1998R1658 — SL — 28.12.2005 — 002.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:







Opomba: Ta konsolidirana različica vsebuje sklicevanja na evropsko obračunsko enoto in/ali eku, kar se od 1. januarja 1999 praviloma razume kot sklicevanje na euro – Uredba Sveta (EGS) št. 3308/80 (UL L 345, 20.12.1980, str. 1) in Uredba Sveta (ES) št. 1103/97 (UL L 162, 19.6.1997, str. 1).









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 1658/98

z dne 17. julija 1998

o sofinanciranju ukrepov z evropskimi nevladnimi razvojnimi organizacijami (NVO) na področjih v interesu držav v razvoju







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 130w Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe ( 2 ), ker je Komisija v svojem sporočilu Svetu z dne 6. oktobra 1975 predstavila smernice o odnosih z nevladnimi razvojnimi organizacijami (NVO) skupaj s splošnimi pogoji in postopki za uporabo sredstev, namenjenih za razvojne ukrepe teh organizacij; ker je organ za izvrševanje proračuna v proračun za leto 1976 uvedel postavko za sofinanciranje z NVO in se je, na podlagi letnih poročil Komisije o uporabi teh virov,od takrat stalno povečeval obseg takega financiranja (od 2,5 milijona ECU v letu 1976 na 174 milijonov ECU v letu 1995); ker je Svet na svoji seji 28. novembra 1977 odobril splošne pogoje in postopke, ki jih je predlagala Komisija; ker je Evropski parlament v svoji Resoluciji z dne 14. maja 1992 o vlogi NVO pri razvojnem sodelovanju ( 3 ) ponovno potrdil posebno in nenadomestljivo vlogo NVO ter koristnost in učinkovitost njihovih razvojnih dejavnosti, ter zlasti poudaril ključno vlogo dela NVO v imenu obrobnih socialnih skupin v državah v razvoju, potrebo, da se ohrani svobodo ukrepanja NVO in življenjsko pomembno vlogo NVO pri spodbujanju človekovih pravic in razvoju ljudske demokracije; ker je Svet v svoji Resoluciji z dne 27. maja 1991 o sodelovanju z NVO poudaril pomen neodvisnosti in samostojnosti NVO; ker je poleg tega priznal, da sistem sodelovanja Skupnosti z NVO nujno dopolnjuje podobna prizadevanja na nacionalni ravni in spoznal, da so v postopkih in pri njihovi uporabi potrebna prilagodljivost; ker je Svet v svojih sklepih z dne 18. novembra 1992 z zadovoljstvom ugotovil merila Komisije pri izbiranju razvojnih in izobraževalnih projektov za sofinanciranje, predvsem krepitev demokracije in spoštovanja človekovih pravic v državah v razvoju, in zlasti pozdravil dejstvo, da je Komisija pojasnila, da glavno merilo ostaja kakovost projekta, pristop, ki ga podpira brez pridržkov; ker je treba določiti upravne postopke za sofinanciranje ukrepov z evropskimi NVO na področjih v interesu držav v razvoju, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







Člen 1

1. Skupnost sofinancira ukrepe na področju z evropskimi nevladnimi razvojnimi organizacijami (NVO), kakor je opredeljeno v členu 3, za zadovoljevanje osnovnih potreb prikrajšanih ljudi v državah v razvoju. Prednost je namenjena predlogom za ukrepe, ki temeljijo na pobudah partnerjev v državah v razvoju. Take ukrepe predlagajo evropske NVO in se izvajajo v sodelovanju z njihovimi partnerji v državah v razvoju s ciljem omiliti revščino in povečati kakovost življenja ciljne skupine in lastno razvojno sposobnost.

2. Skupnost tudi sofinancira z evropskimi NVO, kakor je opredeljeno v členu 3, ukrepe za ozaveščanje in informiranje javnosti v Evropi o razvojnih problemih v državah v razvoju ter njihovimi odnosi z industrializiranim svetom. Take ukrepe predlagajo evropske NVO in so namenjeni aktiviranju javne podpore v Evropi za razvoj, strategije in ukrepe, ki koristijo ljudem v državah v razvoju.

3. Skupnost tudi sofinancira ukrepe, ki so namenjeni krepitvi sodelovanja in usklajevanja med NVO iz držav članic ter med NVO iz držav članic in institucijami Skupnosti.

Člen 2

1. Ukrepi, ki se financirajo v državah v razvoju v skladu s členom 1(1), zlasti zadevajo lokalni socialni in gospodarski razvoj na podeželju in urbanih območjih, razvoj človeških virov, zlasti z usposabljanjem, ter institucionalno podporo lokalnim partnerjem v državah v razvoju.

Na teh področjih aktivnosti se, kljub dejstvu, da je kakovost ukrepa najbolj pomembna, posebno pozornost nameni ukrepom povezanih s:

— krepitvijo civilne družbe in sodelovanjem v razvoju ter spodbujanjem in obrambo človekovih pravic in demokracije,

— vlogo žensk pri razvoju,

— trajnostnim razvojem.

Posebna pozornost se nameni tudi:

— varstvu ogroženih kultur, zlasti ogroženih avtohtonih kultur,

— varstvu in izboljševanju okoliščin in pravic otrok v državah v razvoju.

2. Ukrepi za ozaveščanje in informiranje javnosti v vseh državah članicah, ki se izvajajo v skladu s členom 1(2), se usmerjajo na jasno opredeljene skupine, obravnavajo jasno opredeljene zadeve, temeljijo na uravnoteženih analizah in dobrem poznavanju zadev in ciljnih skupin, ter vključujejo evropsko dimenzijo.

Čeprav je kakovost ukrepa najbolj pomembna, je treba posebno pozornost nameniti ukrepom ozaveščanja javnosti, ki:

— poudarjajo soodvisnost držav članic in držav v razvoju,

— si prizadevajo aktivirati podporo za bolj pravične odnose med severom in jugom,

— spodbujajo sodelovanje med NVO,

— omogočajo partnerjem v državah v razvoju, da igrajo aktivno vlogo.

3. Ukrepi, katerih namen je krepitev usklajevanja med NVO iz držav članic in z institucijami Skupnosti in se izvajajo v skladu s členom 1(3), med drugim zadevajo razvoj primernih povezav za izmenjavo in obveščanje.

4. Pri ugotavljanju, ali je predlagan ukrep primeren za sofinanciranje Skupnosti, je merilo njegov pričakovani razvojni vpliv v državi v razvoju ali zadevnih državah. Pozornost se nameni:

— trajnostnemu vplivu načrta projekta,

— jasni opredelitvi in spremljanju ciljev in kazalnikov uspešnosti za vse projekte,

— skladnost z drugimi razvojnimi dejavnostmi decentraliziranih zastopnikov ob izogibanju nezdružljivosti z drugimi instrumenti sodelovanja Skupnosti.

Člen 3

1. Zastopniki sodelovanja, ki so upravičeni do sofinanciranja po tej uredbi, so NVO, ki izpolnjujejo naslednje pogoje:

— ustanovljene morajo biti kot avtonomne neprofitne organizacije v državi članici v skladu z zakonodajo te članice,

▼M2

— glavni sedež morajo imeti v državi upravičenki in glavni sedež mora biti glavno središče za sprejemanje odločitev v zvezi z vsemi sofinanciranimi dejavnostmi, kakor je določeno v Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2110/2005 z dne 14. decembra 2005 o dostopu do zunanje pomoči Skupnosti ( 4 ),

— večina finančnih sredstev mora izvirati iz države upravičenke, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 2110/2005.

▼B

2. Pri ugotavljanju, ali NVO izpolnjuje pogoje za sofinanciranje, se upošteva tudi:

— njena sposobnost aktivirati pristno solidarnost evropske javnosti za njene razvojne dejavnosti;

— prednost, ki jo namenja razvoju in njene izkušnje na tem področju,

— njena sposobnost upravnega in finančnega poslovodenja,

— kjer je možno, njeno poznavanje zadevnega sektorja in države,

— njena sposobnost podpirati razvojne ukrepe, ki jih predlagajo partnerji v državah v razvoju ter narava in obseg njenih povezav s podobnimi organizacijami v državah v razvoju.

▼M2

3. Poreklo zalog in materialov, dobavljenih v skladu s to uredbo je določeno glede na pravila o poreklu ter odstopanja od njih, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 2110/2005.

▼B

Člen 4

1. Sofinanciranje Skupnosti za ukrepe iz člena 1 lahko v tuji ali domači valuti zajema:

— investicijsko porabo;

— operativno porabo, povezano z naložbo, ob zagotovilu, da se projekti nadaljujejo tudi, ko se zunanja pomoč konča;

— kakršno koli porabo, ki je potrebna za nemoteno izvedbo sofinanciranih ukrepov, vključno s stroški upravljanja NVO ali povezav NVO.

V posebnem primeru, ko se menjalni tečaji zelo spremenijo v škodo končnim upravičencem projekta v državah v razvoju, lahko Komisija, na zahtevo zadevne NVO, sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi izniči vplive sprememb.

2. NVO, s katero je sklenjena pogodba o sofinanciranju, uradno obvesti svoje partnerje o prispevku Skupnosti k ukrepu.

3. NVO sistematično spodbuja agencije držav v razvoju ali partnerje, ki imajo končno korist od ukrepa, da prispevajo v naravi ali finančno, glede na njihova sredstva in posebno naravo zadevnega ukrepa.

Člen 5

Sofinanciranje Skupnosti se v skladu s to uredbo izvaja v obliki nepovratnih sredstev, vključno s prispevki v obratna sredstva za mikrokreditne projekte.

V primeru, ko mikrokreditne projekte sofinancirajo evropske NVO, ki zagotovijo, da lokalni partner v državah v razvoju v celoti ali deloma priskrbi in upravlja obratna sredstva, se lahko znesek mini posojil, ki ga končni upravičenci povrnejo v obratna sredstva, ponovno uporabi za nadaljnja mini posojila drugim končnim upravičencem.

Člen 6

1. Komisija oceni, odloči in upravlja sofinanciranje ukrepov, zajetih v tej uredbi, skladno z veljavnimi proračunskimi in drugimi postopki in še zlasti s tistimi, ki jih predpisuje finančna uredba in se uporabljajo za splošni proračun Evropskih skupnosti ob upoštevanju narave in posebnosti NVO, in zlasti njihov finančni prispevek k zadevnim ukrepom.

Praviloma se sklep, ali naj se ukrep podpre, sprejme v šestih mesecih od datuma prejema vloge. Če se pri preverjanju spisa ugotovi, da je vloga nepopolna, začne teči šestmesečno obdobje na dan prejema zahtevanih informacij. V primeru negativnega sklepa je potrebno zadevni NVO predložiti dokazane razloge.

2. Vse pogodbe o sofinanciranju, sklenjene skladno s to uredbo, morajo vsebovati določilo, po katerem Komisija in Računsko sodišče izvajata preglede na kraju samem, skladno z običajnimi postopki Komisije in veljavnimi pravilniki, še posebej s finančno uredbo, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

3. Praviloma prispevek Skupnosti ne presega 50 % celotnih stroškov ali 75 % celotnih prispevkov, razen v izjemnih primerih. Celo v takih primerih NVO znatno prispeva k projektom in prispevek Skupnosti ne presega 85 % celotnih finančnih prispevkov.

4. Sklepi o sofinanciranju projektov in programov (večletni programi, ukrepi konzorcijev, enkratne dotacije) s strani Skupnosti, ki presegajo 2 milijona ECU, se sprejemajo v skladu s postopkom, določenim v ►M1 členu 8 ◄ .

5. Vsake tri mesece Komisija obvesti države članice o projektih in programih, odobrenih za sofinanciranje, z navedbo zneskov, vrste, države upravičenke in partnerja. Tej informaciji se priloži dodatek, v katerem so jasno navedeni projekti ali programi, ki presegajo 1 milijon ECU.

Člen 7

1. V drugem šestmesečnem obdobju po vsakem proračunskem letu Komisija poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o NVO, ki imajo korist od sofinanciranja, povzame ukrepe, ki so bili financirani v prejšnjem proračunskem letu, oceni izvajanje te uredbe v navedenem obdobju in predlaga splošne smernice za naslednje leto. Kjer gre za enkratne dotacije, v letnem poročilu navede NVO prejemnice, medtem ko seznam projektov, ki se financirajo s temi enkratnimi dotacijami, navede v poročilu za naslednje leto. V poročilu so navedene sklepne ugotovitve vseh opravljenih neodvisnih ocen.

2. V skladu s postopkom, določenim v ►M1 členu 8 ◄ , sprejme Komisija sklepe o splošnih smernicah za naslednje leto in reviziji splošnih pogojev.

▼M1

Člen 8

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 5 ), ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje, določeno v členu 4(3) Sklepa 1999/468/ES, znaša en mesec.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼M1 —————

▼B

Člen 11

Komisija redno ocenjuje ukrepe, ki jih sofinancira Skupnost, da ugotovi ali so bili cilji doseženi in zato, da zagotovi smernice za izboljšanje učinkovitosti prihodnjih ukrepov. Komisija predloži odboru iz člena 8 povzetek ocen; po potrebi ocene pregleda Odbor. Ocenjevalna poročila so na zahtevo na voljo državam članicam.

Člen 12

Tri leta po začetku veljavnosti te uredbe Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži celovito oceno ukrepov, ki jih je na podlagi te uredbe financirala Skupnost, skupaj s predlogi glede prihodnosti te uredbe in po potrebi predloge za spremembo le-te.

Člen 13

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.