vzdrževanju in utrditvi stabilnega in demokratičnega političnega okolja prispevajo naslednji elementi:

— trajnostni in uravnoteženi razvoj, ki med drugim vključuje dostop do proizvodnih virov, bistvenih storitev in sodstva,

▼M10

— večje vključevanje nacionalnih parlamentov AKP, lokalnih decentraliziranih organov, kadar je to ustrezno, ter dejavne in organizirane civilne družbe in zasebnega sektorja.

▼B

2. Pogodbenice priznavajo, da načela ►M10 socialnega tržnega gospodarstva ◄ , podprta s preglednimi pravili o konkurenci ter zdravimi gospodarskimi in socialnimi politikami, prispevajo k doseganju ciljev partnerstva.

▼M10

Člen 11

Politike vzpostavljanja miru, preprečevanje in reševanje konfliktov, odziv na občutljive razmere

1. Pogodbenice priznavajo, da brez razvoja in zmanjšanja revščine ne bo trajnega miru in varnosti, brez miru in varnosti pa ni mogoč trajnostni razvoj. Pogodbenice izvajajo v okviru partnerstva aktivno, celovito in enotno politiko vzpostavljanja miru ter preprečevanja in reševanja konfliktov, varnosti ljudi in obravnavajo občutljive razmere. Ta politika temelji na načelu lastništva in se osredotoči zlasti na nacionalno, regionalno in celinsko usposabljanje ter na zgodnje preprečevanje konfliktov, v katerih je prisotno nasilje, z namenskim odpravljanjem njihovih vzrokov, vključno z revščino, in ustrezno kombinacijo vseh razpoložljivih instrumentov.

Pogodbenice priznavajo, da je treba odpraviti nove ali vse bolj razširjene varnostne grožnje, kot so organizirani kriminal, piratstvo ter trgovina zlasti z ljudmi, prepovedanimi drogami in orožjem. Prav tako je treba upoštevati vplive globalnih izzivov, kot so pretresi na mednarodnih finančnih trgih, podnebne spremembe in pandemije.

Pogodbenice poudarjajo pomembno vlogo regionalnih organizacij pri vzpostavljanju miru in preprečevanju in reševanju konfliktov ter pri odpravljanju novih ali vse bolj razširjenih varnostnih groženj v Afriki, kar je ključna odgovornost Afriške unije.

2. Na podlagi medsebojne odvisnosti varnosti in razvoja se oblikujejo ukrepi na področju vzpostavljanja miru ter preprečevanja in reševanja konfliktov, ki združujejo kratkoročne in dolgoročne pristope, ki obsegajo in presegajo krizno upravljanje. Ukrepi odpravljanja novih ali vse bolj razširjenih varnostnih groženj med drugim zagotavljajo kazenski pregon, vključno s sodelovanjem na področju kontrole na mejah, krepitvijo varnosti mednarodne dobavne verige ter izboljšanjem zaščitnih ukrepov zračnega, morskega in cestnega prevoza.

Ukrepi na področju vzpostavljanja miru ter preprečevanja in reševanja konfliktov zajemajo zlasti podporo uravnoteženju političnih, gospodarskih, socialnih in kulturnih priložnosti med vsemi deli družbe, krepitvi demokratične legitimnosti in učinkovitosti vodenja, vzpostavitvi učinkovitih mehanizmov za mirno spravo med interesnimi skupinami, aktivnemu vključevanju žensk, premostitvi ločnic med različnimi deli družbe, pa tudi podporo dejavni in organizirani civilni družbi. V zvezi s tem se posebna pozornost nameni razvoju sistemov zgodnjega opozarjanja in mehanizmov vzpostavljanja miru, ki bi prispevali k preprečevanju konfliktov.

3. Zadevni ukrepi med drugim vključujejo tudi podporo posredovanju, pogajanjem in prizadevanjem za pomiritev, učinkovitemu regionalnemu upravljanju s skupnimi, nezadostnimi naravnimi viri, demobilizaciji in ponovnemu vključevanju bivših udeležencev vojne v družbo, reševanju problemov otrok vojakov ter nasilja nad ženskami in otroki. Sprejmejo se ustrezni ukrepi za odgovorno omejitev izdatkov za vojsko in trgovino z orožjem, vključno s podporo spodbujanju in uporabi dogovorjenih standardov in pravil o obnašanju, ter tudi za boj proti dejavnostim, ki zaostrujejo konflikte.

3a. Poudarek je zlasti na boju zoper protipehotne mine in eksplozivne ostanke vojne ter preprečevanju nedovoljene proizvodnje, prenosa, kroženja in zbiranja majhnega in lahkega orožja ter streliva zanj, vključno z neustrezno zavarovanimi in slabo upravljanimi zalogami in rezervami ter nenadzorovanim širjenjem.

Pogodbenice se dogovorijo, da bodo usklajevale, upoštevale in v celoti izvajale svoje obveznosti v okviru vseh ustreznih mednarodnih konvencij in instrumentov, in se v ta namen zavezujejo k sodelovanju na nacionalni, regionalni in celinski ravni.

3b. Pogodbenice se tudi zavezujejo, da bodo sodelovale pri preprečevanju aktivnosti plačancev v skladu s svojimi obveznostmi v okviru vseh ustreznih mednarodnih konvencij in instrumentov ter lastnih zakonov in drugih predpisov.

4. Za strateško in učinkovito obravnavanje občutljivih razmer si pogodbenice izmenjujejo informacije in omogočajo preprečevalne odzive, ki skladno združujejo orodja diplomacije, varnosti in razvojnega sodelovanja. Pogodbenice se dogovorijo o najboljšem načinu okrepitve zmogljivosti držav pri izpolnjevanju njihovih glavnih nalog in spodbujanja politične volje za reforme ob upoštevanju načela lastništva. V občutljivih razmerah je zlasti pomemben politični dialog, ki se še naprej razvija in krepi.

5. V primeru konflikta, v katerem je prisotno nasilje, pogodbenice sprejmejo vse ustrezne ukrepe za preprečitev stopnjevanja nasilja, za omejitev njegovega ozemeljskega širjenja in za lajšanje mirnega reševanja obstoječih sporov. Posebna pozornost se posveča zagotavljanju, da se finančna sredstva za sodelovanje uporabijo v skladu z načeli in cilji partnerstva, in preprečevanju preusmeritve sredstev za namene vojskovanja.

6. Po rešitvi konflikta pogodbenice sprejmejo vse primerne ukrepe za stabilizacijo razmer v prehodnem obdobju za lajšanje ponovne vzpostavitve nenasilnih, stabilnih in demokratičnih razmer. Pogodbenice poskrbijo za vzpostavitev potrebnih povezav med izrednimi ukrepi, rehabilitacijo in razvojnim sodelovanjem.

7. Pri spodbujanju krepitve miru in mednarodne pravice pogodbenice ponovno potrjujejo svojo odločenost za:

— medsebojno izmenjavo izkušenj v zvezi s sprejemanjem pravnih prilagoditev, ki so potrebne za ratifikacijo in izvajanje Rimskega statuta Mednarodnega kazenskega sodišča, in

— boj proti mednarodnemu kriminalu v skladu z mednarodnim pravom z upoštevanjem Rimskega statuta.

Pogodbenice si prizadevajo za ratifikacijo in izvajanje Rimskega statuta ter povezanih instrumentov.

▼M4

Člen 11a

Boj proti terorizmu

Pogodbenice ponovno poudarjajo obsojanje vseh terorističnih dejanj in se zavezujejo, da se bodo proti terorizmu borile z mednarodnim sodelovanjem v skladu z Listino Združenih narodov in z mednarodnim pravom, ustreznimi konvencijami in instrumenti ter zlasti s polnim izvajanjem resolucij 1373 (2001) in 1456 (2003) Varnostnega sveta ZN in z drugimi resolucijami ZN. Pogodbenice soglašajo, da bodo v ta namen izmenjavale:

— informacije o terorističnih skupinah in njihovih podpornih omrežjih, ter

— stališča o sredstvih in metodah preprečevanja terorističnih dejanj, vključno na tehničnem področju in na področju usposabljanja, in o izkušnjah v zvezi z bojem proti terorizmu.

Člen 11b

Sodelovanje pri preprečevanju širjenja orožja za množično uničevanje

1. Pogodbenice menijo, da širjenje orožja za množično uničevanje in načini njihove dobave tako državnim kakor nedržavnim subjektom predstavljajo eno od najresnejših groženj za mednarodno stabilnost in varnost.

Pogodbenice zato soglašajo, da bodo med sabo sodelovale in prispevale k preprečevanju širjenja orožja za množično uničevanje in načinov njegove dobave, ob polnem upoštevanju in izvajanju svojih obstoječih obveznosti v okviru mednarodnih pogodb in sporazumov o razorožitvi in neširjenju orožja na nacionalni ravni ter drugih ustreznih mednarodnih obveznosti.

Pogodbenice soglašajo, da ta določba predstavlja bistveni element tega sporazuma.

2. Pogodbenice nadalje soglašajo, da bodo med seboj sodelovale in prispevale k neširjenju orožja s:

— sprejetjem ukrepov za podpis, ratifikacijo ali pristop, kar je ustrezno, in za popolno izvajanje vseh ustreznih mednarodnih instrumentov,

— vzpostavitvijo učinkovitega sistema nacionalne kontrole izvoza z nadzorovanjem izvoza in tranzita blaga, povezanega z orožjem za množično uničevanje, vključno z nadzorom končne uporabe tehnologij z dvojno uporabo za izdelavo orožja za množično uničevanje, ki mora vključevati učinkovite sankcije za kršitve kontrole izvoza.

Finančna in tehnična pomoč na področju sodelovanja pri preprečevanju širjenja orožja za množično uničevanje se financira s posebnimi instrumenti, ki ne spadajo med instrumente za financiranje sodelovanja AKP-ES.

3. Pogodbenice soglašajo, da bodo vzpostavile redni politični dialog, ki bo spremljal in utrjeval njihovo sodelovanje na tem področju.

4. Če po okrepljenem političnem dialogu ena od pogodbenic zlasti na podlagi poročil Mednarodne agencije za atomsko energijo (IAEA), Organizacije za prepoved kemičnega orožja (OPCW) in drugih ustreznih multilateralnih organizacij meni, da druga pogodbenica ni izpolnila ene izmed obveznosti iz odstavka 1 tega člena, drugim pogodbenicam ter Svetu ministrov EU in Svetu ministrov AKP, razen v izredno nujnih primerih, posreduje informacije, potrebne za temeljito preučitev položaja z namenom poiskati rešitev, ki bo sprejemljiva za pogodbenice. V ta namen povabi drugo pogodbenico na posvetovanje o ukrepih, ki jih je zadevna pogodbena stranka sprejela ali naj bi jih sprejela za ureditev položaja.

5. Posvetovanje poteka na ravni in v obliki, ki sta kar najbolj primerni za iskanje rešitve za nastali položaj.

Posvetovanje se začne najkasneje 30 dni po vabilu in se nadaljuje v obdobju, ki se določi v medsebojnem soglasju, odvisno od narave in resnosti kršitve. Dialog v okviru posvetovalnega postopka nikakor ne traja več kot 120 dni.

6. Če posvetovanje ne prinese sprejemljive rešitve za obe pogodbenici, če se posvetovanje zavrne ali v izredno nujnih primerih, se lahko sprejmejo ustrezni ukrepi. Ti ukrepi prenehajo veljati takoj, ko prenehajo razlogi zanje.

▼M10

Člen 12

Skladnost politik Skupnosti in njihov vpliv na izvajanje tega sporazuma

Pogodbenice se zavezujejo k obravnavanju usklajenosti politik za razvoj, ki je ciljno, strateško in k partnerstvu usmerjeno, vključno s krepitvijo dialoga o vprašanjih usklajenosti politik za razvoj. Unija priznava, da lahko politike Unije, razen razvojne politike, podpirajo prednostne naloge razvoja držav AKP v skladu s cilji iz tega sporazuma. Na podlagi tega bo Unija okrepila usklajenost navedenih politik z namenom uresničevanja ciljev iz tega sporazuma.

Če Skupnost namerava v okviru uresničevanja svojih pooblastil sprejeti ukrep, ki bi lahko vplival na interese držav AKP v smislu ciljev tega sporazuma, mora brez poseganja v člen 96 o svoji nameri pravočasno obvestiti skupino AKP. V ta namen Komisija redno obvešča Sekretariat skupine AKP o načrtovanih predlogih in istočasno predloži svoj predlog takih ukrepov. Po potrebi lahko pobudo za predlog po informiranju dajo tudi države AKP.

Da bi se lahko upoštevali njihovi pomisleki glede vpliva teh ukrepov, se na njihov predlog nemudoma opravijo posvetovanja pred sprejetjem končne odločitve.

Poleg tega lahko države AKP in skupina AKP po takih posvetovanjih Skupnosti čim prej pisno sporočijo svoje pomisleke in predložijo predloge za spremembe, v katerih nakažejo način upoštevanja njihovih pomislekov.

Če se Skupnost ne strinja s predlogi držav AKP, jih o tem čim prej obvesti, pri čemer navede svoje razloge.

Skupini AKP se sporočijo tudi ustrezne informacije o začetku veljavnosti takih odločitev, po možnosti vnaprej.

▼B

Člen 13

Migracija

1. Vprašanje migracije je predmet poglobljenega dialoga v okviru partnerstva med državami AKP in EU.

Za zagotovitev spoštovanja človekovih pravic in odpravo vseh oblik diskriminacije zlasti na podlagi izvora, spola, rase, jezika in vere, pogodbenice ponovno potrjujejo svoje obstoječe obveznosti in zavezanosti v mednarodnem pravu.

2. Pogodbenice soglašajo, da partnerstvo v povezavi z migracijo pomeni pravično obravnavanje državljanov tretjih držav, ki zakonito bivajo na njihovih ozemljih, integracijsko politiko s ciljem podeljevanja pravic in dolžnosti, ki so primerljive s pravicami in dolžnostmi njihovih državljanov, večanje nediskriminacije na področju gospodarskega, družbenega in kulturnega življenja ter razvijanje ukrepov zoper rasizem in ksenofobijo.

3. Vsaka država članica mora delavce iz držav AKP, ki so zakonito zaposleni na njenem ozemlju, obravnavati brez kakršne koli diskriminacije na podlagi državljanstva glede na lastne državljane, kar zadeva pogoje dela, plačilo in odpuščanje. Nadalje vsaka država AKP obravnava delavce, ki so državljani države članice, primerljivo nediskriminatorno.

4. Pogodbenice menijo, da strategije s ciljem zmanjševanja revščina, izboljšanja pogojev za življenje in delo, ustvarjanja delovnih mest ter razvijanja usposabljanja dolgoročno prispevajo k normalizaciji migracijskih tokov.

Pogodbenice bodo v okviru razvojnih strategij ter nacionalnih in regionalnih programov upoštevale strukturne pritiske, povezane z migracijskimi tokovi, z namenom podpiranja gospodarskega in družbenega razvoja regij, iz katerih izvirajo migranti, in zmanjševanja revščine.

Skupnost prek nacionalnih in regionalnih programov sodelovanja podpira usposabljanje državljanov AKP v njihovi matični državi, drugi državi AKP ali državi članici Evropske unije. Pri usposabljanju v državi članici pogodbenice zagotovijo, da je tak ukrep usmerjen k poklicnemu vključevanju državljanov AKP v njihovih matičnih državah.

Da bi študentom iz držav AKP olajšali dostop do izobraževanja, pogodbenice razvijajo programe sodelovanja, zlasti z uporabo novih komunikacijskih tehnologij.

5.

(a) Svet ministrov v okviru političnega dialoga preuči vprašanja, ki izhajajo iz nezakonitega priseljevanja, zaradi morebitne določitve sredstev politike preprečevanja.

(b) V tem okviru pogodbenice zlasti soglašajo, da bodo zagotavljale spoštovanje pravic in dostojanstva posameznikov v katerem koli postopku, začetem za vrnitev nezakonitih priseljencev v njihove matične države. V ta namen jim zadevni organi zagotovijo upravne zmogljivosti, potrebne za njihovo vrnitev.

(c) Pogodbenice nadalje soglašajo, da: (i) vsaka država članica Evropske unije sprejme vrnitev in ponovni sprejem katerega koli svojega državljana, ki se nezakonito zadržuje na ozemlju države AKP, na predlog omenjene države in brez nadaljnjih formalnosti; vsaka od držav AKP sprejme vrnitev in ponovni sprejem katerega koli svojega državljana, ki se nezakonito zadržuje na ozemlju države članice Evropske unije, na predlog omenjene države članice in brez nadaljnjih formalnosti. Države članice in države AKP bodo v take namene svoje državljane oskrbele z ustreznimi identifikacijskimi dokumenti. Za države članice Evropske unije obveznosti iz tega odstavka veljajo samo za tiste osebe, ki jih je v skladu z Deklaracijo št. 2 k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti treba za namene Skupnosti šteti kot njihove državljane. Za države AKP obveznosti iz tega odstavka veljajo samo za tiste osebe, ki jih je v skladu z njihovim posameznim pravnim sistemom treba šteti kot njihove državljane. (ii) na predlog pogodbenice se z državami AKP začnejo pogajanja s ciljem v dobri veri in ob upoštevanju ustreznih pravil mednarodnega prava skleniti dvostranske sporazume o posebnih obveznostih glede ponovnega sprejemanja in vračanja njihovih državljanov. Če ima katera od pogodbenic za potrebno, sporazumi zajemajo tudi dogovore o ponovnem sprejemu državljanov tretjih držav in oseb brez državljanstva. Taki sporazumi bodo določali podrobnosti o kategorijah oseb, ki jih urejajo ti dogovori, pa tudi o načinih njihovega ponovnega sprejema in vračanja. Za izvajanje teh sporazumov se državam AKP zagotovi primerno pomoč. (iii) v točki (c) se izraz „pogodbenice“ nanaša na Skupnost, katero koli od njenih držav članic ali katero koli državo AKP.







DEL 2

INSTITUCIONALNE DOLOČBE

▼M10

Člen 14

Skupne institucije

1. Skupne institucije tega sporazuma so Svet ministrov, Odbor veleposlanikov in Skupna parlamentarna skupščina.

2. Skupne institucije in institucije, ki so ustanovljene v skladu s sporazumi o gospodarskem partnerstvu, si brez poseganja v zadevne določbe veljavnih ali prihodnjih sporazumov o gospodarskem partnerstvu prizadevajo za zagotavljanje usklajevanja, skladnosti in dopolnjevanja ter tudi za učinkovit in vzajemen pretok informacij.

▼M10

Člen 14a

Srečanja voditeljev držav ali vlad

Pogodbenice se v ustrezni obliki sestajajo na ravni voditeljev držav ali vlad na podlagi skupnega dogovora v ustrezni obliki.

▼B

Člen 15

Svet ministrov

1. Svet ministrov je na eni strani sestavljen iz članov Sveta Evropske unije in Komisije Evropskih skupnosti ter na drugi strani iz enega člana vlade vsake države AKP.

Funkcijo predsednika Sveta ministrov izmenično opravljajo člani Sveta Evropske unije in člani vlad držav AKP.

▼M10

Svet ministrov se praviloma sestane enkrat letno na predsednikovo pobudo in kadar koli se zdi potrebno, v obliki in geografski sestavi, ki sta primerni za zadevna vprašanja. Na takšnih srečanjih potekajo posvetovanja na visoki ravni o vprašanjih, ki posebej zadevajo pogodbenice, s čimer se dopolnjuje delo, ki se izvaja v Skupnem trgovinskem odboru ministrov, kot je določeno v členu 38, in v Odboru držav AKP in ES za sodelovanje pri financiranju razvoja, kot je določeno v členu 83, kar prispeva k rednim letnim srečanjem Sveta ministrov.

▼B

2. Funkcije Sveta ministrov so:

(a) vodenje političnega dialoga;

(b) sprejetje smernic politike in odločitev, potrebnih za izvajanje določb tega sporazuma, zlasti glede razvojnih strategij na posebnih področjih, predvidenih v tem sporazumu, ali na katerem koli drugem področju, ki bi se izkazalo za pomembno, in glede postopkov;

(c) preučitev in rešitev vseh vprašanj, ki bi lahko ovirala učinkovito in uspešno izvajanje tega sporazuma ali predstavljala oviro za doseganje njegovih ciljev;

(d) zagotovitev tekočega delovanja posvetovalnih mehanizmov.

3. Svet ministrov sprejeme svoje odločitve s skupnim soglasjem pogodbenic. Svet ministrov je sklepčen samo, če je prisotna polovica članov Sveta Evropske unije, en član Komisije in dve tretjini članov, ki predstavljajo vlade držav AKP. Katerega koli člana Sveta ministrov, ki ne more prisostvovati, lahko zastopa druga oseba. Zastopnik uresničuje vse pravice tega člana.

▼M10

Med rednimi letnimi srečanji ali s pisnim postopkom lahko sprejema odločitve, ki so zavezujoče za pogodbenice in oblikuje resolucije, priporočila in mnenja. Svet ministrov letno poroča Skupni parlamentarni skupščini o izvajanju sporazuma. Preučuje in presoja resolucije in priporočila, ki jih sprejme Skupna parlamentarna skupščina.

▼B

Svet ministrov vodi neprekinjeni dialog s predstavniki socialnih in gospodarskih partnerjev ter drugih nosilcev civilne družbe v AKP in EU. V ta namen lahko ob svojih sestankih opravlja posvetovanja.

4. Svet ministrov lahko prenese pooblastila na Odbor veleposlanikov.

5. Svet ministrov sprejme svoj poslovnik v šestih mesecih po začetku veljavnosti tega sporazuma.

Člen 16

Odbor veleposlanikov

1. Odbor veleposlanikov je na eni strani sestavljen iz enega stalnega predstavnika vsake države članice Evropske unije in predstavnika Komisije ter na drugi strani iz vodij misij vseh držav AKP v Evropski uniji.

Funkcijo predsednika Odbora veleposlanikov izmenično opravljajo stalni predstavniki držav članic, ki jih imenuje Skupnost, in vodje misij, ki predstavljajo države AKP in jih imenujejo države AKP.

2. Odbor pomaga Svetu ministrov pri izpolnjevanju njegovih nalog in izvaja mandat, ki mu ga podeli Svet. V tem okviru spremlja izvajanje tega sporazuma in napredek pri doseganju njegovih ciljev.

Odbor veleposlanikov se sestaja redno, zlasti z namenom priprave sestankov Sveta, in kadar koli je potrebno.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik v šestih mesecih po začetku veljavnosti tega sporazuma.

Člen 17

Skupna parlamentarna skupščina

1. Skupna parlamentarna skupščina je sestavljena iz enakega števila predstavnikov EU in držav AKP. Člani Skupne parlamentarne skupščine so na eni strani člani Evropskega parlamenta in na drugi strani člani parlamentov vseh držav AKP, ali sicer predstavniki, ki jih imenujejo parlamenti vsake države AKP. Če parlamenta ni, mora prisotnost predstavnika iz posamezne države AKP predhodno odobriti Skupna parlamentarna skupščina.

2. Vloga Skupne parlamentarne skupščine kot posvetovalnega organa je:

— uveljavitev demokratičnih procesov prek dialoga in posvetovanja,

— olajšati boljše razumevanje med narodi Evropske unije in narodi držav AKP ter osvestiti javnost o razvojnih vprašanjih,

▼M10

— razpravljati o vprašanjih v zvezi z razvojem in partnerstvom med AKP in EU, vključno s sporazumi o gospodarskem partnerstvu, drugimi trgovinskimi dogovori, Evropskim razvojnim skladom ter državnimi in regionalnimi strateškimi dokumenti. V ta namen Komisija predloži takšne strateške dokumente v vednost Skupni parlamentarni skupščini,

— razpravljati o letnem poročilu Sveta ministrov o izvajanju tega sporazuma ter sprejemati resolucije in dajati priporočila Svetu ministrov zaradi doseganja ciljev tega sporazuma,

▼M10

— prizadevati si za institucionalni razvoj in usposabljanje nacionalnih parlamentov v skladu s členom 33(1) tega sporazuma.

▼M10

3. Skupna parlamentarna skupščina se sestane dvakrat letno na plenarnem zasedanju, izmenično v Evropski uniji in eni od držav AKP. Zaradi krepitve regionalnega povezovanja in podpore sodelovanju med nacionalnimi parlamenti se srečanja med člani parlamentov EU in AKP organizirajo na regionalni ravni.

Takšna srečanja na regionalni ravni se bodo organizirala v skladu s cilji iz člena 14(2) tega sporazuma.

▼B

4. Skupna parlamentarna skupščina sprejme svoj poslovnik v šestih mesecih po začetku veljavnosti tega sporazuma.







DEL 3

STRATEGIJE SODELOVANJA

Člen 18

Strategije sodelovanja temeljijo na razvojnih strategijah ter gospodarskem in trgovinskem sodelovanju, ki so medsebojno povezani in se dopolnjujejo. Pogodbenice zagotovijo, da se prizadevanja na obeh zgoraj navedenih področjih medsebojno krepijo.







NASLOV I

RAZVOJNE STRATEGIJE







POGLAVJE 1

Splošni okvir

Člen 19

Načela in cilji

1. Osrednji cilj sodelovanja držav AKP in ES je zmanjšanje revščine in nazadnje njeno izkoreninjene; trajnostni razvoj; in postopno vključevanje AKP držav v svetovno gospodarstvo. V ta namen se okvir in usmeritve sodelovanja prilagodijo posameznim razmeram vsake države AKP, in pospešujejo lokalno lastništvo nad gospodarskimi in socialnimi reformami ter vključevanje zasebnega sektorja in nosilcev civilne družbe v razvojni proces.

▼M10

2. Sodelovanje se nanaša na sklepe konferenc Združenih narodov ter na cilje in delovne programe, dogovorjene na mednarodni ravni, in na spremljanje njihovega izvajanja kot na temelj razvojnih načel. Sodelovanje se nanaša tudi na mednarodne cilje razvojnega sodelovanja ter posveča posebno pozornost uvedbi kakovostnih in količinskih pokazateljev napredka. Pogodbenice si bodo skupaj prizadevale za pospeševanje napredka pri doseganju razvojnih ciljev novega tisočletja.

▼B

3. Vlade in nedržavni nosilci v vsaki državi AKP dajejo pobude za posvetovanje o strategijah razvoja svoje države in podpori prebivalstva.

Člen 20

Pristop

▼M10

1. Cilji razvojnega sodelovanja AKP-ES se zasledujejo prek celovitih strategij, ki obsegajo gospodarske, socialne, kulturne, okoljske in institucionalne elemente, glede katerih mora biti zagotovljeno lokalno lastništvo. Sodelovanje tako ustvarja enotni okvir omogočanja podpore lastnim razvojnim strategijam AKP, ki zagotavlja dopolnjevanje in medsebojno vplivanje med raznimi elementi, zlasti na nacionalnih in regionalnih ravneh ter med njimi. V tem smislu in v okviru razvojnih politik in reform v državah AKP je namen strategij sodelovanja AKP in ES na nacionalni in, kadar je to ustrezno, na regionalnih ravneh:

(a) doseganje hitre in trajnostne gospodarske rasti, ki ustvarja delovna mesta, razvijanje zasebnega sektorja, povečevanje zaposlovanja ter izboljšanje dostopa do proizvodnih gospodarskih dejavnosti in virov;

▼M10

(aa) pospeševanje regionalnega sodelovanja in povezovanja;

▼B

(b) pospeševanje človekovega in družbenega razvoja, ki pomaga zagotoviti, da se sadovi rasti porazdelijo široko in pravično, ter pospeševanje enakosti med spoloma;

(c) spodbujanje kulturnih vrednot posameznih skupnosti ter posebnih medsebojnih vplivov z gospodarskimi, političnimi in družbenimi elementi;

(d) pospeševanje institucionalnih reform in razvoja, krepitev institucij, potrebnih za utrjevanje demokracije, odgovorno vodenje ter uspešna in konkurenčna tržna gospodarstva; in usposabljanje za razvoj in partnerstvo; in

(e) spodbujanje okoljske trajnosti, regeneracije in najboljših praks ter ohranjanje baze naravnih virov.

▼M10

2. Pri vključevanju v vsa področja sodelovanja se sistematično upoštevajo naslednja tematska ali horizontalna vprašanja: človekove pravice, vprašanja spola, demokracija, odgovorno vodenje, okoljska trajnost, podnebne spremembe, nalezljive in nenalezljive bolezni ter institucionalni razvoj in usposabljanje. Ta področja so tudi upravičena do podpore Skupnosti.

▼B

3. Podrobna besedila glede ciljev in strategij razvojnega sodelovanja, zlasti sektorskih politik in sektorskih strategij, se vključijo v izpisek, ki vsebuje praktične smernice na določenih področjih ali sektorjih sodelovanja. Ta besedila lahko Svet ministrov pri financiranju razvoja revidira, preveri in/ali spremeni na podlagi priporočila Odbora držav AKP-ES za sodelovanje.







POGLAVJE 2

Področja podpore







ODDELEK 1

Gospodarski razvoj

Člen 21

Investiranje in razvoj zasebnega sektorja

1. Sodelovanje podpira potrebne gospodarske in institucionalne reforme in politike na nacionalni in/ali regionalni ravni s ciljem oblikovanja ugodnega okolja za ►M10 investiranje ◄ ter razvoj dinamičnega, funkcionalnega in konkurenčnega zasebnega sektorja. Sodelovanje nadalje podpira:

(a) pospeševanje dialoga in sodelovanja med javnim in zasebnim sektorjem;

(b) razvoj podjetniških sposobnosti in poslovne kulture;

(c) privatizacijo in reformo podjetij; in

(d) razvoj in modernizacijo postopkov posredovanja in arbitraže.

2. Sodelovanje podpira tudi izboljšanje kakovosti, razpoložljivosti in dostopnosti finančnih in nefinančnih storitev za zasebna podjetja, formalnih in neformalnih:

(a) z mobilizacijo tokov zasebnega varčevanja, domačega in tujega, za financiranje zasebnih podjetij s podpiranjem politik za razvoj sodobnega finančnega sektorja, vključno s trgom kapitala, finančnimi institucijami in trajnostnimi mikrofinancami;

(b) z razvijanjem in krepitvijo poslovnih institucij in posredniških organizacij, združenj, gospodarskih zbornic in lokalnih dobaviteljev iz zasebnega sektorja, ki podpirajo in opravljajo nefinančne storitve za podjetja, kot so storitve na poklicnem, tehničnem, upravnem, izobraževalnem in komercialnem področju; in

(c) s podpiranjem institucij, programov, dejavnosti in pobud, ki prispevajo k razvoju in prenosu tehnologij in znanja ter najboljših praks na vseh področjih poslovodenja.

3. Sodelovanje pospešuje poslovni razvoj prek zagotavljanja financiranja, možnosti garancij in tehnične podpore s ciljem spodbuditi in podpreti oblikovanje, ustanavljanje, rast, diverzifikacijo, sanacijo, preoblikovanje, posodabljanje ali privatizacijo dinamičnih, funkcionalnih in konkurenčnih podjetij v vseh gospodarskih sektorjih, pa tudi prek zagotavljanja finančnih posrednikov, kot so ustanove za financiranje razvoja in rizični kapital ter družbe, ki se ukvarjajo z leasingom,:

(a) z oblikovanjem in/ali krepitvijo finančnih instrumentov v obliki investicijskega kapitala;

(b) z izboljšanjem dostopa do bistvenih proizvodnih dejavnikov, kot so poslovne informacije ter storitve svetovanja, posvetovanja ali tehnične pomoči;

(c) s povečevanjem izvoznih dejavnosti, zlasti prek usposabljanja na vseh področjih, povezanih s trgovino; in

(d) s spodbujanjem povezav, mrež in sodelovanja med podjetji, vključno s takimi, ki so vključena v prenos tehnologije in znanja na nacionalni ravni, regionalni ravni in ravni držav AKP in EU, ter partnerstev z zasebnimi tujimi investitorji, ki so združljiva s cilji in smernicami razvojnega sodelovanja držav AKP in ES.

4. Sodelovanje podpira razvoj malih podjetij prek boljšega dostopa do finančnih in nefinančnih storitev; ustrezno politiko in regulativni okvir za njihov razvoj; ter zagotavlja storitve usposabljanja in obveščanja o najboljših praksah v mikrofinancah.

▼M10

5. Podpora investiranju in razvoju zasebnega sektorja povezuje ukrepe in pobude na makro-, mezo- in mikro gospodarski ravni ter spodbuja iskanje inovativnih finančnih mehanizmov, vključno z mešanjem zasebnih in javnih virov financiranja razvojne pomoči ter vplivanjem nanje.

▼M10

6. Sodelovanje podpira investicije javnega sektorja v temeljno infrastrukturo, katerih cilj je razvoj zasebnega sektorja, gospodarska rast in izkoreninjenje revščine.

▼B

Člen 22

Makroekonomske in strukturne reforme in politike

1. Sodelovanje podpira prizadevanja držav AKP za doseganje:

(a) makroekonomske rasti in stabilizacije prek disciplinirane fiskalne in monetarne politike, ki vodi do zmanjšanja inflacije ter izboljšanja zunanjega in fiskalnega ravnovesja s krepitvijo fiskalne discipline, povečevanjem proračunske preglednosti in učinkovitosti, izboljšanjem kakovosti, pravičnosti in sestave fiskalne politike; in

▼M10

(b) strukturnih politik, oblikovanih za krepitev vloge različnih nosilcev, zlasti zasebnega sektorja, in izboljšanja okolja za povečano sprostitev domačih virov ter rast poslovanja, investiranja in zaposlovanja, pa tudi: (i) liberalizacijo trgovinskih in deviznih režimov ter konvertibilnost tekočega računa ob upoštevanju posebnih okoliščin vsake države; (ii) krepitev reform trga delovne sile in blaga; (iii) spodbujanje reform finančnih sistemov, kar prispeva k razvoju funkcionalnih bančnih in nebančnih sistemov, trgov kapitala in finančnih storitev, vključno z mikrofinancami; (iv) izboljšanje kakovosti zasebnih in javnih storitev; in (v) spodbujanje regionalnega sodelovanja in postopnega povezovanja makroekonomskih in monetarnih politik.

2. Oblikovanje makroekonomskih politik in programov strukturnega prilagajanja odraža družbenopolitično ozadje in institucionalno zmogljivost zadevnih držav, zagotavlja pozitiven vpliv na zmanjšanje revščine in dostop do socialnih služb ter temelji na naslednjih načelih:

(a) za analizo problemov, ki jih je treba rešiti, za oblikovanje in izvajanje reform so v prvi vrsti odgovorne države AKP;

(b) podporni programi se prilagodijo različnim položajem v vsaki državi AKP in upoštevajo socialne pogoje, kulturo in okolje teh držav;

(c) priznava in spoštuje se pravica držav AKP, da določijo usmeritev in zaporedje svojih razvojnih strategij in prednostnih nalog;

(d) hitrost reform je realna ter združljiva z zmogljivostmi in viri vsake države AKP; in

(e) krepi se obveščanje prebivalcev o gospodarskih in socialnih reformah in politikah ter komunikacija o teh temah.

▼M10

Člen 23

Razvoj gospodarskega sektorja

Sodelovanje podpira trajnostno politiko in institucionalne reforme ter investicije, potrebne za pravičen dostop do gospodarskih dejavnosti in proizvodnih virov, zlasti:

(a) razvoj sistemov usposabljanja, ki prispevajo k večji produktivnosti v formalnem in neformalnem sektorju;

(b) kapital, posojila, zemljišča, zlasti lastninske pravice in pravice uporabe;

(c) razvoj podeželskih strategij s ciljem vzpostavitve okvira za decentralizirano načrtovanje, dodeljevanje virov in upravljanje po načelu soudeležbe;

(d) razvoj strategij z namenom okrepitve kmetijske proizvodnje in produktivnosti v državah AKP z zagotavljanjem zlasti nujnega financiranja za kmetijske raziskave, kmetijske dejavnike in storitve, podporne podeželske infrastrukture ter zmanjšanja in upravljanja tveganja. Podpora vključuje javne in zasebne investicije v kmetijstvo, spodbujanje razvoja kmetijskih politik in strategij, krepitev organizacij kmetov in organizacij v zasebnem sektorju, upravljanje naravnih virov ter razvoj in delovanje kmetijskih trgov. Strategije kmetijske proizvodnje krepijo nacionalne in regionalne politike zanesljivosti oskrbe s hrano ter regionalno povezovanje; V zvezi s tem sodelovanje podpira prizadevanja AKP za okrepitev konkurenčnosti njihovega izvoza blaga in prilagoditev njihovih strategij v zvezi z izvozom blaga glede na spreminjajoče se pogoje trgovanja;

(e) trajnostni razvoj vodnih virov, ki temelji na načelih integriranega upravljanja vodnih virov, z zagotavljanjem pravične in trajnostne porazdelitve skupnih vodnih virov glede na različno uporabo;

(f) trajnostni razvoj ribogojstva in ribolova, ki vključuje ribolov v celinskih vodah in morske vire v izključnih ekonomskih conah držav AKP;

(g) gospodarsko in tehnološko infrastrukturo in storitve, vključno s prevozom, telekomunikacijskimi sistemi, komunikacijskimi storitvami in razvojem informacijske družbe;

(h) razvoj konkurenčnih industrijskih, rudarskih in energetskih sektorjev ob spodbujanju vključevanja in razvijanja zasebnega sektorja;

(i) razvoj trgovine, vključno s spodbujanjem poštenega trgovanja;

(j) razvoj podjetništva, finančnega in bančnega sektorja; ter drugih storitvenih sektorjev;

(k) razvoj turizma;

(l) razvoj znanstvene, tehnološke in raziskovalne infrastrukture in storitev; vključno s izboljšanjem, prenosom in prevzemom novih tehnologij;

(m) krepitev zmogljivosti na proizvodnih področjih, zlasti v javnem in zasebnem sektorju;

(n) spodbujanje tradicionalnih znanj; in

(o) razvoj in izvajanje posebnih strategij prilagajanja za obravnavo vpliva odpravljanja preferencialov, po možnosti z vključitvijo dejavnosti, navedenih v točkah (a) do (n) zgoraj.

▼M10

Člen 23a

Ribištvo

Ker se priznava ključna vloga ribolova in ribogojstva v državah AKP zaradi njunega pozitivnega prispevka k ustvarjanju delovnih mest, ustvarjanju prihodka, zanesljivosti oskrbe s hrano ter preživljanju podeželskih in obalnih skupnosti ter s tem k zmanjšanju revščine, je cilj sodelovanja nadaljnji razvoj sektorjev ribogojstva in ribolova v državah AKP, da se trajnostno povečajo s tem povezane socialne in gospodarske koristi.

Programi in dejavnosti sodelovanja med drugim podpirajo razvoj in izvajanje strategij trajnostnega razvoja ribogojstva in ribolova ter načrtov upravljanja v državah in regijah AKP; vključevanje ribogojstva in ribolova v nacionalne in regionalne razvojne strategije; razvoj infrastrukture ter tehničnega znanja in izkušenj, ki so potrebni, da se državam AKP omogoči ustvarjanje največje trajne vrednosti ribolova in ribogojstva; usposabljanje držav AKP za premagovanje zunanjih izzivov, zaradi česar ne morejo v celoti izkoristiti svojih ribolovnih virov; ter spodbujanje in razvoj skupnega vlaganja v sektorje ribolova in ribogojstva držav AKP. Vsak sporazum o ribolovu, o katerem lahko potekajo pogajanja med Skupnostjo in državami AKP, ustrezno upošteva skladnost z razvojnimi strategijami na tem območju.

Na podlagi skupnega dogovora se lahko opravijo posvetovanja na visoki ravni, tudi na ministrski ravni, z namenom razvoja, izboljšanja in/ali krepitve razvojnega sodelovanja AKP-EU na področju trajnostnega ribogojstva in ribolova.

▼B

Člen 24

Turizem

Cilj sodelovanja bo trajnostni razvoj turistične industrije v državah AKP in podregijah ob priznavanju njenega naraščajočega pomena za rast storitvenega sektorja v državah AKP in za širitev njihovega svetovnega trgovanja, njene zmožnosti spodbujanja drugih sektorjev gospodarske dejavnosti in vloge, ki jo ima lahko pri izkoreninjenju revščine.

Programi in projekti sodelovanja bodo podpirali prizadevanja držav AKP za vzpostavitev in izboljšanje njihovih pravnih in institucionalnih okvirov in virov za razvoj in izvajanje trajnostnih politik in programov za razvoj turizma, med drugim pa tudi izboljšanje konkurenčnega položaja sektorja, zlasti malih in srednje velikih podjetij (MSP), podpiranje in spodbujanje investiranja, razvoj proizvodov, vključno z razvojem avtohtonih kultur v državah AKP, ter krepitev povezav med turizmom in drugimi sektorji gospodarske dejavnosti.







ODDELEK 2

Družbeni in človekov razvoj

Člen 25

Razvoj socialnega sektorja

1. Sodelovanje podpira prizadevanja držav AKP za razvoj splošnih in sektorskih politik in reform, ki izboljšujejo vključenost v osnovno socialno infrastrukturo in storitve ter njihovo kakovost in dostopnost ter upoštevajo lokalne potrebe in posebne potrebe najbolj ranljivih in prikrajšanih, s čimer zmanjšujejo neenakosti pri dostopu do teh storitev. Posebna pozornost se posveča zagotavljanju primerne ravni javne porabe v socialnem sektorju. V tem okviru je cilj sodelovanja:

▼M10

(a) izboljšanje izobraževanja in usposabljanja na vseh ravneh s prizadevanjem za priznavanje kvalifikacij visokošolskega izobraževanja, vzpostavitev sistemov zagotavljanja kakovosti izobraževanja, vključno z izobraževanjem in usposabljanjem prek interneta ali na druge neobičajne načine, ter vzpostavitev tehničnih zmogljivosti in sposobnosti;

(b) izboljšanje zdravstvenih sistemov, zlasti pravičnega dostopa do celovitih in kakovostnih zdravstvenih storitev, in prehrane, odpravljanje lakote in nedohranjenosti, zagotavljanje primerne in zanesljive oskrbe s hrano, vključno s podporo varnostnim mrežam;

▼B

(c) vključevanje vprašanj prebivalstva v razvojne strategije, da bi izboljšali reproduktivno zdravje, osnovno zdravstveno oskrbo, načrtovanje družin; in preprečevanje pohabljanja ženskih splovil;

▼M4

(d) spodbujanje boja proti: — HIV/AIDS ob zagotavljanju zaščite spolnega in reproduktivnega zdravja ter pravic žensk, — drugim z revščino povezanim boleznim, zlasti malariji in tuberkulozi;

▼B

(e) povečevanje zanesljivosti oskrbe z vodo v gospodinjstvih ter izboljšanje dostopa do varne vode in primernih sanitarno-zdravstvenih ukrepov;

(f) izboljšanje razpoložljivosti dostopnega in primernega zavetja za vse preko podpore programov za poceni in socialna stanovanja ter izboljšanje razvoja naselij; in

(g) spodbujanje uveljavljanja metod udeležbe v socialnem dialogu, pa tudi spoštovanje osnovnih socialnih pravic.

2. Sodelovanje podpira tudi usposabljanje na socialnih področjih, kot so programi za usposabljanje o oblikovanju socialnih politik in sodobnih metodah vodenja socialnih projektov in programov; politike, ki usmerjajo tehnološke inovacije in raziskave; vzpostavljanje lokalnega strokovnega znanja in pospeševanje partnerstva; in okrogle mize na nacionalni in/ali regionalni ravni.

3. Sodelovanje pospešuje in podpira razvoj in izvajanje politik in sistemov socialne zaščite in varnosti, da bi povečali socialno kohezijo ter spodbudili samopomoč in solidarnost skupnosti. Poudarek podpore je med drugim na razvijanju pobud na podlagi gospodarske solidarnosti, zlasti z ustanavljanjem skladov za socialni razvoj, ki so prilagojeni lokalnim potrebam in nosilcem.

Člen 26

Vprašanja mladine

Sodelovanje podpira tudi vzpostavitev skladne in celovite politike za uresničevanje potenciala mladih, tako da bili bolje vključeni v družbo zaradi polne uresničitve njihovega potenciala. V ta namen sodelovanje podpira politike, ukrepe in dejavnosti s ciljem:

(a) varovanja pravic otrok in mladoletnikov, zlasti deklic;

(b) spodbujanja znanja, energije, inovacij in potenciala mladih, da bi povečali njihove gospodarske, socialne in kulturne priložnosti ter razširili njihove možnosti zaposlitve v proizvodnem sektorju;

▼M4

(c) pomagati ustanovam lokalnih skupnosti, da dajo otrokom priložnost za razvoj njihovega fizičnega, psihološkega, družbenega in gospodarskega potenciala;

(d) ponovne vključitve otrok v družbo v razmerah po končanju konfliktov s programi rehabilitacije; ter

▼M4

(e) spodbujati dejavno udeležbo mladih državljanov v javnem življenju in podpirati izmenjavo študentov ter sodelovanje mladinskih organizacij AKP in EU.

▼B

Člen 27

▼M10

Kultura in razvoj

▼B

Cilj sodelovanja na področju kulture je:

(a) vključevanje kulturne razsežnosti na vseh ravneh razvojnega sodelovanja;

(b) priznavanje, ohranjanje in spodbujanje kulturnih vrednot in identitet, da bi omogočili medkulturni dialog;

▼M10

(c) priznavanje, ohranjanje in spodbujanje vrednosti kulturne dediščine; podpiranje razvoja zmogljivosti v tem sektorju;

▼B

(d) razvoj kulturnih dejavnosti ter povečanje dostopa do trga kulturnih dobrin in storitev;

▼M10

(e) priznavanje in podpiranje vloge kulturnih nosilcev in kulturnih omrežij ter njihovega prispevka k trajnostnemu razvoju; in

(f) spodbujanje kulturne razsežnosti v izobraževanju in sodelovanje mladine v kulturnih dejavnostih.

▼B







ODDELEK 3

Regionalno sodelovanje in povezovanje

▼M10

Člen 28

Splošni pristop

1. Sodelovanje med AKP in EU učinkovito pomaga pri doseganju ciljev in prednostnih nalog, ki so si jih države AKP zastavile v okviru regionalnega sodelovanja in povezovanja.

2. V skladu s splošnimi cilji iz členov 1 in 20 je cilj sodelovanja med AKP in EU:

(a) spodbujanje miru in stabilnosti ter preprečevanje in reševanje konfliktov;

(b) povečanje gospodarskega razvoja in gospodarskega sodelovanja z oblikovanjem večjih trgov, prostega pretoka oseb, blaga, storitev, kapitala, delovne sile in tehnologije med državami AKP, pospeševanje diverzifikacije gospodarstev držav AKP, pospeševanje in širjenje trgovine med državami AKP in tretjimi državami ter postopno vključevanje držav AKP v svetovno gospodarstvo;

(c) spodbujanje upravljanja izzivov trajnostnega razvoja z nadnacionalno razsežnostjo, med drugim s koordinacijo in usklajevanjem politik regionalnega sodelovanja.

3. Pod pogoji iz člena 58 sodelovanje podpira tudi medregionalno sodelovanje in sodelovanje znotraj AKP, ki vključuje:

(a) eno ali več regionalnih organizacij AKP, tudi na celinski ravni;

(b) evropske čezmorske države in ozemlja (ČDO) ter najbolj oddaljene regije;

(c) države v razvoju, ki niso države AKP.

Člen 29

Sodelovanje med AKP in EU v podporo regionalnemu sodelovanju in povezovanju

1. Na področju stabilnosti, miru in preprečevanja konfliktov, sodelovanje podpira:

(a) spodbujanje in razvoj regionalnega političnega dialoga na področjih preprečevanja in reševanja konfliktov; človekovih pravic in demokratizacije; izmenjave, vzpostavljanja omrežij in spodbujanja mobilnosti med različnimi nosilci razvoja, zlasti v civilni družbi;

(b) spodbujanje regionalnih pobud in politik o vprašanjih, povezanih z varnostjo, vključno z nadzorom nad oborožitvijo ter bojem proti drogam, organiziranemu kriminalu, pranju denarja, podkupovanju in korupciji.

2. Na področju regionalnega gospodarskega povezovanja sodelovanje podpira:

(a) sodelovanje najmanj razvitih držav AKP pri vzpostavljanju regionalnih trgov in uporabi njihovega deleža;

(b) izvajanje sektorskih gospodarskih reformnih politik na regionalni ravni;

(c) liberalizacijo trgovine in plačil;

(d) spodbujanje čezmejnih tujih in domačih investicij ter drugih pobud v zvezi regionalnim gospodarskim povezovanjem;

(e) ublažitev učinkov neto prehodnih stroškov regionalnega povezovanja na proračunski prihodek in plačilno bilanco; in

(f) infrastrukturo, zlasti prevoz in komunikacije ter njihovo varnost in storitve, vključno z razvojem regionalnih možnosti na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij.

3. Na področju regionalnih politik za trajnostni razvoj sodelovanje podpira prednostne naloge razvoja regij AKP, zlasti:

(a) okolje in trajnostno upravljanje naravnih virov, vključno z vodnimi viri in energijo, ter obravnavanje podnebnih sprememb;

(b) zanesljivost oskrbe s hrano in kmetijstvo;

(c) zdravje, izobraževanje in usposabljanje;

(d) raziskovalni in tehnološki razvoj; in

(e) regionalne pobude za pripravljenost na naravne nesreče in zmanjševanje njihove škode ter tudi obnovo po nesrečah.

Člen 30

Usposabljanje v podporo regionalnemu sodelovanju in povezovanju AKP

Z namenom uresničevanja uspešnosti in učinkovitosti regionalnih politik se s sodelovanjem razvijajo in krepijo zmogljivosti:

(a) institucij in organizacij regionalnega povezovanja, ki jih ustanovijo države AKP, ter institucij in organizacij, v katerih države AKP sodelujejo in ki spodbujajo regionalno sodelovanje in povezovanje;

(b) nacionalnih vlad in parlamentov na področju regionalnega povezovanja; in

(c) nedržavnih nosilcev, vključno z zasebnim sektorjem.

▼B







ODDELEK 4

Tematska in presečna vprašanja

Člen 31

Vprašanja enakosti spolov

Sodelovanje pomaga krepiti politike in programe, ki izboljšujejo, zagotavljajo in širijo enako udeležbo moških in žensk na vseh področjih političnega, gospodarskega, družbenega in kulturnega življenja. Sodelovanje pomaga izboljšati dostop žensk do vseh virov, ki jih potrebujejo za uresničevanje svojih temeljnih pravic. Natančneje, sodelovanje ustvarja ustrezen okvir za:

(a) vključitev pristopa, ki upošteva različnost spolov, in konceptov razvojnega sodelovanja na vseh ravneh, vključno z makroekonomskimi politikami, strategijami in ukrepi; in

(b) spodbujanje sprejetja posebnih pozitivnih ukrepov v korist žensk, kot so: (i) udeležba v političnem življenju na nacionalni in lokalnih ravni; (ii) podpora ženskim organizacijam; (iii) dostop do osnovnih socialnih storitev, zlasti do izobraževanja in usposabljanja, zdravstvenega varstva in načrtovanja družine; (iv) dostop do proizvodnih virov, zlasti do zemljišč in posojil ter do trga delovne sile; in (v) posebno upoštevanje žensk pri ukrepih nujne pomoči in rehabilitacije.

▼M10

Člen 31a

HIV/AIDS

V okviru sodelovanja se podpirajo prizadevanja držav AKP za razvoj in krepitev vseh področnih politik ter programov za obravnavanje pandemije HIV/AIDS in preprečevanje, da bi ta ovirala razvoj. Prav tako se podpirajo države AKP pri izboljševanju in ohranjanju splošnega dostopa do preprečevanja, zdravljenja, nege in podpore pri HIV/AIDS, pri čemer je cilj sodelovanja zlasti:

(a) podpora razvoju in izvajanju celostnih večsektorskih strategij in načrtov za HIV/AIDS kot prednostna naloga v nacionalnih in regionalnih razvojnih načrtih;

(b) vključevanje vseh ustreznih sektorjev razvoja v nacionalne odzive na HIV/AIDS in zagotavljanje široke mobilizacije interesnih skupin na vseh ravneh;

(c) krepitev nacionalnih zdravstvenih sistemov in obravnavanje pomanjkanja človeških virov na področju zdravstva kot podlage za zagotavljanje splošnega dostopa do in učinkovitega povezovanja preprečevanja, zdravljenja in nege pri HIV/AIDS ter drugih zdravstvenih storitev;

(d) obravnavanje neenakosti spolov, spolnega nasilja in zlorab kot dejavnikov za pandemijo HIV/AIDS ter krepitev prizadevanj za zaščito pravic žensk in deklic, razvoj učinkovitih programov HIV/AIDS, ki upoštevajo razliko med spoloma, ter storitev za ženske in deklice, vključno s storitvami, povezanimi s spolnim in reproduktivnim zdravjem in pravicami, ter podporo polnemu vključevanju žensk v načrtovanje in odločanje o strategijah in programih, povezanih s HIV/AIDS;

(e) razvoj podpornih pravnih in političnih okvirov ter odpravljanje kaznovalnih zakonov, politik, praks, stigme in diskriminacije, ki ogrožajo človekove pravice, povečujejo ranljivost za HIV/AIDS in ovirajo dostop do učinkovitega preprečevanja, zdravljenja, nege in podpore pri HIV/AIDS, vključno z zdravili, izdelki in storitvami za ljudi, ki živijo s HIV/AIDS, in najbolj ogrožene prebivalce;

(f) izboljšan dostop do z dokazi podprtega celovitega preprečevanja HIV/AIDS, ki obravnava lokalne dejavnike epidemije ter posebne potrebe žensk, mladine in najbolj ogroženih prebivalcev; in

(g) zagotavljanje splošnega in zanesljivega dostopa do varnih, visokokakovostnih in cenovno dostopnih zdravil ter do zdravstvenih izdelkov, vključno z izdelki na področju spolnega in reproduktivnega zdravja.

▼B

Člen 32

Okolje in naravni viri

1. Cilj sodelovanja v zvezi z varstvom okolja ter trajnostnim izkoriščanjem in upravljanjem naravnih virov je:

(a) vključevanje okoljske trajnosti v vse vidike razvojnega sodelovanja ter podporne programe in projekte, ki jih izvajajo različni nosilci;

(b) vzpostavljanje in/ali krepitev znanstvenih in tehničnih človeških in institucionalnih zmogljivosti vseh interesnih skupin na področju okolja za okoljsko upravljanje;

(c) podpora posebnih ukrepov in programov, katerih cilj je obravnavanje kritičnih vprašanj trajnostnega upravljanja ter ki so povezani z obstoječimi in bodočimi regionalnimi in mednarodnimi zavezami glede rudnih in naravnih virov, kot so: (i) tropski gozdovi, vodni viri, obalni, morski in ribolovni viri, prosto živeče živali, zemlja, biotska raznovrstnost; (ii) varstvo občutljivih ekosistemov (npr. koralni grebeni); (iii) obnovljivi energetski viri, zlasti sončna energija, in energetska učinkovitost; (iv) trajnostni razvoj podeželja in naselij; (v) nastajanje puščav, suše in krčenje gozdov; (vi) razvoj inovativnih rešitev okoljske problemov naselij; in (vii) spodbujanje trajnostnega turizma;

(d) upoštevanje vprašanj v zvezi s prevozom in odlaganjem nevarnih odpadkov.

2. Pri sodelovanju se upoštevajo tudi:

(a) ranljivost majhnih otoških držav AKP, zlasti nevarnosti podnebnih sprememb;

(b) vse hujši problemi zaradi suše in nastajanja puščav, zlasti v najmanj razvitih in kopenskih državah; in

(c) institucionalni razvoj in usposabljanje.

▼M10

Člen 32a

Podnebne spremembe

Pogodbenice priznavajo, da so podnebne spremembe resen svetovni okoljski izziv in ogrožajo doseganje razvojnih ciljev novega tisočletja, zaradi česar je potrebna ustrezna, predvidljiva in pravočasna finančna podpora. Sodelovanje iz teh razlogov ter v skladu z določbami člena 32 in zlasti točke (a) odstavka 2 navedenega člena:

(a) priznava ranljivost držav AKP ter zlasti majhnih otokov in nizkoležečih držav AKP zaradi pojavov, povezanih s podnebjem, kot so obalna erozija, cikloni, poplave in razseljenost zaradi okoljskih dejavnikov, ter zlasti ranljivost najmanj razvitih in kopenskih držav AKP zaradi vse pogostejših poplav, suše, krčenja gozdov in širjenja puščav;

(b) krepi in podpira politike in programe za prilagoditev posledicam in grožnji zaradi podnebnih sprememb ter za njihovo ublažitev, tudi prek institucionalnega razvoja in usposabljanja;

(c) povečuje zmogljivost držav AKP na področju razvoja svetovnega trga ogljika in udeležbe na njem; ter

(d) se osredotoča na naslednje dejavnosti: (i) vključevanje podnebnih sprememb v razvojne strategije in prizadevanja za zmanjšanje revščine; (ii) dviga političnega pomena podnebnih sprememb na področju razvojnega sodelovanja, vključno preko ustreznega političnega dialoga; (iii) pomoč državam AKP pri prilagajanju podnebnim spremembam v ustreznih sektorjih, kot so kmetijstvo, gospodarjenje z vodami in infrastruktura, vključno s prenosom in sprejetjem ustreznih ter okolju prijaznih tehnologij; (iv) spodbujanje zmanjševanja tveganja nesreč, kar odraža, da je vedno večji delež nesreč povezanih s podnebnimi spremembami; (v) zagotavljanje finančne in tehnične podpore za ukrepe ublažitve držav AKP v skladu z njihovimi cilji v zvezi z zmanjšanjem revščine in trajnostnim razvojem, vključno z zmanjšanjem emisij, ki nastajajo zaradi krčenja in degradacije gozdov, in zmanjšanjem emisij v kmetijskem sektorju; (vi) izboljšanje obveščanja in napovedovanja o vremenu in podnebju ter sistemov zgodnjega opozarjanja; in (vii) spodbujanje obnovljivih virov energije in tehnologij z nižjimi emisijami ogljika, ki krepijo trajnostni razvoj.

▼B

Člen 33

Institucionalni razvoj in usposabljanje

1. Sodelovanje posveča sistematično pozornost institucionalnim vidikom in v tem okviru podpira prizadevanja držav AKP za razvoj in krepitev struktur, institucij in postopkov, ki pomagajo:

(a) spodbujati in podpirati demokracijo, človeško dostojanstvo, socialno pravičnost in pluralizem ob popolnem spoštovanju raznolikosti znotraj družb in med njimi;

(b) spodbujati in podpirati splošno in neomejeno spoštovanje, uresničevanje in varovanje vseh človekovih pravic in temeljnih svoboščin;

(c) razvijati in krepiti pravno državo; ter izboljšati dostopa do sodstva ob zagotavljanju strokovnega in neodvisnega sodnega sistema; in

(d) zagotavljati pregledno in odgovorno vodenje in upravljanje v vseh javnih ustanovah.

2. Pogodbenice sodelujejo v boju zoper podkupovanje in korupcijo v vseh njihovih družbah.

3. Sodelovanje podpira prizadevanja držav AKP za razvoj njihovih javnih ustanov v pozitivni dejavnik rasti in razvoja ter za dosego znatnih izboljšanj v učinkovitosti vladnih služb, kar vpliva na življenje ljudi. V tem okviru sodelovanje pomaga pri reformi, racionalizaciji in posodabljanju javnega sektorja. Podpora sodelovanja je zlasti osredotočena na:

(a) reformo in posodobitev državnih služb;

(b) pravne in sodne reforme ter posodobitev pravosodnih sistemov;

▼M10

(c) izboljšanje in krepitev upravljanja javnih financ in fiskalnega upravljanja, da se v državah AKP razvijejo gospodarske dejavnosti in povečajo njihovi davčni prihodki, pri čemer se v celoti spoštuje suverenost držav AKP na tem področju. Ukrepi lahko vključujejo: (i) krepitev zmogljivosti za upravljanje z domačimi prihodki, vključno z oblikovanjem učinkovitih, uspešnih in trajnostnih davčnih sistemov; (ii) spodbujanje sodelovanja v mednarodnih strukturah in postopkih davčnega sodelovanja, da se olajšata nadaljnji razvoj mednarodnih standardov in učinkovito usklajevanje z njimi; (iii) podporo izvajanju mednarodnih najboljših praks v davčnih zadevah, vključno z načelom preglednosti in izmenjavo informacij, v državah AKP, ki so se tem praksam zavezale;

▼B

(d) pospeševanje reform bančnega in finančnega sektorja;

(e) izboljšanje upravljanja z javnimi sredstvi in reformo postopkov javnih naročil; in

(f) politično, upravno, gospodarsko in finančno decentralizacijo.

4. Sodelovanje pomaga tudi ponovno vzpostaviti in/ali povečati zmogljivosti odločilnih javnih sektorjev in podpirati ustanove, ki so potrebne za utrjevanje tržnega gospodarstva, ter zlasti podpirati:

(a) razvoj pravnih in regulativnih zmogljivosti, potrebnih za obvladovanje tržnega gospodarstva, vključno s konkurenčno in potrošniško politiko;

(b) izboljšanje zmogljivosti analiziranja, načrtovanja, oblikovanja in izvajanja politik, zlasti na področjih gospodarstva, sociale, okolja, raziskovanja, znanosti in tehnologije ter inovacij;

(c) posodabljanje, krepitev in reformiranje finančnih in monetarnih institucij ter izboljšanje postopkov;

(d) vzpostavitev zmogljivosti na lokalni in občinski ravni, potrebnih za izvajanje politike decentralizacije in povečanje udeležbe prebivalstva v razvojnem procesu; in

(e) razvoj zmogljivosti na drugih odločilnih področjih, kot so: (i) mednarodna pogajanja; ter (ii) upravljanje in koordinacija zunanje pomoči.

5. Sodelovanje obsega vsa področja in sektorje sodelovanja, da bi podprli nastajanje nedržavnih nosilcev in razvoj njihovih zmogljivosti; ter da bi okrepili strukture obveščanja, dialoga in posvetovanja med njimi in nacionalnimi organi, tudi na regionalni ravni.







NASLOV II

GOSPODARSKO IN TRGOVINSKO SODELOVANJE







POGLAVJE 1

Cilji in načela

Člen 34

Cilji

1. Cilj gospodarskega in trgovinskega sodelovanja je pospeševanje usklajenega in postopnega vključevanja držav AKP v svetovno gospodarstvo ob upoštevanju političnih odločitev in razvojnih prednostnih nalog, kar spodbuja njihov trajnostni razvoj in prispeva k izkoreninjenju revščine v državah AKP.

▼M10

2. Končni cilj gospodarskega in trgovinskega sodelovanja je državam AKP omogočiti, da so lahko v celoti udeležene v mednarodni trgovini. V tem okviru je posebna pozornost namenjena potrebi držav AKP, da dejavno sodelujejo v večstranskih trgovinskih pogajanjih. Glede na trenutno raven razvoja držav AKP je gospodarsko in trgovinsko sodelovanje usmerjeno k temu, da se državam AKP omogoči obvladovanje izzivov globalizacije in njihova postopna prilagoditev novim pogojem mednarodne trgovine, s čimer se olajša njihov prehod v liberalizirano svetovno gospodarstvo. V zvezi s tem bi bilo treba posebno pozornost nameniti ranljivosti številnih držav AKP zaradi njihove odvisnosti od blaga ali nekaterih ključnih proizvodov, vključno s proizvodi živilskopredelovalne industrije z dodano vrednostjo, in tveganja odpravljanja preferencialov.

3. V ta namen je cilj gospodarskega in trgovinskega sodelovanja s pomočjo nacionalnih in regionalnih razvojnih strategij, kot so opredeljene v naslovu I, povečati proizvodne, dobavne in trgovinske zmogljivosti držav AKP, pa tudi njihovo sposobnost privabljanja investicij. Nadaljnji cilj je tudi oblikovati nove trgovinske dinamike med pogodbenicami, krepiti trgovinske in investicijske politike držav AKP, zmanjšati njihovo odvisnost od blaga, spodbujati večjo raznolikost gospodarstev ter izboljšati sposobnost držav AKP, da obvladujejo vsa vprašanja v zvezi s trgovino.

4. Gospodarsko in trgovinsko sodelovanje se, ob upoštevanju medsebojnih interesov in posameznih razvojnih stopenj pogodbenic, izvaja v popolni skladnosti z določbami Svetovne trgovinske organizacije (STO), vključno s posebnim in različnim obravnavanjem. Prav tako obravnava učinke odpravljanja preferencialov v popolni skladnosti z večstranskimi zavezami.

▼B

Člen 35

Načela

▼M10

1. Gospodarsko in trgovinsko sodelovanje temelji na pristnem, okrepljenem in strateškem partnerstvu. Nadalje temelji na celovitem pristopu, zgrajenem na vztrajnosti in dosežkih prejšnjih sporazumov med AKP in ES.

2. Gospodarsko in trgovinsko sodelovanje se gradi na pobudah držav AKP za regionalno vključevanje. Sodelovanje v podporo regionalnemu sodelovanju in povezovanju, kot je opredeljeno v naslovu I, ter gospodarsko in trgovinsko sodelovanje se medsebojno krepijo. Gospodarsko in trgovinsko sodelovanje obravnava zlasti omejitve na strani ponudbe in povpraševanja, predvsem medsebojno povezanost infrastrukture, gospodarsko raznolikost in ukrepe trgovinskega razvoja kot načina za povečevanje konkurenčnosti držav AKP. Tako se v razvojnih strategijah držav in regij AKP zadosten pomen pripiše ustreznim ukrepom, ki jih Skupnost podpira, zlasti preko zagotavljanja pomoči za trgovino.

▼B

3. Gospodarsko in trgovinsko sodelovanje upošteva različne potrebe in ravni razvoja držav AKP in regij. V tem okviru pogodbenice ponovno potrjujejo svojo zavezanost, da vsem državam AKP zagotavljajo posebno in drugačno obravnavanje ter ohranjajo posebno obravnavanje najmanj razvitih držav AKP in da upoštevajo ranljivost majhnih, kopenskih in otoških držav.







POGLAVJE 2

Novi trgovinski dogovori

▼M10

Člen 36

Načini

1. Glede na zgornje cilje in načela se pogodbenice dogovorijo o sprejetju vseh potrebnih ukrepov za zagotovitev sklenitve novih sporazumov o gospodarskem partnerstvu, združljivih s STO, ki postopoma odstranjujejo ovire za njihovo medsebojno trgovino in povečujejo sodelovanje na vseh področjih, pomembnih za trgovino.

2. Cilj sporazumov o gospodarskem partnerstvu kot razvojnih instrumentov je spodbujati nemoteno in postopno vključevanje držav AKP v svetovno gospodarstvo, zlasti s polnim izkoriščanjem potenciala regionalnega povezovanja in trgovanja med državami na jugu.

3. Pogodbenice soglašajo, da se ti novi trgovinski dogovori uvedejo postopoma.

Člen 37

Postopki

1. Med pogajanji o sporazumih o gospodarskem partnerstvu se v skladu z določbami naslova I in člena 35 zagotovi usposabljanje v javnih in zasebnih sektorjih držav AKP, vključno z ukrepi za povečanje konkurenčnosti, za krepitev regionalnih organizacij in podporo pobudam za regionalno trgovinsko povezovanje, po potrebi s pomočjo za proračunsko prilagajanje in fiskalno reformo, pa tudi za nadgrajevanje in razvoj infrastrukture ter spodbujanje investiranja.

2. Pogodbenice bodo redno pregledovale napredek pogajanj, kot je predvideno v členu 38.

3. Pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu se bodo izvajala z državami AKP, ki menijo, da to lahko storijo, in sicer na ravni, ki se jim zdi primerna, in po postopkih, dogovorjenih v skupini AKP ter z namenom da bi se podprli regionalni procesi povezovanja znotraj AKP.

4. Cilj pogajanj o sporazumih o gospodarskem partnerstvu je zlasti vzpostavitev časovnega načrta za postopno odstranjevanje ovir za trgovanje med pogodbenicami v skladu z ustreznimi pravili STO. Na strani Skupnosti liberalizacija trgovine temelji na pravnem redu in ima za cilj izboljšanje trenutnega dostopa držav AKP do trga, med drugim s pregledom pravil o poreklu. Pri pogajanjih se upoštevajo stopnja razvoja in družbeno-gospodarski vpliv trgovinskih ukrepov na države AKP ter njihova zmožnost prilagajanja svojega gospodarstva procesu liberalizacije. Pogajanja bodo zato glede določanja dolžine zadostnega prehodnega obdobja, končnega seznama proizvodov ob upoštevanju občutljivih sektorjev in stopnje asimetrije v časovnem načrtu odpravljanja tarif čim bolj prožna, pri čemer ostajajo v okviru veljavnih pravil STO.

5. Z namenom obrazložitve in utemeljitve doseženih dogovorov pogodbenice v STO tesno sodelujejo, zlasti glede razpoložljive stopnje fleksibilnosti.

6. Pogodbenice nadalje razpravljajo o tem, kako poenostaviti in preučiti pravila o poreklu, vključno z določbami o kumulaciji, ki veljajo za njihov izvoz.

7. Ko države AKP sklenejo sporazum o gospodarskem partnerstvu, lahko države AKP, ki niso pogodbenice takšnega sporazuma, kadar koli zaprosijo za pristop.

8. V okviru sodelovanja med AKP in EU v podporo regionalnemu sodelovanju in povezovanju AKP, kot je določeno v naslovu I, ter v skladu s členom 35 pogodbenice namenijo posebno pozornost potrebam, ki izhajajo iz izvajanja sporazumov o gospodarskem partnerstvu. Uporabljajo se načela iz člena 1 Priloge IV k temu sporazumu. V ta namen se pogodbenice dogovorijo o uporabi obstoječih ali novih mehanizmov regionalnega financiranja, prek katerih bi se lahko usmerjala sredstva iz večletnega finančnega okvira sodelovanja in druga dodatna sredstva.

▼M10

Člen 37a

Drugi trgovinski dogovori

1. Glede na sedanje trende trgovinske politike, katerih cilj je večja liberalizacija trgovine, lahko EU in države AKP sodelujejo v pogajanjih in izvajanju sporazumov, ki prispevajo k nadaljnji večstranski in dvostranski liberalizaciji trgovine. Takšna liberalizacija lahko povzroči odpravljanje preferencialov, dodeljenih državam AKP, in vpliva na njihov konkurenčni položaj na trgu EU ter na njihova prizadevanja za razvoj, ki jih EU podpira.

2. V skladu s cilji gospodarskega in trgovinskega sodelovanja si EU prizadeva za izvajanje ukrepov za premostitev morebitnih negativnih učinkov liberalizacije, z namenom da se v večstranskem trgovinskem sistemu čim dlje ohrani znaten prednostni dostop za države AKP in se zagotovi čim daljše postopno uvajanje kakršnega koli neizogibnega zmanjšanja preferenciala.

▼B

Člen 38

Skupni trgovinski odbor ministrov

1. Ustanovi se Skupni trgovinski odbor ministrov držav AKP in ES.

▼M10

2. Skupni trgovinski odbor ministrov razpravlja o vseh vprašanjih, povezanih s trgovino, ki zadevajo vse države AKP, ter zlasti redno spremlja pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu in njihovo izvajanje. Posebno pozornost nameni tekočim večstranskim trgovinskim pogajanjem ter preučuje vpliv pobud za širšo liberalizacijo na trgovanje med AKP in ES ter razvoj gospodarstev AKP. Z namenom povečanja ugodnosti trgovinskih dogovorov med AKP in ES poroča in daje ustrezna priporočila Svetu ministrov, vključno s priporočili o kakršnih koli podpornih ukrepih.

▼B

3. Trgovinski odbor ministrov se sestane vsaj enkrat letno. Njegov poslovnik določi Svet ministrov. Sestavljen je iz predstavnikov držav AKP in Skupnosti.

▼M10

Člen 38a

Posvetovanja

1. Kadar lahko novi ukrepi ali ukrepi, določeni v programih, ki jih je sprejela Skupnost za približevanje zakonov in drugih predpisov za olajšanje trgovanja, vplivajo na interese ene ali več držav AKP, Skupnost pred sprejetjem takšnih ukrepov obvesti Sekretariat skupine držav AKP in zadevne države AKP.

2. Da se Skupnosti omogoči upoštevanje interesov skupine AKP, se v skladu z določbami člena 12 tega sporazuma na prošnjo skupine držav AKP opravijo posvetovanja, z namenom da se najde zadovoljiva rešitev.

3. Kadar veljavna pravila ali predpisi Skupnosti, sprejeti za olajšanje trgovanja, vplivajo na interese ene ali več držav AKP ali če na te interese vpliva razlaga, uporaba ali izvajanje takšnih pravil ali predpisov, se v skladu z določbami člena 12 na prošnjo skupine držav AKP opravijo posvetovanja, da se najde zadovoljiva rešitev.

4. Z namenom da bi se našla zadovoljiva rešitev, lahko pogodbenice v Skupnem trgovinskem odboru ministrov opozorijo tudi na kakršne koli druge težave, povezane s trgovino, ki bi lahko bile posledica ukrepov, ki jih sprejmejo ali predvidijo države članice.

5. Zaradi zagotavljanja učinkovitih posvetovanj se pogodbenice obveščajo o takšnih ukrepih.

6. Pogodbenice se dogovorijo, da se posvetovanja in obveščanje, ki potekajo prek institucij sporazumov o gospodarskem partnerstvu, o zadevah s področja uporabe teh sporazumov, štejejo, da izpolnjujejo tudi določbe tega člena in člena 12 tega sporazuma, pod pogojem, da so vse države AKP, ki bi lahko bile prizadete, podpisnice sporazuma o gospodarskem partnerstvu, v okviru katerega so potekala posvetovanja ali obveščanje.

▼B







POGLAVJE 3

Sodelovanje na mednarodnih forumih

Člen 39

Splošne določbe

1. Pogodbenice poudarjajo pomen svoje aktivne udeležbe v STO in drugih ustreznih mednarodnih organizacijah tako, da postanejo članice teh organizacij in strogo sledijo njihovim dnevnim redom in dejavnostim.

2. Soglašajo, da bodo tesno sodelovale pri ugotavljanju in podpiranju svojih skupnih interesov v mednarodnem gospodarskem in trgovinskem sodelovanju, zlasti v STO, vključno s sestavljanjem in vodenjem dnevnih redov v bodočih večstranskih trgovinskih pogajanjih. V tem okviru se posebna pozornost posveča izboljšanju dostopa do trga Skupnosti in drugih trgov za izdelke in storitve s poreklom iz držav AKP.

3. Da bi upoštevali stopnjo razvoja držav AKP in težave pri izpolnjevanju njihovih obveznosti, soglašajo tudi o pomenu fleksibilnosti znotraj pravil STO. Nadalje soglašajo o potrebi po tehnični pomoči, da bi državam AKP omogočili izpolnjevanje njihovih zavez.

4. Skupnost soglaša, da bo v skladu z določbami tega sporazuma državam AKP pomagala pri njihovih prizadevanjih postati aktivne članice teh organizacij, z razvijanjem potrebnih pogajalskih sposobnosti, sposobnosti za učinkovito udeležbo, za spremljanje in izvajanje teh sporazumov.

Člen 40

Blago

1. Pogodbenice priznavajo potrebo po zagotovitvi boljšega delovanja mednarodnih blagovnih borz in povečanju preglednosti trga.

2. Potrjujejo svojo pripravljenost okrepiti medsebojno posvetovanje v okviru mednarodnih forumov in v mednarodnih organizacij, ki se ukvarjajo z blagom.

3. V ta namen se na pobudo ene izmed pogodbenic izmenjajo mnenja:

— o delovanju obstoječih mednarodnih sporazumov ali specializiranih medvladnih delovnih skupin, da bi jih izboljšali v skladu s tržnimi trendi in povečali njihovo učinkovitost,

— kadar se predlaga sklenitev ali obnovitev mednarodnega sporazuma ali ustanovitev specializirane medvladne delovne skupine.

Cilj take izmenjave mnenj je upoštevanje posameznih interesov vsake pogodbenice. Po potrebi lahko poteka v okviru Trgovinskega odbora ministrov.







POGLAVJE 4

Trgovanje s storitvami

Člen 41

Splošne določbe

1. Pogodbenice poudarjajo naraščajoči pomen storitev v mednarodni trgovini in njihov velik prispevek h gospodarskemu in družbenemu razvoju.

2. Ponovno poudarjajo vsaka svojo zavezanost na podlagi Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami (GATS) ter poudarjajo potrebo po posebnem in drugačnem obravnavanju dobaviteljev storitev iz držav AKP.

3. V okviru pogajanj o postopni liberalizaciji trgovanja s storitvami, kakor določa člen XIX GATS, se Skupnost zaveže, da bo z naklonjenostjo obravnavala prednostne naloge držav AKP za izboljšanje na seznamu ES, da bi ugodila njihovim posebnim interesom.

4. Pogodbenice nadalje soglašajo o cilju, da bi svoje partnerstvo v okviru sporazumov o gospodarskem partnerstvu razširili na liberalizacijo storitev v skladu z določbami GATS, zlasti tistimi o udeležbi držav v razvoju v sporazumih o liberalizaciji, ko dobijo nekaj izkušenj pri uporabi klavzule največjih ugodnosti po GATS.

▼M10

5. Skupnost z nacionalnimi in regionalnimi razvojnimi strategijami, kakor so opredeljene v naslovu I in v skladu s členom 35, podpira prizadevanja držav AKP, da bi okrepile svoje zmogljivosti pri dobavi storitev. Posebna pozornost je posvečena storitvam v zvezi z delovno silo, poslovanjem, distribucijo, financami, turizmom, kulturo in gradbeništvom ter povezanimi inženirskimi storitvami z vidika povečanja njihove konkurenčnost in s tem zvišanja vrednosti in obsega njihovega trgovanja z blagom in storitvami.

▼B

Člen 42

Pomorski prevoz

1. Pogodbenice priznavajo pomen gospodarnih in učinkovitih storitev v pomorskem prometu v varnem in čistem morskem okolju kot najpomembnejšem načinu prevoza, ki pospešuje mednarodno trgovino in tako predstavlja eno izmed pogonskih sil gospodarskega in trgovinskega razvoja.

2. Zavezujejo se, da bodo spodbujale liberalizacijo pomorskega prevoza in v ta namen učinkovito uporabile načelo neomejenega dostopa do trga mednarodnega pomorskega prevoza na nediskriminatorni in tržni podlagi.

3. Vsaka pogodbenica med drugim zagotavlja, da bo plovila, ki jih upravljajo državljani ali družbe druge pogodbenice, in plovila, ki so registrirana na ozemlju ene od pogodbenic, obravnavala na način, ki ni manj ugoden od tistega, na katerega obravnava svoja lastna plovila, glede dostopa do pristanišč, uporabe infrastrukture in pomožnih pomorskih storitev teh pristanišč, pa tudi ustreznih pristojbin in dajatev, carinskih zmogljivosti ter dodeljevanja privezov in objektov za natovarjanje in raztovarjanje.

▼M10

4. Skupnost z nacionalnimi in regionalnimi razvojnimi strategijami, kakor so opredeljene v naslovu I in v skladu s členom 35, podpira prizadevanja držav AKP za razvoj in spodbujanje gospodarnih in učinkovitih pomorskih prevoznih storitev v državah AKP z namenom povečanja udeležbe operaterjev AKP v mednarodnih pomorskih storitvah.

▼B

Člen 43

Informacijska in komunikacijska tehnologija ter informacijska družba

1. Pogodbenice priznavajo pomembno vlogo informacijske in komunikacijske tehnologije, pa tudi aktivne udeležbe v informacijski družbi, kot predpogoju za uspešno vključevanje držav AKP v svetovno gospodarstvo.

2. Tako ponovno potrjujejo vsaka svojo zavezanost v skladu z obstoječimi večstranskimi sporazumi, zlasti s protokolom o osnovnih telekomunikacijah, priloženim h GATS, in pozivajo tiste države AKP, ki še niso pogodbenice tega sporazuma, naj k njemu pristopijo.

3. Poleg tega soglašajo, da bodo v celoti in aktivno sodelovale pri kakršnih koli prihodnjih mednarodnih pogajanjih, ki bi lahko potekala na tem področju.

4. Pogodbenice bodo zato sprejele ukrepe, ki bodo prebivalcem držav AKP omogočili lahek dostop do informacijskih in komunikacijskih tehnologij, vključno z naslednjimi ukrepi:

— razvoj in spodbujanje uporabe dostopnih obnovljivih energetskih virov,

— razvoj in priprava širših cenovno ugodnih brezžičnih omrežij,

▼M4

— razvoj in spodbujanje uporabe lokalnih vsebin za informacijsko in komunikacijsko tehnologijo.

▼M10

5. Pogodbenice tudi soglašajo, da bodo okrepile medsebojno sodelovanje na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij ter informacijske družbe. To sodelovanje bo, prek nacionalnih in regionalnih razvojnih strategij, kakor so opredeljene v naslovu I in v skladu s členom 35, usmerjeno zlasti k večji združljivosti in usklajenosti komunikacijskih sistemov na nacionalni, regionalni in mednarodni ravni ter k njihovi prilagoditvi novim tehnologijam.

▼B







POGLAVJE 5

Področja v zvezi s trgovino

Člen 44

Splošne določbe

1. Pogodbenice priznavajo naraščajoč pomen novih področij v zvezi s trgovino pri lajšanju postopne vključitve držav AKP v svetovno gospodarstvo. Zato soglašajo, da bodo okrepile svoje sodelovanje na teh področjih z vzpostavitvijo polne in usklajene udeležbe v okviru ustreznih mednarodnih forumov in sporazumov.

▼M10

2. Skupnost z nacionalnimi in regionalnimi razvojnimi strategijami, kakor so opredeljene v naslovu I in v skladu s členom 35, podpira prizadevanja držav AKP za krepitev njihovih zmogljivosti obvladovanja vseh področij povezanih s trgovino, po potrebi vključno z izboljšanjem in podpiranjem institucionalnega okvira.

▼B

Člen 45

Politika konkurence

1. Pogodbenice soglašajo, da je uvajanje in izvajanje učinkovitih in trdnih politik konkurence in pravil o konkurenci odločilnega pomena za izboljšanje in zagotovitev ugodnega okolja za investiranje, procesa trajnostne industrializacije in preglednosti glede dostopa do trgov.

2. Za zagotovitev odprave izkrivljanja lojalne konkurence ter ob upoštevanju različnih stopenj razvoja in gospodarskih potreb vsake države AKP, se zavezujejo izvajati nacionalna ali regionalna pravila in politike, vključno z nadzorom in pod nekaterimi pogoji prepovedjo sporazumov med podjetji, sklepov podjetniških združenj in usklajenih ravnanj med podjetji, katerih cilj ali posledica je preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence. Pogodbenice nadalje soglašajo o prepovedi zlorabe prevladujočega položaja enega podjetja ali več na skupnem trgu Skupnosti ali na ozemlju držav AKP.

▼M10

3. Pogodbenice tudi soglašajo, da bodo na tem področju okrepile sodelovanje z namenom oblikovanja in podpore učinkoviti konkurenčni politiki pri ustreznih nacionalnih agencijah, zadolženih za vprašanja konkurence, ki v vedno večjem obsegu zagotavljajo učinkovito uveljavljanje pravil o konkurenci s strani zasebnih in državnih podjetij. Sodelovanje na tem področju, preko nacionalnih in regionalnih razvojnih strategij, kakor so opredeljene v naslovu I in v skladu s členom 35 zajema zlasti pomoč pri oblikovanju ustreznega pravnega okvira in njegovo upravno uveljavitev, pri čemer je posebna pozornost namenjena posebnemu položaju najmanj razvitih držav.

▼B

Člen 46

Varovanje pravic intelektualne lastnine

1. Brez poseganja v njun položaj pri večstranskih pogajanjih si pogodbenici priznavata potrebo po zagotovitvi primerne in učinkovite stopnje varovanja pravic intelektualne, industrijske in poslovne lastnine ter drugih pravic, zajetih v Sporazumu o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (Sporazum TRIPS), vključno z zaščito geografskih oznak, v skladu z mednarodnimi standardi z namenom zmanjšati izkrivljanje in ovire v dvostranski trgovini.

2. V tem okviru poudarjata pomen spoštovanja Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (Sporazum TRIPS) k Sporazumu o STO in Konvencije o biotski raznovrstnosti (CBD).

3. Strinjata se tudi o potrebi po pristopu k vsem ustreznim mednarodnim konvencijam intelektualne, industrijske in poslovne lastnine iz dela I Sporazuma TRIPS v skladu z razvojno stopnjo posamezne države.

4. Skupnost, njene države članice in države AKP lahko razmislijo o sklenitvi sporazumov, usmerjenih k varovanju blagovnih znamk in geografskih oznak za proizvode, ki so posebnega pomena za katero izmed pogodbenic.

5. Za namene tega sporazuma intelektualna lastnina zajema zlasti avtorske pravice, vključno z avtorskimi pravicami nad računalniškimi programi, in navezne pravice, vključno z umetniškimi modeli, ter industrijsko lastnino, ki zajema uporabne modele, patente, vključno s patenti biotehnoloških izumov in rastlinskih sort ali drugimi učinkovitimi unikatnimi sistemi, industrijske modele, geografske oznake, vključno z označbami porekla blaga, blagovne znamke blaga ali storitev, topografije integriranih vezij ter pravno varstvo podatkovnih baz in varstvo pred nelojalno konkurenco iz člena 10a Pariške konvencije o varstvu industrijske lastnine in neobjavljenih zaupnih podatkov o znanju in izkušnjah.

▼M10

6. Pogodbenice se med drugim strinjajo, da bodo okrepile medsebojno sodelovanje na tem področju. Na pobudo, pod skupno dogovorjenimi pogoji, ter preko nacionalnih in regionalnih razvojnih strategij, kakor so opredeljene v naslovu I in v skladu s členom 35, se sodelovanje med drugim razširi na naslednja področja: priprava zakonov in drugih predpisov o varstvu in uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, preprečevanju zlorabe teh pravic s strani upravičencev in kršitve teh pravic s strani konkurence, o ustanovitvi in okrepitvi domačih in regionalnih uradov in drugih agencij, vključno s podporo regionalnim organizacijam intelektualne lastnine, zadolženim za uveljavljanje in varovanje, vključno z usposabljanjem kadrov.

▼B

Člen 47

Standardizacija in certificiranje

1. Pogodbenici se strinjata, da bosta tesneje sodelovali na področju standardizacije, certificiranja in zagotavljanja kakovosti, z namenom odstranitve nepotrebnih tehničnih ovir in, z namenom, da bi na teh področjih zmanjšali medsebojne razlike ter s tem olajšali trgovanje.

V tem okviru ponovno potrjujeta svojo zavezanost glede na določbe Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, priložen Sporazumu o STO (Sporazum o TBT).

▼M10

2. Sodelovanje pri standardizaciji in certificiranju je preko nacionalnih in regionalnih razvojnih strategij, kakor so opredeljene v naslovu I in v skladu s členom 35 usmerjeno k spodbujanju združljivih sistemov med pogodbenicami in zajema zlasti:

▼B

— ukrepe v skladu s Sporazumom o TBT za spodbujanje večje uporabe mednarodnih tehničnih predpisov, standardov in postopkov ugotavljanja skladnosti, vključno z ukrepi, prilagojenimi različnim področjem, v skladu s stopnjo gospodarske razvitosti držav AKP,

— sodelovanje na področju vodenja kakovosti in zagotavljanja kakovosti na izbranih področjih pomembnih za države AKP,

— podporo pobudam v državah AKP za vzpostavitev institucij in kadrov na področju ugotavljanja skladnosti, meroslovja in standardizacije,

— razvijanje funkcionalnih povezav med državami AKP in evropskimi institucijami standardizacije, ugotavljanja skladnosti in certificiranja.

3. Pogodbenici se zavezujeta, da bosta pravočasno razmislili o sklenitvi sporazumov o medsebojnem priznavanju na področjih vzajemnega gospodarskega interesa.

Člen 48

Sanitarni in fitosanitarni ukrepi

1. Pogodbenici si medsebojno priznavata pravico sprejemanja ali uveljavljanja sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov, potrebnih za varovanje življenja ali zdravja ljudi, živali ali rastlin, pod pogojem, da ti ukrepi ne predstavljajo sredstev samovoljne diskriminacije ali prikritega omejevanja splošnega trgovanja. S tem namenom ponovno potrjujeta svojo zavezanost v skladu z določbami Sporazuma o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov, priloženega Sporazumu o STO (Sporazum o SPS), ob upoštevanju različnih stopenj razvoja.

2. Prav tako se zavezujeta, da bosta okrepili usklajevanje, posvetovanje in informiranje v zvezi z obveščanjem o predlaganih sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih in njihovi rabi v skladu s Sporazumom o SPS,