1992L0012 — SL — 24.12.2004 — 005.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA 92/12/EGS

z dne 25. februarja 1992

o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, zlasti člena 99, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ker vzpostavitev in delovanje notranjega trga zahteva prosti pretok blaga, tudi trošarinskega; ker je treba sprejeti določbe, s katerimi se opredeli ozemlje, na katerem se uporablja ta direktiva, pa tudi Direktiva o stopnjah in strukturah dajatev za trošarinske proizvode; ker je treba opredeliti koncept trošarinskih proizvodov; ker se določbe Skupnosti lahko nanašajo le na tisto blago, ki je kot tako obravnavano v vseh državah članicah; ker so taki proizvodi lahko obdavčeni z drugimi posrednimi davki za posebne namene; ker ohranitev ali uvedba drugih posrednih davkov ne sme povzročiti formalnosti ob prestopu meje; ker morajo biti zaradi ureditve in delovanja notranjega trga obveznosti plačila trošarine v vseh državah članicah enake; ker vsaka dobava, skladiščenje zaradi dobave ali oskrba gospodarskega subjekta, ki opravlja neodvisno gospodarsko dejavnost, ali subjekta, za katerega velja javno pravo, ki se opravi v drugi državi članici kakor tisti, v kateri se proizvod sprosti v porabo, povzroči obveznost plačila trošarine v tej drugi državi članici; ker je treba pri trošarinskih proizvodih, ki jih nabavijo fizične osebe za svojo lastno uporabo in ki jih sami prevažajo, trošarino obračunati v državi, v kateri so ti proizvodi nabavljeni; ker morajo države članice pri ugotavljanju, da trošarinski proizvodi niso namenjeni zasebnim, ampak komercialnim namenom, upoštevati veliko meril; ker je treba od trošarinskih proizvodov, ki jih kupijo osebe, ki niso imetniki trošarinskih skladišč ali pooblaščeni ali nepooblaščeni trošarinski prejemniki, in ki jih pošlje ali prevaža neposredno ali posredno prodajalec ali nekdo v njegovem imenu, plačati trošarino v namembni državi članici; ker je treba omogočiti opravljanje pregledov v proizvodnji in skladiščih, s čimer se zagotovi, da se morebitni davčni dolg pobere; ker mora sistem skladišč, ki ga odobrijo pristojni organi, omogočiti opravljanje takih pregledov; ker premik z ozemlja ene države članice na ozemlje druge ne sme povzročiti pregledov, ki bi lahko ovirali prosti pretok znotraj Skupnosti; ker je zaradi obveznosti plačila trošarine kljub temu treba spremljati premik trošarinskih proizvodov; ker je torej treba sprejeti določbe glede spremnega dokumenta za take proizvode; ker je treba določiti zahteve, v skladu s katerimi ravnajo imetniki trošarinskih skladišč in gospodarski subjekti, ki nimajo trošarinskih skladišč; ker je za zagotovitev, da se davki poberejo po stopnjah, ki jih določijo države članice, treba sprejeti določbe za vzpostavitev postopka za premik takega blaga pod režimom odloga plačila trošarine; ker je glede na to treba najprej sprejeti določbe za lažjo identifikacijo posameznih pošiljk; ker je treba sprejeti določbo, ki bo omogočala takojšnjo opredelitev davčnega statusa pošiljke; ker je torej nujno treba zagotoviti spremni dokument, ki bo ustrezal tem zahtevam, in je lahko bodisi administrativni bodisi komercialni dokument; ker mora uporabljeni komercialni dokument vključevati bistvene elemente iz administrativnega dokumenta; ker je treba pojasniti postopek, po katerem gospodarski subjekti s spremnim dokumentom obvestijo davčne organe držav članic o odpremljenih ali prejetih pošiljkah; ker spremnega dokumenta ni treba uporabljati za trošarinske proizvode, ki se premikajo pod carinskim režimom Skupnosti, razen za sprostitev v prosti promet ali pri vnosu v prosto cono ali prosto skladišče; ker mora zaradi nacionalnih določb ob kršitvi predpisov ali nepravilnostih načelno pobrati trošarino država članica, na katere ozemlju je prekršek ali nepravilnost storjena, ali država članica, v kateri so kršitev predpisov ali nepravilnost ugotovili, ali država članica odpreme, če se blago ne predloži v namembni državi članici; ker države članice lahko določijo, da morajo biti proizvodi, ki se sprostijo v porabo, opremljeni z davčnimi ali nacionalnimi identifikacijskimi oznakami, in ker uporaba teh oznak ne sme ovirati trgovine znotraj Skupnosti; ker je treba plačano trošarino v državi članici, v kateri se proizvodi sprostijo v porabo, vrniti, če proizvodi niso namenjeni porabi v tej državi članici; ker zaradi odprave načela obdavčenja uvoza med državami članicami prenehajo veljati določbe o oprostitvah in nadomestilih za uvoz med državami članicami; ker je torej treba odpraviti te določbe in prilagoditi ustrezne direktive; ker je treba ustanoviti Odbor za trošarine, da pregleda ukrepe Skupnosti za izvajanje določb o trošarinah; ker člen 1(2) Uredbe o odpravi kontrol in formalnosti glede ročne prtljage oseb na poletih znotraj Skupnosti ali pri prečkanju morij znotraj Skupnosti določa, da izvrševanje te uredbe ne posega v kontrole, povezane s prepovedmi ali omejitvami, ki jih določijo države članice, če so v skladu s tremi pogodbami o ustanovitvi Evropske skupnosti; ker je v tem smislu preverjanje za izvajanje količinskih omejitev iz člena 26 treba šteti za tako kontrolo in, kot tako, za združljivo z zakonodajo Skupnosti; ker bo potreben čas, da se stori vse za ublažitev socialnih posledic v prizadetih sektorjih, pa tudi morebitnih regionalnih težav, zlasti na obmejnih območjih, zaradi odprave obdavčenja uvoza in oprostitve pri izvozu v trgovanju med državami članicami; ker morajo biti zato države članice pooblaščene, da v določenem roku, ki poteče 30. junija 1999, oprostijo proizvode, ki jih brezcarinske prodajalne dobavljajo za zračni ali morski potniški promet med državami članicami; ker so v splošnem trošarinskem režimu mali proizvajalci vina lahko oproščeni nekaterih obveznosti; ker je Direktivo Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposrednega obdavčevanja in davka na dodano vrednost ( 4 ) treba spremeniti za razširitev njenih določb tako, da bodo vključevale trošarine, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







NASLOV I

Splošne določbe

Člen 1

1. Ta direktiva določa režim za proizvode, za katere ob sprostitvi v porabo nastane obveznost plačila trošarine in drugih posrednih davkov, ki se pobirajo neposredno ali posredno, razen davka na dodano vrednost in davkov, ki jih uvede Skupnost.

2. Posebne določbe glede strukture in stopenj trošarine na trošarinske proizvode se določijo v posebnih direktivah.

Člen 2

1. Ta direktiva in direktive iz člena 1(2) veljajo za ozemlje Skupnosti, kakor je določeno za vsako državo članico s Pogodbo o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, zlasti s členom 227, razen za naslednja nacionalna ozemlja:

— v Zvezni republiki Nemčiji otok Heligoland in ozemlje Büsingen,

— v Republiki Italiji Livigno, Campione d'Italia in italijanske vode Luganskega jezera,

— v Kraljevini Španiji Ceuta in Melilla.

2. Ne glede na odstavek 1 se ta direktiva in direktive iz člena 1(2) ne uporabljajo za Kanarske otoke. Vendar pa Kraljevina Španija z uradno izjavo lahko sporoči, da se od prvega dne drugega meseca po vložitvi take uradne izjave za omenjena ozemlja uporabljajo te direktive v zvezi z vsemi ali nekaterimi proizvodi iz člena 3(1).

3. Z odstopanjem od odstavka 1 se niti ta direktiva niti direktive iz člena 1(2), ne uporabljajo za čezmorske departmaje Republike Francije.

Vendar pa Republika Francija z uradno izjavo lahko sporoči, da te direktive veljajo za omenjena ozemlja – ob upoštevanju ukrepov za prilagoditev na njihovo veliko oddaljenost – od prvega dne drugega meseca po vložitvi uradne izjave.

4. Države članice storijo vse kar je potrebno za zagotovitev, da se transakcije, ki:

— izhajajo iz Kneževine Monako ali so namenjene tja, obravnavajo kot transakcije, ki izhajajo iz Republike Francije ali so tja namenjene,

— izhajajo iz Jungholza in Mittelberga (Kleines Walsertal) ali so namenjene tja, obravnavajo kot transakcije, ki izhajajo iz Zvezne republike Nemčije ali so tja namenjene,

— izhajajo z otoka Mana ali so namenjene tja, obravnavajo kot transakcije, ki izhajajo iz Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska ali so tja namenjene,

— izhajajo iz San Marina ali so namenjene tja, obravnavajo kot transakcije, ki izhajajo iz Republike Italije ali so tja namenjene.

5. Določbe te direktive Grčiji ne preprečujejo ohranitve posebnega statusa gore Atos, ki ga zagotavlja člen 105 grške ustave.

6. Če Komisija meni, da izjeme iz odstavkov 1, 2, 3 in 4 niso več upravičene, zlasti glede poštene konkurence, predloži Svetu ustrezne predloge.

Člen 3

1. Ta direktiva se na ravni Skupnosti uporablja za naslednje proizvode, kakor jih opredeljujejo ustrezne direktive:

— mineralno olje,

— alkohol in alkoholne pijače,

— tobačni proizvodi.

2. Proizvodi, našteti v odstavku 1, se lahko obdavčijo z drugimi posrednimi davki za posebne namene, če so ti davki v skladu z davčnimi pravili, ki se uporabljajo za trošarino in DDV, glede določanja davčne osnove, izračunavanja davka, davčne obveznosti in davčnega nadzora.

3. Države članice obdržijo pravico do uvedbe ali ohranitve davkov, pobranih od proizvodov, ki niso našteti v odstavku 1 pod pogojem, da ti davki pri trgovanju med državami članicami ne povzročijo dodatnih formalnosti ob prestopu meje.

Ob upoštevanju iste določbe, države članice obdržijo tudi pravico do pobiranja takih davkov od opravljanja storitev, ki jih ni mogoče označiti za prometne davke, vključno s tistimi, ki se nanašajo na trošarinske proizvode.

Člen 4

Za namene direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:

(a) imetnik trošarinskega skladišča: fizična ali pravna oseba, ki ima dovoljenje pristojnih organov države članice za proizvodnjo, predelavo, skladiščenje, prejem in odpremo trošarinskih proizvodov pri opravljanju lastne poslovne dejavnosti, pri čemer je plačilo trošarine odloženo pod režimom trošarinskega skladiščenja;

(b) trošarinsko skladišče: prostor, v katerem imetnik trošarinskega skladišča pri opravljanju svoje poslovne dejavnosti trošarinsko blago proizvaja, predeluje, skladišči, prejema ali odpremlja pod režimom odloga plačila trošarine z upoštevanjem pogojev, ki jih določijo pristojni organi države članice, v kateri se trošarinsko skladišče nahaja;

(c) režim odloga plačila trošarine: davčni režim, ki se uporablja za proizvodnjo, predelavo, skladiščenje in premik proizvodov, in je plačilo trošarine odloženo;

(d) pooblaščeni trošarinski prejemnik: fizična ali pravna oseba brez statusa imetnika trošarinskega skladišča, ki ima dovoljenje pristojnih organov države članice, da pri opravljanju svoje poslovne dejavnosti prejema trošarinske proizvode iz druge države članice pod režimom odloga plačila trošarine. Tovrstni prejemnik ne sme ne skladiščiti ne odpremljati takih proizvodov pod režimom odloga plačila trošarine;

(e) nepooblaščeni trošarinski prejemnik: fizična ali pravna oseba brez statusa imetnika trošarinskega skladišča, ki ima pravico, da pri opravljanju svoje poslovne dejavnosti občasno prejema trošarinske proizvode iz druge države članice pod režimom odloga plačila trošarine. Tovrstni prejemnik ne sme niti skladiščiti niti odpremljati proizvodov pod režimom odloga plačila trošarine. nepooblaščeni trošarinski prejemnik mora davčnim organom namembne države članice jamčiti za plačilo trošarine pred odpremo blaga.

Člen 5

1. Obveznost plačila trošarine za proizvode iz člena 3(1) nastane v trenutku, ko so proizvedenina ozemlju Skupnosti, opredeljenem v členu 2, ali če se na to ozemlje uvozijo.

„Uvoz trošarinskih proizvodov“ pomeni vnos tega izdelka na ozemlje Skupnosti, vključno z vnosom takega izdelka iz ozemlja, določenega v členu 2(1), (2) in (3), ali s Kanalskih otokov.

Če je za proizvod ob vnosu na ozemlje Skupnosti uveden carinski postopek Skupnosti, se šteje, da je uvožen, ko je carinski postopek Skupnosti zaključen.

▼M1

2. Brez poseganja v nacionalne določbe in določbe Skupnosti o carinskih zadevah, se za trošarinske izdelke, ki:

▼M2

— se vnašajo iz ali se iznašajo v tretje države ali ozemlja iz člena 2(1), (2) in (3) ali na Kanalske otoke in za katere velja eden od carinskih odložnih postopkov iz člena 84(1)(a) Uredbe (EGS) 2913/92 ( 5 ) ali so vneseni v prosto cono ali prosto skladišče, ▼M1 — ali

▼M2

— se pošiljajo med državami članicami preko držav EFTA ali med državo članico in državo EFTA v notranjem tranzitnem postopku Skupnosti ali preko ene ali več tretjih držav, ki niso članice EFTA, v spremstvu karneta TIR ali ATA,

▼M1

se šteje, da je plačilo trošarine odloženo.

▼M2

V primerih, ko se uporabi enotna carinska listina:

▼M1

— se v polje 33 enotne carinske listine vpiše ustrezna tarifna oznaka KN,

— v polju 44 enotne carinske listine se jasno označi, da gre za odpremo trošarinskih izdelkov;,

— kopijo „izvoda 1“ enotne carinske listine obdrži pošiljatelj,

— prejemnik pošlje pošiljatelju pravilno potrjeno kopijo „izvoda 5“ enotne carinske listine.

▼M2

3. Vsi dodatni podatki, ki morajo biti navedeni v transportnih ali komercialnih dokumentih, ki veljajo kot tranzitni dokumenti in spremembe, potrebne zaradi prilagoditve postopka potrditve prejema pošiljke, če je za trošarinske izdelke uveden poenostavljen notranji tranzitni postopek Skupnosti, se določijo v skladu s postopkom iz člena 24.

▼B

Člen 6

1. Obveznost za plačilo trošarine nastane ob sprostitvi v porabo ali ko se ugotovi primanjkljaj, od katerega je treba plačati trošarino v skladu s členom 14(3).

Sprostitev trošarinskih proizvodov v porabo je:

(a) vsaka odprema, tudi nepravilna, iz režima odloga plačila trošarine;

(b) vsaka proizvodnja teh proizvodov, tudi nepravilna, zunaj režima odloga plačila trošarine;

(c) vsak uvoz teh proizvodov, tudi nepravilen, če ti proizvodi niso pod režimom odloga plačila trošarine.

2. Sprejmejo se tisti pogoji za plačilo obveznosti in stopnje trošarine, ki veljajo na dan nastanka obveznosti za plačilo trošarine v državi članici, v kateri se proizvodi sprostijo v porabo ali v kateri se ugotovi primanjkljaj. Trošarina se določi in pobere v skladu s postopkom posamezne države članice, pri čemer velja, da države članice uporabljajo enake postopke odmere in pobiranja trošarine za domače proizvode in proizvode iz drugih držav članic.

Člen 7

1. Pri trošarinskih proizvodih, ki so že sproščeni v porabo v eni državi članici in se zaradi komercialnih namenov nahajajo v drugi državi članici, se trošarina pobere v državi članici, v kateri se proizvodi nahajajo.

2. Zato nastane brez poseganja v člen 6 za proizvode, ki so že sproščeni v porabo v eni državi članici v skladu s členom 6, in so dobavljeni, ►M1 ali predvideni za dobavo v drugi državi članici ◄ ali uporabljeni v drugi državi članici za namene gospodarskega subjekta, ki neodvisno opravlja gospodarsko dejavnost, ali za namene subjekta, za katerega velja javno pravo, obveznost za plačilo trošarine v tej drugi državi članici.

3. Glede na vse okoliščine primera lahko trošarino dolguje oseba, ki opravlja dobavo ali skladišči proizvode za dobavo, ali oseba, ki proizvode prejme za uporabo v državi članici, ki ni država v kateri so proizvodi že sproščeni v porabo, ali ustrezen gospodarski subjekt ali subjekt, za katerega velja javno prav.

4. Proizvodi iz odstavka 1 se premikajo med ozemlji držav članic skupaj s spremnim dokumentom, v katerem so navedeni vsi najvažnejši podatki iz dokumenta iz člena 18(1). Oblika in vsebina tega dokumenta se določita v skladu s postopkom iz člena 24.

5. Oseba, gospodarski subjekt ali subjekt javnega prava iz odstavka 3 mora izpolnjevati naslednje zahteve:

(a) pred odpremo prijaviti blago davčnim organom namembne države članice in jamčiti za plačilo trošarine;

(b) plačati trošarino namembne države članice v skladu s postopkom, ki ga določi ta država članica;

(c) privoliti v vse preglede, ki administraciji namembne države članice omogočijo ugotoviti, da je blago dejansko prejeto in da je trošarina plačana.

6. Trošarina, ki je že bila plačana v prvi državi članici iz odstavka 1, se povrne v skladu s členom 22(3).

▼M2

7. Kadar se trošarinski izdelki, ki so že sproščeni v promet v državi članici, gibajo v namembni kraj v tej državi članici preko ozemlja druge države članice, tako gibanje spremlja spremni dokument iz odstavka 4 in se uporabi ustrezen itinerar.

8. V primerih iz odstavka 7:

(a) pošiljatelj pred odpremo blaga vloži deklaracijo pri davčnih organih v kraju odpreme, ki so pristojni za opravljanje trošarinskih pregledov;

(b) prejemnik potrdi prejem blaga v skladu s pravili, ki jih določijo davčni organi v namembnem kraju, ki so pristojni za opravljanje trošarinskih pregledov;

(c) pošiljatelj in prejemnik privolita v kakršenkoli pregled, ki njunim davčnim organom omogoča, da ugotovijo, ali je blago dejansko prejeto.

9. Kadar se trošarinski izdelki pogosto in redno gibajo pod pogoji iz odstavka 7, se lahko države članice dvostransko sporazumejo, da odobrijo poenostavljen postopek, ki odstopa od ureditve iz odstavkov 7 in 8.

▼B

Člen 8

Za proizvode, ki jih nabavijo fizične osebe za lastno uporabo in jih same prevažajo, se po načelu, ki ureja notranji trg, trošarina obračuna v državi članici, v kateri so nabavljeni.

Člen 9

1. Brez poseganja v člene 6, 7 in 8, nastane obveznost za plačilo trošarine, kadar so proizvodi sproščeni v porabo v državi članici zaradi komercialnih namenov, v drugi državi članici.

V takem primeru dolguje trošarino in plačilo obveznosti državi članici, na ozemlju katere se nahajajo proizvodi, njihov imetnik.

2. Za ugotovitev, da so proizvodi iz člena 8 predvideni za komercialne namene, morajo države članice med drugim upoštevati naslednje:

— komercialni status imetnika proizvodov in njegove razloge za razpolaganje z njimi,

— kraj, kjer se proizvodi nahajajo ali, če je ustreznejše, način uporabljenega prevoza,

— vse dokumente, ki se nanašajo na proizvode,

— naravo proizvodov,

— količino proizvodov.

Za uporabo vsebine pete alinee prvega pododstavka, lahko države članice določijo okvirne količine samo v obliki seznama. Te okvirne količine ne smejo biti nižje od:

(a)



tobačni proizvodi cigarete 800 kosov cigarilosi (cigare, ki ne tehtajo več kakor 3 g) 400 kosov cigare 200 kosov tobak za kajenje 1,0 kg;

(b)



alkoholne pijače žgane alkoholne pijače 10 l vmesni alkoholni proizvodi 20 l vino (vključno z največ 60 l penečega se vina) 90 l pivo 110 l.

Do 30. junija 1977 sme Irska uporabljati okvirne količine, ki ne smejo biti manjše od 45 litrov za vino (vključno z največ 30 litri penečega se vina) in 55 litrov za pivo.

3. Države članice lahko tudi določijo, da nastane obveznost za plačilo trošarine v državi članici porabe za nabavo mineralnega olja, ki je že bilo sproščeno v porabo v drugi državi članici, če take proizvode na neobičajen način prevažajo fizične osebe ali kdo drug v njihovem imenu. Neobičajni prevoz je vsak prevoz goriva, razen prevoz v rezervoarjih vozil ali v ustreznih ročkah za rezervno gorivo in prevoz tekočih proizvodov za ogrevanje, razen prevoz v cisternah, uporabljenih v imenu osebe, ki opravlja takšno gospodarsko dejavnost.

Člen 10

1. Trošarinski proizvodi, ki jih kupijo osebe, ki niso imetniki trošarinskih skladišč ali pooblaščeni ali nepooblaščeni trošarinski prejemniki, in jih neposredno ali posredno pošlje ali prevaža prodajalec ali nekdo v njegovem imenu, so zavezani plačilu trošarine v namembni državi članici. Za namene tega člena pomeni „namembna država članica“ tisto državo članico, v katero prispe pošiljka ali transport.

2. Zato nastane obveznost za plačilo trošarine v namembni državi članici, ko gre za dobavo trošarinskih proizvodov, ki so že sproščeni v porabo v državi članici in jih je treba poslati ali prepeljati osebi iz odstavka 1, ki opravlja dejavnost v drugi državi članici, in ki jih neposredno ali posredno pošlje ali prevaža prodajalec ali kdo drug v njegovem imenu.

3. Trošarina namembne države članice se obračuna prodajalcu ob dostavi. Vendar pa države članice lahko sprejmejo predpise, ki določajo, da trošarino plača davčni zastopnik, ki ni prejemnik izdelka. Tak davčni zastopnik mora opravljati dejavnost v namembni državi članici in imeti dovoljenje davčnih organov te države.

Država članica, v kateri prodajalec opravlja dejavnost, mora zagotoviti, da ravna v skladu z naslednjimi zahtevami:

— preden odpošlje proizvode, jamči za plačilo trošarine pod pogoji, ki jih določi namembna država članica, in zagotovi, da je trošarina plačana po dobavi proizvodov,

— vodi evidenco dobavljenih proizvodov.

4. V primeru iz odstavka 2 se trošarina, plačana v prvi državi članici, povrne v skladu s členom 22(4).

5. Ob upoštevanju prava Skupnosti, lahko države članice sprejmejo posebna pravila o uporabi te določbe za trošarinske proizvode, vključene v posebni nacionalni režim distribucije, ki je združljiv s Pogodbo.







NASLOV II

Proizvodnja, predelava in skladiščenje

Člen 11

1. Vsaka država članica določi pravila glede proizvodnje, predelave in skladiščenja trošarinskih proizvodov, za katere veljajo določbe te direktive.

2. Proizvodnja, predelava in skladiščenje trošarinskih proizvodov, za katere trošarina še ni plačana, se opravljajo v trošarinskem skladišču.

Člen 12

Pristojni organi držav članic morajo za odprtje in delovanje trošarinskih skladišč izdati dovoljenje.

Člen 13

Imetnik trošarinskega skladišča mora:

▼M2

(a) po potrebi zagotoviti jamstvo, za proizvodnjo, predelavo in skladiščenje ter ob upoštevanju člena 15(3) zagotoviti obvezno jamstvo za gibanje trošarinskih izdelkov, katerim pogoje jamstva določijo pristojni organi države članice, ki izdajo dovoljenje za trošarinsko skladišče;

▼B

(b) ravnati v skladu z zahtevami, ki jih določi država članica, na katere ozemlju je trošarinsko skladišče;

(c) za vsako skladišče voditi evidenco zalog in gibanja proizvodov;

(d) omogočiti pregled proizvodov, kadarkoli se to zahteva;

(e) privoliti v vsak nadzor in preverjanje zalog.

Zahteve morajo spoštovati načelo nerazlikovanja med nacionalnimi transakcijami in transakcijami znotraj Skupnosti.

Člen 14

1. Imetniki trošarinskih skladišč so oproščeni plačila trošarine za primanjkljaje, ki nastanejo pod režimom odloga plačila trošarine in so posledica naključnih dogodkov ali višje sile ter jih ugotovi pooblaščenec pristojne države članice. Oprostitev plačila trošarine velja tudi za primanjkljaje, ki nastanejo med proizvodnjo in predelavo, skladiščenjem ter prevozom pod režimom odloga plačila trošarine in izhajajo iz narave izdelka. Vsaka država članica določi pogoje za odobritev oprostitve. Te oprostitve se uporabljajo tudi za gospodarske subjekte iz člena 16 med prevozom proizvodov pod režimom odloga plačila trošarine.

2. Primanjkljaje iz odstavka 1, ki nastanejo med prevozom proizvodov znotraj Skupnosti pod režimom odloga plačila trošarine, je treba ugotoviti v skladu s pravili namembne države članice.

3. Brez poseganja v člen 20 se trošarina na manko, ki ni primanjkljaj iz odstavka 1, in od primanjkljajev, za katere se ne odobri oprostitev iz odstavka 1, pobere po stopnjah, ki se v ustrezni državi članici uporabljajo v času, ko pristojni organi ugotovijo, da se je primanjkljaj pojavil ali, če je potrebno, ko je bil manko zabeležen.

▼M2

4. Pristojni organi na zadnji strani izvoda spremnega dokumenta iz člena 18(1), ki ga je treba vrniti pošiljatelju, v vseh primerih označijo manko iz odstavka 3 in primanjkljaje, ki po odstavku 1 niso oproščeni plačila trošarine.

Postopek:

— v primeru primanjkljajev ali mankov trošarinskih izdelkov, ki so pod režimom odloga plačila trošarine, do katerih pride med prevozom znotraj Skupnosti, pristojni organi države članice, v kateri se primanjkljaj ali manko ugotovi, to zabeležijo na izvodu spremnega dokumenta, namenjenega vračilu,

— ob vnosu izdelkov v namembno državo članico pristojni organi te države članice navedejo, ali za ugotovljeni primanjkljaj priznajo delno oprostitev ali oprostitve ne priznajo.

V zgoraj omenjenih primerih določijo osnovo za izračun trošarine, ki se pobere v skladu z odstavkom 3. Pristojni organi namembne države članice pošljejo kopijo izvoda spremnega dokumenta, namenjenega vračilu, pristojnim organom države članice, v kateri so ugotovili primanjkljaj.

▼B







NASLOV III

Gibanje blaga

Člen 15

▼M2

1. Brez poseganja v določbe členov 5(2), 16, 19(4) in 23(1a) se trošarinski izdelki pod režimom odloga plačila trošarine lahko gibajo med trošarinskimi skladišči.

Prvi pododstavek se uporablja pri gibanju znotraj Skupnosti za trošarinske izdelke, za katere je predpisana ničelna trošarinska stopnja in niso sproščeni v promet.

▼B

2. Dovoljenja za trošarinska skladišča, ki jih pristojni organi v državi članici izdajo v skladu s členom 13, se nanašajo na gibanje trošarinskih proizvodov v nacionalnih mejah in znotraj Skupnosti.

▼M2

3. Tveganja, izhajajoča iz gibanj trošarinskih izdelkov znotraj Skupnosti, se zavarujejo z jamstvom, ki ga zagotovi imetnik odpremnega trošarinskega skladišča, kot določa člen 13 ali, če je potrebno, z jamstvom, ki solidarno zavezuje pošiljatelja in prevoznika. Pristojni organi držav članic lahko dovolijo, da jamstvo namesto imetnika odpremnega trošarinskega skladišča zagotovi prevoznik ali lastnik izdelkov. Po potrebi, države članice lahko zahtevajo, da jamstvo zagotovi prejemnik.

Če se mineralna olja, podvržena plačilu trošarine, prevažajo znotraj Skupnosti po morju ali cevovodu, lahko države članice imetnika odpremnga trošarinskega skladišča oprostijo obveznosti zagotovitve jamstva iz prvega pododstavka.

Podrobna pravila glede jamstev določijo države članice. Jamstvo velja po vsej Skupnosti.

▼B

4. Brez poseganja v določbo člena 20 se lahko imetnik odpremnega trošarinskega skladišča in, če pride do takega primera, prevoznik razbremeni odgovornosti le na podlagi dokazila, da je prejemnik prevzel pošiljko proizvodov, zlasti s spremnim dokumentom iz člena 18 pod pogoji iz člena 19.

▼M2

5. Imetnik odpremnega trošarinskega skladišča ali njegov zastopnik lahko popravi vsebino polj 4, 7, 7a, 13, 14 in/ali 17 spremnega dokumenta, tako da navede novega prejemnika, ki mora biti imetnik trošarinskega skladišča ali pooblaščeni trošarinski prejemnik, ali nov namembni kraj. O tem je treba takoj obvestiti pristojni organ kraja odpreme ter novega prejemnika ali nov namembni kraj takoj vpisati na zadnjo stran spremnega dokumenta.

▼M2

6. V primeru gibanj mineralnih olj znotraj Skupnosti po morju ali celinskih plovnih poteh, imetniku odpremnega trošarinskega skladišča ni treba izpolniti polj 4, 7, 7a, 13 in 17 spremnega dokumenta, kadar ob odpremi izdelkov prejemnik ni dokončno znan, če:

— pristojni organi odpremne države članice pošiljatelju vnaprej dovolijo, da teh polj ne izpolni,

— se te organe obvesti o imenu in naslovu pošiljatelja, njegovi trošarinski številki in namembni državi, takoj ko so znani ali najkasneje takrat, ko izdelki prispejo v namembni kraj.

▼M7 —————

▼B

Člen 16

1. Ne glede na člen 15(1), je prejemnik lahko gospodarski subjekt brez statusa imetnika trošarinskega skladišča. Ta gospodarski subjekt lahko pri opravljanju svoje dejavnosti prejema trošarinske proizvode iz drugih držav članic pod režimom odloga plačila trošarine. Vendar pa ne sme ne skladiščiti ne pošiljati takih proizvodov pod režimom odloga plačila trošarine.

Ob upoštevanju prava Skupnosti lahko države članice sprejmejo posebna pravila o uporabi te določbe za trošarinske proizvode, vključene v poseben nacionalni režim distribucije, ki je združljiv s Pogodbo.

2. Preden zgoraj omenjeni gospodarski subjekt prejme blago, lahko zahteva, da ga registrirajo davčni organi njegove države članice.

Pooblaščeni trošarinski prejemnik mora:

(a) jamčiti za plačilo trošarine pod pogoji, ki jih določijo davčni organi njegove države članice, ne glede na člen 15(4), ki ureja odgovornost imetnika odpremnega trošarinskega skladišča in morebitno odgovornost prevoznika;

(b) voditi evidence pošiljk proizvodov;

(c) pokazati proizvode, kadarkoli se to zahteva;

(d) privoliti v vsak nadzor in preverjanje zalog.

Obveznost plačila trošarine za tak gospodarski subjekt nastane, ko prejme blago; trošarina mora biti plačana v skladu s postopkom, ki ga določi posamezna država članica.

3. Če gospodarski subjekt iz odstavka 1, ni registriran pri davčnih organih svoje države članice, mora izpolnjevati naslednje zahteve:

(a) pred odpremo prijaviti blago davčnim organom namembnih držav članic in jamčiti za plačilo trošarine ne glede na člen 15(4), ki se nanaša na odgovornost imetnika odpremnega trošarinskega skladišča in morebitne odgovornosti prevoznika;

(b) ob prejemu blaga plačati trošarino namembne države članice v skladu s postopkom, ki ga določi ta država članica;

(c) privoliti v vse preglede, ki administraciji namembne države članice omogočijo ugotoviti, da je blago dejansko prejeto in da je trošarina plačana.

4. Ob upoštevanju določb iz odstavkov 2 in 3 se v zvezi s premikom trošarinskih proizvodov pod režimom odloga plačila trošarine, uporabljajo določbe te direktive.

Člen 17

Imetnik odpremnega trošarinskega skladišča lahko imenuje davčnega zastopnika. Ta davčni zastopnik mora opravljati dejavnost v namembni državi članici in mora imeti dovoljenje davčnih organov te države. Ko nastopa v imenu prejemnika, ki nima statusa imetnika trošarinskega skladišča, mora izpolnjevati naslednje zahteve:

(a) jamčiti za plačilo trošarine pod pogoji, ki jih določijo davčni organi namembne države članice, ne glede na člen 15(4), ki se nanaša na odgovornost imetnika odpremnega trošarinskega skladišča in morebitno odgovornost prevoznika;

(b) ob prejemu blaga plačati trošarino namembne države članice v skladu s postopkom, ki ga določi namembna država članica;

(c) voditi evidenco pošiljk proizvodov in davčne organe namembne države članice obvestiti o kraju dostave blaga.

Člen 18

▼M1

1. Ne glede na možno uporabo računalniško podprtih postopkov mora vse trošarinske izdelke, ki se med državami članicami gibajo pod režimom odloga plačila trošarine, tudi tiste, ki se gibajo po morju ali zraku, neposredno iz ene v drugo luko ali letališče v Skupnosti, spremljati dokument, ki ga izda pošiljatelj. Ta dokument je lahko bodisi administrativni dokument ali komercialni dokument. Oblika in vsebina tega dokumenta ter postopek, ki se izvede, kadar njegova uporaba objektivno ni ustrezna, se določijo v skladu s postopkom iz člena 24.

▼B

2. Zaradi možnosti identifikacije proizvodov in opravljanja pregledov morajo biti v dokumentu iz odstavka 1 paketi oštevilčeni in proizvodi opisani. Po potrebi mora pošiljatelj vsak zabojnik zapečatiti, če države članice odpreme priznavajo prevozno sredstvo kot primerno za pečatenje, ali pa mora pošiljatelj pakete zapečatiti.

3. Če prejemnik ni imetnik trošarinskega skladišča ali pooblaščeni trošarinski prejemnik, in ne glede na člen 17, mora biti dokumentu iz odstavka 1 priložen dokument, ki potrjuje, da je trošarina plačana v namembni državi članici ali da so vsi drugi postopki za pobiranje trošarine izpolnjeni v skladu s pogoji, ki jih določijo pristojni organi namembne države članice.

Iz tega dokumenta morajo biti razvidni:

— naslov urada pristojnih davčnih organov v namembni državi članici,

— datum in referenčna oznaka plačila ali prejema jamstva za plačilo pri pristojnem uradu.

4. Odstavek 1 se ne uporabi, kadar se trošarinski proizvodi premikajo pod pogoji iz člena 5(2).

5. Brez poseganja v člen 3(1) lahko države članice ohranijo svoja pravila o premikanju in skladiščenju surovin za proizvodnjo ali pripravo trošarinskih proizvodov.

▼M2

6. Ta člen se uporablja tudi za trošarinske izdelke, ki se pod režimom odloga plačila trošarine gibajo med dvema trošarinskima skladiščema v isti državi članici preko ozemlja druge države članice.

▼B

Člen 19

1. Gospodarski subjekti morajo obveščati davčne organe držav članic o poslanih ali prejetih pošiljkah z dokumentom ali sklicevanjem na dokumentiz člena 18. Ta dokument se izda v štirih izvodih:

— en izvod hrani pošiljatelj,

— en izvod je za prejemnika,

— en izvod se vrne pošiljatelju v potrditev prejema pošiljke,

— en izvod je za pristojne organe namembne države članice.

Pristojni organi vsake odpremne države članice lahko predvidijo uporabo dodatnega izvoda dokumenta za pristojne organe države članice odpreme.

▼M2

Pristojni organi odpremne države članice in namembne države članice se lahko dogovorijo, da se podatki iz izvodov spremnega dokumenta, ki so njim namenjeni, pošljejo po elektronski poti.

▼B

Namembne države članice lahko določijo, da morajo izvod, ki se vrne pošiljatelju v potrditev prejema pošiljke, overiti ali potrditi njihovi pristojni organi. Države članice, ki uporabljajo to določbo, morajo o tem obvestiti Komisijo, ki nato o tem obvesti druge države članice.

Postopek glede izvoda za pristojne organe namembnih držav članic se sprejme v skladu s postopkom iz člena 24.

2. Če se trošarinski proizvodi prevažajo pod režimom odloga plačila trošarine k imetniku trošarinskega skladišča ali pooblaščenemu trošarinskemu prejemniku, mora prejemnik en izvod ustrezno izpolnjenega spremnega administrativnega dokumenta ali izvod komercialnega dokumenta vrniti pošiljatelju v potrditev prejema pošiljke najpozneje v 15 dneh po preteku meseca, v katerem je prejemnik dobil pošiljko.

▼M2

Ne glede na zgornje določbe lahko odpremna država članica določi, da se kopija izvoda, ki ga je treba vrniti, po telefaksu takoj pošlje pošiljatelju, tako da se lahko jamstvo hitro sprosti. To ne vpliva na obveznost vrnitve originala v skladu s prvim stavkom.

Kadar se trošarinski izdelki pod režimom odloga plačila trošarine pogosto in redno gibajo med dvema državama članicama, se pristojni organi teh dveh držav članic lahko dogovorijo za poenostavitev postopka potrditve prejema pošiljke na spremnem dokumentu, tako da se uporabi skupna ali avtomatizirana overitev.

▼B

Izvod, ki ga je treba vrniti, mora vsebovati naslednje podatke, potrebne za potrditev prejema pošiljke:

(a) naslov urada pristojnih davčnih organov za prejemnika;

(b) datum in kraj prejema blaga;

(c) opis prejetega blaga zaradi preverjanja, ali se pošiljka sklada s podatki iz dokumenta. Če se, je treba dodati zaznamek „pošiljka pregledana“;

(d) ustrezno referenčno ali evidenčno številko, če je to primerno in če jo pristojni organi namembne države članice uporabljajo, številčenje in/ali potrdilo pristojnih organov namembne države članice, če ta država članica določi, da morajo izvod, ki ga je treba vrniti, overiti ali potrditi njeni organi;

(e) podpis prejemnika.

3. Režim odloga plačila trošarine, kakor je opredeljen v členu 4(c), preneha, ko se za trošarinske proizvode vzpostavi eden izmed režimov iz člena 5(2) in tam opredeljenih pogojev, ko pošiljatelj prejme vrnjeni izvod ustrezno izpolnjenega spremnega administrativnega dokumenta ali komercialnega dokumenta, v katerem mora biti zabeleženo, da je bil za proizvode vzpostavljen tak režim.

▼M2

4. Trošarinski izdelki, ki jih v državi članici registriran imetnik trošarinskega skladišča izvozi preko ene ali več drugih držav članic, se lahko gibajo pod režimom odloga plačila trošarine v skladu s členom 4(c). Ta režim preneha s potrdilom, ki ga izda odpremni carinski organ iz Skupnosti, s katerim potrdi, da je izdelek dejansko zapustil Skupnost. Ta organ mora pošiljatelju vrniti overjen izvod spremnega dokumenta, ki je namenjen njemu.

▼B

5. Če ni potrditve prejema, mora pošiljatelj obvestiti davčne organe svoje države članice v roku, ki ga te določijo. Vendar pa rok ne sme biti daljši od treh mesecev od datuma odpreme blaga.

▼M7 —————

▼B

Člen 20

1. Če je med premikanjem trošarinskih proizvodov prišlo do nepravilnosti ali prekrškov v zvezi s plačilom obveznosti trošarin, mora dolg iz trošarine plačati fizična ali pravna oseba, ki je jamčila za plačilo trošarine v skladu s členom 15(3), v državi članici kjer je prekršek ali nepravilnost storila, neodvisno od uvedbe kazenskega postopka.

Če se trošarina pobere v državi članici, ki ni država odpreme, mora država članica, ki trošarino pobere o tem obvestiti pristojne organe v državi odpreme.

2. Če se med premikanjem odkrije prekršek ali nepravilnost in se ne da ugotoviti, kje je bil storjen, se šteje, da je storjen v državi članici, v kateri je bil odkrit.

3. Ne glede na določbe člena 6(2), kadar se za trošarinske proizvode, ki ne prispejo v namembni kraj in ni mogoče ugotoviti, kje je prekršek ali nepravilnost bila storjena velja da sta prekršek ali nepravilnost bila storjena v državi članici odpreme, ki pobere trošarino po stopnji, veljavni na dan odpošiljanja proizvodov, razen če se v štirih mesecih od dneva odpreme proizvodov pristojnim organom predloži dokaz o pravilnosti transakcije ali o kraju, kjer je bila nepravilnost ali prekršek dejansko storjen. ►M1 Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, potrebne za obravnavanje kakršnekoli kršitve predpisov ali nepravilnosti in za učinkovito kaznovanje. ◄

4. Če se je pred iztekom triletnega obdobja od datuma izdaje spremnega dokumenta ugotovila država članica, v kateri je bila dejansko storjena nepravilnost ali prekršek, ta država članica pobere trošarino po stopnji, veljavni na dan, ko je bilo blago odposlano. V tem primeru se takoj ob predložitvi dokazila o pobrani trošarini, prvotno pobrana trošarina povrne.

Člen 21

1. Brez poseganja v člen 6(1) lahko države članice zahtevajo, da se proizvodi, sproščeni v porabo na njihovem ozemlju, označijo z davčnimi oznakami ali nacionalnimi identifikacijskimi znaki, ki se uporabljajo za fiskalne namene.

2. Vsaka država članica, ki zahteva uporabo davčnih oznak ali nacionalnih identifikacijskih znakov iz odstavka 1 jih mora dati na voljo imetnikom trošarinskih skladišč drugih držav članic. Vendar pa vsaka država članica lahko zahteva, da so davčne oznake na voljo davčnim zastopnikom, ki jih pooblastijo davčni organi te države članice.

▼M2

Ne glede na katerekoli določbe, ki se lahko sprejmejo za pravilno izvajanje tega člena in za preprečevanje goljufij, davčnih utaj ali zlorab, države članice zagotovijo, da te oznake ali znaki ne ovirajo prostega pretoka trošarinskih izdelkov.

▼B

3. Davčne oznake ali identifikacijski znaki v smislu odstavka 1 veljajo v državi članici, ki jih je izdala.

Vendar pa države članice te oznake lahko medsebojno priznajo.

4. Na Irskem se lahko skladišči, prevaža ali uporablja mineralno olje, ki ni v rezervoarjih vozil, ki lahko uporabljajo davka oproščeno gorivo, samo če je to v skladu z zahtevami te države glede kontrole in označevanja.

5. Proizvodi, opremljeni z davčno oznako ali nacionalnim identifikacijskim znakom države članice v smislu odstavka 1, ki so namenjeni prodaji v tej državi članici in so na ozemlju druge države članice, se lahko premikajo znotraj Skupnosti skupaj s spremnim dokumentom, kakor to predvideva člen 18(1) in (3), ali, če se pojavi tak primer, v skladu s členom 5(2).







NASLOV IV

Vračila

Člen 22

1. V ustreznih primerih lahko gospodarski subjekt pri opravljanju svoje dejavnosti zahteva za trošarinske proizvode sproščene v porabo, vračilo trošarine od davčnih organov države članice, v kateri so proizvodi bili sproščeni v porabo, če niso namenjeni porabi v tej državi članici.

Vendar pa države članice lahko zavrnejo zahtevo za vračilo, če niso izpolnjena merila glede pravilnosti, ki jih določijo.

2. Pri uporabi odstavka 1 se uporabljajo naslednje določbe:

(a) preden se blago odpošlje, mora pošiljatelj vložiti zahtevo za vračilo od pristojnih organov svoje države članice in predložiti dokazilo, da je trošarina plačana. Vendar pristojni organi ne smejo zavrniti vračila le zato, ker ni predložen dokument, ki ga pripravijo ti isti organi, ki potrjuje da je bilo prvotno plačilo opravljeno;

(b) prevoz blaga iz točke (a) se opravi ►M1 v skladu z določbami Naslova III ◄ ;

(c) pošiljatelj predloži pristojnim organom svoje države članice od prejemnika vrnjeni in ustrezno izpolnjeni izvod dokumenta iz točke (b), ki ga mora spremljati bodisi dokument, ki potrjuje da je trošarina zavarovana v državi članici porabe, bodisi dokument z naslednjimi podatki: — naslov pristojnega urada davčnih organov v namembni državi članici, — datum, ko je ta urad prejel obračun trošarine, skupaj s sklicno ali evidenčno številko tega obračuna;

(d) za trošarinske proizvode, sproščene v porabo v državi članici, ki so opremljeni z davčno oznako ali identifikacijskim znakom države članice, se lahko zahteva vračilo trošarine, ki jo morajo vrniti davčni organi držav članic, ki so izdali davčne oznake ali identifikacijske znake, če so davčni organi države članice, ki so jih izdali, ugotovili, da so te oznake ali znaki uničeni.

3. V primerih iz člena 7 mora država članica odpreme vrniti plačano trošarino le, če je bila ta že plačana v namembni državi članici v skladu s postopkom iz člena 7(5).

Vendar pa države članice lahko zavrnejo to zahtevo za vračilo, če niso izpolnjena merila za pravilnost, ki jih določijo.

4. V primerih iz člena 10 mora država članica odpreme na zahtevo prodajalca vrniti plačano trošarino, če je ta ravnal po postopku, določenem v členu 10(3).

Vendar pa države članice lahko zavrnejo to zahtevo za vračilo, če niso izpolnjena merila za pravilnost, ki jih določijo.

Države članice lahko določijo poenostavljen postopek vračila, če je prodajalec imetnik trošarinskega skladišča.

5. Davčni organi vsake države članice določijo postopke nadzora in metode, ki se uporabljajo za vračila, opravljena na njihovem ozemlju. Države članice zagotovijo, da vračilo trošarine ne presega dejansko plačanega zneska.







NASLOV V

Oprostitve

Člen 23

1. Trošarina se ne plačuje od trošarinskih proizvodov, ki so namenjeni:

— za dobavo v okviru diplomatskih ali konzularnih odnosov,

— za mednarodne organizacije, ki jih javne oblasti države članice gostiteljice priznajo kot take, in za člane takih organizacij v mejah in pod pogoji, določenimi v mednarodnih konvencijah o ustanovitvi teh organizacij ali v dogovorih s centralami,

— za oborožene sile vsake države članice Severnoatlantskega zavezništva, ki niso države članice, v katerih nastane obveznost plačila trošarine, pa tudi za oborožene sile iz člena 1 Sklepa 90/640/EGS ( 6 ) za potrebe teh sil, civilnega osebja, ki jih spremlja, ali za oskrbo njihovih menz in kantin,

— za porabo v skladu s sporazumom, sklenjenim z državami nečlanicami ali mednarodnimi organizacijami, če je tak sporazum glede na oprostitev plačila DDV dovoljen ali potrjen.

Za te oprostitve veljajo pogoji in omejitve, ki jih določi država članica gostiteljica, dokler se ne sprejmejo enotna davčna pravila. Oprostitev se lahko odobri v skladu s postopkom za vračilo trošarine.

▼M2

1a. Oboroženim silam in organizacijam iz odstavka 1 se dovoli, da prejemajo izdelke iz drugih držav članic pod režimom odloga plačila trošarine skupaj s spremnim dokumentom iz člena 18, če je temu dokumentu priloženo potrdilo o oprostitvi. Oblika in vsebina potrdila o oprostitvi se določita v skladu s postopkom iz člena 24.

▼B

2. Svet lahko na predlog Komisije s soglasno odločitvijo dovoli katerikoli državi članici, da z državo nečlanico ali mednarodno organizacijo sklene sporazum, ki lahko vključuje oprostitve plačila trošarine.

Država, ki želi skleniti tak sporazum, o tem uradno obvesti Komisijo in predloži vse s tem povezane informacije. Komisija obvesti druge države članice v enem mesecu. Šteje se, da je Svet sprejel odločitev, če v dveh mesecih po tem, ko so bile druge države članice s tem seznanjene, o zadevi ne razpravlja.

3. Dne 31. decembra 1992 se prenehajo uporabljati določbe o trošarini iz naslednjih direktiv:

— Direktiva 74/651/EGS ( 7 ),

— Direktiva 83/183/EGS ( 8 ),

— Direktiva 68/297/EGS ( 9 ).

4. Dne 31. decembra 1992 se prenehajo uporabljati določbe o trošarini iz Direktive 69/169/EGS ( 10 ) v zvezi z odnosi med državami članicami.

5. Dokler Svet na predlog Komisije soglasno ne sprejme določb Skupnosti o oskrbi ladij in zrakoplovov, države članice lahko še naprej uporabljajo svoje nacionalne določbe s tega področja.







NASLOV VI

Odbor za trošarine

▼M6

Člen 24

1. Komisiji pomaga odbor, imenovan „Odbor za trošarine“.

2. Ukrepi, potrebni za uporabo členov 5, 7, 15b, 18, 19 in 23, se sprejmejo skladno s postopkom iz odstavka 3.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 11 )

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša tri mesece.

4. Razen ukrepov iz odstavka 2 odbor obravnava vprašanja, ki jih zastavi predsednik na lastno pobudo ali na zahtevo predstavnika države članice, in se nanašajo na uporabo določb Skupnosti o trošarinah.

5. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 25

Države članice in Komisija pregledajo in ocenijo uporabo določb Skupnosti o trošarinah.







NASLOV VII

Končne določbe

▼M3

Člen 26

1. Brez poseganja v člen 8 lahko Danska in Finska do 31. decembra 2003 uporabljata poseben režim iz drugega in tretjega pododstavka za nekatere alkoholne pijače in tobačne izdelke, ki jih na njuno ozemlje vnesejo fizične osebe za lastno uporabo.

Od 1. januarja 1977 Danska in Finska lahko še naprej uporabljata enake količinske omejitve, kot sta jih za blago, ki se lahko vnese na njuno ozemlje brez dodatnega plačila trošarine, uporabljali na dan 31. decembra 1996. Te omejitve ti dve državi članici postopno ukinjata. ►M5 Finska bo povečala količinske omejitve za pivo na najmanj 24 litrov od uveljavitve finske zakonodaje, ki prevzema člen 5(9) Direktive 69/169/EGS, na najmanj 32 litrov od 1. januarja 2001 in na najmanj 64 litrov od 1. januarja 2003. ◄

Kadar tako blago uvozijo osebe, ki prebivajo na njunem ozemlju, Danska in Finska lahko omejita dovoljeni uvoz brez plačila trošarine za osebe, ki so bile zunaj njunega ozemlja več kot 24 ur.

2. Komisija bo pred 30. junijem 2000 poročala Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju določb odstavka 1.

▼M4

3. Brez poseganja v člen 8 lahko Švedska uporablja omejitve iz Priloge o količini alkoholnih pijač in tobačnih izdelkov.

Dovoljenje se nanaša na količino alkoholnih pijač in tobačnih izdelkov, ki jih fizične osebe za lastno uporabo lahko vnesejo na ozemlje Švedske brez dodatnega plačila trošarine.

Uporablja se do 31. decembra 2003.

▼M3

4. Danska, Finska in Švedska lahko pobirajo trošarine in opravljajo potrebne preglede za izdelke, za katere velja ta člen.

▼M1

Člen 26a

Za trošarinske izdelke, za katere je bil pred 1. januarjem 1993 vzpostavljen drugačen režim odloga plačila kot je določeno v členu 5(2) in 18(1), in tak režim ni prenehal, se po tem datumu šteje, da so pod režimom odloga plačila trošarine.

Kadar se stanje iz prvega pododstavka, nanaša na režim odloga plačila trošarine v notranjem tranzitu Skupnosti, se v obdobju, ko so ti izdelki pod tem režimom, še naprej uporabljajo določbe, veljavne v času, ko je za te izdelke bilvzpostavljen ta režim, kar se določi v skladu z omenjenimi določbami.

Kadar se omenjeno stanje nanaša na režim odloga plačila trošarine v nacionalnem tranzitu, države članice določijo pogoje in formalnosti, pod katerimi po 1. januarju 1993 režim odloga plačila trošarine preneha.

▼B

Člen 27

Svet pred 1. januarjem 1997, na podlagi poročila Komisije ponovno pregleda določbe členov 7, 8, 9 in 10 ter na podlagi predloga Komisije, po posvetovanju z Evropskim parlamentom, soglasno sprejme vse potrebne spremembe.

Člen 28

V obdobju do 30. junija 1999 se uporabljajo naslednje določbe:

1. Države članice lahko oprostijo plačilo trošarine za proizvode, ki jih dobavljajo brezcarinske prodajalne in se v osebni prtljagi potnikov na poletu znotraj Skupnosti ali morski plovbi znotraj Skupnosti odnesejo v drugo državo članico. V tej določbi pomeni: (a) „brezcarinska prodajalna“ vsako poslovalnico na letališču ali v pristanišču, ki izpolnjuje pogoje, ki jih določijo pristojni organi, zlasti na podlagi odstavka 3 tega člena; (b) „potnik v drugo državo članico“ vsakega potnika z dokumentom za potovanje po zraku ali morju, ki dokazuje, da je neposredno namembno območje letališče ali pristanišče v drugi državi članici; (c) „polet znotraj Skupnosti ali morska plovba znotraj Skupnosti“ vsak prevoz, po zraku ali morju, ki se začne v državi članici, dejanski kraj prihoda pa je v drugi državi članici. Proizvodi, dobavljeni na letalu ali ladji za postrežbo potnikov med potovanjem znotraj Skupnosti, se obravnavajo enako kakor proizvodi, ki jih dobavljajo brezcarinske prodajalne. Oprostitev plačila trošarine se uporablja tudi za proizvode, ki jih dobavljajo brezcarinske prodajalne, ki se nahajajo v enem od dveh vstopnih terminalov predora pod Kanalom, za potnike z veljavnimi dokumenti za potovanje med tema terminaloma.

2. Oprostitev iz odstavka 1 se za proizvode uporablja le v količinah, ki ne presegajo omejitev, na osebo ali na potovanje, ki so opredeljene v veljavnih določbah Skupnosti v zvezi z gibanjem potnikov med tretjimi državami in Skupnostjo.

3. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se oprostitve iz tega člena uporabljajo pravilno in pošteno, in s katerimi se preprečijo morebitne utaje, izogibanja ali zlorabe.

Člen 29

1. Države članice lahko male proizvajalce vina oprostijo zahtev iz naslovov II in III ter drugih zahtev glede gibanja in nadzora. Če ti mali proizvajalci vina sami opravljajo transakcije znotraj Skupnosti, obvestijo svoje pristojne organe in ravnajo v skladu z zahtevami iz Uredbe Komisije št. 986/89 ( 12 ) z dne 10. aprila 1989, zlasti glede evidentiranja poslanih proizvodov in spremnega dokumenta.

„Mali proizvajalci vina“ so osebe, ki proizvedejo povprečno manj kakor 1 000 hl vina na leto.

2. Prejemnik obvesti davčne organe namembne države članice o pošiljkah vina z dokumentom iz odstavka 1, ali s sklicevanjem nanj.

3. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, potrebne na bilateralni ravni, za uvedbo naključnih pregledov, ki se po potrebi lahko opravljajo z računalniško vodenimi postopki.

Člen 30

Direktiva 77/799/EGS se spremeni na naslednji način:

1. Naslov se nadomesti z naslednjim: „Direktiva Sveta z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih oblasti držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja“ .

2. V členu 1: (a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. V skladu s to direktivo pristojni organi držav članic izmenjajo vse informacije, ki jim omogočajo pravilno odmero davkov na dohodek in kapital, in vse informacije v zvezi z odmero naslednjih posrednih davkov: — davka na dodano vrednost, — trošarine od mineralnega olja, — trošarine od alkohola in alkoholnih pijač, — trošarine od tobačnih proizvodov.“ (b) Za Dansko, Grčijo, Združeno kraljestvo in Portugalsko se odstavek 5 nadomesti z naslednjim: na Danskem: — Skatteministeren ali pooblaščeni zastopnik; v Grčiji: – ali pooblaščeni zastopnik; v Združenem kraljestvu: — The Commissioners of Customs and Excise ali pooblaščeni zastopnik za podatke glede davka na dodano vrednost in trošarine, — The Commissioners of Irland Revenue ali pooblaščeni zastopnik za vse druge podatke; na Portugalskem: — O Ministrao das Finanças ali pooblaščeni zastopnik.

▼M1

Člen 30a

Direktiva 76/308/EGS se spremeni, kot sledi:

1. Naslov se nadomesti z naslednjim: „Direktiva Sveta z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi zahtevkov, ki izhajajo iz poslovanja, ki je del sistema financiranja Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada in pri izterjavi prelevmanov, carin, davka na dodano vrednost in določenih trošarin.“

2. V členu 2 se: (a) črka „(e)“ nadomesti s „(f)“, (b) za točko „(d)“ se vstavi naslednja točka: „(e) naslednje trošarine: — trošarine za tobačne izdelke, — trošarine za alkohol in alkoholne pijače, — trošarine za mineralna olja.“

▼B

Člen 31

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 1. januarja 1993.

Vendar pa ima Kraljevina Danska glede člena 9(3) dovoljenje, da sprejme zakone in druge predpise za uskladitev s to direktivo najpozneje do 1. januarja 1993.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice obvestijo Komisijo o poglavitnih določbah nacionalne zakonodaje, ki so jih sprejele za uskladitev s to direktivo.

Člen 32

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M4









PRILOGA

Člen 26(3)

Količina alkoholnih pijač in tobačnih izdelkov, ki jih fizične osebe za lastno uporabo lahko vnesejo na ozemlje Švedske brez dodatnega plačila trošarine







Alkoholne pijače Od 1. julija 2000 Od 1. januarja 2001 Od 1. januarja 2002 Od 1. januarja 2003 Žgane alkoholne pijače 1 l 1 l 2 l 5 l Vmesni alkoholni izdelki 3 l 3 l 3 l 3 l Vina (tudi peneča vina) 20 l 26 l 26 l 52 l Pivo 24 l 32 l 32 l 64 l







Tobačni izdelki Od 1. julija 2000 Cigarete ali 400 cigarilosi ali 200 cigare ali 100 tobak za kajenje 550 g