1989L0048 — SL — 31.07.2001 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:

▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 21. decembra 1988

o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta

(89/48/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 49, 57(1) in 66 Pogodbe

ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ),

v sodelovanju z Evropskim parlamentom ( 2 ),

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ),

ker v skladu s členom 3(c) Pogodbe predstavlja odprava ovir za svobodno gibanje oseb in storitev med državami članicami enega od ciljev skupnosti; ker za državljane držav članic to predstavlja predvsem možnost opravljanja poklica, bodisi kot samozaposlena ali zaposlena oseba v državi članici, ki ni država, kjer so si pridobili poklicno kvalifikacijo;

ker določila, ki jih je doslej sprejel Svet in v skladu s katerimi države članice za poklicne namene vzajemno priznavajo diplome visokošolskih ustanov, pridobljenih na njihovem ozemlju, zajemajo malo poklicev; ker sta bili stopnja in trajanje izobraževanja in usposabljanja, ki sta pogojevali možnost opravljanja teh poklicev, urejeni na podoben način v vseh državah članicah ali pa so bili predmet minimalnih uskladitev za vzpostavitev takšnih področnih sistemov vzajemnega priznavanja diplom;

ker je za to, da se hitro odgovori na pričakovanja državljanov držav članic skupnosti, ki imajo visokošolske diplome, ki podeljujejo poklicno izobrazbo in so bile izdane v eni od držav članic, ki ni država članica, v kateri želijo opravljati svoj poklic, potrebno obenem vzpostaviti še drug način priznavanja diplom, ki bo omogočal državljanom opravljanje vseh poklicnih aktivnosti, ki so v neki državi članici gostiteljici podvržene zahtevi po izobrazbi, ki presega srednjo stopnjo, če imajo diplomo, ki jih pripravlja na opravljanje take aktivnosti in zajemajo najmanj tri leta trajajočega postopka študija ter so bile izdane v drugi državi članici;

ker se ta cilj lahko doseže z vzpostavitvijo splošnega sistema za priznavanje visokošolskih diplom, pridobljenih z zaključkom poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki traja najmanj tri leta;

ker si za poklice, za katere Skupnost ni določila minimalne stopnje potrebne izobrazbe, države članice pridržujejo pravico do določitve te stopnje z namenom, da se zagotovi kvaliteta storitev; ker vendarle ne morejo, kljub obveznostim, ki jih določa člen 5 pogodbe, naložiti državljanu neke države članice obveznosti pridobitve kvalifikacije le na podlagi primerjave z diplomami, izdanimi v okviru njihovega nacionalnega izobraževalnega sistema, če je kandidat že pridobil vso ali del kvalifikacij v drugi državi članici; ker je, glede na to, vsaka država članica gostiteljica, kjer je nek poklic urejen, dolžna upoštevati kvalifikacije, pridobljene v drugi državi članici in oceniti, če te kvalifikacije ustrezajo kvalifikacijam, ki jih sama zahteva;

ker je za večje spoštovanje teh obveznosti potrebno sodelovanje med državami članicami; ker je prav zato potrebno vzpostaviti načine takšnega sodelovanja;

ker je potrebno zlasti opredeliti pojem „regulirana poklicna aktivnost“, da bi bilo mogoče pravilno oceniti različne nacionalne sociološke okoliščine; da je potrebno upoštevati kot tako ne le poklicne aktivnosti, ki jih je mogoče v določeni državi članici opravljati le na podlagi diplome, ampak tudi poklicne aktivnosti, do katerih je dostop prost, če se opravljajo iz poklicnega naslova, rezerviranega tistim, ki izpolnjujejo določene izobrazbene pogoje; ker se poklicna združenja in organizacije, ki izdajajo svojim članom take nazive in so priznane s strani javnih oblasti, ne morejo sklicevati na svoj zasebni status, da bi se izognile določilom sistema, ki ga predvideva ta direktiva;

ker je potrebno določiti tudi značilnosti poklicnih izkušenj ali prilagoditvenega obdobja, ki ga gostujoča država članica poleg visokošolske diplome lahko zahteva od kandidata, če njegove poklicne kvalifikacije ne ustrezajo tistim, ki so določene z nacionalnimi predpisi;

ker je mogoče namesto prilagoditvenega obdobja predvideti tudi preizkus poklicne usposobljenosti; ker je namen enega ali drugega izboljšati trenutno stanje na področju vzajemnega priznavanja poklicnih kvalifikacij med državami članicami in torej olajšati prosto gibanje oseb znotraj Skupnosti; ker je njuna funkcija v ocenitvi sposobnosti kandidata, ki je že pridobil svojo poklicno kvalifikacijo v neki drugi državi članici, za prilagoditev novemu poklicnemu okolju; ker je prednost preizkusa poklicne usposobljenosti iz zornega kota kandidata v tem, da se skrajša prilagoditveno obdobje; ker načeloma o izbiri med preizkusom usposobljenosti in prilagoditvenem obdobju odloča kandidat sam; ker je narava nekaterih poklicev taka, da mora imeti država članica možnost, da pod določenimi pogoji sama določi bodisi prilagoditveno obdobje, bodisi preizkus poklicne usposobljenosti; ker so predvsem razlike v pravnih sistemih držav članic, čeprav so od ene do druge države različno pomembne, opravičujejo opredelitev posebnih določil, saj izobraževanje ali usposabljanje, ki ju potrjuje diploma, spričevalo ali druga podobna dokazila o izobrazbi na določenem pravnem področju v državi izdaje diplome, v glavnem ne pokriva pravnega znanja, ki ga zahteva država članica gostiteljica na enakem pravnem področju;

ker splošni sistem priznavanja visokošolskih diplom nima namena spreminjati poklicnih pravil, vključno s tistimi, ki se nanašajo na poklicno etiko, po katerih se mora ravnati vsaka oseba, ki opravlja določen poklic na ozemlju ene od držav članic, niti nima namena prisiliti migrante k izvajanju teh pravil; ker se omeji na to, da predvidi primerne ukrepe, ki zagotavljajo, da se bo kandidat ravnal po poklicnih pravilih države članice gostiteljice.

ker členi 49, 57(1) in 66 Pogodbe dajejo Skupnosti pristojnost za sprejem določil, potrebnih za vzpostavitev in delovanje takega sistema.;

ker splošni sistem za priznavanje visokošolskih diplom v ničemer ne izključuje izvajanje člena 48(4) in 55 Pogodbe;

ker bo tak sistem z okrepitvijo pravic državljanu skupnosti do uporabe poklicnega znanja v katerikoli državi članici, izpopolnil in obenem okrepil njihove pravice do pridobivanja takih znanj kot želijo;

ker je potrebno za tak sistem po določenem obdobju izvajanja, narediti oceno učinkovitosti izvajanja, predvsem z namenom, da bi se določilo, v kakšni meri ga je mogoče izboljšati ali razširiti področje njegove uporabe,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: