1970L0221 — SL — 01.01.2007 — 008.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 20. marca 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o posodah za gorivo in zadnjih zaščitnih napravah za motorna in priklopna vozila (70/221/EGS) (UL L 076, 6.4.1970, p.23)

spremenjena z:





spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 20. marca 1970

o približevanju zakonodaje držav članic o posodah za gorivo in zadnjih zaščitnih napravah za motorna in priklopna vozila

◄

(70/221/EGS)







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, zlasti člena 100, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), ker se tehnične zahteve, ki jih morajo izpolnjevati motorna vozila na podlagi nacionalne zakonodaje, med drugim nanašajo tudi na njihove posode za tekoče gorivo in naprave za zaščito pred podletom od zadaj; ker so te zahteve v posameznih državah članicah različne; ker je zato potrebno, da vse države članice poleg svojih obstoječih pravil ali namesto njih sprejmejo enake zahteve, zlasti da bi bilo tako mogoče uvesti postopek EGS-homologacije za vsak tip vozila na podlagi Direktive Sveta ( 3 ) z dne 6. februarja 1970 o približevanju zakonodaje držav članic, ki se nanaša na homologacijo motornih in priklopnih vozil, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







▼M4

Člen 1

V tej direktivi „vozilo“ pomeni vsako motorno in priklopno vozilo, kakor je opredeljeno v Prilogi II, Del A, k Direktivi 70/156/EGS.

▼M1

Člen 2

▼M4

1. Nobena država članica ne sme zavrniti podelitve ES-homologacije ali nacionalne homologacije za vozilo zaradi razlogov v zvezi s posodami za gorivo, če to vozilo izpolnjuje zahteve za posode za gorivo, določene v tej direktivi.

▼M1

2. Nobena država članica ne sme zavrniti podelitve EGS-homologacije ali nacionalne homologacije za določeno vozilo zaradi razlogov v zvezi z zaščito pred podletom od zadaj, če to vozilo ustreza zahtevam, določenim v Prilogiza zaščito pred podletom od zadaj, ali če je takšno vozilo opremljeno z napravo za preprečevanje podleta od zadaj, ki je bila homologirana kot samostojna tehnična enota ►M3 v smislu člena 2 Direktive 70/156/EGS in ki je bila vgrajena skladno z zahtevami točke 5 Priloge II. ◄

3. Nobena država članica ne sme zavrniti podelitve EGS-homologacije ali nacionalne homologacije za napravo za preprečevanje podleta od zadaj, če takšna naprava, ki šteje za samostojno tehnično enoto ►M3 v smislu člena 2 Direktive 70/156/EGS, izpolnjuje ustrezne zahteve, opredeljene v Prilogi II. ◄

Člen 2a

▼M4

1. Nobena država članica ne sme zavrniti ali prepovedati prodaje, registracije, začetka uporabe ali uporabe vozila zaradi razlogov v zvezi z njegovimi posodami za gorivo, če takšno vozilo izpolnjuje zahteve za posode za gorivo, določene v tej direktivi.

▼M1

2. Nobena država članica ne sme zaradi razlogov v zvezi z zaščito pred podletom od zadaj zavrniti ali prepovedati prodaje, registracije, začetka uporabe ali uporabe vozila, če takšno vozilo izpolnjuje zahteve, določene v Prilogi za zaščito pred podletom od zadaj, ali če je na vozilu vgrajena naprava za preprečevanje podleta od zadaj, ki ji je bila podeljena homologacija kot samostojni tehnični enoti ►M3 v smislu člena 2 Direktive 70/156/EGS in ki je bila vgrajena na vozilo skladno z zahtevami iz točke 5 Priloge II. ◄

3. Nobena država članica ne sme prepovedati dajanja na trg naprave za preprečevanje podleta od zadaj, ki se šteje za samostojno tehnično enoto v smislu ►M3 člena 2 ◄ Direktive 70/156/EGS, če je skladna s tipom, ki je bil homologiran v smislu člena 2(3).

▼M1

Člen 2b

Država članica, ki podeljuje homologacije, sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da je obveščena o spremembah posameznih delov ali značilnosti, navedenih ►M3 v točkah 2.1 in 2.2 Priloge II ◄ . Pristojni organi te države članice odločijo, ali je treba na spremenjenem tipu opraviti nove preskuse in sestaviti novo poročilo. Če ti preskusi pokažejo, da zahteve te direktive niso izpolnjene, se sprememba ne odobri.

▼M4

Člen 3

Vsaka sprememba, potrebna za prilagoditev zahtev Prilog tehničnemu napredku, se sprejme po postopku, opredeljenem v členu 13 Direktive 70/156/EGS.

▼B

Člen 4

1. Države članice sprejmejo določbe, ki so potrebne za izpolnjevanje zahtev iz te direktive v 18 mesecih od datuma njene notifikacije. O tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Države članice zagotovijo, da se besedila temeljnih določb nacionalne zakonodaje, ki jih sprejmejo na področju, urejenem s to direktivo, posredujejo Komisiji.

Člen 5

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M3









SEZNAM PRILOG







▼M4 Priloga I: Posode za tekoče gorivo Dodatek 1: Preskus odpornosti proti ognju Dodatek 2: Mere in tehnični podatki za šamotno opeko Dodatek 3: Opisni list Dodatek 4: Certifikat o ES-homologaciji ▼M3 Priloga II: Zaščita pred podletom od zadaj Dodatek 1: Opisni list (vozilo) Dodatek 2: Opisni list (samostojna tehnična enota) Dodatek 3: Certifikat o ES-homologaciji (vozilo) Dodatek 4: Certifikat o ES-homologaciji (samostojna tehnična enota) Dodatek 5: Oznaka ES-homologacije

▼M4









PRILOGA I

POSODE ZA TEKOČE GORIVO

1. PODROČJE UPORABE

1.1 Ta priloga se uporablja za vozila, za katera se uporablja Direktiva 70/156/EGS.

2. POMEN IZRAZOV

V tej prilogi:

2.1 „Tip vozila glede na posode za gorivo“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo bistveno v naslednjih vidikih: 2.1.1 konstrukciji, obliki, merah in materialu (kovina/plastika) posode (posod); 2.1.2 pri vozilih kategorije M1 ( 4 ) v legi posode (posod) za gorivo v vozilu, če ta negativno vpliva na zahteve točke 5.10 te priloge.

2.2 „Prostor za potnike“ pomeni prostor za namestitev potnikov, omejen s streho, podom, bočnimi stenami, vrati, zunanjim steklom, prednjo pregradno steno in zadnjo pregradno steno.

2.3 „Masa neobremenjenega vozila“ pomeni maso vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, kakor je določeno v točki 2.6 Priloge I k Direktivi 70/156/EGS.

2.4 „Posoda za gorivo“ pomeni posodo(-e), namenjeno(-e) za hranjenje tekočega goriva, kakor je opredeljeno v točki 2.6, ki se uporablja predvsem za pogon vozila, razen opreme (cev za polnjenje (če je samostojni del), odprtine za polnjenje, pokrova, merilnika nivoja goriva, povezave z motorjem ali napeljave za uravnavanje preseženega notranjega tlaka itd.).

2.5 „Prostornina posode za gorivo“ pomeni prostornino posode za gorivo po navedbi proizvajalca.

2.6 „Tekoče gorivo“ pomeni gorivo, ki je pri normalnih pogojih okolja tekoče.

3. VLOGA ZA PODELITEV ES-HOMOLOGACIJE

3.1 Vlogo za podelitev homologacije za tip vozila glede na njegove posode za gorivo na podlagi člena 3(4) Direktive 70/156/EGS vloži proizvajalec vozila.

3.2 Vzorec opisnega lista je podan v Dodatku 3.

3.3 Tehnični službi, pristojni za opravljanje homologacijskih preskusov, je treba predložiti: 3.3.1 vozilo, ki je predstavnik tipa v postopku homologacije, ali dele vozila, ki so po oceni tehnične službe potrebni za homologacijske preskuse; 3.3.2 pri vozilu, opremljenem s posodo za gorivo iz polimernega materiala: sedem dodatnih posod za gorivo z opremo; 3.3.3 pri vozilu, opremljenem s posodo za gorivo iz drugega materiala: dve dodatni posodi za gorivo z opremo.

4. PODELITEV ES-HOMOLOGACIJE

4.1 Če so izpolnjene ustrezne zahteve, se ES-homologacija podeli na podlagi člena 4(3), in če je primerno, člena 4(4) Direktive 70/156/EGS.

4.2 Vzorec certifikata ES-homologacije je podan v Dodatku 4.

4.3 Za vsak homologirani tip vozila se podeli homologacijska številka skladno s Prilogo VII k Direktivi 70/156/EGS. Ista država članica ne podeli iste številke drugemu tipu vozila.

5. ZAHTEVE

5.1 Posode za gorivo morajo biti izdelane tako, da so odporne proti koroziji.

5.2 Če so posode za gorivo opremljene z vso opremo, s katero so ponavadi opremljene, morajo zadovoljiti preskuse glede puščanja, opravljene skladno s točko 6.1 pri notranjem tlaku, ki je enak dvojnemu delovnemu nadtlaku, vendar ne sme biti manjši od 0,3 bara. Za posode za gorivo, ki so izdelane iz polimernega materiala, se šteje, da izpolnjujejo to zahtevo, če so prestale preskus iz točke 6.3.2.

5.3 Vsak nadtlak ali vsak tlak, ki presega delovni tlak, mora biti avtomatsko izravnan z ustreznimi napravami (zračniki, varnostnimi ventili ipd.).

5.4 Zračniki morajo biti konstruirani tako, da preprečijo tveganje požara. Zlasti ne sme biti mogoče, da bi gorivo, ki bi lahko uhajalo pri polnjenju posode (posod) za gorivo, prišlo v stik z izpušnim sistemom. Speljati ga je treba na tla.

5.5 Posoda (posode) za gorivo ne smejo biti nameščene v neke površine (pod, stena, pregrada) ali biti del nje v prostoru za potnike ali v drugem z njim povezanem prostoru.

5.6 Med prostorom za potnike in posodo (posodami) za gorivo mora biti pregrada. V pregradi so lahko odprtine (npr. za namestitev kablov), če so nameščene tako, da pri običajnih pogojih uporabe gorivo ne more iztekati iz posode (posod) za gorivo v prostor za potnike ali v drug z njim povezan prostor.

5.7 Vsaka posoda za gorivo mora biti varno pritrjena in nameščena tako, da pri običajnih pogojih uporabe gorivo, ki bi lahko uhajalo iz posode za gorivo ali iz njene opreme, izteče na tla in ne v prostor za potnike.

5.8 Odprtina za polnjenje ne sme biti nameščena v prostoru za potnike, prtljažniku ali motornem prostoru.

5.9 Pri normalnem obratovanju vozila gorivo ne sme uhajati skozi pokrov posode za gorivo ali skozi naprave, ki so predvidene za uravnavanje nadtlaka. Pri prevrnitvi vozila je dovoljeno kapljanje, če ni večje od 30 g/min; to zahtevo je treba preveriti med preskusom, predpisanim v točki 6.2. 5.9.1 Pokrov posode mora biti pritrjen na cevi za polnjenje: tesnilo mora biti varno nameščeno, pokrov pa se mora v zaprti legi varno zaskočiti in pritiskati na tesnilo in cev za polnjenje. 5.9.1.1 Da so zahteve točke 5.9.1 izpolnjene, se šteje, če vozilo izpolnjuje zahteve točke 5.1.3 Priloge I k Direktivi 70/220/EGS ( 5 ), in če se primeri iz tretje alinee omenjene točke uporabljajo samo za vozila kategorije M1 ali N1.

5.10 Posode za gorivo morajo biti vgrajene tako, da so zaščitene pred posledicami trka v prednji ali zadnji del vozila; v bližini posode za gorivo ne sme biti štrlečih delov, ostrih robov ipd.

5.11 Posoda za gorivo in cev za polnjenje morata biti konstruirani in vgrajeni v vozila tako, da se na njuni celotni površini ne kopiči statična elektrika. Po potrebi je treba poskrbeti za njeno odvajanje v kovinsko konstrukcijo šasije ali v večje kovinske mase s primernim vodnikom.

5.12 Posode za gorivo iz polimernega materiala je poleg tega treba ravno tako preskusiti po posebnem postopku, določenem v točki 6.3.

6. PRESKUSI

6.1 Hidravlični preskus

Na posodi za gorivo je treba opraviti hidravlični preskus notranjega tlaka, in sicer na posodi, ki ni vgrajena v vozilu, in na njeni celotni opremi. Posodo za gorivo je treba do vrha napolniti z negorljivo tekočino (npr. z vodo). Po prekinitvi vsake povezave z zunanjostjo je treba skozi cev za dovajanje goriva v motor postopoma povečati tlak do relativnega notranjega tlaka, ki je enak dvojnemu delovnemu tlaku, vendar ne sme biti manjši od nadtlaka 0,3 bara, ki ga je treba obdržati eno minuto. Med tem časom na steni posode za gorivo ne smejo nastati razpoke ali mesta puščanja; vendar lahko pride do trajne deformacije.

6.2 Preskus prevrnitve

6.2.1 Posodo za gorivo in vso njeno opremo je treba vgraditi na preskuševalno ogrodje na način, ki ustreza načinu vgradnje na vozilo, za katerega je posoda za gorivo namenjena; to velja tudi za sisteme za uravnavo notranjega nadtlaka.

6.2.2 Preskuševalno ogrodje mora biti vrtljivo okrog osi, ki poteka vzporedno z vzdolžno osjo vozila.

6.2.3 Preskus se opravi na posodi za gorivo, ki je prvič napolnjena do 90 % prostornine in drugič do 30 % prostornine z negorljivo tekočino, katere gostota in viskoznost imata podobne vrednosti kot gorivo, ki se ponavadi uporablja (lahko se uporabi voda).

6.2.4 Posodo za gorivo je treba iz izhodiščne lege zavrteti 90o v desno. V tej legi mora posoda ostati vsaj pet minut. Nato je treba posodo za gorivo zavrteti še za 90o v isto smer. V tej legi, v kateri je popolnoma obrnjena, mora ostati vsaj še naslednjih pet minut. Posodo za gorivo je treba obrniti nazaj v izhodiščno lego. Preskuševalno tekočino, ki iz zračnikov ni stekla nazaj v posodo za gorivo, je treba odstraniti in po potrebi dopolniti. Posodo za gorivo je treba obrniti za 90o v nasprotno smer in jo pustiti v tej legi vsaj pet minut. Nato je treba posodo za gorivo obrniti še 90o v isto smer. V tej popolnoma prevrnjeni legi mora ostati vsaj pet minut. Nato je treba posodo za gorivo obrniti nazaj v prvotno lego.

6.3 Dodatni preskusi na posodah za gorivo, izdelanih iz polimernega materiala

6.3.1 Odpornost proti udarcu

6.3.1.1 Posodo za gorivo je treba napolniti do polne prostornine z mešanico vode in glikola ali z neko drugo tekočino, ki ima nizko ledišče in ne spreminja lastnosti materiala posode za gorivo, nato je na posodi za gorivo treba opraviti preskus s perforiranjem.

6.3.1.2 Med tem preskusom mora biti temperatura posode za gorivo 233 K ± 2 K (- 40 °C ± 2 °C).

6.3.1.3 Za ta preskus je treba uporabiti preskuševalno ogrodje z nihalom. Udarno telo mora biti jekleno in mora imeti obliko piramide, katere stranice imajo obliko enakostraničnih trikotnikov, osnovna ploskev pa je kvadrat; konica in robovi so zaobljeni s polmerom 3 mm. Središče udarca nihala mora sovpadati s težiščem piramide; njegova razdalja od vrtilne osi nihala mora biti 1 m. Celotna masa nihala mora biti 15 kg. Energija nihala v trenutku udarca ne sme biti manjša kot 30 Nm in kolikor je mogoče blizu tej vrednosti.

6.3.1.4 Preskuse je treba opraviti v točkah posode za gorivo, ki se štejejo za občutljive pri prednjem ali bočnem trku. Za občutljive se štejejo tiste točke, ki so najbolj izpostavljene ali najšibkejše glede na obliko posode za gorivo oziroma način vgradnje na vozilu. Točke, ki so jih izbrali preskuševalni laboratoriji, morajo biti navedene v poročilu o preskusu.

6.3.1.5 Med preskusom mora biti posoda za gorivo pritrjena na strani oziroma straneh, ki so na nasprotni strani glede na mesto udarca. Preskus ne sme povzročiti iztekanja goriva.

6.3.1.6 Po izbiri proizvajalca se lahko vsi preskusi z udarcem opravijo na eni posodi za gorivo ali pa se vsak preskus lahko opravi na drugi posodi za gorivo.

6.3.2 Mehanska trdnost

Neprepustnost in togost oblike posode za gorivo je treba preskušati pod pogoji, ki so določeni v točki 6.1. Posodo za gorivo in vso pripadajočo opremo je treba pritrditi na preskuševalno ogrodje po postopku, ki ustreza načinu vgradnje na vozilo, za katerega je posoda za gorivo namenjena. Kot preskuševalno tekočino je treba uporabiti vodo pri temperaturi 326 K (53 °C) in z njo napolniti posodo za gorivo do polne prostornine. Posodo za gorivo je treba pet ur izpostaviti relativnemu notranjemu tlaku, ki je enak dvojnemu delovnemu tlaku, vendar ne sme biti manjši od 0,3 bara pri temperaturi 326 K ± 2 K (53 °C ± 2 °C). Med preskusom posoda za gorivo in pripadajoča oprema ne smeta počiti ali puščati; vendar je dopustna trajna deformacija posode za gorivo.

6.3.3 Prepuščanje goriva

6.3.3.1 Gorivo, uporabljeno za preskus prepuščanja goriva, mora biti bodisi referenčno gorivo, kakor je določeno v Prilogi VIII k Direktivi 70/220/EGS, ali pa komercialno gorivo super. Če je posoda za gorivo konstruirana samo za vgradnjo na vozila z motorjem na kompresijski vžig, je treba posodo za gorivo napolniti z dizelskim gorivom.

6.3.3.2 Pred preskusom je treba posodo za gorivo napolniti do 50 % njene prostornine s preskuševalnim gorivom in jo odprto hraniti na temperaturi okolja 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C), dokler izguba teže po časovni enoti ne postane konstantna.

6.3.3.3 Nato je treba posodo za gorivo izprazniti in jo ponovno napolniti s preskuševalnim gorivom do 50 % prostornine, nato pa nepredušno zapreti in hraniti pri temperaturi 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C). Tlak je treba nastaviti, ko vsebina posode za gorivo doseže preskuševalno temperaturo. V naslednjem obdobju osmih tednov je treba meriti izgubo teže zaradi difuzije v preskuševalnem obdobju. Največja dovoljena povprečna izguba goriva je 20 g na 24 ur preskuševalnega časa.

6.3.3.4 Če je izguba zaradi difuzije večja od vrednosti, navedene v točki 6.3.3.3, je treba preskus, opisan v omenjeni točki, ponoviti na isti posodi za gorivo zaradi določanja izgube, povzročene z difuzijo pri temperaturi 296 K ± 2 K (23 °C ± 2 °C), vendar drugače pod istimi pogoji. Tako izmerjena izguba ne sme biti večja od 10 g na 24 ur.

6.3.4 Odpornost proti gorivu

Po preskusu iz točke 6.3.3 mora posoda za gorivo še vedno izpolnjevati zahteve iz točk 6.3.1 in 6.3.2.

6.3.5 Odpornost proti ognju

Na posodi za gorivo je treba opraviti naslednje preskuse.

6.3.5.1 Posodo za gorivo, pritrjeno kot na vozilu, je treba dve minuti izpostaviti plamenu. To ne sme povzročiti iztekanja tekočega goriva iz posode za gorivo.

6.3.5.2 Na z gorivom napolnjenih posodah za gorivo je treba opraviti tri preskuse, kot sledi: 6.3.5.2.1 Če je posoda za gorivo namenjena za vgradnjo v vozila z motorjem na prisilni vžig ali pa z motorjem na kompresijski vžig, je treba opraviti tri preskuse na posodah za gorivo, napolnjenih z gorivom super. 6.3.5.2.2 Če je posoda za gorivo namenjena samo za vgradnjo v vozila z motorjem na kompresijski vžig, je treba opraviti tri preskuse na posodah za gorivo, napolnjenih z dizelskim gorivom. 6.3.5.2.3 Pri vsakem preskusu mora biti posoda za gorivo pritrjena na preskuševalno ogrodje tako, da so čim bolj simulirani pogoji dejanske pritrditve v vozilu. Način pritrditve posode za gorivo na preskuševalnem ogrodju mora ustrezati ustreznim predpisom za vozilo. Upoštevati je treba dele vozila, ki posodo za gorivo in njeno opremo ščitijo proti izpostavitvi ognja ali na kakršenkoli način vplivajo na širitev ognja, in tudi posebne dele, ki so vgrajeni na posodi za gorivo, in vijake na pokrovu. Med preskusom morajo biti vse odprtine zaprte, zračniki pa morajo delovati. Neposredno pred preskusom je treba posodo za gorivo napolniti s predpisanim gorivom do 50 % prostornine.

6.3.5.3 Plamen, ki mu je izpostavljena posoda za gorivo, se dobi s sežiganjem komercialnega goriva za motorje na prisilni vžig (v nadaljevanju: gorivo) v ponvi. Količina goriva v ponvi mora zadoščati za dobivanje plamenov pod pogoji prostega gorenja med celotnim preskusnim postopkom.

6.3.5.4 Mere ponve je treba izbrati tako, da so tudi bočne stene posode za gorivo izpostavljene plamenu. Zato mora biti ponev vsaj za 20 cm, vendar največ za 50 cm večja od vodoravne projekcije posode za gorivo. Na začetku preskusa bočne stene ponve ne smejo štrleti več kot 8 cm nad nivojem goriva.

6.3.5.5 Ponev, napolnjeno z gorivom, je treba namestiti pod posodo za gorivo tako, da razdalja med nivojem goriva v ponvi in dnom posode za gorivo ustreza konstrukcijsko določeni višini posode za gorivo nad površino cestišča pri neobremenjenem vozilu (glej točko 2.3). Bodisi ponev bodisi preskuševalno ogrodje ali pa oba morata biti prosto vrtljiva.

6.3.5.6 Med fazo C preskusa je treba ponev na višini 3 cm ± 1 cm nad nivojem goriva prekriti z zaslonom. Zaslon mora biti iz snovi, odporne proti ognju, kakor je predpisano v Dodatku 2. Med opekami ne sme biti reže, opeke pa morajo biti nameščene nad ponvijo z gorivom tako, da so odprtine v opekah proste. Dolžina in širina okvirja morata biti 2 do 4 cm manjši od notranjih mer ponve, da med okvirjem in bočno steno ponve nastane reža za prezračevanje.

6.3.5.7 Pri izvajanju preskusov na prostem je treba zagotoviti zadostno zaščito pred vetrom in hitrost vetra v višini ponve z gorivom ne sme biti večja od 2,5 km/h. Pred preskusom je treba zaslon ogreti na temperaturo 308 K ± 5 K (35 °C ± 5 °C). Šamotne opeke se lahko ovlažijo, da so zagotovljeni enaki pogoji za vsak naslednji preskus.

6.3.5.8 Preskus mora zajemati štiri faze (glej Dodatek 1). 6.3.5.8.1 Faza A : Predgrevanje (slika 1) Gorivo je treba vžgati v ponvi na razdalji vsaj 3 m od preskušane posode za gorivo. Po 60 sekundah predgrevanja je treba ponev namestiti pod posodo za gorivo. 6.3.5.8.2 Faza B : Neposredna izpostavljenost plamenom (slika 2) Posodo za gorivo je treba za 60 sekund izpostaviti plamenu prosto gorečega goriva. 6.3.5.8.3 Faza C : Posredna izpostavljenost plamenom (slika 3) Takoj po končani fazi B je treba namestiti zaslon med ponvijo z gorečim gorivom in posodo za gorivo. Posodo za gorivo je treba izpostaviti tako zmanjšanim plamenom za nadaljnjih 60 sekund. 6.3.5.8.4 Faza D : Konec preskusa (slika 4) Ponev z gorečim gorivom, prekrito z zaslonom, je treba postaviti v prvotno lego (faza A). Če na koncu preskusa posoda za gorivo gori, je treba ogenj takoj pogasiti.

6.3.5.9 Rezultati preskusa se štejejo za zadovoljive, če iz posode za gorivo ne izteka tekoče gorivo.

6.3.6 Odpornost proti visokim temperaturam

6.3.6.1 Preskuševalno ogrodje ob preskusu mora ustrezati pritrditvi posode za gorivo na vozilu, ustrezati mora tudi delovanje prezračevanja posode za gorivo.

6.3.6.2 Posoda za gorivo, napolnjena do 50 % prostornine z vodo s temperaturo 293 K (20 °C), mora biti eno uro na temperaturi okolja 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C).

6.3.6.3 Rezultati preskusa se štejejo za zadovoljive, če po preskusu posoda za gorivo ne prepušča in ni bistveno deformirana.

6.3.7 Oznake na posodi za gorivo

6.3.7.1 Na posodi za gorivo mora biti nameščena blagovna znamka ali znamka; le-ta mora biti neizbrisna in jasno čitljiva tudi po vgradnji posode za gorivo v vozilo.

7. SPREMEMBE HOMOLOGACIJE

7.1 Pri spremembi homologacije, podeljene na podlagi te direktive, veljajo določbe člena 5 Direktive 70/156/EGS.

8. SKLADNOST PROIZVODNJE

8.1 Ukrepi za zagotavljanje skladnosti proizvodnje se sprejmejo skladno z določbami člena 10 Direktive 70/156/EGS.









Dodatek 1

PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU

Slika 1

Slika 2

Slika 3

Slika 4









Dodatek 2

MERE IN TEHNIČNI PODATKI ZA ŠAMOTNO OPEKO







Odpornost proti ognju (Seger-Kegel) SK 30 Delež Al2O3 30 do 33 % Poroznost (Po) 20 do 22 vol. % Gostota 1 900 do 2 000 kg/m3 Efektivna površina z luknjami 44,18 %









Dodatek 3









Dodatek 4

▼M3









PRILOGA II

ZAŠČITA PRED PODLETOM OD ZADAJ

1. SPLOŠNO

Vozila, na katera se nanaša ta direktiva, morajo biti konstruirana tako, da je zagotovljena učinkovita zaščita pred podletom od zadaj za vozila kategorij M1 in N1 ( 6 ).

2. POMEN IZRAZOV

2.1 Tip vozila glede na zaščito pred podletom od zadaj Izraz „tip vozila glede na zaščito pred podletom od zadaj“ označuje vozila, ki se ne razlikujejo bistveno v naslednjih glavnih značilnostih: 2.1.1 širini zadnjih osi, strukturi, merah, obliki in materialih zadnjega dela vozila, če vplivajo na zahteve točk od 5.1 do 5.4.5.5; 2.1.2 značilnostih obesitve koles, če te vplivajo na zahteve točk od 5.1 do 5.4.5.5; 2.1.3 tipu naprave za preprečevanje podleta od zadaj, če je vgrajena.

2.2 Tip naprave za preprečevanje podleta od zadaj Izraz „tip naprave za preprečevanje podleta od zadaj“ označuje naprave, ki se ne razlikujejo bistveno v naslednjih glavnih značilnostih: 2.2.1 obliki, 2.2.2 merah, 2.2.3 pritrditvi, 2.2.4 materialih.

3. VLOGA ZA PODELITEV ES-HOMOLOGACIJE

3.1 Vloga za podelitev ES-homologacije glede na tip vozila 3.1.1 Vlogo za podelitev ES-homologacije po členu 3(4) Direktive 70/156/EGS za določen tip vozila glede na zaščito pred podletom od zadaj vloži proizvajalec vozila. 3.1.2 Vzorec opisnega lista je v Dodatku 1. 3.1.3 Tehnični službi, pristojni za opravljanje homologacijskih preskusov, je treba predati v postopek vozilo, ki je predstavnik tipa, ki ga je treba homologirati.

3.2 Vloga za podelitev ES-homologacije glede na napravo za preprečevanje podleta od zadaj, ki se šteje za samostojno tehnično enoto 3.2.1 Vlogo za podelitev ES-homologacije po členu 3(4) Direktive 70/156/EGS glede na napravo za preprečevanje podleta od zadaj kot samostojno tehnično enoto v smislu člena 2 omenjene direktive vloži proizvajalec vozila ali proizvajalec naprave za preprečevanje podleta od zadaj. 3.2.2 Vzorec opisnega lista je podan v Dodatku 2. 3.2.3 Tehnični službi, ki opravlja preskuse, je treba predložiti vzorec tipa naprave za preprečevanje podleta od zadaj, ki ga je treba homologirati. Če ta služba meni, da je to potrebno, lahko zahteva še en vzorec. Na vzorcih morata biti jasno in neizbrisno označena tovarniško ime proizvajalca ali oznaka ter oznaka tipa.

4. PODELITEV ES-HOMOLOGACIJE

4.1 Če so izpolnjeni ustrezni pogoji, se ES-homologacija podeli po členu 4(3), in če pride v poštev, po členu 4(4) Direktive 70/156/EGS.

4.2 Vzorec certifikata o ES-homologaciji je prikazan: 4.2.1 v Dodatku 3 za vloge, navedene v točki 3.1, in 4.2.2 v Dodatku 4 za vloge, navedene v točki 3.2.

4.3 Za vsak homologirani tip vozila oziroma naprave za preprečevanje podleta od zadaj se določi homologacijska številka skladno s Prilogo VII k direktivi 70/156/EGS. Ista država članica ne sme podeliti iste številke drugemu tipu vozila oziroma drugemu tipu naprave za preprečevanje podleta od zadaj.

5. ZAHTEVE

5.1 Vsa vozila morajo biti konstruirana in/ali opremljena tako, da je po vsej širini zagotovljena učinkovita zaščita pred podletom od zadaj za vozila kategorij M1 in N1 (6) .

▼M5

5.1a Vozilo se testira v naslednjih pogojih: — vozilo miruje na vodoravni, ravni, trdni in gladki podlagi, — sprednji kolesi sta zravnani, — pnevmatike so napolnjene do tlaka, ki ga priporoča proizvajalec, — vozilo se lahko fiksira na poljuben način, ki ga določi proizvajalec vozila, če je to potrebno, da se dosežejo zahtevane testne sile, — če je vozilo opremljeno s hidropnevmatičnim, hidravličnim ali pnevmatičnim vzmetenjem ali z napravo za samodejno izravnavanje glede na obremenitev, se testira z vzmetenjem ali napravo v normalnih voznih razmerah, ki jih določi proizvajalec.

▼M3

5.2 Za vozila kategorij M1, M2, M3, N1, O1 ali O2 (6) se šteje, da izpolnjujejo pogoj, opredeljen v točki 5.1: — če izpolnjujejo pogoje, opredeljene v točki 5.3, ali — če zadnji del neobremenjenega vozila ni oddaljen od tal več kot 55 cm po širini, ki od širine zadnje osi ni krajša za več kot 10 cm na vsaki strani (pri čemer se ne upoštevajo izbokline pnevmatik v bližini točke dotika pnevmatike s podlago). Če je zadnjih osi več, je treba upoštevati širino najširše zadnje osi. Ta zahteva mora biti izpolnjena na vodoravni razdalji največ 45 cm od skrajnega zadnjega dela vozila.

5.3 Za vozila kategorij N2, N3, O3 ali O4 (6) se šteje, da izpolnjujejo pogoj, opredeljen v točki 5.1, če: — je vozilo opremljeno s posebno napravo za preprečevanje podleta od zadaj skladno z zahtevami iz točke 5.4 ali — je zadnji del vozila konstruiran in/ali opremljen tako, da se njegovi sestavni deli zaradi oblike in lastnosti lahko štejejo za dele, ki nadomeščajo posebno napravo za preprečevanje podleta od zadaj. Šteje se, da sestavni deli, katerih skupno delovanje izpolnjuje zahteve iz točke 5.4, tvorijo napravo za preprečevanje podleta od zadaj.

5.4 Naprava za preprečevanje podleta od zadaj, v nadaljevanju: „naprava“, je praviloma sestavljena iz prečnega nosilca in veznih elementov, ki so povezani z vzdolžnimi nosilci šasije oziroma z elementi, ki jih nadomeščajo. Naprava mora imeti naslednje lastnosti: 5.4.1 Naprava mora biti vgrajena čim bližje zadnjemu delu vozila. Pri neobremenjenem vozilu ( 7 ) razdalja med spodnjim robom naprave za preprečevanje podleta od zadaj in tlemi ne sme biti večja od 55 cm. 5.4.2 Naprava za preprečevanje podleta od zadaj ne sme biti v nobeni točki širša od zadnje osi vozila, merjene na skrajnih zunanjih točkah koles, pri čemer se ne upoštevajo izbokline pnevmatik v bližini točke dotika pnevmatike s podlago, ravno tako pa ne sme biti za več kot 10 cm krajša na vsaki strani. Če je zadnjih osi več, je treba upoštevati širino najširše zadnje osi. 5.4.3 Višina profila prečnega nosilca zaščite pred podletom od zadaj ne sme biti manjša od 10 cm. Stranski robovi tega nosilca ne smejo biti zakrivljeni nazaj in ne smejo imeti ostrih robov; šteje se, da je ta pogoj izpolnjen, če so zunanji robovi prečnega nosilca zaobljeni s polmerom, ki ni manjši od 2,5 mm. 5.4.4 Naprava je lahko izdelana tako, da jo je mogoče pritrditi na zadnji del vozila v več različnih legah. V tem primeru mora obstajati način za zagotavljanje tega, da je naprava v svoji pravilni delovni legi zavarovana pred nenamernim premikanjem. Sila, ki je potrebna za premaknitev naprave v drugo lego, ne sme biti večja od 40 daN. 5.4.5 Naprava mora nuditi zadosten odpor silam, ki delujejo vzporedno z vzdolžno osjo vozila, in mora biti v delovnem položaju povezana z vzdolžnimi nosilci šasije oziroma z elementi, ki jih nadomeščajo. Šteje se, da je ta zahteva izpolnjena, če med preskusom z obremenitvijo in po njem vodoravna razdalja med zadnjim robom naprave in skrajnim zadnjim robom vozila v točkah P1, P2 in P3 ni večja od 40 cm. Pri merjenju te razdalje se ne upoštevajo tisti deli vozila, ki so pri neobremenjenem vozilu več kot 3 m nad cestiščem. 5.4.5.1 Točki P1 sta oddaljeni 30 cm od vzdolžnih ravnin, ki se dotikata zunanjih robov koles na zadnji osi; točki P2, ki se nahajata na črti, ki veže točke P1, sta razporejeni simetrično na vzdolžno srednjo ravnino vozila na medsebojni razdalji 70 do vključno 100 cm; njuno natančno lego lahko določi proizvajalec. Proizvajalec mora določiti oddaljenost točk P1 in P2 od cestišča znotraj vodoravnih mejnih črt naprave. Pri neobremenjenem vozilu pa višina ne sme presegati 60 cm. P3 je središče črte, ki veže točke P2. ▼M5 5.4.5.2 Na obe točki P1 in na točko P3 se zaporedoma usmeri vodoravna sila, ki ustreza 25 % največje tehnično dovoljene teže vozila in ne presega 5 × 104 N. ▼M3 5.4.5.3 Na obe točki P2 je treba zaporedoma delovati z vodoravno silo, ki je enaka 50 % največje tehnično dovoljene mase vozila, ki pa ne presega 10 x 104 N. 5.4.5.4 S silama iz točk 5.4.5.2 in 5.4.5.3 je treba delovati ločeno. Zaporedje delovanja s silami lahko določi proizvajalec. 5.4.5.5 Pri izvajanju praktičnega preskusa za preverjanje skladnosti z zgoraj navedenimi zahtevami morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji: 5.4.5.5.1 naprava mora biti povezana z vzdolžnimi nosilci šasije vozila oziroma z elementi, ki jih nadomeščajo; 5.4.5.5.2 predpisane sile morajo delovati na napravo vzporedno z vzdolžno srednjo ravnino vozila preko pritisne plošče, ki ni višja od 25 cm (točno višino mora navesti proizvajalec) in ne širša od 20 cm z zaokroženjem pritisne plošče na navpičnih robovih s polmerom 5 ± 1 mm; pritisna plošča mora biti gibljivo povezana (npr. s kardanskim zglobom) in njeno središče je treba nastaviti zaporedoma na točke P1, P2 in P3.

▼M5

5.4a Pri vozilih, opremljenih z dvižno ploščadjo, se lahko zaradi mehanizma prekine vgradnja naprave za zaščito pred podletom od zadaj. V tem primeru velja: 5.4a.1 stranska razdalja med deli za vgradnjo naprave za zaščito pred podletom od zadaj in deli dvižne ploščadi, zaradi katerih je prekinitev nujna, ne sme biti večja od 2,5 cm; 5.4a.2 vsi posamezni deli naprave za zaščito pred podletom od zadaj morajo imeti v vsakem primeru delovno površino vsaj 350 cm2; 5.4a.3 posamezni deli naprave za zaščito pred podletom od zadaj morajo biti dovolj veliki, da ustrezajo zahtevam iz odstavka 5.4.5.1 o relativnem položaju preizkusnih točk. Če se točki P1 nahajata znotraj območja prekinitve iz točke 5.4a, se uporabita točki P1, ki se nahajata na sredini katerega koli stranskega dela naprave za zaščito pred podletom od zadaj; 5.4a.4 v zvezi z območjem prekinitve naprave za zaščito pred podletom od zadaj in v zvezi z dvižno ploščadjo ni treba uporabljati določb iz odstavka 5.4.1

▼M3

5.5 Ne glede na navedene zahteve vozilom naslednjih kategorij ni treba ustrezati zahtevam te priloge glede zaščite pred podletom od zadaj: — vlečnim vozilom za polpriklopnike, — priklopnim vozilom za prevoz hlodovine in drugih zelo dolgih predmetov, — vozilom, pri katerih je zaščita pred podletom od zadaj nezdružljiva z njihovo uporabo.

6. OZNAKA ES-HOMOLOGACIJE

6.1 Vsaka naprava za preprečevanje podleta od zadaj, ki je skladna s tipom, homologiranim po tej direktivi kot samostojna tehnična enota, mora biti označena z oznako ES-homologacije.

6.2 To oznako tvori pravokotnik, ki obdaja črko „e“, ki mu sledi številčna ali črkovna oznaka države članice, ki je podelila homologacijo: 1 za Nemčijo 2 za Francijo 3 za Italijo 4 za Nizozemsko 5 za Švedsko 6 za Belgijo ▼A2 7 za Madžarsko 8 za Češko ▼M3 9 za Španijo 11 za Združeno kraljestvo 12 za Avstrijo 13 za Luksemburg 17 za Finsko 18 za Dansko ▼M6 19 za Romunijo ▼A2 20 za Poljsko ▼M3 21 za Portugalsko 23 za Grčijo ▼A2 26 za Slovenijo 27 za Slovaško 29 za Estonijo 32 za Latvijo ▼M6 34 za Bolgarijo ▼A2 36 za Litvo CY za Ciper ▼M3 IRL za Irsko ▼A2 MT za Malto ▼M3 Oznaka mora v bližini pravokotnika vključevati „osnovno homologacijsko številko“, ki se nahaja v razdelku 4 homologacijske številke, navedene v Prilogi VII k Direktivi 70/156/EGS, pred katero se nahajata dve številki, ki označujeta zaporedno številko zadnje večje tehnične spremembe Direktive 70/221/EGS na dan podelitve ES-homologacije. V tej direktivi je ta zaporedna številka „00“.

6.3 Oznaka ES-homologacije mora biti pritrjena na napravi za preprečevanje podleta od zadaj tako, da je neizbrisna in jasno čitljiva tudi, ko je naprava vgrajena na vozilu.

6.4 Primer oznake ES-homologacije je v Dodatku 5.

7. SPREMEMBE TIPA TER SPREMEMBE HOMOLOGACIJ

7.1 Pri spremembah tipa, homologiranega po tej direktivi, se uporabljajo določbe člena 5 Direktive 70/156/EGS.

8. SKLADNOST PROIZVODNJE

8.1 Praviloma je treba ukrepe za zagotavljanje skladnosti proizvodnje sprejeti skladno z določbami iz člena 10 Direktive 70/156/EGS.









Dodatek 1

OPISNI LIST št.… skladno s Prilogo I k Direktivi 70/156/EGS ( 8 ) o ES-homologaciji vozil glede na zaščito pred podletom od zadaj

(Direktiva 70/221/EGS, kakor je nazadnje spremenjena z Direktivo…/…/ES)

Naslednji podatki, kjer so potrebni, morajo biti v trojniku in morajo vsebovati seznam. Če so priložene risbe, morajo biti v ustreznem merilu in dovolj podrobne v formatu A4 ali zložene na ta format. Tudi fotografije, če so priložene, morajo prikazovati zadostne podrobnosti.

Če so sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote upravljani elektronsko, morajo biti dodane informacije o njihovem delovanju.

0. SPLOŠNO

0.1 Znamka (tovarniško ime proizvajalca):…

0.2 Tip in trgovska oznaka:…

0.3 Podatki za identifikacijo tipa vozila, če je oznaka na vozilu (b):… 0.3.1 Mesto oznake:…

0.4 Kategorija vozila (c):…

0.5 Ime in naslov proizvajalca:…

0.8 Naslov(i) tovarn(e), ki sestavlja(jo) vozilo:…

1. SPLOŠNI KONSTRUKCIJSKI PODATKI O VOZILU

1.1 Fotografije in/ali risbe vzorčnega vozila:…

1.5 Material, uporabljen za vzdolžne nosilce (d):…

2. MASE IN MERE (e)

(v kg in mm) (navesti povezavo z risbo, kjer je mogoče)

2.3.3 Širina najširše zadnje osi:…

2.4 Mere vozila: 2.4.1 Za šasijo brez nadgradnje: 2.4.1.2 Širina (k):… 2.4.2 Za šasijo z nadgradnjo: 2.4.2.2 Širina (k):…

2.6 Masa vozila z nadgradnjo in z vlečno napravo pri vlečnih vozilih kategorije, druge kot M1, v voznem stanju ali masa šasije s kabino, če proizvajalec ne dobavlja nadgradnje in/ali vlečne naprave (vključno s hladilno tekočino, mazivi, gorivom, celotno količino drugih tekočin razen odpadne vode, z orodjem, rezervnim kolesom in voznikom in pri avtobusih vključno z maso posadke (75 kg), če obstaja v vozilu poseben sedež za posadko (o) (f):… …

2.8 Največja tehnično dovoljena skupna masa obremenjenega vozila po podatkih proizvajalca (y) (največja in najmanjša):…

9. NADGRADNJA

9.1 Vrsta nadgradnje ( 9 ):…

9.2 Materiali in konstrukcija (9) :…

9.15 Zaščita pred podletom od zadaj 9.15.1 Risbe delov vozila, ki so pomembni za zaščito pred podletom, tj. risba vozila in/ali šasije z lego in vgradnjo najširše zadnje osi, risba vgradnje in/ali pritrditve zaščite pred podletom od zadaj. Kadar za zaščito pred podletom od zadaj ni uporabljena posebna naprava, mora risba jasno prikazati, da so zahtevane mere dosežene: … 9.15.2 Če zaščito pred podletom predstavlja posebna naprava, je potreben popoln opis in/ali risba te naprave (vključno z deli za vgradnjo in pritrditev) ali, če je homologirana kot samostojna tehnična enota, številka homologacije: …

…

(Datum, številka opisne mape)









Dodatek 2

OPISNI LIST št.… o ES-homologaciji naprave za preprečevanje podleta od zadaj kot samostojne tehnične enote

(Direktiva 70/221/EGS, kakor je nazadnje spremenjena z Direktivo…/…/ES)

Naslednji podatki, kjer so potrebni, morajo biti v trojniku in morajo vsebovati seznam. Risbe, če so priložene, morajo biti v ustreznem merilu in dovolj podrobne v formatu A4 ali zložene na ta format. Tudi fotografije, če so priložene, morajo prikazovati zadostne podrobnosti.

Če so sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote upravljani elektronsko, morajo biti dodane informacije o njihovem delovanju.

0. SPLOŠNO

0.1 Znamka (tovarniško ime proizvajalca):…

0.2 Tip in trgovska oznaka:…

0.5 Ime in naslov proizvajalca:…

0.7 Za sestavne dele in samostojne tehnične enote mesto in način pritrditve oznake ES-homologacije:…

0.8 Naslov(i) tovarn(e), ki sestavlja(jo) vozilo:…

1. SPLOŠNI KONSTRUKCIJSKI PODATKI O VOZILU(IH), na katerem(ih) bo vgrajena naprava, če se nanašajo na zaščito pred podletom od zadaj (priložiti je treba fotografije in/ali risbe):…

1.1 Najmanjši seštevek vztrajnostnih momentov okoli vodoravne osi vzdolžnih nosilcev šasije v prerezu:…

1.2 Oddaljenost med vzdolžnimi nosilci šasije v pritrdiščih naprave:… …

2. MASE IN MERE

2.1 Tehnično dovoljena masa obremenjenega vozila:…

3. NADGRADNJA

3.1. Podroben opis in/ali risba naprave za preprečevanje podleta od zadaj (vključno z vgradnjo in priborom):…

…

(Datum, številka opisne mape)









Dodatek 3

VZOREC

(največji format: A4 (210 x 297 mm))

CERTIFIKAT O ES-HOMOLOGACIJI

Žig homologacijskega organa

Sporočilo o:

— homologaciji ( 10 ),

— razširitvi homologacije (10) ,

— zavrnitvi homologacije (10) ,

— preklicu homologacije (10) ,

tipa vozila/sestavnega dela/samostojne tehnične enote (10) skladno z Direktivo…/…/EGS, kot je nazadnje spremenjena z Direktivo…/…/ES.

Številka homologacije:…

Razlog za razširitev:…

I. DEL

0.1 Znamka (tovarniško ime proizvajalca):…

0.2 Tip in trgovska oznaka:…

0.3 Oznake za identifikacijo tipa, če je oznaka na vozilu/sestavnem delu/samostojni tehnični enoti (10) ( 11 ):… 0.3.1 Mesto oznake:…

0.4 Kategorija vozila (11) ( 12 ):…

0.5 Ime in naslov proizvajalca:…

0.7 Za sestavne dele in samostojne tehnične enote mesto in način pritrditve oznake ES-homologacije:…

0.8 Naslov(i) tovarn(e), ki sestavlja(jo) vozilo:…

II. DEL

1. Dodatni podatki (po potrebi): glej Dopolnilo

2. Tehnična služba, pristojna za opravljanje preskusov:…

3. Datum poročila o preskusu:…

4. Številka poročila o preskusu:…

5. Morebitne opombe: glej Dopolnilo

6. Kraj:…

7. Datum:…

8. Podpis:…

9. Priložen je seznam opisne dokumentacije, ki se nahaja pri homologacijskem organu in se na zahtevo lahko dobi.

Dopolnilo certifikata o ES-homologaciji št.…,

ki se nanaša na homologacijo vozila glede na napravo za preprečevanje podleta od zadaj

(Direktiva 70/221/EGS, kot je nazadnje spremenjena z Direktivo…/…/ES)

1. Dodatni podatki 1.1 Kategorija vozila:… 1.2 Na vozilo ni vgrajena naprava za preprečevanje podleta od zadaj ( 13 ) . 1.3 Na vozilo je vgrajena naprava za preprečevanje podleta od zadaj (13) . 1.3.1 Naprava je bila homologirana kot samostojna tehnična enota (13) — oddaljenost od cestišča in od zadnjega dela vozila:… — oznaka homologacije:… 1.3.2 Naprava ni bila homologirana kot samostojna tehnična enota (13) — širina, globina preseka, oddaljenost od cestišča in od zadnjega dela vozila:… — način pritrditve:…

5. Opombe:…









Dodatek 4

VZOREC

(največji format: A4 (210 x 297 mm))

CERTIFIKAT O ES-HOMOLOGACIJI

Žig homologacijskega organa

Sporočilo o

— homologaciji ( 14 ),

— razširitvi homologacije (14) ,

— zavrnitvi homologacije (14) ,

— preklicu homologacije (14) ,

tipa vozila/sestavnega dela/samostojne tehnične enote (14) skladno z Direktivo…/…/EGS, kot je nazadnje spremenjena z Direktivo…/…/ES.

Številka homologacije:…

Razlog za razširitev:…

I. DEL

0.1 Znamka (tovarniško ime proizvajalca):…

0.2 Tip in trgovska oznaka:…

0.3 Oznake za identifikacijo tipa, če je oznaka na vozilu/sestavnem delu/samostojni tehnični enoti (14) ( 15 ):… 0.3.1 Mesto oznake:…

0.4 Kategorija vozila (15) ( 16 ):…

0.5 Ime in naslov proizvajalca:…

0.7 Za sestavne dele in samostojne tehnične enote mesto in način pritrditve oznake ES-homologacije:…

0.8 Naslov(i) tovarn(e), ki sestavlja(jo) vozilo:…

II. DEL

1. Dodatni podatki (po potrebi): glej Dopolnilo

2. Tehnična služba, pristojna za opravljanje preskusov:…

3. Datum poročila o preskusu:…

4. Številka poročila o preskusu:…

5. Morebitne pripombe: glej Dopolnilo

6. Kraj:…

7. Datum:…

8. Podpis:…

9. Priložen je seznam opisne dokumentacije, ki se nahaja pri homologacijskem organu in se na zahtevo lahko dobi.

Dopolnilo certifikata o ES-homologaciji št.…,

ki se nanaša na homologacijo samostojne tehnične enote glede na napravo za preprečevanje podleta od zadaj

(Direktiva 70/221/EGS, kot je nazadnje spremenjena z Direktivo…/…/ES)

1. Dodatni podatki 1.1 Konstrukcija 1.1.1 Material:… 1.1.2 Način pritrditve:… 1.1.3 Mere naprave:… 1.2 Tehnično dovoljena masa vozila, na katero bo vgrajena naprava:… … 1.3 Morebitne omejitve uporabe naprave:…

5. Opombe:…









Dodatek 5

Vzorec oznake ES-homologacije

Vzorec oznake ES-homologacije

Naprava za preprečevanje podleta od zadaj, na kateri je zgoraj prikazana oznaka ES-homologacije, je naprava, ki je bila homologirana v Španiji (e 9) z osnovno homologacijsko številko 0148 na podlagi te direktive (00).

Uporabljene številke so zgolj v ponazoritev.