1996L0048 — SL — 02.06.2007 — 003.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 96/48/ES

z dne 23. julija 1996

o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti







SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti tretjega odstavka člena 129d Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Odbora regij ( 3 ), delujoč v skladu s postopkom, predpisanim v členu 189c ( 4 ), ker je še posebej priporočljivo, da bi državljanom Unije, gospodarskim subjektom ter regionalnim in lokalnim organom omogočili polno izkoriščanje prednosti, ki izhajajo iz vzpostavitve območja brez notranjih meja - izboljšati medsebojno povezovanje in interoperabilnost državnih železniških omrežij za vlake za visoke hitrosti kot tudi dostop do njih; ker je delovna skupina na visoki ravni, ki jo sestavljajo predstavniki vlad držav članic, evropskih železnic in evropske železniške industrije in ki jo je sklicala Komisija, da bi izpolnila zahtevo, ki jo je Svet izrazil v svoji resoluciji z dne 4. in 5. decembra 1989, sestavila glavni načrt za evropsko železniško omrežje za vlake za visoke hitrosti; ker je decembra 1990 Komisija poslala Svetu sporočilo o omrežju za vlake za velike hitrosti in ker je Svet v svoji resoluciji 17. decembra 1990 ( 5 ) to sporočilo ugodno sprejel; ker člen 129c Pogodbe predvideva, da mora Skupnost izvajati vse ukrepe, ki se lahko izkažejo za potrebne za zagotovitev interoperabilnosti omrežja, še posebej na področju tehnične standardizacije; ker komercialna dejavnost vlakov za visoke hitrosti zahteva visoko združljivost med značilnostmi infrastrukture in voznega parka; ker so ravni delovanja, varnost, kakovost storitev in stroški odvisni od take združljivosti, prav tako še posebej interoperabilnost evropskega železniškega sistema za visoke hitrosti; ker so po Direktivi sveta 91/440/EGS z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic v Skupnosti ( 6 ) železniška podjetja morala izboljšati dostop do železniških omrežij držav članic, kar spet zahteva interoperabilnost infrastrukture, opreme in voznega parka; ker so države članice odgovorne za zagotavljanje izpolnjevanja pravil o zaščiti varnosti, zdravja in potrošnikov, ki se uporabljajo za železniška omrežja na splošno med projektiranjem, gradnjo, vključitvijo v obratovanje in delovanjem teh železnic; ker so skupaj z lokalnimi organi odgovorne tudi za lastninske pravice nad zemljiščem, regionalno načrtovanje in varstvo okolja; ker to velja tudi posebej v zvezi z omrežji za vlake za visoke hitrosti; ker Direktiva Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov določenih javnih in zasebnih projektov na okolje ( 7 ) zahteva presojo vpliva gradnje prog za železniški promet na velike razdalje na okolje; ker nacionalne uredbe in notranji predpisi železnic ter tehnične specifikacije, ki jih železnice uporabljajo, vsebujejo večje razlike; ker te nacionalne uredbe in notranji predpisi vključujejo tehnike, ki so značilne za državno industrijo; ker predpisujejo posebne dimenzije in naprave ter posebne značilnosti; ker te razmere onemogočajo, da bi lahko vlaki za visoke hitrosti normalno vozili po vsem ozemlju Skupnosti; ker so v teku let te razmere ustvarile tesne povezave med državnimi železniškimi industrijami in državnimi železnicami na škodo pravega odprtega sklepanja pogodb; ker zaradi povečanja konkurenčnosti na svetovni ravni te industrije zahtevajo odprt, konkurenčen evropski trg; ker zato ustreza opredeliti bistvene zahteve za celotno Skupnost, ki bodo veljale za vseevropski železniški sistem za vlake za visoke hitrosti; ker se je glede na obseg in zapletenost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz praktičnih razlogov izkazalo, da ga je treba razčleniti na podsisteme; ker je treba za vsakega od teh podsistemov, da bi te bistvene zahteve izpolnili, opredeliti bistvene zahteve, predpisati temeljne parametre in določiti tehnične specifikacije za celotno Skupnost, še posebej v zvezi s sestavnimi deli in vmesniki; ker bodo seveda določeni podsistemi (okolje, uporabniki in obratovanje) morali upoštevati tehnične specifikacije za interoperabilnost (TSI) samo v kolikor je to potrebno za zagotovitev interoperabilnosti na področju infrastrukture, energije, nadzora in vodenja, signaliziranja in voznega parka; ker uvedba določb o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti ob upoštevanju analize stroškov glede na koristi ne sme ustvariti neupravičenih ovir za ohranjanje obstoječega železniškega omrežja vsake države članice, temveč si mora prizadevati za ohranjanje cilja kroženja vlakov za visoke hitrosti po vsej Skupnosti; ker bi bilo treba posameznim državam članicam dovoliti, da v posebnih primerih ne uporabljajo določenih tehničnih specifikacij za interoperabilnost, pod pogojem da postopki zagotavljajo, da so take možnosti odstopanja upravičene; ker člen 129c Pogodbe zahteva, da dejavnosti Skupnosti na področju interoperabilnosti upoštevajo možno ekonomsko upravičenost projektov; ker morajo pogodbeni subjekti zaradi izpolnjevanja ustreznih določb o postopku javnih naročil v železniškem sektorju in še posebej Direktive 93/38/EGS ( 8 ) vključiti tehnične specifikacije v splošno dokumentacijo ali v določila in pogoje vsake pogodbe posebej; ker je treba izdelati jedro evropskih specifikacij, ki naj služijo kot priporočilo za te tehnične specifikacije; ker je v okviru pomena Direktive 93/38/EGS evropska specifikacija splošna tehnična specifikacija, evropsko tehnično soglasje ali državni standard, ki izvaja evropski standard; ker mora evropski organ za standardizacijo kot je Evropski odbor za standardizacijo (CEN), Evropski odbor za standardizacijo v elektrotehniki (CENELEC) ali Evropski inštitut za telekomunikacijske standarde (ETSI) po nalogu Komisije sestaviti harmonizirane evropske standarde in svoja priporočila objaviti v Uradnem listu Evropskih skupnosti; ker bi bilo v interesu Skupnosti, da bi obstojal mednarodni sistem standardizacije, sposoben izdelovati standarde, ki se dejansko uporabljajo v mednarodni trgovini in ki izpolnjujejo zahteve politike Skupnosti; ker morajo zato evropski organi za standardizacijo nadaljevati svoje sodelovanje z mednarodnimi organi za standardizacijo; ker pogodbeni subjekti opredeljujejo take nadaljnje zahteve, ki so potrebne za dopolnitev evropskih specifikacij ali drugih standardov, ker te specifikacije ne smejo preprečevati izpolnjevanja bistvenih zahtev, ki so bile usklajene na ravni Skupnosti in jih mora izpolnjevati vseevropski sistem za vlake za velike hitrosti; ker morajo postopki, ki urejajo presojo skladnosti ali primernosti uporabe sestavnih delov, temeljiti na uporabi modulov, zajetih v Odločbi 93/465/EGS ( 9 ); ker ustreza, v kolikor je to mogoče in zaradi pospeševanja razvoja teh industrij, razširiti postopke v zvezi s sistemom zagotavljanja kakovosti; ker pojem sestavni del zajema tako materialne kot nematerialne predmete, kot je npr. programska oprema; ker je treba ovrednotiti primernost uporabe najbolj kritičnih sestavnih delov v zvezi z varnostjo, razpoložljivostjo ali ekonomičnostjo sistema; ker pogodbeni subjekti z navedbo evropskih specifikacij v svojih pogodbenih dokumentih še posebej za sestavne dele predpisujejo značilnosti, ki jih morajo glede na pogodbo izpolnjevati proizvajalci; ker je tako skladnost sestavnih delov v glavnem vezana na območje njihove uporabe za zagotavljanje in jamstvo interoperabilnosti sistema in ne samo na njihovo prosto gibanje na trgu Skupnosti; ker zato ni potrebno, da proizvajalec pritrdi znak CE na sestavne dele, ki morajo upoštevati določbe te direktive, ker na podlagi presoje skladnosti in/ali primernosti, opravljene v skladu s postopki, predvidenimi v ta namen v direktivi, zadostuje proizvajalčeva deklaracija o skladnosti; ker to ne vpliva na obveznost proizvajalcev, da pritrdijo znak CE na določene sestavne dele, zato da bi potrdili izpolnjevanje določb Skupnosti v zvezi z njimi; ker morajo podsistemi, ki sestavljajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, skozi postopek preverjanja; ker mora tako preverjanje omogočiti organom, odgovornim za odobritev njihove vključitve v obratovanje, da se prepričajo, da so na stopnjah projektiranja, gradnje in vključitve v obratovanje rezultati v skladu z veljavnimi predpisi in tehničnimi določbami za delovanje; ker mora to proizvajalcem tudi omogočiti, da lahko računajo na enako obravnavanje ne glede na državo; ker je zato treba določiti modul, ki opredeljuje načela in pogoje, ki se uporabljajo za ES overovitev podsistemov; ker postopek overovitve ES temelji na TSI; ker je TSI po nalogu Komisije sestavil skupni organ, v katerem so predstavniki upravljavcev infrastrukture, železniških podjetij in industrije; ker je sklicevanje na TSI potrebno za zagotovitev interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in ker morajo ti TSIji upoštevati določbe člena 18 Direktive 93/38/EGS; ker morajo prijavljeni organi, odgovorni za proučitev postopkov presojanja skladnosti ali postopkov, ki se uporabljajo za uporabo sestavnih delov, skupaj s postopkom za presojanje podsistemov, še posebej kjer ni evropske specifikacije, kolikor je mogoče uskladiti svoje odločitve; ker Direktiva Sveta 91/440/EGS glede računovodstva zahteva ločitev dejavnosti izvajanja prevoznih storitev in upravljanja železniške infrastrukture; ker bi morale biti zaradi tega posebne storitve, ki jih zagotavljajo upravljavci železniške infrastrukture, imenovani za prijavljene organe, strukturirane na tak način, da bi izpolnjevale merila, ki se morajo uporabljati za tako vrsto organa; ker se lahko prijavi druge posebne organe, kadar ti izpolnjujejo enaka merila; ker interoperabilnost v vseevropskem sistemu za vlake za visoke hitrosti po obsegu zajema vso Skupnost; ker države članice posamezno ne morejo potrebno ukrepati za dosego te interoperabilnosti; ker je zato po načelu subsidiarnosti potrebno, da se tako ukrepanje opravi na ravni Skupnosti, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO







POGLAVJE I

Splošne določbe

▼M2

Člen 1

1. Namen te direktive je določiti pogoje, ki jih je na ozemlju Skupnosti treba izpolniti za uresničitev interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz Priloge I.

Ti pogoji zadevajo zasnovo, gradnjo, zagon obratovanja, nadgradnjo, obnovo, obratovanje in vzdrževanje delov tega sistema, ki začne obratovati po 30. aprilu 2004, pa tudi kvalifikacije ter zdravstvene in varnostne pogoje za osebje, ki sodeluje pri njegovem obratovanju.

2. Prizadevanje za dosego tega cilja bi moralo voditi do optimalne ravni tehnične usklajenosti in omogočiti:

(a) krepitev, izboljšanje in razvoj mednarodnih prevozov v železniškem prometu na ozemlju Skupnosti skupaj s tretjimi državami;

(b) sodelovanje pri postopnem oblikovanju notranjega trga opreme in storitev za gradnjo, obratovanje, obnovo in izpopolnitev vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti;

(c) prispevek k interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.

▼B

Člen 2

V tej direktivi:

(a) vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti pomeni strukturo vseevropskega prometnega omrežja, opisano v Prilogi I, sestavljeno iz železniških infrastruktur, ki obsegajo proge in stabilne naprave (naprave, objekte in napeljave), zgrajeno ali nadgrajeno tako, da omogoča potovanje ob visoki hitrosti, ter vozni park, projektiran za vožnjo po teh infrastrukturah;

(b) interoperabilnost pomeni sposobnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, da omogoča varen in neprekinjen promet vlakov za visoke hitrosti, ki dosegajo opredeljene ravni delovanja. To sposobnost omogočajo vsi urejevalni, tehnični in operativni pogoji, ki jih je treba izpolnjevati za zadostitev bistvenim zahtevam;

(c) podsistemi pomenijo, da je vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti razdeljen, kot je opisano v Prilogi II, v strukturne in funkcionalne podsisteme, za katere je treba predpisati bistvene zahteve;

(d) sestavni deli interoperabilnosti pomenijo vsak osnovni sestavni element, skupino elementov, posklop ali celoten sklop opreme, vgrajene ali namenjene vgradnji v podsistem, od katerega je posredno ali neposredno odvisna interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti;

(e) bistvene zahteve pomenijo vse pogoje, postavljene v Prilogi III, ki jih morajo vseevropski železniški sistemi za visoke hitrosti, podsistemi in njihovi sestavni deli interoperabilnosti izpolnjevati;

(f) evropska specifikacija pomeni splošno tehnično specifikacijo, evropsko tehnično soglasje ali državni standard, ki izvaja evropski standard, kot je opredeljeno v točkah od 8 do 12 člena 1 Direktive 93/38/EGS;

(g) tehnične specifikacije za interoperabilnost (v nadaljnjem besedilu TSIji) pomenijo specifikacije, ki veljajo za vsak podsistem za izpolnjevanje bistvenih zahtev z določitvijo potrebnih vzajemnih funkcionalnih odnosov med podsistemi vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in zagotavljanjem združljivosti le-tega;

▼M2 —————

▼B

(i) priglašeni organi pomeni organe, odgovorne za presojo skladnosti ali primernosti sestavnih delov interoperabilnosti za uporabo ali postopka ES overovitve za preverjanje podsistemov;

▼M2

(j) „osnovni parameter“; pomeni vsak pravni, tehnični ali operativni pogoj, ki je bistvenega pomena za interoperabilnost in zahteva odločanje ali priporočilo po postopku iz člena 21(2), preden se izdela končni osnutek TSI;

(k) „posebni primer“; pomeni vsak del vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, za katerega so v TSI potrebne posebne začasne ali končne določbe zaradi geografskih, topografskih ali urbanističnih omejitev ali takih, ki vplivajo na združljivost z obstoječim sistemom. Vključuje lahko zlasti železniške proge in omrežja, ki so ločeni od omrežja Skupnosti, nakladalni profil, tirno širino ali razdaljo med tiri;

(l) „nadgradnja“; pomeni vsako večjo spremembo podsistema ali dela podsistema, ki izboljša celotno obratovanje podsistema;

(m) „zamenjava v okviru vzdrževanja“; pomeni vsako nadomestitev komponent pri preventivnem ali korektivnem vzdrževanju z deli, ki imajo enako funkcijo in enako delujejo;

(n) „obnova“; pomeni vsako večje obnovitveno delo na podsistemu ali delu podsistema, ki ne spremeni celotnega delovanja podsistema;

(o) „obstoječi železniški sistem“; pomeni železniške infrastrukturne objekte in naprave, vključno s progami in nepremičnimi napravami obstoječega železniškega sistema ter vsemi voznimi sredstvi vseh kategorij in izvora, ki vozijo po tej infrastrukturi;

(p) „začetek obratovanja“; pomeni vse dejavnosti, s katerimi se podsistem postavi v stanje načrtovanega delovanja.

▼B

Člen 3

1. Direktiva se uporablja za določbe v zvezi s parametri, sestavnimi deli interoperabilnosti, vmesniki (interfaces) in postopki za vsak podsistem kot tudi pogoji za celotno združljivost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, potrebne za dosego njegove interoperabilnosti.

2. Določbe te direktive se uporabljajo, ne da bi to vplivalo na druge določbe Skupnosti. Vendar lahko v primeru sestavnih delov interoperabilnosti izpolnjevanje bistvenih zahtev direktive zahteva uporabo posameznih evropskih specifikacij, sestavljenih v ta namen.

Člen 4

1. Vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, podsistemi in sestavni deli interoperabilnosti morajo izpolnjevati ustrezne bistvene zahteve.

2. Dodatne tehnične specifikacije, opredeljene v členu 18(4) Direktive 93/38/EGS, potrebne za dopolnitev evropskih specifikacij ali drugih standardov, ki so v uporabi znotraj Skupnosti, ne smejo biti v nasprotju z bistvenimi zahtevami.







POGLAVJE II

Tehnične specifikacije za interoperabilnost

Člen 5

▼M2

1. Ena TSI mora zajeti vsak podsistem. Kadar je to potrebno, lahko več TSI zajame en podsistem in ena TSI več podsistemov. Za sklep o izdelavi in/ali ponovnem pregledu in popravku TSI ter določitvi njenega tehničnega in geografskega področja uporabe je potrebno pooblastilo v skladu s členom 6(1).

▼B

2. Podsistemi se morajo skladati s TSI; to skladnost je treba trajno ohranjati med uporabo vsakega podsistema.

▼M2

3. Vsaka TSI mora v obsegu, potrebnem za doseganje ciljev iz člena 1:

(a) navesti predvideno področje uporabe (del omrežja ali voznih sredstev iz Priloge I, podsistem ali del podsistema iz Priloge II);

(b) določiti bistvene zahteve za vsak zadeven podsistem in njegove vmesnike glede na druge podsisteme;

(c) določiti funkcionalne in tehnične specifikacije, ki jih morajo izpolnjevati podsistem in njegovi vmesniki glede na druge podsisteme. Po potrebi se te specifikacije lahko razlikujejo glede na uporabo podsistema, na primer glede na kategorije prog in/ali voznih sredstev iz Priloge I;

(d) določiti komponente interoperabilnosti in vmesnike, ki morajo biti predmet evropskih specifikacij, vključno z evropskimi standardi, potrebnimi za doseganje interoperabilnosti znotraj vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti;

(e) za vsak obravnavan primer navesti postopke za ocenjevanje skladnosti ali primernosti za uporabo komponent interoperabilnosti na eni strani ali ES-verifikacije podsistemov na drugi strani. Ti postopki morajo temeljiti na modulih iz Sklepa 93/465/EGS;

(f) navesti strategijo za izvajanje TSI. Zlasti je treba določiti faze, ki jih je treba izvesti za postopni prehod iz obstoječega stanja do končnega, ko bo skladnost s TSI postala normativ;

(g) navesti za zadevno osebje poklicno usposobljenost ter zdravstvene in varnostne razmere pri delu, ki so nujne za obratovanje in vzdrževanje podsistema, pa tudi za uresničevanje TSI.

▼B

4. TSI ne sme biti ovira pri odločitvah držav članic v zvezi z uporabo novih ali nadgrajenih infrastruktur za vožnjo drugih vlakov.

5. Izpolnjevanje vseh TSI omogoča postavitev združljivega vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, ki bo ustrezno ohranil združljivost obstoječega železniškega omrežja vsake države članice.

▼M2

6. TSI v nekaterih primerih lahko vsebujejo izrecno sklicevanje na evropske standarde ali specifikacije, kadar je to nujno potrebno, da bi dosegli cilje iz te direktive. V teh primerih se evropski standardi ali specifikacije (ali njihovi zadevni deli) obravnavajo kot priloge k zadevnim TSI in postanejo obvezujoči od začetka veljavnosti TSI. Če evropskih standardov ali evropskih specifikacij ni, se je do njihove izdelave mogoče sklicevati na jasno prepoznavne normativne dokumente; v tem primeru na dokumente, ki so zlahka dostopni in so v prosti uporabi.

▼M2

Člen 6

1. Osnutki TSI in njihove poznejše spremembe se pripravijo na podlagi mandata Komisije v skladu s postopkom iz člena 21(2). Pripravijo se v okviru pristojnosti Agencije v skladu s členoma 3 in 12 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2004/ …/ES o ustanovitvi Evropske agencije za železnice (Uredba o Agenciji) ( 10 ) ter v sodelovanju delovnih skupin iz navedenih členov.

TSI se sprejmejo ali ponovno pregledajo in popravijo v skladu s postopkom iz člena 21(2). Komisija jih objavi v Uradnem listu Evropske unije.

2. Agencija je pristojna za pripravo ponovnega pregleda in za posodabljanje TSI, pri čemer da priporočila odboru iz člena 21, da bi se upošteval tehnološki razvoj ali družbene zahteve.

3. Vsak osnutek TSI se izdela v dveh fazah.

Agencija najprej določi osnovne parametre za TSI in vmesnike z drugimi podsistemi ter po potrebi tudi za vsak drug poseben primer. Za vsakega od teh parametrov in vmesnikov se predložijo najprimernejše alternativne rešitve, skupaj s tehnično in ekonomsko utemeljitvijo. Odločba se sprejme v skladu s postopkom iz člena 21(2); po potrebi se navedejo posebni primeri.

Agencija nato na podlagi teh osnovnih parametrov izdela osnutek TSI. Po potrebi upošteva tehnični napredek, že opravljeno delo pri standardizaciji, že vzpostavljene delovne skupine in priznano raziskovalno delo. Osnutku TSI se priloži celovita ocena predvidenih stroškov in koristi v zvezi s TSI; ta ocena navaja pričakovani učinek na vse vpletene izvajalce in gospodarske udeležence.

4. Za ugotavljanje in izvajanje najprimernejših rešitev se pri pripravi osnutka, sprejemanju in ponovnem pregledu in popravi vsake TSI (vključno z osnovnimi parametri) upoštevajo predvideni stroški in koristi vseh upoštevanih tehničnih rešitev, skupaj z njihovimi vmesniki. Države članice pri tem ocenjevanju sodelujejo tako, da priskrbijo potrebne podatke.

5. Odbor iz člena 21 je treba redno obveščati o delu pri pripravi TSI. Med izdelavo TSI lahko odbor oblikuje vsa pooblastila ali priporočila, ki so uporabna pri izdelavi TSI ter analizi stroškov in koristi. Odbor zlasti na prošnjo države članice lahko zahteva preučitev drugih možnih rešitev ter navedbo ocene stroškov in koristi v zvezi s temi drugimi rešitvami v poročilu, ki se priloži osnutku TSI.

6. Po sprejemu vsake TSI se datum začetka njene veljavnosti določi po postopku iz člena 21(2). Če morajo zaradi tehnične združljivosti različni podsistemi začeti obratovati hkrati, morajo biti isti tudi datumi začetka veljavnosti ustreznih TSI.

7. Pri pripravi osnutka, sprejemanju ter ponovnem pregledu in popravi vsake TSI je treba upoštevati mnenje uporabnikov glede lastnosti, ki imajo neposreden vpliv na pogoje, v katerih uporabljajo podsisteme. V ta namen se Agencija na stopnji priprave osnutkov ter ponovnega pregleda in poprave TSI posvetuje z združenji in organi, ki zastopajo uporabnike. K osnutku TSI priloži poročilo o rezultatih tega posvetovanja.

Seznam združenj in organov, s katerimi se opravi posvetovanje, dokončno oblikuje odbor iz člena 21 pred sprejetjem mandata za prvi ponovni pregled in popravo TSI ter ga je na zahtevo države članice ali Komisije mogoče ponovno pregledati in posodobiti.

8. Pri pripravi osnutka, sprejemanju ter ponovnem pregledu in popravi vsake TSI je treba v zvezi z razmerami iz člena 5(3)(g) upoštevati mnenje socialnih partnerjev.

V ta namen se opravi posvetovanje s socialnimi partnerji, preden se osnutek TSI predloži v sprejetje ali ponovni pregled in popravo odboru iz člena 21.

Posvetovanje s socialnimi partnerji poteka v okviru odbora za sektorski dialog, ustanovljenega v skladu s Sklepom Komisije 98/500/ES ( 11 ). Socialni partnerji dajo svoje mnenje v treh mesecih.

Člen 7

Državi članici ni treba uporabljati ene ali več TSI, vključno s tistimi za vozna sredstva, v naslednjih primerih in okoliščinah:

(a) za predlagano novo progo, za obnovo ali posodobitev obstoječe proge ali za kateri koli element iz člena 1(1), ki je ob izdaji teh TSI v poznejši fazi izvedbe, ali je predmet pogodbe med izvajanjem;

(b) za kateri koli projekt obnove ali posodobitve obstoječe proge, kadar je nakladalni profil, tirna širina, razdalja med tiri ali elektrifikacijska napetost v teh TSI nezdružljiva s specifikacijami obstoječe proge;

(c) za predlagano novo progo ali za predlagano obnovo ali posodobitev obstoječe proge na ozemlju te države članice, če morje ločuje ali osami njeno železniško omrežje od omrežja preostale Skupnosti;

(d) za vsako predlagano obnovo, podaljšanje ali posodobitev obstoječe proge, če bi bila uporaba teh TSI v škodo ekonomski upravičenosti projekta in/ali združljivosti železniškega sistema v tej državi članici;

(e) če po nesreči ali naravni katastrofi pogoji za hitro obnovo omrežja ekonomsko ali tehnično ne dopuščajo delne ali popolne uporabe ustreznih TSI;

V vseh primerih zadevna država članica predhodno obvesti Komisijo o svojem nameravanem odstopanju in ji pošlje dokumentacijo z navedbo TSI ali delov TSI, ki jih ne želi uporabiti, in ustrezne specifikacije, ki jih želi uporabiti. Komisija analizira nameravane ukrepe države članice. V primerih (b) in (d) Komisija sprejme sklep v skladu s postopkom iz člena 21(2). Po potrebi se pripravi priporočilo v zvezi s specifikacijami, ki jih je treba uporabiti. Vendar se v primeru (b) sklep Komisije ne nanaša na nakladalni profil in tirno širino.

▼B







POGLAVJE III

Sestavni deli interoperabilnosti

Člen 8

Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da se sestavni deli interoperabilnosti:

— tržijo samo, če omogočajo dosego interoperabilnosti v vseevropskem železniškem sistemu za visoke hitrosti in istočasno izpolnjujejo bistvene zahteve,

— uporabljajo na svojem področju uporabe in so primerno nameščeni in vzdrževani.

Te določbe ne izključujejo trženja teh sestavnih delov za druge namene, niti njihove uporabe za navadne železniške proge.

Člen 9

Države članice ne smejo na svojem ozemlju na podlagi te direktive prepovedati, omejiti ali ovirati trženja sestavnih delov interoperabilnosti za uporabo na vseevropskem železniškem sistemu za visoke hitrosti, če se skladajo z direktivo.

▼M2

Zlasti ne smejo zahtevati pregledov, ki so že bili opravljeni v okviru postopka za pridobitev ES-izjave o skladnosti ali primernosti za uporabo.

▼B

Člen 10

1. Države članice bodo štele, da tisti sestavni deli interoperabilnosti, ki imajo izjavo ES o skladnosti ali primernosti za uporabo, izpolnjujejo bistvene zahteve te direktive, ki veljajo zanje in katerih elementi so navedeni v Prilogi IV.

▼M2

2. Vsaka komponenta interoperabilnosti je predmet postopka za ocenjevanje skladnosti in primernosti za predvideno uporabo iz posamezne TSI in jo mora spremljati ustrezno potrdilo.

3. Države članice štejejo, da komponente interoperabilnosti izpolnjujejo bistvene pogoje, če so v skladu s pogoji iz ustrezne TSI ali evropskih specifikacij, izdelanih zaradi uskladitve s temi pogoji.

▼M2 —————

▼M2

Člen 11

Kadar država članica ali Komisija meni, da evropske specifikacije, ki se neposredno ali posredno uporabljajo za namene te direktive, ne izpolnjujejo bistvenih zahtev, se lahko odloča o delnem ali popolnem umiku teh specifikacij ali njihovih sprememb iz publikacij, v katerih so objavljene, v skladu s postopkom iz člena 21(2) po posvetovanju z odborom, ustanovljenim v skladu z Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in predpisov ter predpisov o storitvah informacijske družbe ( 12 ).

▼B

Člen 12

1. Kadar država članica potrdi, da sestavni del interoperabilnosti, ki ima izjavo ES o skladnosti ali primernosti za uporabo in je na trgu, pri nameravani uporabi verjetno ne bo izpolnjeval bistvenih zahtev, mora sprejeti vse potrebne korake za omejitev področja njegove uporabe, prepoved njegove uporabe ali umik s trga. Država članica mora takoj obvestiti Komisijo o sprejetih ukrepih in navesti razloge za svojo odločitev, pri čemer še posebej navede, ali je razlog za neskladnost:

— neizpolnjevanje bistvenih zahtev,

— nepravilna uporaba evropskih specifikacij, kadar se sklicuje na uporabo specifikacij,

— neustreznost evropskih specifikacij.

2. Komisija se mora kakor hitro je mogoče posvetovati s prizadetimi stranmi. Kjer po posvetovanju Komisija ugotovi, da je ukrep upravičen, mora takoj obvestiti državo članico, ki je pobudo sprožila, in druge države članice. Kjer pa po tem posvetovanju Komisija ugotovi, da je ukrep neupravičen, mora takoj obvestiti državo članico, ki je pobudo sprožila, in proizvajalca ali njegovega pooblaščenega zastopnika s sedežem poslovanja v Skupnosti. Kadar je odločitev, navedena v odstavku 1, upravičena zaradi vrzeli v evropskih specifikacijah, se uporabi postopek, opredeljen v členu 11.

3. Ko sestavni del interoperabilnosti, ki ima izjavo ES o skladnosti, ni ustrezen, mora pristojna država članica sprejeti ustrezne ukrepe proti sestavljavcu izjave ES, kdorkoli že to je, in o tem obvestiti druge države članice in Komisijo.

4. Komisija zagotovi, da so države članice obveščene o napredovanju in rezultatih tega postopka.

Člen 13

1. Da bi sestavil izjavo ES o skladnosti ali primernosti sestavnega dela interoperabilnosti za uporabo, mora proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti uporabiti ustrezne določbe, ki so za ta del predpisane v TSI.

2. Kjer TSI tako zahteva, bo presojo skladnosti ali primernosti sestavnega dela interoperabilnosti za uporabo opravil prijavljeni organ, pri katerem je proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti vložil prošnjo.

3. Ko morajo sestavni deli interoperabilnosti upoštevati druge direktive Skupnosti, ki zajemajo druge vidike, izjava ES o skladnosti in primernosti za uporabo v takih primerih navaja, da sestavni deli interoperabilnosti izpolnjujejo tudi zahteve teh drugih direktiv.

4. Ko niti proizvajalec niti njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti nista izpolnila obveznosti iz prvega, drugega in tretjega odstavka, je za te obveznosti zadolžena vsaka oseba, ki sestavni del interoperabilnosti da na trg. Enake obveznosti veljajo za vsako osebo, ki za namene te direktive, sestavi sestavne dele interoperabilnosti ali njihove dele z različnim poreklom, ali ki proizvede sestavne dele interoperabilnosti za lastno uporabo.

5. Brez vpliva na določbe člena 12:

(a) mora država članica v vsakem primeru, ko ugotovi, da je izjavo ES o skladnosti nepravilno sestavljena, zahtevati, da proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti zagotovi ponovno vzpostavitev skladnost sestavnega dela interoperabilnosti in prenehanje kršitve po pogojih, ki jih ta država članica predpiše;

(b) mora država članica, kjer se neskladnost nadaljuje, narediti vse ustrezne korake, da omeji ali prepove trženje tega sestavnega dela interoperabilnosti ali zagotoviti, da se umakne s trga v skladu s postopki, opredeljenimi v členu 12.







POGLAVJE IV

Podsistemi

▼M2

Člen 14

1. Vsaka država članica dovoli začetek obratovanja strukturnih podsistemov, ki sestavljajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti in so postavljeni ali obratujejo na njenem ozemlju.

Države članice v ta namen naredijo vse potrebne korake za zagotovitev, da lahko ti podsistemi začnejo obratovati, samo če so zasnovani, zgrajeni in postavljeni na način, ki ne ovira izpolnjevanja bistvenih zahtev, ki jih zadevajo, ko se povežejo v vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti.

Zlasti preverijo združljivost teh podsistemov s sistemom, v katerega se vključujejo.

2. Vsaka država članica na začetku obratovanja in pozneje redno preverja, da ti podsistemi obratujejo in se vzdržujejo v skladu z ustreznimi bistvenimi zahtevami. Zato se uporabljajo postopki za ocenjevanje in verifikacijo iz posameznih strukturnih in funkcionalnih TSI.

3. Pri obnovi ali modernizaciji upravljavec železniške infrastrukture ali prevoznik v železniškem prometu pošlje zadevni državi članici dokumentacijo o projektu. Država članica to dokumentacijo preuči in ob upoštevanju izvedbene strategije iz veljavne TSI odloči, ali je obseg del tolikšen, da je potrebno novo dovoljenje za začetek obratovanja v smislu te direktive.

To novo dovoljenje za začetek obratovanja je potrebno, kadar koli lahko predvidena dela vplivajo na celotno varnost podsistema.

4. Kadar koli države članice dovolijo začetek obratovanja voznih sredstev, morajo zagotoviti, da se dodeli abecedno-številčna identifikacijska koda vsakemu vozilu. Ta koda mora biti označena na vsakem vozilu in evidentirana v nacionalnem registru vozil, ki izpolnjuje naslednje pogoje:

(a) register je v skladu s skupnimi specifikacijami iz odstavka 5;

(b) register hrani in posodablja organ, ki deluje neodvisno od vseh prevoznikov v železniškem prometu;

(c) register je na voljo varnostnim in preiskovalnim organom iz členov 16 in 21 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/49/ES z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti (Direktiva o varnosti na železnici) ( 13 ); na voljo je tudi na vsako upravičeno zahtevo izvršilnim organom iz člena 30 Direktive 2001/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala ( 14 ), Agenciji, železniškim družbam in upravljavcu železniške infrastrukture.

Pri voznih sredstvih, ki prvič obratujejo v tretji državi, lahko države članice sprejmejo vozila, ki so jasno prepoznavna na podlagi različnega sistema šifrskih oznak. Vendar je treba, ko država članica dovoli začetek obratovanja teh vozil na svojem ozemlju, omogočiti, da se iz registra pridobijo ustrezni podatki iz odstavka 5(c), (d) in (e).

5. Skupne specifikacije za register se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 21(2) na podlagi osnutkov specifikacij, ki jih pripravi Agencija. Ti osnutki skupnih specifikacij navajajo: vsebino, obliko podatkov, funkcionalno in tehnično arhitekturo, način delovanja ter pravila za vnos in iskanje podatkov. Register vsebuje vsaj naslednje informacije:

(a) sklicevanja na ES-izjavo o verifikaciji in organ izdaje;

(b) sklicevanja na register voznih sredstev iz člena 22a;

(c) celotno ime lastnika vozila ali najemnika;

(d) vse omejitve glede načina uporabe vozila;

(e) kritične varnostne podatke v zvezi z načrtom vzdrževanja vozila.

▼B

Člen 15

Brez vpliva na člen 19 države članice na svojem ozemlju na podlagi te direktive ne smejo prepovedati, omejiti ali ovirati gradnje, vključevanja v obratovanje in delovanja strukturnih podsistemov, ki sestavljajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti in izpolnjujejo bistvene zahteve.

▼M2

Zlasti ne smejo zahtevati pregledov, ki so že bili opravljeni v okviru postopka za pridobitev ES-izjave o verifikaciji.

▼B

Člen 16

1. Države članice tiste strukturne podsisteme, ki predstavljajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti in imajo izjavo ES o overovitvi, upoštevajo kot interoperabilne in take, ki izpolnjujejo bistvene zahteve, ki veljajo zanje.

2. Preverjanje interoperabilnosti strukturnih podsistemov, ki sestavljajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, se v skladu z bistvenimi zahtevami opravi s sklicevanjem na TSI, kjer ti obstojajo.

▼M2

3. Če TSI ne obstajajo, vključno kadar države članice o odstopanju obvestijo v skladu s členom 7, države članice za vsak podsistem pošljejo drugim državam članicam in Komisiji seznam tehničnih predpisov, ki se uporabljajo pri izpolnjevanju bistvenih zahtev. O tem je treba poslati uradno obvestilo do 30. aprila 2004 in pozneje, kadar koli se spremeni seznam tehničnih predpisov. Ob tej priložnosti države članice imenujejo tudi pristojne organe za izvedbo postopka za verifikacijo iz člena 18 v zvezi s temi tehničnimi predpisi.

▼B

Člen 17

Če se izkaže, da TSI ne izpolnjuje povsem bistvenih zahtev, se lahko na zahtevo države članice ali na pobudo Komisije, opravi posvetovanje z odborom, omenjenim v členu 21.

▼M2

V tem primeru se TSI ponovno pregledajo in popravijo v skladu s postopkom iz člena 6(2). Če nekaterih tehničnih vidikov, ki ustrezajo bistvenim zahtevam, ni mogoče izrecno zajeti s TSI, se jasno navedejo v prilogi k TSI. Za te vidike se uporablja člen 16(3).

▼B

Člen 18

1. Za sestavo izjave ES o overovitvi pristojni organ ali njegov uradni zastopnik izbere prijavljeni organ, ki opravi ovrednotenje postopka ES za pregledovanje.

2. Dejavnosti prijavljenega organa, odgovornega za ES preverjanje podsistema, se začnejo na projektantski stopnji in zajemajo celotno obdobje proizvodnje do stopnje tipske odobritve, preden se podsistem vključi v obratovanje.

▼M2

Zajemajo tudi verifikacijo vmesnikov zadevnega podsistema glede na sistem, v katerega je vključen, na podlagi informacij, ki so na voljo v posameznih TSI in registrih iz člena 22a.

▼B

3. Priglašeni organ je odgovoren za zbiranje tehnične dokumentacije, ki mora spremljati izjavo ES o overovitvi. Tehnična dokumentacija mora vsebovati vse potrebne dokumente v zvezi z značilnostmi podsistema, in, kjer to ustreza, vse dokumente, ki potrjujejo skladnost sestavnih delov interoperabilnosti. Vsebovati mora tudi vse elemente, ki se nanašajo na pogoje in omejitve uporabe ter navodila v zvezi s servisiranjem, stalnim ali rutinskim nadzorovanjem, prilagoditvami in vzdrževanjem.

Člen 19

1. Ko država članica ugotovi, da strukturni podsistem z izjavo ES o overovitvi, ki jo spremlja tehnična dokumentacija, ne izpolnjuje v celoti te direktive in še posebej ne izpolnjuje bistvenih zahtev, lahko zahteva, da se opravijo dodatni pregledi.

2. Država članica, ki daje zahtevo, mora takoj obvestiti Komisijo o vseh zahtevanih dodatnih pregledih in navesti razloge, ki jih opravičujejo. Komisija mora brez odlašanja začeti postopek, predviden v členu 21(2).







POGLAVJE V

Priglašeni organi

Člen 20

1. Države članice Komisijo in druge države članice obvestijo o organih, odgovornih za opravljanje postopka presoje skladnosti in primernosti za uporabo, opredeljenega v členu 13, in postopek pregledovanja, omenjen v členu 18, pri čemer navedejo področje pristojnosti vsakega organa.

Komisija jim dodeli identifikacijske številke. V Uradnem listu Evropskih skupnosti objavi seznam organov, njihove identifikacijske številke in naloge, ki so jim zaupane, ter zagotavlja, da se seznam tekoče ureja.

2. Države članice uporabijo merila, ki so predvidena v Prilogi VII, za presojanje organov, ki bodo priglašeni. Veljalo bo, da organi, ki izpolnjujejo merila za presojanje, predvidena v ustreznih evropskih standardih, izpolnjujejo omenjena merila.

3. Država članica umakne odobritev za organ, ki nič več ne izpolnjuje meril, omenjenih v Prilogi VII. O tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice.

4. Če bi država članica ali Komisija menila, da organ, ki ga je prijavila druga država članica, nič več ne izpolnjuje ustreznih meril, se zadeva napoti na odbor, predviden v členu 21, ki svoje mnenje poda v treh mesecih; glede na mnenje odbora Komisija obvesti državo članico o vseh spremembah, potrebnih če naj priglašeni organ ohrani status, ki mu je bil dodeljen.

▼M2

5. Komisija ustanovi koordinacijsko skupino priglašenih organov (v nadaljevanju „koordinacijska skupina“;), ki razpravlja o vseh vprašanjih, povezanih z uporabo postopkov za ocenjevanje skladnosti ali primernosti za uporabo iz člena 13 in postopkom preverjanja iz člena 18 ali z uporabo zadevnih TSI. Predstavniki držav članic lahko kot opazovalci sodelujejo pri delu koordinacijske skupine.

Komisija in opazovalci obvestijo odbor iz člena 21 o opravljenem delu v okviru koordinacijske skupine. Komisija, kadar je to primerno, predlaga potrebne ukrepe za rešitev problema.

Po potrebi se koordinacija priglašenih organov izvaja v skladu s členom 21.

▼B







POGLAVJE VI

Odbor

▼M2

Člen 21

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o postopkih za izvajanje izvedbenih pristojnosti, prenesenih na Komisijo ( 15 ), upoštevajoč določbe člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

4. Po potrebi lahko odbor ustanovi delovne skupine, da mu pomagajo pri opravljanju njegovih nalog, zlasti v zvezi s koordinacijo priglašenih organov.

▼M2

Člen 21a

1. Odbor lahko razpravlja o vsakem vprašanju, ki se nanaša na interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, vključno z vprašanji v zvezi z interoperabilnostjo med tem sistemom in železniškim sistemom tretjih držav.

2. Odbor lahko razpravlja o vsakem vprašanju, ki se nanaša na izvajanje te direktive. Po potrebi Komisija sprejme priporočila za izvedbo v skladu s postopkom iz člena 21(2).

Člen 21b

1. Na zahtevo države članice ali na svojo lastno pobudo lahko Komisija v skladu s postopkom iz člena 21(2) odloči, da odobri izdelavo osnutka TSI za dodatni element, če zadeva podsistem iz Priloge II.

2. V skladu s postopkom iz člena 21(2) odbor na podlagi priporočil Komisije sprejme delovni program, ki je v skladu s cilji iz te direktive in Direktive 2001/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti ( 16 ).

Člen 21c

Priloge II do VI se lahko dopolnijo v skladu s postopkom iz člena 21(2).

▼B







VII. POGLAVJE

Končne določbe

Člen 22

Vsaka odločitev glede na to direktivo v zvezi s presojo skladnosti ali primernosti sestavnih delov interoperabilnosti za uporabo, s pregledovanjem podsistemov, ki sestavljajo vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, in vse odločbe, sprejete po členih 11, 12, 17 in 19, morajo podrobno pojasniti razloge, na katerih temeljijo. Takoj ga je treba sporočiti prizadeti stranki, skupaj z navedbo sredstev, na voljo po zakonih, veljavnih v določenih državah članicah, in rokov za uveljavljanje teh sredstev.

▼M2

Člen 22a

1. Države članice zagotovijo, da se register infrastrukture in register voznih sredstev objavita in posodabljata vsako leto. Ti registri navajajo glavne značilnosti vsakega podsistema ali ustreznega delnega podsistema, npr. osnovne parametre in njihove korelacije z lastnostmi iz veljavnih TSI. Zato vsaka TSI natančno navaja, katere informacije morata registra infrastrukture in voznih sredstev vsebovati.

2. Kopija teh registrov se pošlje zadevnim državam članicam in Agenciji ter je na voljo v pregled zainteresiranim stranem, vključujoč vsaj poklicne akterje iz zadevnega sektorja.

▼B

Člen 23

1. Države članice spremenijo in sprejmejo zakone in druge predpise da odobrijo uporabo sestavnih delov interoperabilnosti, in vključevanje v obratovanje ter delovanje podsistemov, ki so usklajeni s to direktivo, najkasneje 30 mesecev po začetku veljavnosti te direktive. O tem morajo takoj obvestiti Komisijo.

2. Države članice se v sprejetih predpisih iz odstavka 1 sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

Člen 24

Vsaki dve leti Komisija poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o napredovanju v zvezi z doseganjem interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.

Člen 25

Ta direktiva začne veljati 21. dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 26

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M2









PRILOGA I

VSEEVROPSKI ŽELEZNIŠKI SISTEM ZA VISOKE HITROSTI

1. INFRASTRUKTURA

Infrastruktura vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti je infrastruktura prog vseevropskega železniškega omrežja, opredeljenega v Odločbi Evropskega parlamenta in Sveta št. 1692/96/ES z dne 23. julija 1996 o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja ( 17 ) ali navedenega na seznamu v kateri koli posodobitvi te odločbe zaradi revizije iz njenega člena 21.

Proge za visoke hitrosti vključujejo:

— posebej zgrajene proge za visoke hitrosti, ki so opremljene za običajne hitrosti 250 km/h in več,

— posebej modernizirane proge za visoke hitrosti, ki so opremljene za hitrosti okoli 200 km/h,

— posebej modernizirane proge za visoke hitrosti s posebnimi lastnostmi zaradi topografskih, reliefnih ali urbanističnih omejitev, ki se jim hitrost mora prilagoditi v vsakem posameznem primeru.

Ta infrastruktura vključuje sisteme za vodenje prometa, sledenje in navigacijske sisteme: tehnične naprave za obdelavo podatkov in telekomunikacije, predvidene za potniški promet na teh progah zaradi zagotavljanja varnega in usklajenega obratovanja omrežja ter učinkovitega vodenja prometa.

2. VOZNA SREDSTVA

Vozna sredstva iz te direktive vključujejo vlake, ki so predvideni za obratovanje:

— pri hitrostih vsaj 250 km/h na progah, namensko zgrajenih za visoke hitrosti, vendar lahko v ustreznih okoliščinah deluje pri hitrostih nad 300 km/h,

— ali pri hitrostih okoli 200 km/h na progah iz oddelka 1, če so združljivi s stopnjami delovanja teh prog.

3. ZDRUŽLJIVOST VSEEVROPSKEGA ŽELEZNIŠKEGA SISTEMA ZA VISOKE HITROSTI

Kakovost prevozov v železniškem prometu v Evropi je med drugim odvisna od odlične združljivosti med značilnostmi železniške infrastrukture (v najširšem pomenu besede, t. j. fiksnih delov vseh zadevnih podsistemov) in značilnostmi voznih sredstev (vključno s komponentami vseh zadevnih podsistemov na voznih sredstvih). Od te združljivosti je odvisna tudi raven učinkovitosti, varnost, kakovost storitev in njihovi stroški.









PRILOGA II

PODSISTEMI

1. SEZNAM PODSISTEMOV

Za namene te direktive je mogoče sistem, ki predstavlja vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, razdeliti na naslednja podsistema:

(a) strukturna področja: — infrastruktura, — energija, — nadzor, krmiljenje in signalizacija, — vodenje in upravljanje železniškega prometa, — tirna vozila,

(b) operativna področja: — vzdrževanje, — telematske aplikacije za potniški in tovorni promet.

2. ZADEVNA PODROČJA

Za vsak podsistem je v pooblastilih, danih Agenciji za izdelavo TSI, naveden seznam vidikov, povezanih z interoperabilnostjo.

Po členu 6(1) se ta pooblastila dajo v skladu s postopkom iz člena 21(2).

Po potrebi Agencija v skladu s členom 5(3)(c) določi seznam vidikov, navedenih v pooblastilu, v zvezi z interoperabilnostjo.

▼B









PRILOGA III

BISTVENE ZAHTEVE

1. Splošne zahteve

1.1 Varnost

1.1.1. Projektiranje, gradnja ali sestavljanje, vzdrževanje in nadzor elementov pomembnih za varnost, še posebej elementov, ki so vključeni v vožnjo vlaka, mora zagotavljati varnost na ravni, ki ustreza ciljem, postavljenim za omrežje, vključno s tistimi, ki veljajo za specifično poslabšane razmere.

1.1.2 Parametri upoštevani pri stiku kolo/tirnica morajo izpolnjevati zahteve po stabilnosti, potrebne za zagotavljanje varne vožnje pri najvišji dovoljeni hitrosti.

1.1.3 Uporabljeni elementi morajo vzdržati vse običajne ali izjemne pritiske, opredeljene med njihovim obdobjem delovanja. Varnostne posledice slučajnih napak morajo biti omejene z ustreznimi sredstvi.

1.1.4 Projektiranje stabilnih naprav in voznega parka ter izbira uporabljenih materialov mora biti tako, da omejuje nastajanje, širjenje in posledice ognja in dima v primeru požara.

1.1.5 Vse naprave, s katerimi bodo upravljali uporabniki, morajo biti zasnovane tako, da uporabnikova varnost ni ogrožena, če jih uporabljajo predvidljivo na način, ki ni v skladu z objavljenimi navodili.

1.2 Zanesljivost in razpoložljivost

Nadzorovanje in vzdrževanje stalnih ali gibljivih elementov, ki sodelujejo pri vožnji vlaka, mora biti organizirano in se opravljati na način in v količini, ki ohranja njihovo delovanje v razmerah, za katere so namenjeni.

1.3 Zdravje

1.3.1 Materiali, ki lahko zaradi načina, njihove uporabe, predstavljajo nevarnost za zdravje tistih, ki imajo dostop do njih, se na vlakih in železniških infrastrukturah ne smejo uporabljati.

1.3.2 Ti materiali morajo biti izbrani, razvrščeni in uporabljeni na način, ki omejuje emisijo škodljivih in nevarnih dimov ali plinov, še posebej v primeru požara.

1.4 Varstvo okolja

1.4.1 Treba je presoditi posledice vzpostavitve in delovanja vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti na okolje in jih upoštevati v fazi projektne zasnove sistema v skladu z veljavnimi določbami Skupnosti.

1.4.2 Materiali, ki se uporabljajo za vlake in infrastrukture, morajo preprečevati emisijo dimov ali plinov, škodljivih in nevarnih za okolje, še posebej v primeru požara.

1.4.3 Vozni park in elektro-napajalni sistemi morajo biti projektirani in izdelani na način, ki je elektromagnetno združljiv z napravami, opremo in javnimi ali zasebnimi omrežji, ki bi jih lahko motili.

1.5 Tehnična združljivost

Tehnične značilnosti infrastruktur in stabilnih naprav morajo biti združljive druga z drugo in z vlaki, ki se bodo uporabljali na vseevropskem železniškem sistemu za visoke hitrosti.

Če se izpolnjevanje teh značilnosti na določenih odsekih omrežja izkaže za težavno, se lahko izvajajo začasne rešitve, ki zagotavljajo združljivost v prihodnosti.

2. Zahteve, specifične za vsak podsistem

2.1 Infrastrukture

2.1.1 Varnost

Treba je narediti ustrezne korake za preprečitev dostopa ali neželenih vdorov v naprave na progah, kjer poteka promet pri visokih hitrosti.

Treba je narediti korake za omejitev nevarnosti, ki so jim izpostavljene osebe, še posebej na postajah, kjer vlaki vozijo skozi z visoko hitrostjo.

Infrastrukture, dostopne javnosti, morajo biti projektirane na način, ki omejuje nevarnost za človekovo zdravje (stabilnost, požar, dostop, evakuacija, peroni, itd.).

Treba je predpisati ustrezne določbe, ki upoštevajo varnostne razmere v zelo dolgih predorih.

2.2 Energija

2.2.1 Varnost

Delovanje sistemov za dobavo električne energije ne sme škoditi varnosti vlakov za visoke hitrosti ali oseb (uporabnikov, osebja pri delu, stanovalcev ob progah in tretjih oseb).

2.2.2 Varstvo okolja

Delovanje sistemov za dobavo električne energije ne sme povzročati motenj v okolju, ki presegajo opredeljene omejitve.

2.2.3 Tehnična združljivost

Sistemi za dobavo električne energije, ki se uporabljajo v vseevropskem železniškem sistemu za visoke hitrosti, morajo:

— vlakom omogočiti, da dosežejo opredeljene ravni delovanja,

— biti združljivi z napravami za odjem na vlakih.

2.3 Nadzor, vodenje in signaliziranje

2.3.1 Varnost

Naprave in postopki za nadzor, vodenje in signalizacijo, ki se uporabljajo na vseevropskem železniškem sistemu za visoke hitrosti, morajo omogočati, da vlaki vozijo na ravni varnosti, ki odgovarja ciljem, določenim za omrežje.

2.3.2 Tehnična združljivost

Vse nove infrastrukture za visoke hitrosti in ves novi vozni park za visoke hitrosti, izdelan ali razvit po sprejemu združljivih sistemov nadzora, vodenja in signalizacijo, morajo biti izdelani za uporabo teh sistemov.

Oprema za nadzor, vodenje in signalizacijo, nameščena v kabinah strojevodij mora omogočati pravilno delovanje v opredeljenih pogojih po vsem vseevropskem železniškem sistemu za visoke hitrosti.

2.4 Vozni park

2.4.1 Varnost

Struktura voznega parka in struktura povezav med vozili morata biti projektirani na način, ki v primeru trčenja ali iztirjenja ščiti potniške oddelke in kabino strojevodje.

Električna oprema ne sme škodovati varnosti in motiti delovanja inštalacij za nadzor, vodenje in signalizacijo.

Tehnika zaviranja in pri tem nastali pritisk mora ustrezati konstrukciji tirov, gradbenim objektom in signalnim sistemom.

Treba je narediti korake za preprečitev dostopa do sestavnih delov pod električno napetostjo, da ne bi ogrožali varnosti oseb.

V primeru nevarnosti morajo naprave omogočati potnikom, da lahko obvestijo strojevodjo, in vlakospremno osebje, da vzpostavi stik z njim.

Dostopna vrata morajo imeti sistem odpiranja in zapiranja, ki zagotavlja varnost potnikov.

Treba je poskrbeti za izhode v sili in jih označiti.

Treba je predpisati ustrezne določbe, ki bodo upoštevale posebne varnostne pogoje v zelo dolgih predorih.

Na vlakih je brezpogojno potreben zasilni sistem osvetljevanja, z zadovoljivo intenzivnostjo in trajanjem.

Vlaki morajo biti opremljeni s sistemom za obveščanje potnikov, ki omogoča, da lahko osebje vlaka in osebje zadolženo za vodenje prometa potnikom posredujejo sporočila.

2.4.2 Zanesljivost in razpoložljivost

Projektirana najpotrebnejša oprema ter oprema za vožnjo, vleko in zaviranje kot tudi nadzorni in krmilni sistem moraj v posebnih poslabšanih razmerah omogočati, da vlak nadaljuje vožnjo brez škodljivih posledic za opremo, ki še deluje.

2.4.3 Tehnična združljivost

Električna oprema mora biti združljiva z delovanjem naprav za nadzor, vodenje in signalizacijo.

Tokovni odjemniki na vlaku morajo omogočati, da vlak lahko vozi v okviru elektroenergetskih sistemov vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.

Značilnosti voznega parka morajo dopuščati vožnjo vlakov po vsaki progi, kjer je njihovo obratovanje predvideno.

▼M2

2.4.4 Kontrole

Vlaki morajo biti opremljeni s snemalno napravo. Podatki, pridobljeni s to napravo, in obdelava informacij morajo biti usklajeni.

▼B

2.5 Vzdrževanje

2.5.1 Zdravje

Tehnične naprave in postopki, ki se uporabljajo v centrih za vzdrževanje, ne smejo predstavljati nevarnosti za človekovo zdravje.

2.5.2 Varstvo okolja

Tehnične naprave in postopki, ki se uporabljajo v centrih za vzdrževanje, ne smejo presegati dovoljenih stopenj motenj za okolico.

2.5.3 Tehnična združljivost

Naprave za vzdrževanje na vlakih za visoke hitrosti morajo omogočati, izvajanje varnih, zdravju neškodljivih in neotežkočenih opravil na vseh vlakih, za katere so bile načrtovane.

2.6 Okolje

2.6.1 Zdravje

Delovanje vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti mora ostati v okviru predpisanih stopenj hrupa-motenj.

2.6.2 Varstvo okolja

Delovanje vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti ne sme povzročati take stopnje tresenja tal, ki je nesprejemljiva za dejavnosti v bližnji okolici infrastrukture in ob običajnem nivoju vzdrževanja.

2.7 Delovanje

2.7.1 Varnost

Usklajenost predpisov za delovanje omrežja in usposobljenost strojevodij in vlakospremnega osebja mora zagotavljati varno mednarodno obratovanje.

Vzdrževalne dejavnosti in njihova pogostost, usposabljanje in strokovnost vzdrževalcev ter sistem zagotavljanja kakovosti v vzdrževalnih centrih prevoznikov morajo zagotavljati visoko raven varnosti.

2.7.2 Zanesljivost in razpoložljivost

Vzdrževalne dejavnosti in njihova pogostost, usposabljanje in strokovnost vzdrževalcev ter sistem zagotavljanja kakovosti v vzdrževalnih centrih prevoznikov morajo zagotavljati visoko raven zanesljivosti in razpoložljivosti.

2.7.3 Tehnična združljivost

Usklajenost predpisov za delovanje omrežij in usposobljenost strojevodij in vlakospremnega osebja ter osebja zadolženega za vodenje in upravljanje prometa, mora zagotavljati učinkovitost delovanja vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.









PRILOGA IV

SESTAVNI DELI INTEROPERABILNOSTI

Izjava ES

— o skladnosti

— o primernosti za uporabo

1. Sestavni deli interoperabilnosti

Izjava ES se uporablja za sestavne dele interoperabilnosti, potrebne za interoperabilnost vseevropskih železniških sistemov za visoke hitrosti, opredeljenih v členu 3. Ti sestavni deli interoperabilnosti so lahko:

1.1 sestavni deli za večnamensko uporabo Ti sestavni deli niso značilni za železniški sistem in se lahko uporabijo tudi na drugih področjih;

1.2 sestavni deli za večnamensko uporabo s posebnimi značilnostmi Ti sestavni deli za večnamensko uporabo niso značilni za železniški sistem, vendar morajo imeti določene lastnosti pri uporabi za železnice;

1.3 posebni sestavni deli Ti sestavni deli se uporabljajo posebej za železnice.

2. Obseg

Izjava ES zajema:

— ali presojo priglašenega organa ali organov o resnični skladnosti sestavnega dela ineteroperabilnosti, ločeno od zahtev tehničnih specifikacij, ki jih mora izpolnjevati,

— ali presojo/sodbo priglašenega organa ali organov o primernosti sestavnega dela interoperabilnosti za uporabo, izvedeno v železniškem okolju in še posebej v primerih, ki zadevajo vmesnike, v povezavi s tehničnimi specifikacijami, še posebej funkcionalne narave, ki jih je treba pregledati.

Postopki presojanja, ki jih izvajajo priglašeni organi na stopnjah projektiranja in proizvodnje, bodo zasnovani na modulih, opredeljenih v Odločbi 93/465/EGS v skladu s pogoji, omenjenimi v TSI.

3. Vsebina izjav ES

Izjava ES o skladnosti in primernosti za uporabo in spremljajoči dokumenti, morajo imeti datum in podpis.

Deklaracija mora biti napisana v istem jeziku kot navodila in mora vsebovati naslednje:

— navedbe direktive,

— ime in naslov proizvajalca ali njegovega pooblaščenega zastopnika s sedežem v Skupnosti (navedba imena podjetja in polnega naslova, v primeru pooblaščenega zastopnika pa tudi ime podjetja proizvajalca ali konstruktorja),

— opis sestavnega dela interoperabilnosti (znamka, vrsta, itd.),

— opis postopka, ki je bil opravljen za pridobitev izjave o skladnosti, primernosti za uporabo (člen 13),

— vsi ustrezni opisi, s katerimi je sestavni del interoperabilnosti skladen, in še posebej pogoji za uporabo,

— ime in naslov priglašenega organa (organov), ki sodeluje (jo) v postopku, za pridobitev izjave o skladnosti ali primernosti za uporabo, ter datum certifikata o preverjanju skladnosti skupaj s trajanjem in pogoji veljavnosti certifikata, kjer je to primerno,

— kjer je to primerno, navedba evropske specifikacije,

— identifikacija podpisnika, pooblaščenega za zadolžitev proizvajalca ali njegovega pooblaščenega zastopnika s sedežem v Skupnosti.









PRILOGA V

PODSISTEMI

IZJAVA ES O OVEROVITVI

Izjava ES o preverjanju in spremljajoči dokumenti morajo nositi datum in podpis.

Izjava mora biti napisana v istem jeziku kot tehnična dokumentacija in mora vsebovati naslednje:

— navedbe direktive,

— ime in naslov pogodbenega subjekta ali njegovega pooblaščenega zastopnika s sedežem v Skupnosti. (Navedite ime podjetja in polni naslov, v primeru pooblaščenega zastopnika pa tudi ime podjetja pogodbenega subjekta),

— kratek opis podsistema,

— ime in naslov priglašenega organa, ki je vodil postopek ES preverjanja, opredeljeno v členu 18,

— navedba dokumentov iz tehnične dokumentacije;

— vse ustrezne začasne ali končne določbe, ki jih morajo izpolnjevati podsistemi in še posebej, kjer to ustreza, vse morebitne omejitve ali pogoje obratovanja,

— če je začasna: čas veljavnosti izjave ES,

— navedba podpisnika.

▼M3









PRILOGA VI

POSTOPEK VERIFIKACIJE ZA PODSISTEME

1. UVOD

„ES“-verifikacija je postopek, s katerim priglašeni organ pregleda in potrdi, da je podsistem:

— v skladu s to direktivo,

— v skladu z drugimi predpisi, ki izhajajo iz Pogodbe, in lahko začne obratovati.

2. FAZE

Podsistem se preverja v vsaki od naslednjih faz:

— celotno načrtovanje,

— proizvodnja: gradnja podsistema, ki vključuje denimo dejavnosti nizke gradnje, izdelavo, sestavljanje komponent, splošne prilagoditve,

— končno preverjanje podsistema.

V fazah načrtovanja (vključno s preskusi tipa) in proizvodnje lahko glavni pogodbenik (ali proizvajalec) ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti na začetku zaprosi za oceno.

V tem primeru se na podlagi te ocene (teh ocen) sestavi(-jo) vmesna izjava (vmesne izjave) o verifikaciji, ki jo (jih) izda priglašeni organ, ki ga izbere glavni pogodbenik (ali proizvajalec). Ta sestavi „ES-izjavo o vmesni skladnosti podsistema“ za ustrezno stopnjo (ustrezne stopnje).

3. CERTIFIKAT

Priglašeni organ, odgovoren za „ES“-verifikacijo, sestavi certifikat o verifikaciji, namenjen naročniku ali njegovemu pooblaščenemu zastopniku s sedežem v Skupnosti, ta pa nato sestavi izjavo o „ES“-verifikaciji, namenjeno nadzornemu organu države članice, v kateri je podsistem vzpostavljen in/ali v kateri obratuje.

Priglašeni organ, odgovoren za „ES“-verifikacijo, oceni načrtovanje in proizvodnjo podsistema.

Priglašeni organ upošteva „vmesne izjave o verifikaciji“, če so te na voljo, in da lahko izda „ES“-certifikat o verifikaciji:

— preveri, da je podsistem — — vključen v ustrezne vmesne izjave o verifikaciji za načrtovanje in proizvodnjo, predložene glavnemu pogodbeniku (ali proizvajalcu), če je ta priglašeni organ zaprosil za ti dve fazi, — ali tak, kot je proizveden, ustreza vsem vidikom, vključenim v vmesno izjavo o verifikaciji za načrtovanje, predloženo glavnemu pogodbeniku (ali proizvajalcu), če je ta priglašeni organ zaprosil samo za fazo načrtovanja,

— preveri, da pravilno vključujejo zahtevo TSI, ter oceni elemente načrtovanja in proizvodnje, ki niso vključeni v vmesno izjavo o verifikaciji za načrtovanje in/ali proizvodnjo, predloženo glavnemu pogodbeniku (ali proizvajalcu).

4. TEHNIČNA DOKUMENTACIJA

Tehnična dokumentacija, ki je priložena izjavi o verifikaciji, mora vsebovati:

— za infrastrukturo: gradbene načrte objektov, zapisnike o odobritvi izkopov in ojačitev, zapisnike o preskušanju in kontroli betona itd.,

— za druge podsisteme: splošne in podrobne načrte v skladu z izvedbo, sheme električnih in hidravličnih napeljav, stikalne sheme, opis sistemov za obdelavo podatkov in avtomatizacijo, priročnike za obratovanje in vzdrževanje itd.,

— seznam komponent interoperabilnosti, navedenih v členu 3, ki so vgrajene v podsistem,

— izvode „ES“-izjave o skladnosti ali primernosti za uporabo, ki jih morajo imeti zgoraj navedene komponente v skladu s členom 13 te direktive, po potrebi skupaj z ustreznimi izračuni in izvodom zapisnikov o preskusih in pregledih, ki jih opravljajo priglašeni organi na podlagi splošnih tehničnih specifikacij,

— vmesno izjavo (vmesne izjave) o verifikaciji, če je ta (so te) na voljo, in v tem primeru „ES“-izjavo o vmesni skladnosti podsistema, ki sta priloženi „ES“-certifikatu o verifikaciji, vključno z rezultatom verifikacije njihove veljavnosti pri priglašenem organu,

— certifikat priglašenega organa, ki je pooblaščen za „ES“-verifikacijo, s katerim potrjuje skladnost načrta z določbami te direktive, skupaj z ustreznimi izračuni, ki jih sopodpiše ter navede pridržke, ki so bili izraženi med izvedbo del in niso bili odpravljeni; temu certifikatu morajo biti priložena tudi poročila o pregledih in revizijska poročila, ki jih izdela isti organ v okviru svojih nalog po oddelkih 5.3 in 5.4.

5. SPREMLJANJE

5.1 Namen spremljanja „ES“ je med proizvodnjo podsistema zagotoviti izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz tehnične dokumentacije.

5.2 Priglašeni organ, ki je pooblaščen za preverjanje proizvodnje, mora imeti stalen dostop do gradbišč, proizvodnih obratov, skladiščnih površin in po potrebi do naprav za montažo in preskušanje ter na splošno do vseh objektov, za katere meni, da so potrebni za izpolnjevanje njegovih nalog. Naročnik ali njegov pooblaščeni zastopnik v Skupnosti mu mora poslati vse dokumente ali poskrbeti, da so mu poslani vsi za ta namen potrebni dokumenti ter zlasti izvedbeni načrti in tehnična dokumentacija za podsistem.

5.3 Priglašeni organ, ki je pooblaščen za preverjanje izvajanja, mora redno opravljati revizije, da se prepriča o skladnosti s to direktivo. Odgovornim za izvedbo mora dostaviti revizijsko poročilo. Lahko zahteva, da je prisoten na določenih stopnjah postopkov gradnje.

5.4 Poleg tega lahko priglašeni organ opravi naključne obiske delovišča ali proizvodnih obratov. Med takimi obiski lahko opravi popolne ali delne revizije. Odgovornim za izvedbo mora priskrbeti inšpekcijsko poročilo in, če to ustreza, revizijsko poročilo.

6. PREDLOŽITEV

Popoln spis tehnične dokumentacije, naveden v odstavku 4, se predloži naročniku ali njegovemu pooblaščenemu zastopniku s sedežem v Skupnosti skupaj s certifikatom o verifikaciji, ki ga izda priglašeni organ, pooblaščen za verifikacijo delujočega podsistema. Spis se priloži „ES“-izjavi o verifikaciji, ki jo naročnik pošlje nadzornemu organu v zadevni državi članici.

Izvod spisa mora hraniti naročnik celotno obratovalno dobo podsistema. Poslati ga mora kateri koli drugi državi članici, ki to zahteva.

7. OBJAVA

Vsak priglašeni organ mora redno objavljati ustrezne informacije o:

— prejetih zahtevah za „ES“-verifikacijo,

— izdanih ali zavrnjenih vmesnih izjavah o verifikaciji,

— izdanih ali zavrnjenih certifikatih o verifikaciji.

8. JEZIK

Tehnična dokumentacija in dopisi v zvezi s postopki „ES“-verifikacije morajo biti napisani v uradnem jeziku države članice, v kateri ima sedež naročnik ali njegov pooblaščeni zastopnik v Skupnosti, ali v jeziku, ki ga ta sprejme.

▼B









PRILOGA VII

MINIMALNA MERILA, KI JIH MORAJO UPOŠTEVATI DRŽAVE ČLANICE, KADAR PRIGLAŠAJO ORGANE

1. Organ, njegov direktor in osebje, odgovorno za opravljanje postopkov pregledovanja, ne smejo biti udeleženi niti neposredno niti kot pooblaščeni zastopniki pri projektiranju, izdelavi, gradnji, trženju ali vzdrževanju sestavnih delov interoperabilnosti ali podsistemov ali pri njihovi uporabi. To ne izključuje možnosti izmenjave tehničnih podatkov med proizvajalcem ali konstruktorjem in navedenim organom.

2. Organ in osebje, odgovorno za preverjanje, morata opravljati postopke pregledovanja z največjo možno poklicno integriteto in največjo možno strokovno usposobljenostjo in ne smeta biti pod nikakršnim pritiskom in spodbudo, zlasti ne finančne narave, ki lahko vplivata na njuno sodbo ali rezultate njunega preverjanja, predvsem pa ne s strani oseb ali skupin oseb, ki jih zadevajo rezultati pregledov. ▼M2 Zlasti organ in osebje, ki je pristojno za preglede, morata biti funkcionalno neodvisna od organov, pristojnih za izdajo dovoljenj za začetek obratovanja v okviru te direktive, licenc v okviru Direktive Sveta 95/18/ES z dne 19. junija 1995 o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu ( 18 ), varnostnih spričeval v okviru Direktive 200./49/ES, in od organov, ki vodijo preiskave v primeru nesreč. ▼B

3. Navedeni organ mora zaposliti osebje in imeti sredstva, ki se zahtevajo za ustrezno opravljanje tehničnih in administrativnih nalog, povezanih z vodenjem pregledov. Imel naj bi tudi dostop do opreme, potrebne za izredne preglede.

4. Osebje, odgovorno za preglede, mora biti: — ustrezno strokovno in poklicno usposobljeno; — zadovoljivo seznanjeno z zahtevami v zvezi s pregledi, ki jih opravlja, ter imeti dovolj prakse z navedenimi pregledi; — sposobno sestaviti certifikate, zapise in poročila, ki sestavljajo uradno dokumentacijo opravljenih pregledov.

5. Neodvisnost osebja, odgovornega za preverjanja, mora biti zajamčena. Noben uradnik ne sme biti plačan niti na podlagi števila opravljenih preverjanj niti na podlagi rezultatov navedenih preverjanj.

6. Organ mora skleniti zavarovanje civilne odgovornosti, razen če navedeno odgovornost krije država po nacionalni zakonodaji ali če preverjanja neposredno opravlja zadevna država članica.

7. Za osebje navedenega organa velja obveznost varovanja poslovnih skrivnosti v zvezi z vsemi zadevami, s katerimi je seznanjeno pri opravljanju svojih dolžnosti (razen v zvezi s pristojnimi upravnimi organi v državi, v kateri opravlja navedene dejavnosti) na podlagi te direktive ali katere koli določbe nacionalnih predpisov za izvajanje direktive.