2009R0073 — SL — 20.04.2012 — 007.002

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:





popravljena z:









▼B

UREDBA SVETA (ES) št. 73/2009

z dne 19. januarja 2009

o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003







SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 36, 37 in 299(2) Pogodbe, ob upoštevanju Akta o pristopu iz leta 1979 in zlasti odstavka 6 Protokola št. 4 o bombažu, priloženega Aktu ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ), po posvetovanju z Evropskim ekonomsko-socialnim odborom ( 2 ), po posvetovanju z Odborom regij ( 3 ), ob upoštevanju naslednjega: (1) Reforme skupne kmetijske politike (SKP), dogovorjene v letih 2003 in 2004, so vsebovale določbe za merjenje njihove učinkovitosti. S zvezi s tem je Komisija 20. novembra 2007 Svetu in Evropskemu parlamentu predstavila sporočilo z naslovom „Priprava na ‚pregled zdravstvenega stanja‘ reforme SKP“. To sporočilo in nadaljnje razprave Evropskega parlamenta, Sveta, Evropskega ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij o njegovih glavnih prvinah, kakor tudi številna mnenja, ki izhajajo iz posvetovanj z javnostjo, bi bilo treba upoštevati. (2) Izkušnje, pridobljene pri izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor ( 4 ), zlasti kažejo, da je treba nekatere prvine mehanizma podpor prilagoditi. Zlasti bi bilo treba razširiti proizvodno nevezanost neposredne podpore in poenostaviti delovanje sheme enotnega plačila. Uredba (ES) št. 1782/2003 je bila tudi večkrat znatno spremenjena. Ob upoštevanju tega razvoja in zaradi jasnosti bi jo bilo treba razveljaviti in nadomestiti s to uredbo. (3) Uredba (ES) št. 1782/2003 je uvedla načelo, da za kmete, ki ne izpolnjujejo nekaterih zahtev na področjih javnega zdravja, zdravja živali in rastlin, okolja in dobrega počutja živali, veljajo znižanja ali izključitve iz neposredne podpore. Ta sistem „navzkrižne skladnosti“ je sestavni del podpore Skupnosti v okviru neposrednih plačil in bi ga bilo treba zaradi tega ohraniti. Vendar pa so izkušnje pokazale, da številne zahteve, ki spadajo v področje uporabe navzkrižne skladnosti, niso dovolj pomembne za kmetijsko dejavnost ali kmetijsko zemljišče ali pa zadevajo bolj nacionalne organe kot kmete. Zaradi tega je primerno, da se prilagodi področje uporabe navzkrižne skladnosti. (4) Nadalje, da bi se izognili opuščanju kmetijskih zemljišč in da bi zagotovili, da se ta obdelujejo v skladu z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji, je Uredba (ES) št. 1782/2003 vzpostavila okvir Skupnosti, v katerem države članice sprejmejo standarde ob upoštevanju posebnih značilnostih zadevnih območij, vključno s pogoji tal in podnebja ter obstoječimi sistemi kmetovanja, rabo zemljišč, kolobarjenjem, načini kmetovanja, in strukturami kmetijskih gospodarstev. To okvir bi bilo treba ohraniti. Izkušnje pa so pokazale, da se izvajanje nekaterih standardov v vseh državah članicah ne more utemeljevati zgolj z njihovim pomenom in pozitivnimi učinki. Uporaba takšnih standardov za države članice zato ne bi smela biti obvezna. Vendar se za zagotovitev čim večje skladnosti okvira standard ne bi smel opredeliti za neobveznega, če je država članica pred letom 2009 na njegovi podlagi predpisala minimalno zahtevo ali če so dogovorjena nacionalna pravila, ki urejajo ta standard. (5) Ukinitev obvezne prahe v okviru sheme enotnega plačila v skladu s to uredbo bi lahko v nekaterih primerih imela škodljive posledice za okolje, zlasti glede nekaterih krajinskih značilnosti. Zato je primerno okrepiti določbe Skupnosti, katerih cilj je varovanje navedenih krajinskih značilnosti. V posebnih okoliščinah bi poleg tega moralo biti državi članici omogočeno, da predvidi vzpostavljanje in/ali ohranjanje habitatov. (6) Zaščita in gospodarjenje z vodnimi viri v zvezi s kmetijsko dejavnostjo je na nekaterih območjih vedno večji problem. Okvir Skupnosti za dobre kmetijske in okoljske pogoje bi bilo treba okrepiti tudi z namenom varovanja voda pred onesnaževanjem in odpadnimi vodami ter upravljanja uporabe vode. (7) Uredba (ES) št. 1782/2003 potrjuje ugoden učinek trajnih pašnikov na okolje. Ohraniti bi morali ukrepe iz navedene uredbe, namenjene spodbuditvi ohranjanja obstoječih trajnih pašnikov, da bi preprečili množično spreminjanje njihove namembnosti v orna zemljišča. (8) Da bi dosegli boljšo uravnoteženost med tistimi instrumenti politike, katerih namen je spodbuditi trajnostno kmetijstvo, in tistimi, katerih namen je spodbuditi razvoj podeželja, je bil z Uredbo (ES) št. 1782/2003 uveden sistem postopnega obveznega zmanjševanja neposrednih plačil („modulacija“). Ta sistem bi bilo treba ohraniti, vključevati pa bi moral izvzetje neposrednih plačil do 5 000 EUR. (9) Prihranki, dobljeni z modulacijo, se uporabljajo za financiranje ukrepov v okviru politike razvoja podeželja. Od sprejetja Uredbe (ES) št. 1782/2003 se je kmetijski sektor soočil s številnimi novimi in zahtevnimi izzivi, kot so podnebne spremembe in čedalje večji pomen bioenergije, pa tudi potreba po boljšem gospodarjenju z vodo in učinkovitejšem varstvu biotske raznovrstnosti. Skupnost kot pogodbenica Kjotskega protokola ( 5 ) je bila pozvana, da svoje politike prilagodi glede na vprašanja, povezana s podnebnimi spremembami. Poleg tega je zaradi resnih težav, povezanih s pomanjkanjem vode in sušami, Svet v sklepih o pomanjkanju vode in suši z dne 30. oktobra 2007 menil, da bi bilo treba dodatno pozornost posvetiti vprašanjem gospodarjenja z vodo v kmetijstvu. Poleg tega je Svet v sklepih o Zaustavitvi izgube biotske raznovrstnosti z dne 18. decembra 2006 poudaril, da varovanje biotske raznovrstnosti ostaja glavni izziv; čeprav je bil dosežen pomemben napredek, pa si bo za dosego cilja Skupnosti na področju biotske raznovrstnosti do leta 2010 treba še prizadevati. Ker inovacije lahko v veliki meri prispevajo k razvoju novih tehnologij, proizvodov in procesov, bi zato morale podkrepiti prizadevanja za obravnavanje omenjenih novih izzivov. Režim mlečnih kvot bo leta 2015 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode ( 6 ) prenehal veljati, zato si bodo morali proizvajalci mleka posebej prizadevati, da bi se prilagodili spremenljivim razmeram, zlasti v manj razvitih območjih. Zato je primerno, da se tudi ta specifična situacija uvrsti med nove izzive, ki bi jih morale biti države članice sposobne obravnavati, da bi zagotovile „mehak pristanek“ svojih sektorjev mleka in mlečnih izdelkov. (10) Skupnost priznava, da se je treba spopadasti s temi novimi izzivi v okviru njenih politik. Na področju kmetijstva so primerno orodje za spoprijemanje z njimi programi za razvoj podeželja, sprejeti na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) ( 7 ). Da bi državam članicam omogočili, da ustrezno revidirajo svoje programe razvoja podeželja brez zmanjšanja svoje sedanje dejavnosti razvoja podeželja na drugih področjih, bi bilo treba dati na voljo dodatna finančna sredstva. Vendar finančna perspektiva za obdobje 2007–2013 ne zagotavlja finančnih sredstev za krepitev politike Skupnosti na področju razvoja podeželja glede na potrebe. V teh okoliščinah bi bilo treba sprostiti velik del potrebnih finančnih sredstev z zagotavljanjem postopnega večjega zniževanja neposrednih plačil z modulacijo. (11) Za razdelitev neposredne dohodkovne podpore med kmete je značilno dodeljevanje velike količine plačil razmeroma majhnemu številu velikih upravičencev. Jasno je, da veliki upravičenci ne potrebujejo enake ravni enotne podpore, da bi bil cilj dohodkovne podpore učinkovito dosežen. Vrh tega so se veliki upravičenci sposobni prilagajati trgu tudi ob nižjih ravneh enotne podpore. Zato je pravično pričakovati, da kmetje z visokimi zneski podpore posebej prispevajo k financiranju ukrepov razvoja podeželja, namenjenih spopadanju z novimi izzivi. Zaradi tega je primerno uvesti mehanizem, ki določa večje znižanje večjih plačil, katerih iztržek je treba uporabiti za spopadanje z novimi izzivi v okviru razvoja podeželja. (12) Zaradi posebnega geografskega položaja najbolj oddaljenih regij, pa tudi njihove otoške lege, majhnosti, goratega terena ter klime so njihovi kmetijski sektorji dodatno obremenjeni. Da bi take obremenitve in omejitve omilili, bi moralo obstajati odstopanje od obveznosti uporabe znižanja plačil z modulacijo za kmete v najbolj oddaljenih regijah. (13) Povečane stopnje obvezne modulacije bi morale upoštevati tiste države članice, ki so se odločile za uporabo sistema prostovoljne modulacije. Ustrezno bi bilo treba spremeniti Uredbo Sveta (ES) št. 378/2007 z dne 27. marca 2007 o pravilih za prostovoljno modulacijo neposrednih plačil, predvidenih v Uredbi (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ( 8 ). (14) Zneske, ki jih dobimo z uporabo 5 odstotnih točk, ki ustrezajo znižanjem na podlagi modulacije, določenih v Uredbi (ES) št. 1782/2003, bi bilo treba razdeliti med države članice na podlagi enakih meril, določenih z navedeno uredbo, in sicer v skladu z objektivnimi merili, obenem pa določiti, da se določen odstotek teh zneskov zadrži v državah članicah, kjer so bili ustvarjeni. Glede na strukturne prilagoditve, ki izhajajo iz odprave intervencije za rž, bi bile treba določiti posebne ukrepe za nekatere regije pridelovalke rži, ki se financirajo z delom zneskov, ustvarjenih z modulacijo. Poleg tega bi bilo treba dati zneske, zbrane z uporabo kakršnega koli dodatnega znižanja na podlagi modulacije, na voljo državam članicam, v katerih so bili ustvarjeni. (15) Da bi olajšali delovanje modulacije, predvsem glede postopkov za odobritev neposrednih plačil kmetom, in prenosov na programe razvoja podeželja, bi bilo treba določiti neto zgornje meje za vsako državo članico, da bi se omejili zneski, ki jih je treba kmetom izplačati po uporabi modulacije. Da bi upoštevali posebnosti pomoči SKP v najbolj oddaljenih regijah in dejstvo, da se modulacija ne uporablja za neposredna plačila, neto zgornja meja za zadevne države članice ne bi smela vključevati neposrednih plačil v teh regijah. Uredbo Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike ( 9 ) bi bilo zato treba ustrezno spremeniti. (16) Kmetje v novih državah članicah, ki so pristopile k Evropski uniji 1. maja 2004 ali pozneje, prejemajo neposredna plačila v okviru mehanizma za postopno uvajanje, določenega v aktih o pristopu za posamezno državo članico. Da bi dosegli pravilno uravnoteženost med instrumenti politike, katerih namen je spodbujati trajnostno kmetijstvo, in instrumenti, katerih namen je spodbujati razvoj podeželja, se sistem modulacije ne bi smel uporabljati za kmete v novih državah članicah, dokler raven neposrednih plačil, ki se uporabljajo v teh državah članicah, ni enaka ravni, ki se uporablja v državah članicah, ki niso nove države članice. (17) Modulacija ne bi smela zmanjšati neto zneska, ki se izplača kmetu v novi državi članici, pod znesek, ki se izplača enakovrednemu kmetu v državah članicah, ki niso nove države članice. Potem ko se bo modulacija začela uporabljati za kmete v novih državah članicah, bi se morala stopnja znižanja omejiti na razliko med ravnjo v okviru razporeda za postopno uvajanje in ravnjo v državah članicah, ki niso nove države članice po uporabi modulacije. Poleg tega bi se morala modulacija upoštevati pri odobritvi dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil za kmete v novih državah članicah, za katere se uporablja modulacija. (18) Da bi zagotovili, da zneski za financiranje SKP ustrezajo letnim zgornjim mejam iz finančne perspektive, bi bilo treba ohraniti finančni mehanizem iz Uredbe (ES) št. 1782/2003, v skladu s katerim se prilagodi raven neposredne podpore, če napovedi kažejo, da je v danem finančnem letu prekoračena spodnja meja podpostavke 2 z varnostno rezervo v višini 300 000 000 EUR. Ob upoštevanju ravni neposrednih plačil za kmete v novih državah članicah, ki so posledica postopnega uvajanja, in v okviru uporabe mehanizma za postopno uvajanje za vsa neposredna plačila, odobrena v novih državah članicah, se ta instrument finančne discipline v teh državah članicah ne bi smel uporabljati, dokler raven neposrednih plačil, ki se uporablja v teh državah članicah, ni vsaj enaka ravni, ki se uporablja v državah članicah, ki niso nove države članice. Ob upoštevanju posebnega pomena vira v splošnem proračunu Evropskih skupnosti iz člena 2(1)(c) Sklepa Sveta 2007/436/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti ( 10 ) bi bilo treba izjemoma določiti, da Svet potreben sklep o uporabi instrumenta finančne discipline sprejme na predlog Komisije. (19) Da bi kmetom pomagale izpolniti standarde modernega visokokakovostnega kmetijstva, morajo države članice še naprej upravljati celovit sistem, ki kmetijam ponuja svetovanje, določeno v Uredbi (ES) št. 1782/2003. Sistem kmetijskega svetovanja naj bi pomagal kmetom, da bolje spoznajo materialne tokove in postopke na kmetiji, povezane z okoljem, varno hrano ter zdravjem in dobrim počutjem živali, ne da bi kakor koli vplival na njihovo obveznost in odgovornost, da te standarde spoštujejo. (20) Po Uredbi (ES) št. 1290/2005 države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da so transakcije, ki se financirajo iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS), dejansko izvedene in pravilno izvršene, ter da se preprečijo in obravnavajo nepravilnosti. V ta namen bi morale upravljati integrirani administrativni in kontrolni sistem za neposredna plačila. Da bi lahko izboljšale učinkovitost in nadzor nad podporo Skupnosti, bi morale biti države članice pooblaščene, da uporabijo integrirani sistem tudi v primeru shem Skupnosti, ki niso zajete v tej uredbi. (21) Ohraniti bi bilo treba glavne elemente integriranega administrativnega in kontrolnega sistema ter zlasti določbe o računalniški zbirki podatkov, sistemu identifikacije enot rabe ali poljin, zahtevke kmetov za pomoč, usklajen sistem kontrole ter v okviru sheme enotnega plačila, sistem za identifikacijo in evidenco pravic do plačila. (22) Upravljanje majhnih zneskov je težavna naloga za pristojne organe držav članic. Da bi preprečili pretirano upravno obremenitev, bi se morale države članice na splošno vzdržati dodeljevanja neposrednih plačil, če bi bilo plačilo nižje od 100 EUR oziroma bi upravičena površina kmetijskega gospodarstva, za katero se zahteva podpora, znašala manj kot en hektar. Ker pa se strukture kmetijskih gospodarstev držav članic med seboj znatno razlikujejo in se lahko precej razlikujejo od povprečne kmetijske strukture Skupnosti, bi bilo treba predvideti posebno določbo, ki bi državam članicam omogočila uporabo najnižjih mejnih vrednosti, ki bi odražale njihov poseben položaj. Zaradi zelo specifične kmetijske strukture v najbolj oddaljenih regijah in na egejskih otokih za te regije ne bi smeli uporabljati nikakršnih najnižjih mejnih vrednosti. Poleg tega bi morale imeti države članice možnost, da se po lastni presoji odločijo za uporabo ene od obeh vrst najnižje mejne vrednosti ob upoštevanju posebnosti struktur njihovih kmetijskih sektorjev. Ker so bile pravice do plačila dodeljene kmetom s tako imenovanimi kmetijskimi gospodarstvi „brez zemljišča“, bi bila uporaba mejne vrednosti na podlagi hektarja neučinkovita. Za take kmete bi moral zato veljati povprečni najmanjši znesek, povezan s podporo. Za zagotovitev enakega obravnavanja kmetov, katerih neposredna plačila so predmet postopnega uvajanja, bi morale najnižje mejne vrednosti temeljiti na končnih zneskih, ki se dodelijo ob koncu postopka postopnega uvajanja. (23) Izkušnje pri uporabi sheme enotnega plačila kažejo, da je bila proizvodno nevezana dohodkovna podpora v mnogih primerih dodeljena upravičencem, katerih kmetijske dejavnosti so predstavljale le majhen delež vseh gospodarskih dejavnosti ali katerih poslovni namen ni imel ali je imel le v zanemarljivi meri za cilj opravljanje kmetijske dejavnosti. Da se prepreči dodeljevanje kmetijske dohodkovne podpore takšnim upravičencem in zagotovi, da se podpora Skupnosti v celoti uporabi za zagotavljanje primernega življenjskega standarda kmetov, bi bilo treba države članice pooblastiti, kjer do take dodelitve pride, da takšnim fizičnim in pravnim osebam ne odobrijo neposrednih plačil v skladu s to uredbo. (24) Plačila, predvidena s shemami podpore Skupnosti, bi morali pristojni državni organi prejemnikom izplačati v celoti, pri čemer se odštejejo vsa znižanja, predvidena s to uredbo, ter v predpisanih rokih. Da bi postalo upravljanje neposrednih plačil bolj prilagodljivo, bi bilo treba državam članicam dovoliti, da izplačajo neposredna plačila v največ dveh obrokih na leto. (25) Sheme podpore v okviru SKP predvidevajo neposredno dohodkovno podporo, zlasti z namenom, da se kmetijski skupnosti zagotovi primeren življenjski standard. Ta cilj je tesno povezan z ohranjanjem podeželja. Da bi se izognili neprimernim dodelitvam sredstev Skupnosti, se podpora ne bi smela izplačati kmetom, ki so umetno ustvarili pogoje, potrebne za pridobitev takih plačil. (26) Da bi lahko dosegli cilje SKP, bi bilo treba skupne sheme podpore prilagoditi spreminjajočemu se razvoju, po potrebi v kratkih rokih. Prejemniki se zato ne morejo zanašati na nespremenljivost pogojev za podporo in bi morali biti pripravljeni na možno revizijo shem glede na tržni razvoj ali proračunski položaj. (27) Uredba (ES) št. 1782/2003 je uvedla shemo enotnega plačila, ki je združila različne obstoječe mehanizme podpore v enotno shemo proizvodno nevezanih neposrednih plačil. Izkušnje pri uporabi sheme enotnega plačila kažejo, da se lahko nekateri njeni elementi poenostavijo v korist kmetov in uprav. Poleg tega glede na to, da so medtem shemo enotnega plačila začele uporabljati vse države članice, ki so to morale storiti, so mnoge določbe, ki so bile povezane z začetkom njenega izvajanja, zastarale in bi jih bilo treba zaradi tega prilagoditi. V tej zvezi je bila v nekaterih primerih ugotovljena znatna manjša uporaba pravice do plačila. Da se izogne takšni situaciji in ob upoštevanju dejstva, da kmetje že poznajo delovanje sheme enotnega plačila, bi bilo treba obdobje, ki je bilo prvotno določeno za vrnitev neizkoriščene pravice do plačila v nacionalno rezervo, skrajšati na dve leti. (28) Treba bi bilo ohraniti glavne elemente sheme enotnega plačila. Zlasti določitev nacionalnih zgornjih mej bi morala zagotoviti, da skupna raven podpore in pravic ne preseže trenutnih proračunskih omejitev. Države članice bi morale prav tako upravljati nacionalno rezervo, ki se lahko uporabi, da se omogoči udeležba novih kmetov v shemi, ali da se upoštevajo posebne potrebe v nekaterih regijah. Določiti bi bilo treba pravila o prenosu in uporabi pravic do plačila, da se preprečijo špekulativni prenosi in kopičenje pravic do plačila brez ustrezne kmetijske podlage. (29) Postopno vključevanje dodatnih sektorjev v shemo enotnega plačila terja pregled opredelitve zemljišča, upravičenega do plačila iz sheme ali za aktiviranje pravic do plačila. Vendar bi bilo treba predvideti določbo za izključitev podpore za površine, zasajene s sadjem ali zelenjavo v primerih, ko so se države članice odločile za odloženo vključitev tega sektorja v shemo enotnega plačila. Poleg tega je treba določiti posebne ukrepe za konopljo, da se prepreči dodeljevanje podpore za nezakonite pridelke. (30) Obvezna praha ornih zemljišč je bila uvedena kot mehanizem za nadzor ponudbe. Razvoj trga v sektorju poljščin skupaj z uvedbo nevezanih pomoči ne opravičuje več potrebe po ohranjanju tega instrumenta, ki bi ga bilo treba zato odpraviti. Pravice za praho, vzpostavljene v skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003, bi bilo zato treba glede hektarjev aktivirati pod enakimi pogoji za upravičenost, kot veljajo za katere koli druge pravice. Odprava obveznosti prahe bi lahko privedla do tega, da zemljišče, ki je bilo prej upravičeno do aktiviranja pravic do prahe, do tega ne bi bilo več upravičeno. Da se ohrani upravičenost takšnega zemljišča, bi bilo treba predvideti, da so nekatere pogozdene površine, vključno s površinami, pogozdenimi v okviru nacionalnih shem, ki so skladne z ustreznimi pravili iz Uredbe (ES) št. 1698/2005, ali površine, za katere veljajo nekatere okoljske obveznosti, upravičene v okviru sheme enotnega plačila. (31) Poleg vključevanja nekdaj proizvodno vezane tržne podpore v shemo enotnega plačila je vrednost pravice do plačila v tistih državah članicah, ki so se odločile za izvedbo preteklega sistema, temeljila na posamezni ravni pretekle podpore. Z časom, ki je pretekel od uvedbe sheme enotnega plačila, in po zaporednih vključitvah nadaljnjih sektorjev v to shemo, je čedalje težje upravičiti legitimnost precejšnih posameznih razlik v ravni podpore, ki temeljijo samo na pretekli podpori. Zaradi tega bi bilo treba državam članicam, ki so izbrale pretekli model izvedbe, pod nekaterimi pogoji dovoliti, da revidirajo dodeljene pravice do plačila z namenom poenotenja njihove vrednosti na enoto ob hkratnem spoštovanju splošnih načel prava Skupnosti in ciljev SKP. V tej zvezi lahko države članice pri določanju natančnejših vrednosti upoštevajo posebnosti geografskih območij. Izravnava pravic do plačila bi morala potekati v ustreznem prehodnem obdobju in znotraj omejenega razpona znižanj, da se kmetom omogoči, da se primerno prilagodijo na spreminjajoče se ravni podpore. (32) V skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003 imajo države članice možnost uporabiti shemo enotnega plačila na podlagi pretekle ali regionalne izvedbe. Od tedaj imajo države članice priložnost oceniti učinke izbranega modela izvedbe glede na njegovo ekonomsko in administrativno ustreznost. Državam članicam bi bilo zato treba dati možnost, da revidirajo svojo prvotno odločitev na podlagi lastnih izkušenj. Zaradi tega bi bilo treba poleg možnosti izravnave vrednosti pravic do plačila dovoliti državam članicam, ki so uporabile pretekli model, da preidejo na regionalno uporabo sheme enotnega plačila v skladu z možnostmi, ki obstajajo že po Uredbi (ES) št. 1782/2003. Državam članicam bi morala biti zlasti omogočena prilagoditev ozemeljske porazdelitve neposredne podpore s postopno prerazdelitvijo med regijami. Ta možnost bi državam članicam zagotovila večjo prožnost, da bi lahko najustrezneje usmerile neposredno podporo v skladu s cilji iz člena 33 Pogodbe ter v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so kmetijski potencial in okoljska merila. Poleg tega bi bilo treba državam članicam, ki so izbrale uporabo regionalnega modela, dati možnost, da svoje odločitve pod določenimi pogoji revidirajo z namenom poenotenja vrednosti pravic do plačila glede na vnaprej določene letne korake ob hkratnem spoštovanju splošnih načel prava Skupnosti in ciljev SKP. Take spremembe bi morale potekati v ustreznem prehodnem obdobju in znotraj omejenega razpona znižanj, da se kmetom omogoči, da se primerno prilagodijo na spreminjajoče se ravni podpore. (33) Uredba (ES) št. 1782/2003 je s tem, ko je uvedla shemo proizvodno nevezanega enotnega plačila, omogočila državam članicam, da iz te sheme v celoti ali delno izključijo nekatera plačila. Navedena uredba določa tudi pregled in morebitno revizijo te možnosti glede na tržni in strukturni razvoj. Analiza ustreznih izkušenj kaže, da proizvodna nevezanost plačil omogoča večjo izbiro glede prihodnjih kmetijskih proizvodov, kar kmetom omogoča, da sprejemajo svoje proizvodne odločitve na podlagi donosnosti in odziva trga. To zlasti velja za sektorja poljščin in hmelja in do določene mere prav tako za sektor govejega in telečjega mesa in sektor semen. Zaradi tega bi bilo treba delno proizvodno vezana plačila v sektorjih poljščin in hmelja vključiti v shemo enotnega plačila od leta 2010. V zvezi s hmeljem Uredba (ES) št. 1782/2003 državam članicam omogoča, da del plačil na površino za hmelj dodelijo priznanim organizacijam proizvajalcev. Da bi organizacijam proizvajalcev omogočili, da svoje dejavnosti še naprej opravljajo kot prej, Uredba (ES) št. 1234/2007, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 72/2009 z dne 19. januarja 2009 o spremembah skupne kmetijske politike ( 11 ) določa, da zadevne države članice za iste dejavnosti uporabljajo enake zneske. Takšni zneski bi se zato morali odšteti od nacionalnih zgornjih meja, ki so za te države članice določeni s to uredbo. Da bi se lahko kmetje v sektorju govejega in telečjega mesa in sektorju semen prilagodili novi ureditvi podpore, je treba predvideti vključitev plačil za goveje in telečje meso ter pomoči za sektor semen; to vključitev bi bilo treba izvesti najpozneje do leta 2012. Ker so bila delno vezana plačila v sektorjih sadja in zelenjave uvedena šele pred kratkim in zgolj kot prehodni ukrep, bi morala biti izključitev teh plačil iz sheme enotnega plačila še naprej dovoljena, državam članicam pa omogočeno, da pregledajo svoje odločitve z namenom povečanja stopnje nevezanosti. (34) Kar pa se tiče sektorjev krav dojilj ter ovčjega in kozjega mesa, se zdi, da bo morda ohranjanje minimalne ravni kmetijske pridelave še vedno potrebno za kmetijska gospodarstva v nekaterih regijah in zlasti tam, kjer kmetje nimajo dostopa do drugih gospodarskih možnosti. Ob upoštevanju navedenega bi morale imeti države članice možnost ohraniti vezano podporo bodisi na sedanji ravni ali na nižji ravni. V tem primeru bi bilo treba predvideti posebno določbo za izpolnjevanje zahtev glede identifikacije in registracije iz Uredbe (ES) št. 1760/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. julija 2000 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo govedi ter o označevanju govejega mesa in proizvodov ( 12 ) in Uredbe Sveta (ES) št. 21/2004 z dne 17. decembra 2003 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo ovc in koz ( 13 ), zlasti zaradi zagotavljanja sledljivosti živali. (35) Državam članicam bi bilo treba dovoliti, da uporabijo do 10 % svojih nacionalnih zgornjih meja za shemo enotnega plačila za dodelitev posebne podpore v jasno opredeljenih primerih. Taka podpora bi morala državam članicam omogočiti obravnavo okoljskih vprašanj in vprašanj v zvezi z dobrim počutjem živali ter izboljšajo kakovost in trženje kmetijskih proizvodov. Posebna podpora bi morala biti prav tako na voljo za omilitev posledic postopnega opuščanja mlečnih kvot in uvajanja proizvodno nevezane podpore v posebej občutljivih sektorjih. Ob naraščajoči pomembnosti učinkovitega obvladovanja tveganj bi bilo treba državam članicam dati možnost, da finančno prispevajo k premijam, ki jih kmetje plačujejo za zavarovanje pridelka, živali in rastlin, pa tudi k financiranju nadomestila za nekatere gospodarske izgube v primeru bolezni živali ali rastlin ter okoljskih nesreč. Zaradi upoštevanja mednarodnih obveznosti Skupnosti bi bilo treba sredstva, ki bi lahko bila uporabljena za katero koli proizvodno vezano podporo, omejiti na ustrezno raven in hkrati sprejeti prehodne ukrepe za države članice s posebnimi težavami. V skladu s tem bi bilo treba določiti pogoje, ki veljajo za finančne prispevke za namene zavarovanja pridelka, živali in rastlin ter nadomestila, povezana z boleznimi živali ali rastlin in okoljskimi nesrečami. Poleg tega bi bilo treba državam članicam, ki uporabljajo člen 69 Uredbe (ES) št. 1782/2003, zagotoviti dovolj dolgo predhodno obdobje, ki bi omogočilo nemoten prehod na uporabo novih predpisov o posebni podpori. (36) Izkušnje kažejo, da države članice trenutno ne porabijo celotnega zneska sredstev iz sheme enotnega plačila, ki so na voljo v okviru nacionalnih zgornjih mej, zlasti kadar pravice do plačila niso aktivirane. Da bi zagotovili učinkovitejšo uporabo sredstev, bi bilo primerno državam članicam omogočiti, da dodelijo podporo, ki presega njihove nacionalne zgornje meje do zneska, raven katerega bi morala zagotoviti, da ostane v mejah neporabljenih sredstev iz nacionalne zgornje meje. Ta znesek bi lahko izračunali na podlagi razpoložljivih podatkov o neporabljenih proračunskih sredstvih prejšnjega proračunskega leta, to pa ne bi smelo vplivati na spoštovanje skupnih neto zneskov nacionalnih meja za neposredna plačila posameznih držav članic. Glede na navedeno in zato, ker je treba zagotoviti, da kmetov ne bodo prizadela nepredvidena zmanjšanja plačil, bi bilo treba v izračun vključiti nekatere varnostne rezerve. Ti zneski bi morali biti bodisi porabljeni za financiranje posebnih podpornih ukrepov bodisi preneseni v EKSRP. (37) Neposredna plačila v okviru sheme enotnega plačila so temeljila na referenčnih zneskih neposrednih plačil, ki so jih kmetje prejemali v preteklosti, ali na regionaliziranih zneskih na hektar. Kmetje v novih državah članicah niso prejemali neposrednih plačil Skupnosti in niso imeli zgodovinskih referenc za koledarska leta 2000, 2001 in 2002. Zaradi tega je bilo v okviru Uredbe (ES) št. 1782/2003 predvideno, da naj shema enotnega plačila v novih državah članicah temelji na regionaliziranih zneskih na hektar. Nekaj let po pristopu novih držav članic k Skupnosti pa bi se lahko uporaba referenčnih obdobij upoštevala za tiste nove države članice, ki še niso prešle na shemo enotnega plačila. Da bi olajšali prehod na shemo enotnega plačila in zlasti, da bi preprečili špekulativne zahtevke, je zato primerno, da se nove države članice pooblastijo, da upoštevajo površine, za katere se je v preteklosti podpora dodeljevala v okviru sheme enotnega plačila na površino, za izračun pravic do plačila v okviru sheme enotnega plačila. (38) V okviru regionalizirane možnosti za shemo enotnega plačila bi morale nove države članice imeti možnost, da prilagodijo vrednost pravic do plačila na hektar na podlagi objektivnih meril, da se zagotovi enako obravnavanje kmetov in prepreči izkrivljanje trga. (39) Nove države članice bi morale imeti enake možnosti kakor druge države članice, da delno izvajajo shemo enotnega plačila. (40) Nevezanost neposredne podpore in uvedba sheme enotnega plačila sta bila bistvena elementa v procesu reformiranja SKP. Vendar je leta 2003 več razlogov narekovalo, da se ohrani posebna podpora za številne pridelke. Izkušnje, pridobljene z uporabo Uredbe (ES) št. 1782/2003, skupaj z razvojem razmer na trgu kažejo, da se lahko sheme, ki so bile v letu 2003 zunaj sheme enotnega plačila, sedaj vključijo v to shemo, da bi spodbudili bolj tržno usmerjeno in trajnostno kmetijstvo. To zlasti velja za sektor oljčnega olja, v katerem se je uporabljala samo zanemarljiva proizvodna vezanost plačil ter za plačila za trdo pšenico, stročnice, riž, krompirjev škrob in lupinarje, kjer čedalje manjša učinkovitost preostalih vezanih plačil podpira odločitev za uvedbo nevezanih plačil. Pri lanu in konoplji, posušeni krmi in krompirjevemu škrobu bi bilo treba prav tako uvesti nevezano podporo za predelavo in vključiti ustrezne zneske v shemo enotnega plačila. Za stročnice, riž, krompirjev škrob, lupinarje ter lan in konopljo je primerno, da se pomoči tem sektorjem vključijo v shemo enotnega plačila od leta 2012, hkrati pa se z izjemo pomoči za predelavo, dodeljene v skladu z Uredbe (ES) št. 1234/2007, državam članicam omogoči, da te pomoči v shemo enotnega plačila vključijo prej. Kar se tiče lupinarjev, bi bilo treba državam članicam dovoliti, da še naprej izplačujejo nacionalni del pomoči na vezan način, da bi ublažili posledice uvajanja proizvodno nevezanih plačil. (41) Zaradi vključitve dodatnih sektorjev v shemo enotnega plačila bi bilo treba predvideti določbo za izračun nove ravni posamezne dohodkovna podpore v okviru te sheme. Za lupinarje, krompirjev škrob, lan in konopljo ter posušeno krmo bi bilo treba tovrstno povečanje odobriti na podlagi podpore, ki so jo kmetje prejeli v zadnjih letih. Vendar bi bilo treba pri vključevanju plačil, ki so bila delno izključena iz sheme enotnega plačila, državam članicam dati možnost, da uporabijo prvotna referenčna obdobja. Kar zadeva krompirjev škrob, bi bilo treba pri zneskih, ki so na voljo za razdelitev v Nemčiji in na Nizozemskem, upoštevati čezmejne pošiljke krompirjevega škroba, proizvedenega v eni od teh držav članic za predelavo v drugi. Poleg tega se lahko pod določenimi omejitvami in ob zagotovitvi, da se podpora, ki so jo kmetje prejeli v preteklosti, ne zmanjša drastično, državam članicam dovoli, da uporabijo sredstva, ki jih je treba vključiti v shemo enotnega plačila, za podporo kmetom, ki so opravljali nekatere kmetijske dejavnosti v drugih sektorjih v istih letih, npr. uporaba travinja ali reja živali, da bi izpolnili posebne potrebe njihovih kmetijskih sektorjev. (42) Uredba (ES) št. 1782/2003 je uvedla posebno podporo za energetske poljščine z namenom pomagati razvoju sektorja. Zaradi najnovejšega razvoja v sektorju bioenergije in zlasti zaradi velikega povpraševanja po tovrstnih proizvodih na mednarodnih trgih in uvedbe zavezujočih ciljev glede deleža bioenergije v skupni porabi goriva do leta 2020 ne obstajajo več zadostni razlogi za dodelitev posebne podpore za energetske poljščine. (43) Ob vključitvi sektorja bombaža v shemo enotnega plačila se je zdelo potrebno, da mora del podpore še naprej ostati vezan na pridelavo bombaža s proizvodno vezanim plačilom na upravičeni hektar, da se izogne tveganju za nastanek motenj pri pridelavi v regijah pridelave bombaža. To odločitev bi bilo treba ohraniti v skladu s cilji iz Protokola št. 4 o bombažu, ki je priložen Aktu o pristopu iz leta 1979. (44) Da bi ublažili posledice procesa prestrukturiranja v državah članicah, ki so dodelile pomoč za prestrukturiranje, predvideno v Uredbi Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti ( 14 ), bi bilo treba ohraniti pomoč za pridelovalce sladkorne pese in sladkornega trsa za največ pet zaporednih let. (45) Ob vključitvi sadja in zelenjave v shemo enotnega plačila je bila za jagode in maline predvidena začasna pomoč, vezana na površino. Primerno je podaljšati prvotno predpisane časovne okvire tovrstne podpore, hkrati pa predvideti, da ta podpora ni odvisna od proizvodnje. Nacionalne zgornje meje bi bilo treba temu primerno prilagoditi. (46) Prehodna poenostavljena shema pomoči za odobritev neposrednih plačil v novih državah članicah na podlagi površine, tj. shema enotnega plačila na površino, se je izkazala za učinkovit in enostaven sistem dodeljevanja dohodkovne podpore kmetom v novih državah članicah. Zaradi poenostavitve bi bilo treba novim državam članicam, ki so se odločile za njeno uporabo, dovoliti, da jo še naprej uporabljajo do konca leta 2013. (47) V zvezi s posameznimi reformami sektorjev sladkorja ter sadja in zelenjave in njihove vključitve v shemo enotnega plačila bi bilo treba tistim državam članicam, ki so se odločile za uporabo sheme enotnega plačila na površino, dovoliti, da dodelijo dohodkovno podporo pridelovalcem sladkorne pese, sladkornega trsa in cikorije ter pridelovalcem nekaterega sadja in zelenjave v obliki ločenih plačil. Prav tako bi bilo treba tem državam članicam dovoliti, da izplačajo ločeno posebno podporo pod podobnimi pogoji, kot veljajo za druge države članice. (48) Zaradi postopnega uvajanja neposrednih plačil v novih državah članicah je bilo novim državam članicam omogočeno izplačilo dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil. Ohraniti bi bilo treba pogoje za dodelitev takih plačil. (49) Pri prvi dodelitvi pravic do plačila s strani držav članice so nekatere napake privedle do posebej visokih plačil kmetom. Takšno nespoštovanje predpisov se običajno odpravi s finančnim popravkom, dokler se ne sprejmejo korektivni ukrepi. Vendar bi glede na čas, ki je pretekel od prve dodelitve pravic do plačila, potrebna korekcija pripeljala do nesorazmerno velikih sodnih in upravnih ovir za države članice. Zato bi bilo treba zaradi pravne varnosti dodeljevanje takih plač urediti s predpisi. (50) V skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003 so se Francija, Portugalska in Španija odločile, da bodo iz sheme enotnega plačila izključile neposredna plačila v francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri ter Kanarskih otokih in jih odobrile pod pogoji, določenimi v naslovu IV navedene uredbe. Nekaj pomoči iz tega naslova je bilo v celoti vključene v shemo enotnega plačila. Zaradi poenostavitve in upoštevanja posebnih okoliščin najbolj oddaljenih regij bi bilo treba tako pomoč upravljati v okviru programov podpor, vzpostavljenih z Uredbo (ES) št. 247/2006 z dne 30. januarja 2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije ( 15 ). V ta namen bi bilo treba ustrezna sredstva prenesti iz nacionalnih zgornjih mej za neposredna plačila v finančni znesek, določen v navedeni uredbi. Da bi zadevnim državam članicam omogočili prilagoditev programov podpore, bi bilo treba določiti, da se lahko ti prenosi izvedejo šele leta 2010. Do takrat pa se bodo v oddaljenih regijah uporabljala neposredna plačila v skladu s pogoji, določenimi v Uredbi (ES) št. 1782/2003. Uredbo (ES) št. 247/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti. (51) Da se prepreči neupravičeno izkrivljanje konkurence bi bilo treba posebej določiti, da se določbe te uredbe, ki bi lahko povzročile, da bi ravnanje države članice zajemalo državno pomoč, razen če ni drugače določeno s to uredbo, izključijo iz uporabe pravil o državni pomoči, saj zadevne določbe vključujejo primerne pogoje za dodelitev podpore ali predvidevajo, da Komisija sprejme take pogoje. (52) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil ( 16 ). (53) Da bi državam članicam in kmetijski skupnosti omogočili, da izkoristijo sisteme za poenostavitev, ki jih uvaja ta uredba, in zlasti odpravo obveznosti prahe, bi se morala ta uredba uporabljati od 1. januarja 2009. Vendar pa bi se morale te določbe, ki bi lahko zmanjšale pravice kmetov ali določale nove obveznosti, med drugim preko obveznosti navzkrižne skladnosti, katero morajo kmetje izpolnjevati celo leto, uporabljati šele od leta 2010 in v primeru standarda za vzpostavitev varovalnih pasov vzdolž vodnih tokov od leta 2012 naprej. Državam članicam bi bilo treba dati dovolj časa za izvedbo določb, ki omogočajo nadaljnje ločevanje neposrednih plačil od proizvodnje, in določb, ki jim omogočajo revizijo odločitev, sprejetih v okviru reforme iz leta 2003. Zaradi tega bi bilo treba ustrezne določbe te uredbe uporabljati šele od leta 2010, za tiste sheme pomoči, ki bodo v shemo enotnega plačila vključene šele od leta 2010, pa bi se leta 2009 morala uporabljati razveljavljena Uredba (ES) št. 1782/2003 – ob upoštevanju naslednjega: SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:







NASLOV I

PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE

Člen 1

Področje uporabe

Ta uredba določa:

(a) splošna pravila o neposrednih plačilih;

(b) shemo dohodkovne podpore za kmete (v nadaljnjem besedilu: „shema enotnega plačila“);

(c) shemo prehodne poenostavljene dohodkovne podpore za kmete v novih državah članicah, kakor so opredeljene v členu 2(g) (v nadaljnjem besedilu:„shema enotnega plačila na površino“);

(d) sheme podpore za kmete, ki pridelujejo riž, škrobni krompir, stročnice, lupinarje, semena, bombaž, sladkor, sadje in zelenjavo, ovčje meso in kozje meso ter goveje meso in telečje meso;

(e) okvir, ki bo novim državam članicam, kakor so opredeljene v členu 2(g) omogočil dopolniti neposredna plačila.

Člen 2

Opredelitve

V tej uredbi:

(a) „kmet“ pomeni fizično ali pravno osebo ali združenje fizičnih ali pravnih oseb ne glede na pravni status, ki je združenju in njegovim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, njeno kmetijsko gospodarstvo pa je na ozemlju Skupnosti iz člena 299 Pogodbe, in ki opravlja kmetijsko dejavnost;

(b) „kmetijsko gospodarstvo“ pomeni vse proizvodne enote, s katerimi upravlja kmet in ki so na ozemlju iste države članice;

(c) „kmetijska dejavnost“ pomeni proizvodnjo, vzrejo ali gojenje kmetijskih proizvodov, vključno z žetvijo, molžo, rejo živali in kmetijsko rejo živali, ali ohranjanje zemljišča v dobrih kmetijskih in okoljskih pogojih, kakor je določeno v členu 6;

(d) „neposredno plačilo“ pomeni plačilo, dodeljeno neposredno kmetom v okviru ene od shem podpore iz Priloge I;

(e) „plačila v danem koledarskem letu“ ali „plačila v referenčnem obdobju“ pomeni plačila, ki so ali bodo odobrena v zvezi z zadevnim(i) letom(i), vključno z vsemi plačili v zvezi z drugimi obdobji, ki se začnejo v navedenem(-ih) koledarskem(-ih) letu(-ih);

(f) „kmetijski proizvodi“ pomeni proizvode iz Priloge I k Pogodbi, z izjemo ribiških proizvodov, ter bombaž;

(g) „nove države članice“ pomeni Bolgarijo, Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Romunijo, Slovenijo in Slovaško;

(h) „kmetijska površina“ pomeni katero koli površino, ki se uporablja kot orno zemljišče, trajni pašnik ali trajni nasad.

Člen 3

Financiranje neposrednih plačil

Sheme podpore iz Priloge I k tej uredbi se financirajo v skladu s členom 3(1)(c) Uredbe (ES) št. 1290/2005.







NASLOV II

SPLOŠNE DOLOČBE O NEPOSREDNIH PLAČILIH







POGLAVJE 1

Navzkrižna skladnost

Člen 4

Glavne zahteve

1. Kmet, ki prejema neposredna plačila, izpolnjuje predpisane zahteve ravnanja iz Priloge II ter dobre kmetijske in okoljske pogoje iz člena 6.

Obveznosti iz prvega pododstavka se uporabljajo le, kolikor se nanašajo na kmetijsko dejavnost kmeta ali kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva.

2. Pristojni državni organ kmetu predloži, tudi po elektronski poti, seznam predpisanih zahtev ravnanja ter zahtev v zvezi z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji, ki jih je treba izpolnjevati.

Člen 5

Predpisane zahteve ravnanja

1. Predpisane zahteve ravnanja, navedene v Prilogi IIse določijo z zakonodajo Skupnosti na naslednjih področjih:

(a) javno zdravje, zdravje živali in rastlin,

(b) okolje,

(c) dobro počutje živali.

2. Akti iz Priloge II se uporabljajo v veljavni različici, direktive pa v obliki, kot jih izvajajo države članice.

Člen 6

Dobri kmetijski in okoljski pogoji

1. Države članice zagotovijo, da se vsa kmetijska zemljišča, zlasti zemljišča, ki se ne uporabljajo več za proizvodne namene, obdelujejo v skladu z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji. Države članice na nacionalni ali regionalni ravni določijo minimalne zahteve za dobre kmetijske in okoljske pogoje na podlagi okvira iz Priloge III, ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnih območij, vključno s stanjem prsti in podnebnimi razmerami, obstoječimi sistemi kmetovanja, rabo zemljišč, kolobarjenjem, načini kmetovanja in strukturami kmetijskih gospodarstev. Države članice ne smejo določiti minimalnih zahtev, ki niso predvidene v tem okviru.

Standardi iz tretjega stolpca Priloge III so neobvezni, razen če:

(a) je država članica za ta standard določila minimalno zahtevo v zvezi z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji pred 1. januarjem 2009 in/ali

(b) se v državi članici uporabljajo nacionalna pravila, ki urejajo ta standard.

2. Države članice, razen novih držav članic, zagotovijo, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki na datum, ki je predviden za zahtevke za pomoč na površino za leto 2003, ostanejo trajni pašniki. Nove države članice razen Bolgarije in Romunije zagotovijo, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki 1. maja 2004, ostanejo trajni pašniki. Bolgarija in Romunija zagotovita, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki 1. januarja 2007, ostanejo trajni pašniki.

Vendar lahko država članica v ustrezno utemeljenih okoliščinah odstopa od prvega pododstavka, če sprejme ukrepe, da bi preprečila znatno zmanjšanje skupne površine trajnih pašnikov.

Prvi pododstavek ne velja za zemljišča, ki se uporabljajo kot trajni pašniki, ki se bodo pogozdila, če je taka pogozditev skladna z okoljem in ne vključuje plantaže božičnih dreves niti hitro rastočih vrst, ki se gojijo kratkoročno.







POGLAVJE 2

Modulacija in finančna disciplina

Člen 7

Modulacija

1. Kateri koli znesek neposrednih plačil, ki naj bi se kmetu odobril v danem koledarskem letu, ki presega 5 000 EUR, se zniža za vsako leto do leta 2012 za naslednje odstotke:

(a) leta 2009: za 7 %,

(b) leta 2010: za 8 %,

(c) leta 2011: za 9 %,

(d) leta 2012: za 10 %.

2. Znižanja iz odstavka 1 se povečajo za 4 odstotne točke za zneske, ki presegajo 300 000 EUR.

3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za neposredna plačila, odobrena kmetom v francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri ter na Kanarskih otokih in Egejskih otokih.

Člen 8

Neto zgornje meje

1. Brez poseganja v člen 11 te uredbe skupni neto zneski neposrednih plačil, ki se lahko v državi članici odobrijo za koledarsko leto po uporabi členov 7 in 10 te uredbe in člena 1 Uredbe (ES) št. 378/2007, ne smejo biti višji kot zgornje meje iz Priloge IV k tej uredbi, razen za neposredna plačila, odobrena v skladu z Uredbo (ES) št. 247/2006 in Uredbo (ES) št. 1405/2006. Po potrebi države članice linearno znižajo zneske neposrednih plačil, za katere velja znižanje iz členov 7 in 10 te uredbe in člena 1 Uredbe (ES) št. 378/2007, da bi upoštevale zgornje meje iz navedene priloge.

2. Komisija po postopku iz člena 141(2) te uredbe pregleda zgornje meje iz Priloge IV k tej uredbi, da bi upoštevala:

(a) spremembe skupnih najvišjih zneskov neposrednih plačil, ki se lahko odobrijo,

(b) spremembe sistema prostovoljne modulacije iz Uredbe (ES) št. 378/2007,

(c) strukturne spremembe kmetijskih gospodarstev,

(d) prenose v EKSRP v skladu s členom 136 te uredbe.

Člen 9

Zneski, ki so ustvarjeni zaradi uporabe modulacije

1. Zneski, ki se ustvarijo zaradi uporabe znižanj iz člena 7 te uredbe v kateri koli državi članici, razen v novih državah članicah, so na voljo kot dodatna podpora Skupnosti za ukrepe v okviru programov za razvoj podeželja, ki se financirajo iz EKSRP, kot je navedeno v Uredbi (ES) št. 1698/2005, v skladu s pogoji iz tega člena.

2. Zneski, ki ustrezajo eni odstotni točki, se dodelijo državam članicam, kjer so bili zadevni zneski ustvarjeni. Zneski, ki ustrezajo znižanju za 4 odstotne točke, se dodelijo med zadevne države članice po postopku iz člena 141(2) na podlagi naslednjih meril:

(a) kmetijska površina,

(b) zaposlenost v kmetijstvu,

(c) bruto domači proizvod (BDP) na prebivalca po kupni moči.

Vendar vsaka zadevna država članica prejme najmanj 80 % celotnih zneskov iz prvega pododstavka, ustvarjenih v tej državi članici.

3. Z odstopanjem od drugega pododstavka odstavka 2 se v primeru, ko je v državi članici delež rži kot del celotne proizvodnje žit v tej državi članici povprečno presegal 5 % v obdobju od leta 2000 do leta 2002 in je v istem obdobju njen delež celotne proizvodnje rži v Skupnosti presegel 50 %, tej državi članici ponovno dodeli vsaj 90 % zneskov, ustvarjenih zaradi modulacije v zadevni državi članici, do vključno leta 2013.

V takem primeru mora biti brez poseganja v možnosti iz člena 68 vsaj 10 % zneska, dodeljenega zadevni državi članici, na voljo za ukrepe iz odstavka 1 tega člena v regijah pridelave rži.

V tem odstavku „žita“ pomeni proizvode iz Priloge V.

4. Preostali znesek, ki izhaja iz uporabe člena 7(1), in zneski, ki izhajajo iz uporabe člena 7(2), se dodelijo državi članici, v kateri so bili ustrezni zneski ustvarjeni, po postopku iz člena 141(2). Uporabijo se v skladu s členom 69(5a) Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Člen 10

Posebna pravila za modulacijo v novih državah članicah

1. Člen 7 se uporablja samo za kmete v novi državi članici v katerem koli danem koledarskem letu, če je raven neposrednih plačil, ki se uporablja v tej državi članici za navedeno koledarsko letu v skladu s členom 121, najmanj enaka ravni v državah članicah, ki niso nove države članice, ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, uporabljenih v skladu s členom 7(1).

2. Če se člen 7 uporablja za kmete v novi državi članici, se odstotek, ki se uporablja v skladu s členom 7(1), omeji na razliko med ravnjo neposrednih plačil, ki se zanjo uporabljajo v skladu s členom 121, in ravnjo v državah članicah, ki niso nove države članice, ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, uporabljenih v skladu s členom 7(1).

3. Kateri koli znesek, ki izhaja iz uporabe člena 7(1) in (2), se dodeli novi državi članici, v kateri so bili ustrezni zneski ustvarjeni, po postopku iz člena 141(2). Uporabijo se v skladu s členom 69(5a) Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Člen 11

Finančna disciplina

▼M3

1. Da bi zagotovili, da zneski za financiranje s trgom povezanih odhodkov in neposrednih plačil SKP, trenutno pod postavko 2 Priloge I k Medinstitucionalnemu sporazumu med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju ( 17 ), ustrezajo letnim zgornjim mejam iz Sklepa 2002/929/ES predstavnikov vlad držav članic, ki so se 18. novembra 2002 sestali v okviru Sveta, glede sklepov Evropskega sveta z zasedanja 24. in 25. oktobra 2002 v Bruslju ( 18 ), se prilagoditev neposrednih plačil določi, če napovedi za financiranje navedenih ukrepov pod proračunsko postavko 2 za dano proračunsko leto, povečane za zneske iz člena 190a Uredbe (ES) št. 1234/2007, zneske. navedene v členih 134 in 135 in zneske iz člena 136 te uredbe ter pred uporabo modulacije iz členov 7 in 10 te uredbe ter člena 1(1) Uredbe (ES) št. 378/2007 kažejo, da bo navedena letna zgornja meja, ob upoštevanju meje 300 000 000 EUR pod navedeno zgornjo mejo, prekoračena.

▼B

2. Svet na predlog Komisije, predložen najpozneje do 31. marca v koledarskem letu, za katerega se uporabljajo prilagoditve iz odstavka 1, določi te prilagoditve najpozneje do 30. junija istega koledarskega leta.

3. V okviru uporabe razporeda povečanj iz člena 121 za vsa neposredna plačila, odobrena v novih državah članicah, se odstavek 1 tega člena ne uporablja za nove države članice do začetka koledarskega leta, za katerega je raven neposrednih plačil, ki se uporabljajo v novih državah članicah, vsaj enaka tedaj veljavni ravni takih plačil v državah članicah, ki niso nove države članice.







POGLAVJE 3

Sistem kmetijskega svetovanja

Člen 12

Sistem kmetijskega svetovanja

1. Države članice upravljajo sistem svetovanja kmetom glede upravljanja z zemljišči in kmetijami (v nadaljnjem besedilu: „sistem kmetijskega svetovanja“), ki ga vodi en ali več imenovanih organov ali zasebnih subjektov.

2. Sistem svetovanja zajema vsaj predpisane zahteve ravnanja ter dobre kmetijske in okoljske pogoje iz poglavja I.

3. Kmetje lahko v sistemu kmetijskega svetovanja sodelujejo prostovoljno.

Države članice lahko v skladu z objektivnimi merili določijo prednostne kategorije kmetov, ki imajo dostop do sistema kmetijskega svetovanja.

4. Komisija do 31. decembra 2010 Svetu predloži poročilo o uporabi sistema kmetijskega svetovanja, ki mu po potrebi priloži ustrezne predloge.

Člen 13

Obveznosti imenovanih organov in zasebnih subjektov

Brez poseganja v nacionalno zakonodajo v zvezi z dostopom javnosti do dokumentov države članice zagotovijo, da imenovani organi in zasebni subjekti iz člena 12(1) ne razkrijejo osebnih ali posameznikovih informacij in podatkov, ki jih pridobijo med dejavnostjo svetovanja, drugim osebam, razen kmetu, ki upravlja zadevno kmetijsko gospodarstvo, z izjemo kakršne koli nepravilnosti ali kršitve, ki je ugotovljena med njihovo dejavnostjo in ki je zajeta v obveznosti, določeni v zakonodaji Skupnosti ali nacionalni zakonodaji, o obveščanju javnih organov, zlasti v primeru kaznivih dejanj.







POGLAVJE 4

Integrirani administrativni in kontrolni sistem

Člen 14

Področje uporabe

Vsaka država članica vzpostavi in upravlja integrirani administrativni in kontrolni sistem (v nadaljnjem besedilu: „integrirani sistem“).

Integrirani sistem se uporablja za sheme podpor iz Priloge I.

V potrebnem obsegu se uporablja tudi za administracijo in kontrolo pravil, določenih v poglavjih 1 in 2 tega naslova.

Člen 15

Elementi integriranega sistema

1. Integrirani sistem vsebuje naslednje elemente:

(a) računalniško zbirko podatkov;

(b) sistem identifikacije za enote rabe ali poljine;

(c) sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila;

(d) zahtevke za pomoč;

(e) integrirani kontrolni sistem;

(f) enotni sistem za registracijo identitete vsakega kmeta, ki vloži zahtevek za pomoč.

2. Kadar se uporabita člena 52 in 53 te uredbe, integrirani sistem vključuje sistem identifikacije in registracije živali, vzpostavljen v skladu z uredbama (ES) št. 1760/2000 in (ES) št. 21/2004.

3. Države članice lahko v sistem identifikacije za enote rabe ali poljine vključijo geografski informacijski sistem za pridelavo oljk.

Člen 16

Računalniška zbirka podatkov

1. V računalniško zbirko podatkov se za vsako kmetijsko gospodarstvo zapisujejo podatki, pridobljeni iz zahtevkov za pomoč.

Ta zbirka podatkov omogoča zlasti vpogled prek pristojnega organa države članice v podatke za koledarsko in/ali tržno leto, začenši z letom 2000. Omogoča tudi neposreden in takojšen vpogled v podatke za štiri predhodna leta.

2. Države članice lahko vzpostavijo decentralizirane zbirke podatkov, pod pogojem, da se te zbirke podatkov, pa tudi administrativni postopki za zapisovanje in dostopanje do podatkov oblikovani enotno na vsem ozemlju države članice in da so medsebojno združljivi, tako da omogočajo navzkrižno preverjanje.

Člen 17

Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine

Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine se vzpostavi na podlagi zemljevidov in katastrskih dokumentov ali drugih kartografskih virov. Pri tem se uporabljajo tehnike računalniškega geografskega informacijskega sistema, vključujoč po možnosti zračne ali prostorske ortoposnetke z enotnim standardom, ki zagotavlja natančnost, ki ustreza kartografskemu merilu najmanj 1:10 000.

Člen 18

Sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila

1. Vzpostavi se sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila, ki omogoča preverjanje pravic in navzkrižno preverjanje z zahtevki za pomoč in identifikacijskim sistemom za enote rabe ali poljine.

2. Sistem iz odstavka 1 omogoča neposreden in takojšen vpogled prek pristojnega organa države članice v podatke za najmanj štiri zaporedna predhodna koledarska leta.

Člen 19

Zahtevki za pomoč

1. Vsako leto kmet vloži zahtevek za neposredna plačila, pri čemer navede, kadar je primerno:

(a) vse enote rabe ali poljine na kmetijskem gospodarstvu in kadar država članica uporablja člen 15(3), število oljk in njihova mesta na enoti rabe ali poljini,

(b) pravice do plačila, prijavljenih za namene aktiviranja,

(c) vse druge informacije, predvidene s to uredbo ali ki jih določi zadevna država članica.

2. Države članice tudi po elektronski poti zagotovijo vnaprej pripravljene obrazce na podlagi ugotovljenih površin iz predhodnega leta, ter grafični material, ki prikazuje lokacijo teh površin in po potrebi položaj oljčnih dreves. Država članica lahko določi, da mora zahtevek za pomoč vsebovati le spremembe glede na zahtevek za pomoč, vložen predhodno leto.

3. Država članica lahko določi, da enoten zahtevek za pomoč zajema več shem podpor ali vse sheme podpore iz Priloge I ali druge sheme podpore.

Člen 20

Preverjanje pogojev za upravičenost

1. Države članice opravijo administrativne kontrole zahtevkov za pomoč, da bi preverile pogoje za upravičenost do pomoči.

2. Administrativne kontrole se dopolnijo s sistemom pregledov na kraju samem, da se preveri upravičenost do pomoči. V ta namen države članice sestavijo načrt vzorčenja kmetijskih gospodarstev.

Države članice lahko uporabijo tehnike daljinskega zaznavanja in globalnega satelitskega navigacijskega sistema (GNSS) za pregled enot rabe ali poljin na kraju samem.

3. Vsaka država članica imenuje organ, ki je odgovoren za usklajevanje kontrol in pregledov, določenih v tem poglavju.

Če država članica predvidi prenos nekaterih vidikov dela, ki ga je treba opraviti v skladu s tem poglavjem, na specializirane agencije ali podjetja, imenovani organ zadrži kontrolo nad tem delom in odgovornost zanj.

Člen 21

Znižanja in izključitve v primeru neupoštevanja pravil za upravičenost

1. Če se ugotovi, da kmet ne upošteva pogojev za upravičenost, ki se nanašajo na odobritev pomoči iz te uredbe, se brez poseganja v morebitna znižanja ali izključitve iz člena 23 za plačilo ali del plačila, ki je odobreno ali se bo odobrilo in za katero so izpolnjeni pogoji za upravičenost, opravijo znižanja in izključitve, ki se določijo po postopku iz člena 141(2) te uredbe.

2. Odstotek znižanja se postopoma dviguje glede na resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljenega neupoštevanja do popolne izključitve iz ene ali več shem pomoči za eno ali več koledarskih let.

Člen 22

Kontrola navzkrižne skladnosti

1. Države članice opravljajo preglede na kraju samem, da bi preverile, ali kmet upošteva obveznosti iz poglavja 1.

2. Države članice lahko uporabijo svoje obstoječe administrativne in kontrolne sisteme, da zagotovijo upoštevanje predpisanih zahtev ravnanja ter dobre kmetijske in okoljske pogoje.

Ti sistemi in predvsem sistem za identifikacijo in registracijo živali, vzpostavljen v skladu z Direktivo Sveta 2008/71/ES z dne 15. julija 2008 o identifikaciji in registraciji prašičev ( 19 ) in uredbama (ES) št. 1760/2000 in (ES) št. 21/2004, morajo biti združljivi z integriranim sistemom, kakor je določeno v členu 26(1) te uredbe.

Člen 23

Znižanje ali izključitev iz plači v primeru neupoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti

1. Če predpisane zahteve ravnanja ali dobri kmetijski in okoljski pogoji niso upoštevani kadar koli v danem koledarskem letu (v nadaljnjem besedilu: „zadevno koledarsko leto“) in je zadevno neupoštevanje posledica dejanja ali opustitve, za katero je neposredno odgovoren kmet, ki je predložil zahtevek za pomoč v zadevnem koledarskem letu, se celotni znesek neposrednih plačil, ki je bil ali naj bi bil odobren temu kmetu na podlagi uporabe členov 7, 10 in 11, zniža ali izključi v skladu s podrobnimi pravili iz člena 24.

Prvi pododstavek se prav tako uporablja, če je zadevno neupoštevanje posledica dejanja ali opustitve, za katerega je neposredno odgovorna oseba, na katero ali s katere je bilo kmetijsko zemljišče preneseno.

V tem odstavku „prenos“ pomeni katero koli vrsto transakcije, s katero kmetijsko zemljišče preneha biti na razpolago prenosniku.

Z odstopanjem od drugega pododstavka od leta 2010 velja, da se, če je oseba, ki je neposredno odgovorna za dejanje ali opustitev, vložila zahtevek za pomoč za zadevno koledarsko leto, znižanje ali izključitev uporabi za skupni znesek neposrednih plačil, ki so ali bodo dodeljena tej osebi.

2. Ne glede na odstavek 1 in v skladu s pogoji, določenimi v podrobnih pravilih iz člena 24(1) te uredbe, se lahko države članice odločijo, da ne bodo uporabile znižanja ali izključitve v višini 100 EUR ali manj na kmeta in na koledarsko leto.

Če se država članica odloči, da bo uporabila možnost iz prvega pododstavka, v naslednjem letu pristojni organ sprejme ukrepe, potrebne za zagotovitev, da kmet odpravi zadevno ugotovljeno neupoštevanje. Kmeta se obvesti o ugotovljenem neupoštevanju in obveznosti glede sprejetja ukrepa za njegovo odpravo.

Člen 24

Podrobna pravila o znižanjih in izključitvah v primeru neupoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti

1. Podrobna pravila za znižanja in izključitve iz člena 23 se določijo po postopku iz člena 141(2). V tej zvezi se upoštevajo resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljenega neupoštevanja, pa tudi merila iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena.

2. Če gre za malomarnost, odstotek znižanja ne sme presegati 5 %, v primeru ponavljajočega se neupoštevanja pa 15 %.

V utemeljenih primerih se lahko države članice odločijo, da se znižanje ne uporabi, če je treba glede na resnost, obseg in trajanje primer neupoštevanja obravnavati kot manjši. Primeri neupoštevanja, ki predstavljajo neposredno tveganje za javno zdravje ali zdravje živali, pa se ne smejo obravnavati kot manjši.

Če kmet ni sprejel takojšnega ukrepa za odpravo neupoštevanja, s katerim je ugotovljeno neupoštevanje odpravil, sprejme pristojni organ potrebne ukrepe, ki so po potrebi lahko omejeni na administrativni nadzor, da se zagotovi, da kmet odpravi zadevno ugotovljeno neupoštevanje. Kmeta se obvesti o ugotovljenem manjšem neupoštevanju in obveznosti glede sprejetja ukrepa za njegovo odpravo.

3. Če gre za namerno povzročeno neupoštevanje, odstotek znižanja načeloma ne sme biti manjši od 20 % in se lahko povzpne do popolne izključitve iz ene ali več shem pomoči ter se uporablja eno ali več koledarskih let.

4. V vsakem primeru skupni znesek znižanj in izključitev za eno koledarsko leto ne sme biti višji od skupnega zneska iz člena 23(1).

Člen 25

Zneski, ki izhajajo iz navzkrižne skladnosti

Zneski, ki se ustvarijo zaradi uporabe znižanj in izključitev v primeru neupoštevanja poglavja 1, je treba knjižiti v dobro EKJS. Država članica lahko zadrži 25 % teh zneskov.

Člen 26

Združljivost shem podpore z integriranim sistemom

1. Za namene uporabe shem podpore iz Priloge VI morajo države članice zagotoviti, da so administrativni in kontrolni postopki, ki se uporabljajo za te sheme, združljivi z integriranim sistemom v naslednjih vidikih:

(a) računalniško zbirko podatkov;

(b) identifikacijski sistemi za enote rabe ali poljine;

(c) administrativne kontrole.

V ta namen se zbirka podatkov, sistemi in kontrole iz točk (a), (b) on (c) prvega pododstavka vzpostavijo tako, da je brez kakršnih koli težav ali navzkrižij mogoče njihovo skupno delovanje ali izmenjava podatkov med njimi.

2. Države članica lahko za namene uporabe shem podpor Skupnosti ali nacionalnih shem podpor, ki niso navedene v Prilogi VI, vključijo v njihove administrativne in kontrolne postopke eno ali več sestavin integriranega sistema.

Člen 27

Obveščanje in kontrola

1. Komisijo je treba redno obveščati o uporabi integriranega sistema.

Komisija o tej zadevi pripravi izmenjavo mnenj z državami članicami.

2. V skladu s členom 37 Uredbe (ES) št. 1290/2005 lahko pooblaščeni predstavniki, ki jih imenuje Komisija, po pravočasnem obvestilu zadevnih pristojnih organov opravijo:

(a) kakršen koli pregled ali kontrolo v zvezi z ukrepi, sprejetimi z namenom vzpostavitve in izvajanja integriranega sistema,

(b) kontrole specializiranih agencij in podjetij iz člena 20(3).

3. Brez poseganja v odgovornost držav članic za izvajanje in uporabo integriranega sistema lahko Komisija zahteva pomoč specializiranih organov ali oseb, da bi olajšala vzpostavitev, spremljanje in uporabo integriranega sistema in zlasti da bi pristojnim organom držav članic zagotovila tehnično svetovanje, če bi zanj zaprosile.







POGLAVJE 5

Druge splošne določbe

Člen 28

Minimalne zahteve za prejemanje neposrednih plačil

1. Od leta 2010 države članice ne odobrijo neposrednih plačil kmetu v enem od naslednjih primerov:

(a) če skupni znesek neposrednih plačil, ki se uveljavljajo ali jih je treba odobriti pred znižanji in izključitvami iz členov 21 in 23 v danem koledarskem letu, ne presega 100 EUR ali

(b) če upravičena površina kmetijskega gospodarstva, za katero se uveljavljajo neposredna plačila ali jih je treba odobriti pred znižanji in izključitvami iz člena 21, ne presega enega hektarja.

Da bi države članice upoštevale strukturo svoje kmetijske ekonomije, lahko prilagodijo pragove iz točk (a) in (b) prvega pododstavka tega odstavka v okviru omejitev iz Priloge VII.

Za kmete, ki imajo posebne pravice iz člena 44(1), velja pogoj iz točke (a) prvega pododstavka tega odstavka.

Zadevne države članice lahko sklenejo, da se ta odstavek ne uporablja v francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri, na Kanarskih otokih ter Egejskih otokih.

Če se plačani znesek zniža zaradi postopne uvedbe neposrednih plačil v skladu s členom 121 te uredbe, v točki K Priloge VII k Uredbi (ES) št. 1782/2003 ali v točki C Priloge IX k tej uredbi, se znesek, ki se uveljavlja ali ga je treba odobriti, izračuna na podlagi končnega zneska podpore, ki naj bi jo kmet prejel.

2. Od leta 2010 države članice lahko določijo objektivna in nediskriminatorna merila, na podlagi katerih zagotovijo, da se neposredna plačila ne odobrijo fizičnim ali pravnim osebam:

(a) katerih kmetijske dejavnosti predstavljajo le majhen delež vseh gospodarskih dejavnosti ali

(b) katerih glavna dejavnost ali dejavnost družbe ni opravljanje kmetijske dejavnosti.

3. Pravice do plačila, iz katerih zaradi uporabe odstavkov 1 in 2 v dveh zaporednih letih ne izhaja pravica do plačil, se vrnejo v nacionalno rezervo.

Člen 29

Plačilo

1. Plačila v okviru shem podpore iz Priloge I se v celoti izplačajo upravičencem, razen če ta uredba ne določa drugače.

2. Plačila se opravijo v največ dveh obrokih na leto v obdobju od 1. decembra do 30. junija naslednjega koledarskega leta.

3. Plačila v okviru shem podpore, navedenih v Prilogi I, se ne izvedejo, preden se preverjanje pogojev za upravičenost, ki jih mora opraviti država članica na podlagi člena 20, ne zaključi.

4. Z odstopanjem od odstavka 2 tega člena in po postopku iz člena 141(2) lahko Komisija:

(a) določi predplačila;

(b) države članice glede na proračunski položaj pooblasti, da pred 1. decembrom plačajo predplačila v regijah, kjer so kmetje zaradi izjemnih razmer v hudih finančnih težavah: (i) v višini do 50 % plačil ali (ii) v višini do 80 % plačil, če so predplačila že predvidena.

Člen 30

Klavzula o izogibanju

Brez poseganja v kakršne koli posebne določbe v posameznih shemah podpore se plačilo ne izplača upravičencem, za katere se ugotovi, da so umetno ustvarili pogoje, ki so potrebni za pridobitev takih plačil, da bi pridobili korist v nasprotju s cilji zadevne sheme podpore.

Člen 31

Višja sila in izjemne okoliščine

Za namene te uredbe pristojni organ prizna višjo silo ali izjemne okoliščine v primerih, kot so:

(a) smrt kmeta;

(b) kmetova dolgotrajna nezmožnost za delo;

(c) huda naravna katastrofa, ki resno vpliva na kmetijsko zemljišče gospodarstva;

(d) uničenje prostorov za živali na kmetijskem gospodarstvu zaradi nesreče;

(e) epidemija živalske bolezni, ki prizadene del ali vso kmetovo živino.

Člen 32

Pregled

Sheme podpore iz Priloge I se uporabljajo brez poseganja v možnost pregleda kadar koli glede na gospodarski razvoj in proračunske razmere.







NASLOV III

SHEMA ENOTNEGA PLAČILA







POGLAVJE 1

Splošno izvajanje

Člen 33

Pravice do plačila

1. Podpora v okviru sheme enotnega plačila je na voljo kmetom, če:

(a) imajo pravice do plačila, ki so jih pridobili v skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003;

(b) pridobijo pravice do plačila v skladu s to uredbo: (i) s prenosom, (ii) iz nacionalne rezerve, (iii) v skladu s Prilogo IX, (iv) v skladu s členom 47(2) in členom 59, tretjim pododstavkom člena 64(2) ter členom 65 in členom 68(4)(c).

2. Za namen členov 47(2), 57(6), 64(2) in 65 velja, da ima kmet pravice do plačila, če so mu bile pravice do plačila dodeljene ali nanj dokončno prenesene.

3. Predhodne obveznosti prahe ne veljajo za pravice za praho, določene v skladu s členi 53(2), 63(2) in 71j Uredbe (ES) št. 1782/2003.

Člen 34

Aktiviranje pravice do plačila na upravičeni hektar

1. Podpora v okviru sheme enotnega plačila se dodeli kmetom po aktiviranju pravice do plačila na upravičeni hektar. Aktivirane pravice do plačila dajejo pravico do plačila v njih določenih zneskov.

2. V tem naslovu „upravičeni hektar“ pomeni:

(a) kmetijske površine kmetijskega gospodarstva in površine, zasajene s hitro rastočim panjevcem (oznaka KN ex060290 41), ki se uporablja za kmetijsko dejavnost ali ki se, če se površine prav tako uporabljajo za nekmetijske dejavnosti, pretežno uporablja za kmetijske dejavnosti in

(b) vse površine, za katere je bila v letu 2008 odobrena pravica do plačil v okviru sheme enotnega plačila ali sheme enotnega plačila na površino in ki: (i) niso več skladne z opredelitvijo „upravičeni“ zaradi izvajanja Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic ( 20 ) in Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst ( 21 ) ter Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike ( 22 ) ali (ii) so v času trajanja zadevne obveznosti posameznega kmeta pogozdene v skladu s členom 31 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ( 23 ) ali členom 43 Uredbe (ES) št. 1698/2005 ali v okviru nacionalne sheme, katere pogoji so skladni s členom 43(1), (2) in (3) navedene uredbe, ali (iii) so v času trajanja zadevne obveznosti posameznega kmeta površine za praho v skladu s členi 22, 23 in 24 Uredbe (ES) št. 1257/1999 ali členom 39 Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Komisija po postopku iz člena 141(2) določi podrobna pravila glede uporabe upravičenih hektarjev za nekmetijske dejavnosti.

Razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah hektarji izpolnjujejo pogoj za upravičenost skozi celotno koledarsko leto.

Člen 35

Prijava upravičenih hektarjev

1. Kmet prijavi parcele, ki ustrezajo upravičenim hektarjem, povezanih s katero koli pravico do plačila. Razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin so te parcele na voljo kmetu na dan, ki ga določi država članica, vendar najpozneje na dan, ki je v tej državi določen za spremembo in dopolnitev zahtevka za pomoč.

2. Države članice lahko v ustrezno utemeljenih okoliščinah pooblastijo kmeta, da spremeni svojo prijavo, če se drži števila hektarjev, ki ustrezajo njegovim pravicam do plačila, ter pogojev za dodelitev enotnega plačila za zadevno površino.

Člen 36

Sprememba pravic do plačila

Pravice do plačila na hektar se ne spremenijo, razen če v tej uredbi ni določeno drugače.

Komisija po postopku iz člena 141(2) določi podrobna pravila za spremembo pravic do plačila od leta 2010, zlasti v primeru delov pravic.

Člen 37

Večkratni zahtevki

Površina, ki ustreza številu upravičenih hektarjev, za katere se vloži zahtevek za enotno plačilo, je lahko predmet zahtevka za katero koli drugo neposredno plačilo, pa tudi za katero koli drugo pomoč, ki ni zajeta s to uredbo, razen če v tej uredbi ni določeno drugače.

Člen 38

Uporaba zemljišča v primeru odložene vključitve sektorja sadja in zelenjave

Če se država članica odloči uporabi možnost iz drugega pododstavka člena 51 Uredbe (ES) št. 1782/2003 (v nadaljnjem besedilu:„odloženo vključevanje“), parcele v regijah, ki jih odločitev zadeva, niso upravičene do največ 31. decembra 2010, če se uporabljajo za:

(a) pridelavo sadja in zelenjave,

(b) pridelavo jedilnega krompirja ali

(c) nasade.

V primeru odložene vključitve se države članice lahko odločijo, da dovolijo pridelavo naknadnih posevkov na upravičenih hektarjih največ za obdobje treh mesecev, ki se začne vsako leto 15. avgusta. Vendar se lahko na zahtevo države članice ta datum spremeni po postopku iz člena 141(2) za regije, kjer se žita običajno požanjejo bolj zgodaj iz podnebnih razlogov.

Člen 39

Uporaba zemljišč za pridelavo konoplje

1. Površine, ki se uporabljajo za pridelavo konoplje, so upravičene samo, če vsebnost tetrahidrokanabinola pri uporabljenih sortah ne presega 0,2 %. Države članice vzpostavijo sistem za preverjanje vsebnosti tetrahidrokanabinola v pridelku, ki se prideluje vsaj na 30 % površin, na katerih se prideluje konoplja. Če pa država članica uvede sistem predhodne odobritve za tako pridelavo, mora biti minimum vsaj 20 %.

2. Po postopku iz člena 141(2) je dodelitev plačil pogojena z uporabo certificiranih semen nekaterih sort.

Člen 40

Nacionalne zgornje meje

1. Za vsako državo članico in vsako leto skupna vrednost vseh dodeljenih pravic do plačila in zgornjih mej, določenih v skladu s členoma 51(2) in 69(3) te uredbe ali – za leto 2009 – v skladu s členom 64(2) Uredbe ES št. 1782/2003, ne presega ustrezne nacionalne zgornje meje, določene v Prilogi VIII k tej uredbi.

Komisija v primeru dodelitve pravic do plačila pridelovalcem vina, upoštevajoč najnovejše podatke, ki jih dajo na voljo države članice v skladu s členoma 9 in 102(6) Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 z dne 29. aprila 2008 o skupni ureditvi trga za vino ( 24 ), in po postopku iz člena 141(2) te uredbe prilagodi nacionalne zgornje meje iz Priloge VIII k tej uredbi. Države članice do 1. decembra leta pred koledarskim letom prilagoditve nacionalnih zgornjih mej sporočijo Komisiji regionalno povprečje vrednosti pravic iz točke B Priloge IX k tej uredbi.

2. Država članica po potrebi linearno zniža vrednost pravic do plačila, da zagotovi spoštovanje zgornje meje iz Priloge VIII.

Člen 41

Nacionalna rezerva

1. Vsaka država članica upravlja nacionalno rezervo, ki vključuje razliko med:

(a) nacionalno zgornjo mejo, določeno v Prilogi VIII k tej uredbi, in

(b) skupno vrednostjo vseh dodeljenih pravic do plačila in zgornjih mej, določenih v skladu s členom 51(2) in členom 69(3) te uredbe ali – za leto 2009 – zgornjimi mejami, določenimi v skladu s členom 64(2) Uredbe (ES) št. 1782/2003.

2. Države članice lahko uporabijo nacionalno rezervo, da v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, dodelijo pravice do plačila kmetom, ki začnejo opravljati kmetijsko dejavnost.

3. Države članice, ki ne uporabijo člena 68(1)(c), lahko uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, določile pravice do plačila za kmete na območjih, na katerih se izvajajo programi prestrukturiranja in/ali razvoja, povezani z določeno obliko javne intervencije, da se prepreči opuščanje zemljišč in/ali kompenzira specifično slabši položaj kmeta na teh območjih.

4. Države članice uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence, dodelile pravice do plačila kmetom, ki so se znašli v posebnih razmerah, kot jih opredeli Komisija po postopku iz člena 141(2).

5. Pri uporabi tega člena lahko države članice povečajo znesek na enoto in/ali število pravic do plačila, dodeljenih kmetom.

▼M3

6. Če država članica uporablja člen 59 ali 63, lahko v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov ter ne povzroča motenj trga in izkrivljanja konkurence, zagotovi, da se v primeru prodaje, odobritve ali preteka celotnega ali dela zakupa kmetijskega gospodarstva ali pravic do premij, nekatere ali vse pravice do plačila ali povečanje vrednosti pravic do plačila, ki bi bile dodeljene zadevnemu kmetu, vrnejo v nacionalno rezervo, če bi dodelitev ali povečanje kmetu zagotovila nepričakovani dobiček. Merila vsebujejo vsaj:

(a) najkrajše trajanje zakupa;

(b) obdobje, v katerem bi prodaja ali odobritev ali pretek zakupa lahko privedli do nepričakovanega dobička. To obdobje se ne začne pred začetnim dnevom ustreznega referenčnega obdobja za nevezanost in se konča najpozneje na dan, ko se zadevni kmet seznani z nevezanostjo in ustreznimi pogoji;

(c) delež prejetega plačila, ki se vrne v nacionalno rezervo.

▼B

Člen 42

Neizkoriščene pravice do plačila

Vse pravice do plačila, ki niso bile uveljavljene v skladu s členom 34 v obdobju dveh let, se doda v nacionalno rezervo, razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah. Vendar se za leto 2009 pravice do plačila, ki niso bile uveljavljene v dveletnem obdobju 2007–2008, ne dodajo v nacionalno rezervo, če so bile uveljavljene v letu 2006, za leto 2010 pa se pravice do plačila, ki niso uveljavljene v obdobju dveh let 2008–2009, ne dodajo v nacionalno rezervo, če so bile uveljavljene v letu 2007.

Člen 43

Prenos pravic do plačila

1. Pravice do plačila se lahko prenesejo le na kmeta s sedežem v isti državi članici, razen v primeru prenosa na podlagi dejanskega ali pričakovanega dedovanja.

Vendar se tudi v primeru dejanskega ali pričakovanega dedovanja lahko pravice do plačila uporabijo le v državi članici, kjer so bile ugotovljene.

Država članica lahko določi, da se pravice do plačila lahko prenesejo ali uporabijo le v isti regiji.

2. Pravice do plačila se lahko prenesejo s prodajo ali katero koli drugo obliko dokončnega prenosa z zemljiščem ali brez njega. Po drugi strani pa se zakup ali podobne vrste prenosa dovolijo le, če prenos pravic do plačila vključuje prenos ustreznega števila upravičenih hektarjev.

3. Če se pravice do plačila prodajo z zemljiščem ali brez njega, lahko države članice v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti določijo, da se del prodanih pravic do plačila vrne v nacionalno rezervo, ali da se njihov znesek na enoto zmanjša v prid nacionalne rezerve v skladu z merili, ki jih Komisija opredeli po postopku iz člena 141(2).

Člen 44

Pogoji za posebne pravice

1. Če v tej uredbi ni drugače določeno, veljajo za pravice do plačila, določene v oddelku 2 poglavja 3 naslova III in členu 71m Uredbe (ES) št. 1782/2003, ter členu 60 in četrtem pododstavku člena 65 te uredbe (v nadaljnjem besedilu: „posebne pravice“) pogoji iz odstavkov 2 in 3 tega člena.

2. Z odstopanjem od člena 34(1) kmetu, ki ima posebne pravice, država članica dovoli odstopanje od zahteve, da uveljavi pravice do plačila z enakovrednim številom upravičenih hektarjev pod pogojem, da:

(a) ohrani najmanj 50 % kmetijske dejavnosti, ki jo je opravljal v referenčnem obdobju iz Uredbe (ES) št. 1782/2003, izražene v glavah velike živine (GVŽ); ali

(b) v primeru posebnih pravic, dodeljenih v skladu s členom 60, 50 % kmetijske dejavnosti, ki jo je opravljal pred prehodom na shemo enotnega plačila, izražene v GVŽ;

(c) ali v primeru člena 65, 50 % kmetijske dejavnosti, ki jo je opravljal v času uporabe členov 67 in 68 Uredbe (ES) št. 1782/2003, izražene v GVŽ.

Vendar kmet, ki so mu bile dodeljene posebne pravice v skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003 in to uredbo, ohrani najmanj 50 % največjega obsega dejavnosti iz prvega pododstavka.

Pogoj iz prvega pododstavka ne velja za Malto.

3. V primeru prenosa posebnih pravic v letih 2009, 2010 in 2011 ima prevzemnik pravico do odstopanja iz odstavka 2 le, če so prenesene vse posebne pravice. Od leta 2012 prevzemnik nima pravice do odstopanja, razen v primeru dedovanja ali pričakovanega dedovanja.

Prvi pododstavek se ne uporablja za Malto.

Člen 45

Revizija pravic do plačila

1. V ustrezno utemeljenih primerih se države članice, ki so v skladu s poglavji 1 do 4 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 uvedle shemo enotnega plačila, v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti lahko odločijo, da v letu 2010 ali pozneje preidejo na približevanje vrednosti pravic do plačila.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

2. Za namene uporabe prvega pododstavka odstavka 1 se lahko izvedejo postopne letne spremembe v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Če se zaradi sprememb linearno zniža vrednost pravic, se te uvedejo v skladu z najmanj tremi predhodno določenimi letnimi koraki.

V nobenem od letnih korakov iz prvega pododstavka znižanje vrednosti katere koli pravice do plačila ne sme preseči 50 % razlike med njeno začetno in končno vrednostjo. Če je znižanje vrednosti manjše od 10 % začetne vrednosti, lahko države članice uporabijo manj kot tri korake.

3. Države članice se lahko odločijo, da ta člen uporabijo:

(a) na ustrezni geografski ravni, ki se določi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna ali administrativna struktura in/ali kmetijski potencial; ali

(b) v primeru uporabe člena 46(4) na območju, opredeljenem v skladu s členom 46(2).







POGLAVJE 2

Regionalno in delno izvajanje







Oddelek 1

Regionalno izvajanje

Člen 46

Regionalna dodelitev nacionalne zgornje meje iz člena 40

1. Po uvedbi sheme enotnega plačila v skladu s poglavji 1 do 4 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 se država članica lahko odloči, da bo shemo enotnega plačila v letu 2010 ali pozneje uporabljala na regionalni ravni pod pogoji, določenimi v tem oddelku.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

2. Države članice opredelijo regije v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna ali administrativna struktura in regionalni kmetijski potencial.

Države članice lahko svoje celotno ozemlje obravnavajo kot eno regijo

3. Država članica razdeli nacionalno zgornjo mejo iz člena 40 med regije v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Države članice lahko odločijo, da za regionalne zgornje meje postopno uvedejo letne spremembe v skladu z največ tremi predhodno določenimi letnimi koraki ter objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so kmetijski potencial ali okoljska merila.

4. Če se država članica, ki uporablja odstavke 1, 2 in 3 tega člena, odloči, da ne bo uporabila člena 47, v obsegu, potrebnem za upoštevanje regionalne zgornje meje, ki se uporablja, prilagodi vrednost pravic do plačila v vseh svojih regijah. V ta namen so pravice do plačila predmet linearnih zmanjšanj ali povečanj svoje vrednosti. Skupno zmanjšanje vrednosti pravic do plačila na podlagi tega odstavka je omejeno na 10 % njihove prvotne vrednosti.

5. Če se država članica odloči, da bo uporabila tako člen 45 kot tudi ta člen, se znižanja vrednosti pravic do plačila iz odstavka 4 tega člena upoštevajo pri izračunu mejnih vrednosti, določenih v drugem pododstavku člena 45(2).

Člen 47

Regionalizacija sheme enotnega plačila

1. V ustrezno utemeljenih primerih se lahko države članice odločijo, da razdelijo največ 50 % regionalne zgornje meje iz člena 46 med vse kmete, katerih kmetijska gospodarstva se nahajajo v zadevni regiji, vključno s tistimi, ki nimajo pravic do plačila.

2. Kmetje prejmejo pravice do plačila, katerih znesek na enoto se izračuna tako, da se ustrezni del regionalne zgornje meje iz člena 46 deli s številom upravičenih hektarjev, določenih na regionalni ravni.

Vrednost teh pravic do plačila se poveča v primeru, da je imel kmet pravice do plačila pred začetkom uporabe tega člena. V ta namen se regionalni znesek na enoto vsake od njegovih pravic do plačila poveča za znesek, izračunan na podlagi skupne vrednosti pravic do plačila, ki jih ima do dne, ki ga določi zadevna država članica. Ta povečanja se izračunajo v okviru mej preostalega dela regionalne zgornje meje po uporabi odstavka 1 tega člena.

3. Število pravic do plačila na kmeta je enako številu hektarjev, ki jih kmet v skladu s členom 34(2) prijavi v letu uvedbe sheme enotnega plačila na regionalni ravni v skladu s členom 46(1), razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin.

4. Pravice do plačila, ki jih imajo kmetje pred delitvijo iz odstavkov 1 in 2, se razveljavijo in nadomestijo z novimi pravicami iz odstavka 3.

Člen 48

Revizija pravic do plačila

1. V ustrezno utemeljenih primerih se lahko države članice, ki uporabijo člen 47, v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti odločijo, da v letu, ki sledi uvedbi sheme enotnega plačila na regionalni ravni iz člena 46(1) postopoma preidejo na poenotenje vrednosti pravic do plačila, določenih v tem oddelku.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

Za namene uporabe prvega pododstavka se lahko izvedejo postopne letne spremembe pravic do plačila v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Če se zaradi sprememb linearno zniža vrednost pravic do plačila, se te uvedejo vsaj v skladu z najmanj dvema predhodno določenima letnima korakoma.

2. V ustrezno utemeljenih primerih se države članice, ki so v skladu z oddelkom 1 poglavja 5 ali poglavjem 6 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 uvedle shemo enotnega plačila, v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti lahko odločijo, da v letu 2010 ali pozneje preidejo na približevanje vrednosti pravic do plačila.

Če se države članice odločijo za prehod v letu 2010, odločitev o tem sprejmejo do 1. avgusta 2009. V vseh drugih primerih se odločitev sprejme do 1. avgusta 2010.

Za namene uporabe prvega pododstavka se lahko izvedejo postopne letne spremembe pravic do plačila v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. Če se zaradi sprememb linearno zniža vrednost pravic, se te uvedejo v skladu z najmanj tremi predhodno določenimi letnimi koraki.

Prvi pododstavek se uporablja brez poseganja v odločitve, ki jih države članice sprejmejo v skladu s členom 63(3) Uredbe (ES) št. 1782/2003. Te zadevne države članice lahko odstopajo od najmanjšega števila korakov, določenem v prvem pododstavku, in ravni, določenih v odstavku 3 tega člena.

3. V nobenem od letnih korakov iz odstavkov 1 in 2 znižanje vrednosti katere koli pravice do plačila ne sme preseči 50 % razlike med njeno začetno in končno vrednostjo. Če je znižanje vrednosti manjše od 10 % začetne vrednosti, lahko države članice uporabijo manj kot tri korake.

4. Države članice se lahko odločijo, da uporabijo odstavke 1, 2 in 3 na ustrezni geografski ravni, ki se določi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna in/ali administrativna struktura in/ali kmetijski potencial.

Člen 49

Travinje

Pri uporabi člena 47 lahko države članice v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili v okviru regionalnih zgornjih mej, določenih v skladu s členom 46 ali dela regionalnih zgornjih mej določijo tudi različne vrednosti na enoto pravic do plačila, ki se dodelijo kmetom, iz člena 47(1):

(a) za hektarje, ki se uporabljajo kot travinje na datum, določen za zahtevke za pomoč na površino za leto 2008, in za vse druge upravičene hektarje ali

(b) za hektarje, ki se uporabljajo kot trajni pašniki na datum, določen za zahtevke za pomoč na površino za leto 2008, in za vse druge upravičene hektarje.

Člen 50

Pogoji za pravice do plačila, določene v skladu s tem oddelkom

1. Pravice do plačila, določene v skladu s tem oddelkom ali oddelkom 1 poglavja 5 ali poglavjem 6 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003, se lahko prenesejo ali uporabijo le v isti regiji ali med regijami, kjer so vrednosti pravic do plačila na hektar enake.

2. Če v tem oddelku ni določeno drugače, se uporabljajo druge določbe tega naslova.







Oddelek 2

Delno izvajanje

Člen 51

Splošne določbe

1. Države članice, ki so v skladu z oddelkom 2 poglavja 5 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 odobrile plačila v sektorju ovčjega in kozjega mesa ali plačila za goveje in telečje meso, se lahko do 1. avgusta 2009 odločijo, da bodo še naprej odobravale ta plačila pod pogoji iz tega oddelka. Prav tako se lahko odločijo, da del sredstev svojih nacionalnih zgornjih mej, ki se uporabljajo za odobritev teh plačil, določijo na nižji stopnji, kot je določena v členu 64(2) Uredbe (ES) št. 1782/2003. Če država članica takšne odločitve ne sprejme, se plačila vključijo v shemo enotnega plačila v skladu z določbami člena 66 te uredbe od leta 2010 naprej.

Države članice se v primeru plačil za goveje in telečje meso iz člena 53(2) te uredbe lahko do 1. avgusta 2010 odločijo, da teh plačil ne odobrijo in jih vključijo v shemo enotnega plačila v skladu z določbami člena 66 te uredbe od leta 2011 naprej.

Kadar se država članica odloči, da v skladu s členom 68b Uredbe (ES) št. 1782/2003 iz sheme enotnega plačila v celoti ali delno izključi plačila za sadje in zelenjavo, lahko:

(a) od leta 2010 naprej odobri plačila za sadje in zelenjavo pod pogoji iz tega oddelka in v skladu z odločitvijo, sprejeto na podlagi členov 68b(1) in (2) ali 143bc(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1782/2003, ali

(b) do 1. avgusta 2009 sprejme odločitev, da v skladu s členom 66 te uredbe v shemo enotnega plačila vključi plačila za sadje in zelenjavo, ki so bila na podlagi člena 68b Uredbe (ES) št. 1782/2003 izključena iz te sheme, ali

(c) do 1. avgusta 2009 sprejme odločitev, da odobri prehodna plačila za sadje in zelenjavo pod pogoji iz tega oddelka in na nižji stopnji, kot je stopnja, določena v skladu s členom 68b Uredbe (ES) št. 1782/2003.

Nove države članice, ki so uporabile shemo enotnega plačila na površino, se lahko pri uvedbi sheme enotnega plačila odločijo, da bodo odobrile plačila iz prvega pododstavka pod pogoji iz tega oddelka. V primeru prehodnega plačila za sadje in zelenjavo nove države članice, ki niso uporabile člena 143bc Uredbe (ES) št. 1782/2003, ne smejo uporabiti člena 54 te uredbe. Poleg tega v primeru prehodnega plačila za sadje in zelenjavo nove države članice po potrebi upoštevajo člen 128(3) te uredbe.

▼M3

Države članice, ki so izkoristile možnost iz oddelka 2 poglavja 5 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 o uvedbi sheme enotnega plačila na regionalni ravni, lahko uporabljajo prvi in drugi pododstavek na enaki regionalni ravni.

▼B

2. Na podlagi odločitve vsake države članice Komisija po postopku iz člena 141(2) določi zgornjo mejo za vsako neposredno plačilo iz členov 52, 53 in 54.

Ta zgornja meja je enaka znesku vseh vrst neposrednih plačil v nacionalnih zgornjih mejah iz člena 40, ki se pomnoži z odstotki znižanja, ki ga uporabijo države članice v skladu s členi 52, 53 in 54.

▼M3

3. Vsaka država članica, ki uporablja možnost iz petega pododstavka odstavka 1, Komisiji do 1. decembra 2009 predloži naslednje informacije:

(a) razčlenitev zneskov, predvidenih za zadevni(-e) ukrep(-e) za leta 2010 do 2012, po regijah v skladu z objektivnimi merili;

(b) statistične in druge podporne podatke, ki se uporabijo za določitev zneskov iz točke (a). Države članice se v roku enega meseca odzovejo na vsako zahtevo Komisije po dodatnih pojasnitvah predloženih informacij. Komisija uporabi zneske iz točke (a) prvega pododstavka tega odstavka kot podlago za določitev zgornje meje za zadevno državo članico, kar zadeva vsako neposredno plačilo iz členov 52 in 53, kot je določeno v odstavku 2 tega člena.

▼B

Člen 52

Plačila za ovčje in kozje meso

Države članice lahko zadržijo 50 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe za plačila v sektorju ovčjega in kozjega mesa iz Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1782/2003. V takšnem primeru kmetom vsako leto izplačajo dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki redijo ovce in koze, pod pogoji iz oddelka 10 poglavja 1 naslova IV te uredbe in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe.

Člen 53

Plačila za goveje in telečje meso

1. Tiste države članice, ki so uporabile člen 68(2)(a)(i) Uredbe (ES) št. 1782/2003, in nove države članice, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino, lahko zadržijo celoto ali del sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustreza premiji za krave dojilje iz Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1782/2003, izplačajo kmetom vsako leto dodatno plačilo. V teh primerih kmetom vsako leto izplačajo dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri za ohranjanje krav dojilj pod pogoji iz oddelka 11 poglavja 1 naslova IV te uredbe in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe.

2. V letih 2010 in 2011 lahko tiste države članice, ki so uporabile člen 68(1), 68(2)(a)(ii) ali 68(2)(b) Uredbe (ES) št. 1782/2003 in nove države članice, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino, zadržijo vse ali del nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustrezajo klavnim premijam za teleta, klavnim premijam za govedo, razen za teleta, ali posebni premiji za moško govedo. V teh primerih se kmetom izplača dodatno plačilo. Dodatna plačila se odobrijo za zakol telet, zakol govejih živali, razen za teleta, in za rejo goveda moškega spola, pod pogoji iz oddelka 11 poglavja 1 naslova IV te uredbe v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe.

Člen 54

Prehodna plačila za sadje in zelenjavo

1. Države članice lahko do 31. decembra 2011 zadržijo do 50 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40, ki ustreza podpori za pridelavo paradižnika.

V tem primeru in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2), zadevna država članica izplača kmetom vsako leto dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki pridelujejo paradižnik po pogojih iz oddelka 8 poglavja 1 naslova IV.

2. Države članice lahko zadržijo:

(a) do 31. decembra 2010 do 100 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustreza podpori za pridelavo pridelkov sadja in zelenjave, razen enoletnih poljščin iz tretjega pododstavka tega odstavka, ki se dobavljajo za predelavo in so bili upravičeni do shem pomoči iz uredb (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 2202/96, in

(b) od 1. januarja 2011 do 31. decembra 2012 do 75 % sredstev nacionalnih zgornjih mej iz člena 40 te uredbe, ki ustreza podpori za pridelavo pridelkov sadja in zelenjave, razen enoletnih poljščin, iz tretjega pododstavka tega odstavka, ki se dobavljajo za predelavo in so bili upravičeni do shem pomoči iz Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo ( 25 ) in Uredbi Sveta (ES) št. 2202/96 z dne 28. oktobra 1996 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov ( 26 ).

V tem primeru in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 51(2) te uredbe, zadevna država članica izplača kmetom vsako leto dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki pridelujejo eno ali več vrst naslednjega sadja in zelenjave, kakor je določila zadevna država članica, pod pogoji iz oddelka 8 poglavja 1 naslova IV:

(a) sveže fige,

(b) sveži citrusi,

(c) namizno grozdje,

(d) hruške,

(e) breskve in nektarine ter

(f) slive sorte „d'Ente“.

3. Sredstva nacionalnih zgornjih mej iz odstavkov 1 in 2 so nacionalne zgornje meje iz Priloge X.







POGLAVJE 3

Izvajanje v novih državah članicah, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino

Člen 55

Uvedba sheme enotnega plačila v državah članicah, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino

1. Če ni drugače predvideno v tem poglavju, se ta naslov uporablja za nove države članice, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino iz poglavja 2 naslova V.

Člen 41 in oddelek 1 poglavja 2 se ne uporabljata.

2. Katera koli nova država članica, ki uporablja shemo enotnega plačila na površino, sprejme odločitve iz člena 51(1) in člena 69(1) do 1. avgusta v letu, ki je pred letom, za katerega bo prvič uporabila shemo enotnega plačila.

3. Razen Bolgarije in Romunije lahko katera koli nova država članica, ki uporablja shemo enotnega plačila na površino, določi, da poleg pogojev za upravičenost iz člena 34(2) „upravičeni hektar“ pomeni katero koli kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva, ki je bila 30. junija 2003 v dobrem kmetijskem stanju, ne glede na to, ali je na navedeni dan v obdelavi ali ne.

Člen 56

Zahtevek za podporo

1. Kmetje zaprosijo za podporo v okviru sheme enotnega plačila do datuma, ki ga določijo nove države članice, vendar najpozneje do 15. maja.

2. Razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin se pravice do plačila dodelijo le tistim kmetom, ki so vložili zahtevek za shemo enotnih plačil do 15. maja prvega leta veljavnosti sheme enotnih plačil.

Člen 57

Nacionalna rezerva

1. Vsaka nova država članica linearno odstotno zniža svojo nacionalno zgornjo mejo iz člena 40, da bi oblikovala nacionalno rezervo.

2. Nove države članice uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence, dodelile pravice do plačila kmetom, ki so se znašli v posebnih razmerah, kot jih opredeli Komisija po postopku iz člena 141(2).

3. V prvem letu uporabe sheme enotnega plačila lahko nove države članice uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence, dodelile pravice do plačila kmetom v posebnih sektorjih, ki so se znašli v posebnih razmerah zaradi prehoda na shemo enotnega plačila.

4. Nove države članice lahko uporabijo nacionalno rezervo, da bi dodelile pravice do plačila kmetom, ki so začeli opravljati kmetijsko dejavnost po 1. januarju prvega leta uporabe sheme enotnega plačila, vendar v tem letu niso prejeli nobenega neposrednega plačila, v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga ali konkurence.

5. Nove države članice, ki ne uporabijo člena 68(1)(c), lahko uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, dodelile pravice do plačila za kmete na območjih, na katerih se izvajajo programi prestrukturiranja in/ali razvoja, povezani z določeno obliko javne intervencije, da se prepreči opuščanje zemljišč in/ali kompenzira specifično slabši položaj na teh območjih.

6. Za namene uporabe odstavkov 2 do 5 lahko nove države članice povečajo znesek na enoto pravic do plačila, ki jih ima zadevni kmet, v okviru meje 5 000 EUR, ali zadevnemu kmetu dodelijo nove pravice do plačila.

7. Nove države članice linearno znižajo pravice do plačila, če njihova nacionalna rezerva ne zadošča za kritje primerov iz odstavkov 2, 3 in 4.

Člen 58

Regionalne razdelitve nacionalne zgornje meje iz člena 40

1. Nove države članice lahko uporabijo shemo enotnega plačila na regionalni ravni.

2. Nove države članice opredelijo regije na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril.

3. Po potrebi vsaka nova država članica razdeli nacionalne zgornje meje iz člena 40 po kakršnem koli znižanju iz člena 57 med regije, v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili.

Člen 59

Dodelitev pravic do plačila

1. Kmetje prejmejo pravice do plačila, katerih znesek na enoto se izračuna tako, da se nacionalna zgornja meja iz člena 40, ki se uporabi, po kakršnem koli znižanju, določenem v členu 57, deli s številom pravic do plačila, določenih na nacionalni ravni v skladu z odstavkom 2 tega člena.

2. Razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah je število pravic do plačila na kmeta enako številu hektarjev, ki jih ta prijavi v skladu s členom 35(1) za prvo leto uporabe sheme enotnega plačila.

3. Razen v primeru višje sile ali v izjemnih okoliščinah se z odstopanjem od odstavka 2 lahko nove države članice odločijo, da je število pravic do plačila na kmeta enako povprečnemu letnemu številu vseh hektarjev, na osnovi katerih je bila dodeljena pravica do plačila na površino med enim ali več leti reprezentativnega obdobja, ki ga določi država članica, vendar najpozneje do leta 2008.

Če pa kmet v reprezentativnem obdobju prične opravljati kmetijsko dejavnost, povprečno število hektarov temelji na plačilih, ki so mu bila odobrena v koledarskem letu ali koledarskih letih, v katerih je opravljal kmetijsko dejavnost.

Člen 60

Kmetje brez upravičenih hektarjev

Kmetu, ki opravlja svojo dejavnost v sektorju govejega in telečjega mesa, sektorju mlečnih proizvodov ali sektorju ovčjega in kozjega mesa in je v skladu s členoma 57(3) in 59 upravičen do pravic do plačil, za katera prvo leto izvajanja sheme enotnega plačila nima upravičenih hektarov, se dodelijo posebne pravice, kot je določeno v členu 44, pri čemer vrednost posamezne pravice ne presega 5 000 EUR.

Člen 61