1987A1813 — SL — 01.07.2013 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B KONVENCIJA O SKUPNEM TRANZITNEM POSTOPKU (UL L 226 13.8.1987, str. 2)

spremenjena z:







(*) Ta akt ni bil nikoli objavljen v slovenščini.









▼B

KONVENCIJA O SKUPNEM TRANZITNEM POSTOPKU







REPUBLIKA AVSTRIJA, REPUBLIKA FINSKA, REPUBLIKA ISLANDIJA, KRALJEVINA NORVEŠKA, KRALJEVINA ŠVEDSKA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA, v nadaljevanju države EFTE, EVROPSKA GOSPODARSKA SKUPNOST, v nadaljevanju Skupnost, SO SE OB UPOŠTEVANJU sporazumov o prosti trgovini med Skupnostjo in vsako izmed držav EFTA, OB UPOŠTEVANJU skupne izjave o oblikovanju Evropskega gospodarskega prostora, ki so jo sprejeli ministri držav EFTE in držav članic Skupnosti ter Komisija Evropskih skupnosti v Luksemburgu, 9. aprila 1984, zlasti zaradi poenostavitev mejnih formalnosti in pravil o poreklu, OB UPOŠTEVANJU Konvencije o poenostavitvi formalnosti v blagovni menjavi, sklenjene med državami EFTE in Skupnostjo, s katero se uvaja enotna upravna listina za takšno trgovino, OB UPOŠTEVANJU, da bi uporaba te enotne listine v okviru skupnega tranzitnega postopka za prevoz blaga med Skupnostjo in državami EFTE ter med samimi državami EFTE, pomenila poenostavitev, OB UPOŠTEVANJU, da bi bil najprimernejši način za dosego tega cilja razširitev tranzitnega postopka, ki se trenutno uporablja za prevoz blaga v Skupnosti, med Skupnostjo in Avstrijo in Švico ter med Avstrijo in Švico, na tiste države EFTE, ki ga ne uporabljajo, OB UPOŠTEVANJU tudi Nordijskega tranzitnega reda, ki se uporablja med Finsko, Norveško in Švedsko, ODLOČILE, da sklenejo to konvencijo:







Splošne določbe

Člen 1

1. Ta konvencija določa ukrepe za prevoz blaga v tranzitu med Skupnostjo in državami EFTE ter med samimi državami EFTE, vključno, kjer je to primerno, z blagom, ki se pretovarja, vrača ali skladišči, z uvajanjem skupnega tranzitnega postopka ne glede na vrsto in poreklo blaga.

2. Brez poseganja v določbe te konvencije in zlasti tiste, ki zadevajo zavarovanja, se šteje, da je blago, ki je v obtoku v Skupnosti, dano v skupnostni tranzitni postopek.

3. Ob upoštevanju določb členov 7 do 12 spodaj, so pravila, ki urejajo skupni tranzitni postopek, navedena v Dodatkih I in II k tej konvenciji.

4. Tranzitne deklaracije in tranzitne listine za skupni tranzitni postopek ustrezajo Dodatku III in so narejene v skladu z njim.

▼M6

Člen 2

1. Skupni tranzitni postopek se v nadaljevanju označuje kot postopek T1 oziroma postopek T2.

2. Postopek T1 se lahko uporablja za katero koli blago, ki se prevaža v skladu z odstavkom 1 člena 1.

3. Postopek T2 se uporablja za blago, ki se prevaža v skladu z odstavkom 1 člena 1:

(a) v Skupnosti: samo kadar gre za skupnostno blago. „Skupnostno blago“ pomeni: — Blago, ki je v celoti pridobljeno na carinskem območju Skupnosti, ne da bi mu bilo dodano blago iz tretjih držav ali območij, ki niso del carinskega območja Skupnosti. — Blago iz držav ali območij, ki ne spadajo v carinsko območje Skupnosti, ki je bilo v državi članici sproščeno v prosti promet. — Blago, pridobljeno na carinskem območju Skupnosti bodisi izključno iz blaga, navedenega v drugi alinei, bodisi iz blaga iz prve in druge alinee. — Vendar pa se, brez poseganja v to konvencijo ali druge sporazume, sklenjene s Skupnostjo, za skupnostno blago ne šteje blago, ki se kljub izpolnjevanju pogojev iz ene od zgornjih alinei, potem ko se je izvozilo zunaj carinskega območja Skupnosti, ponovno vnese v to območje.

(b) v državi EFTA: samo kadar je blago v to državo prispelo po postopku T2 in se odpremi naprej v skladu s posebnimi pogoji, določenimi v členu 9 spodaj.

4. Posebni pogoji iz te konvencije v zvezi z dajanjem blaga v postopek T2 veljajo tudi za izdajanje dokumentov, ki potrjujejo, da ima blago skupnostni status, pri čemer se blago, za katerega je bil takšen dokument izdan, obravnava kakor blago, ki se prevaža po postopku T2, toda pri slednjem ni potrebno, da ga spremlja dokument, ki potrjuje skupnostni status blaga.

▼M11

Article 3

1. For the purposes of this Convention, the term:

(a) ‘transit’ shall mean a procedure under which goods are carried under the control of the competent authorities from one office of a Contracting Party to another office of the same Contracting Party or that of another Contracting Party over at least one frontier;

(b) ‘country’, shall mean any EFTA country, any Member State of the Community or any other State which has acceded to this Convention;

(c) ‘third country’ shall mean any State which is not Contracting Party to this Convention.

2. From the date on which the accession of a new Contracting Party becomes effective in accordance with Article 15a, all references to EFTA countries shall apply to that country mutatis mutandis, and solely for the purposes of this Convention.

3. In the application of the rules laid down in this Convention for the T1 or T2 procedure, the EFTA countries and the Community and its Member States shall have the same rights and obligations.

▼M6

Člen 4

1. Ta konvencija velja brez poseganja v katere koli druge mednarodne sporazume, ki se nanašajo na tranzitni postopek, vendar ob upoštevanju vseh omejitev pri uporabi takšnih sporazumov v zvezi s prevozom blaga iz ene točke v Skupnosti v drugo točko v Skupnosti in vseh omejitev pri izdajanju dokumentov, ki potrjujejo skupnostni status blaga.

2. Ta konvencija velja tudi brez poseganja v:

(a) gibanje blaga v postopku začasnega uvoza; in

(b) sporazume glede obmejnega prometa.

▼B

Člen 5

Če ni sporazuma med pogodbenicami in tretjo državo, po katerem se blago, ki se prevaža med pogodbenicami, lahko prevaža preko tretje države v okviru postopka T1 ali T2, se takšen postopek uporablja za blago, ki se prevaža preko tretje države le, če se prevoz preko navedene države opravlja na podlagi enotnega prevoznega dokumenta, sestavljenega na ozemlju pogodbenice, in če je izvajanje navedenega postopka prekinjeno na ozemlju tretje države.

▼M6

Člen 6

Pod pogojem, da se zagotovi izvajanje vseh ukrepov v zvezi z blagom, lahko države v okviru postopka T1 ali T2 z dvostranskimi ali večstranskimi sporazumi med seboj uvedejo poenostavljene postopke, v skladu z merili, ki se po potrebi določijo v ►M21 Dodatku I ◄ , in veljajo za nekatere vrste prometa ali nekatera podjetja.

O takšnih sporazumih se obvestijo Komisija Evropskih skupnosti in druge države.

▼B







Izvajanje tranzitnega postopka

▼M6

Člen 7

1. Ob upoštevanju katerih koli posebnih določb te konvencije se pristojni uradi držav EFTA pooblastijo za opravljanje naloge uradov odhoda, uradov tranzita, namembnih uradov in uradov zavarovanja.

2. Pristojni uradi držav članic Skupnosti se pooblastijo za izdajanje dokumentov T1 ali T2 za tranzit v namembni urad v državi EFTA. Ob upoštevanju katerih koli posebnih določb te konvencije se pristojni uradi držav članic Skupnosti prav tako pooblastijo, da za blago, namenjeno v državo EFTA, izdajajo dokumente, ki potrjujejo, da ima to blago skupnostni status.

3. Če en glavni zavezanec zbere več pošiljk blaga, jih natovori na eno prevozno sredstvo po odstavku 2 člena 12 Dodatka I in jih kot zbirno pošiljko v eni sami operaciji T1 ali T2 odpremi iz enega urada odhoda v en namembni urad, zato da bi jih dostavil enemu prejemniku, lahko pogodbenica zahteva, da se takšne pošiljke, razen v izjemnih, ustrezno utemeljenih primerih, vključijo v eno samo deklaracijo T1 ali T2 z ustreznimi nakladnicami.

4. Ne glede na zahtevo, da se mora skupnostni status blaga, kjer je primerno, potrditi, osebi, ki izpolnjuje izvozne formalnosti v obmejnem carinskem uradu pogodbenice, blaga ni treba predložiti v postopek T1 ali T2 ne glede na to, v kateri carinski postopek bo blago predloženo v sosednjem obmejnem carinskem uradu.

5. Ne glede na zahtevo, da se mora skupnostni status blaga, kjer je primerno, potrditi, lahko obmejni carinski urad pogodbenice, v katerem se izpolnijo izvozne formalnosti, zavrne predložitev blaga v postopek T1 ali T2, če naj bi se ta postopek končal v sosednjem obmejnem carinskem uradu.

▼B

Člen 8

Če se blago pošilja naprej na podlagi listine T1 ali T2, se ne sme ničesar dodati, odvzeti ali nadomestiti, zlasti če se pošiljke delijo, pretovarjajo ali združujejo.

▼M6

Člen 9

1. Blago, ki je v državo EFTA vneseno po postopku T2 in se lahko po takšnem postopku odpremi naprej, je pod stalnim nadzorom carinskih organov te države, zato da bi se zagotovila njegova nespremenjena istovetnost ali stanje.

2. Če se takšno blago, potem ko je bilo v državi EFTA dano v carinski postopek, ki ni tranzitni postopek ali postopek skladiščenja, iz te države odpremi naprej, se postopek T2 ne sme uporabiti.

Ta določba pa ne velja za blago, ki se uvozi začasno in je namenjeno za razstavo, sejem ali podobno javno prireditev in v zvezi s katerim niso bili opravljeni drugi postopki razen tistih, ki so potrebni, da se blago ohrani v prvotnem stanju ali da se pošiljke razdelijo.

3. Če se blago po skladiščenju v carinskem postopku skladiščenja iz države EFTA odpremi naprej, se lahko postopek T2 uporabi samo pod naslednjimi pogoji:

— obdobje skladiščenja blaga ni daljše od petih let; vendar pa se, kar zadeva blago iz poglavij 1 do 24 nomenklature za uvrščanje blaga v carinsko tarifo (Mednarodna konvencija o harmoniziranem poimenovanju in šifrskih oznakah blaga z dne 14. junija 1983), to obdobje omeji na šest mesecev,

— blago se je skladiščilo ločeno in v zvezi z njim niso bili opravljeni drugi postopki razen tistih, ki so potrebni, da se blago ohrani v prvotnem stanju ali da se pošiljke razdelijo brez zamenjave embalaže;

— vsi postopki v zvezi z blagom so bili opravljeni pod carinskim nadzorom.

4. Vsi dokumenti T2 ali vsi dokumenti, ki potrjujejo skupnostni status blaga, ki jih izda pristojni urad države EFTA, se sklicujejo na ustrezne dokumente T2 ali dokumente, ki potrjujejo skupnostni status blaga, s katerimi je blago prispelo v zadevno državo EFTA, in vključujejo vse posebne zaznamke, navedene na teh dokumentih.

Člen 10

1. Razen če v spodnjem odstavku 2 ali v dodatkih ni predvideno drugače, se za vse operacije T1 ali T2 predloži zavarovanje, ki velja za vse pogodbenice, udeležene pri teh operacijah.

2. Določbe odstavka 1 ne posegajo v pravico:

(a) pogodbenic, da se med seboj dogovorijo o opustitvi zavarovanja za operacije T1 ali T2, ki zadevajo samo njihova ozemlja;

(b) pogodbenice, da za del operacije T1 ali T2, ki se izvaja med uradom odhoda in prvim uradom tranzita, ne zahteva zavarovanja.

▼M21 —————

▼M6

Člen 11

1. Istovetnost blaga se večinoma zagotavlja z namestitvijo carinskih oznak.

2. Oznake se namestijo na:

(a) tovorni prostor, kadar prevozno sredstvo že ima ustrezno dovoljenje na podlagi drugih predpisov ali če ga je urad odhoda priznal kot primernega za namestitev oznak;

(b) vsak posamezni tovorek v drugih primerih.

3. Prevozna sredstva se lahko štejejo kot primerna za namestitev oznak, če:

(a) je oznake nanje mogoče namestiti preprosto in učinkovito;

(b) so zgrajena tako, da ni mogoče odvzeti ali dodati blaga, ne da bi ostale vidne sledi vloma ali se pri tem ne bi poškodovale oznake;

(c) v njih ni skrivnih prostorov, kamor bi bilo mogoče skriti blago;

(d) imajo pri carinski kontroli pristojni organi preprost dostop do tovornih prostorov.

▼M30

4. Uradu odhoda ni treba namestiti carinskih oznak, če je ob upoštevanju morebitnih drugih ukrepov za zagotavljanje istovetnosti mogoče ugotoviti istovetnost blaga na osnovi opisa blaga, navedenega v podatkih deklaracije ali v dopolnilnih dokumentih.

▼B

Člen 12

1. Dokler ni dogovorjen postopek za izmenjavo statističnih podatkov, da se zagotovijo državam EFTE in državam članicam Skupnosti potrebni podatki za pripravo tranzitnih statistik, se za statistične namene predloži dodaten prepis ►M30 izvoda št. 4 ali spremne tranzitne listine ◄ listin T1 in T2, razen če jih pogodbenica ne zahteva:

(a) prvemu uradu tranzita v vsaki državi EFTE;

(b) prvemu uradu tranzita v Skupnosti za blago, ki je predmet operacije T1 ali T2, ki se začenja v državi EFTE.

▼M17

2. However, the additional copy referred to above shall not be required when the goods are carried under the conditions laid down in ►M21 Chapter VIII of Title III of Appendix I ◄ .

▼B

3. Glavni zavezanec ali njegov pooblaščeni zastopnik na zahtevo nacionalnih oddelkov, odgovornih za tranzitno statistiko, predloži podatke v zvezi z listinami T1 ali T2, ki so potrebni za izpolnjevanje statistik.







Upravna pomoč

▼M6

Člen 13

1. Pristojni organi zadevnih držav si izmenjajo vse razpoložljive informacije, pomembne za preverjanje pravilnega izvajanja te konvencije.

2. Pristojni organi zadevnih držav si po potrebi izmenjajo vse ugotovitve, dokumente, poročila, zapisnike in podatke v zvezi s prevoznimi operacijami, opravljenimi po postopku T1 ali T2, in nepravilnostmi ali kršitvami v zvezi s takšnimi operacijami.

Poleg tega si po potrebi izmenjajo tudi vse ugotovitve v zvezi z blagom, glede katerega je predvidena medsebojna pomoč in ki je bilo v postopku carinskega skladiščenja.

3. Če obstaja sum na nepravilnosti ali kršitve v zvezi z blagom, vnesenim v državo iz druge države, ki je prečkalo državo ali je bilo v postopku carinskega skladiščenja, si pristojni organi zadevnih držav na prošnjo izmenjajo vse informacije o:

(a) pogojih, v katerih se je to blago prevažalo, če: — je blago v zaprošeno državo prispelo z dokumentom T1 ali T2 ali dokumentom, ki potrjuje skupnostni status blaga, ne glede na to, kako se je odpremilo naprej, — se je blago iz zaprošene države odpremilo naprej z dokumentom T1 ali T2 ali dokumentom, ki potrjuje skupnostni status blaga, ne glede na to, kako je v to državo prispelo;

(b) pogojih skladiščenja tega blaga, če je v zaprošeno državo prispelo z dokumentom T2 ali dokumentom, ki potrjuje skupnostni status blaga, ali če se je iz te države odpremilo z dokumentom T2 ali dokumentom, ki potrjuje skupnostni status blaga.

4. V vsaki prošnji, sestavljeni na podlagi odstavkov 1 do 3, se navede, na kateri primer ali primere se nanaša.

5. Če pristojni organ države zaprosi za pomoč, ki je sam, če je zaprošen, ne bi mogel ponuditi, na to opozori v svoji prošnji. Zaprošeni organ se po svoji presoji odloči, ali bo takšno prošnjo upošteval.

6. Podatki, pridobljeni v skladu z odstavki 1 do 3, se uporabljajo izključno za namene te konvencije, pri čemer jih država prejemnica zavaruje tako, kot za podobne podatke predvideva nacionalno pravo te države. Takšni podatki se lahko uporabljajo za druge namene samo s pisnim soglasjem pristojnega organa, ki jih je posredoval, in ob upoštevanju morebitnih omejitev, ki jih določi ta organ.

▼M15







Izterjava

Člen 13(a)

Pristojni organi zadevnih držav članic si v skladu z določbami Dodatka IV medsebojno pomagajo pri izterjavi terjatev, nastalih v zvezi s postopkom T1 ali T2.

▼B







Skupni odbor

Člen 14

1. Ustanovi se Skupni odbor, v katerem so zastopane vse pogodbenice te konvencije.

2. Skupni odbor ukrepa sporazumno.

3. Skupni odbor se sestaja po potrebi, vendar vsaj enkrat na leto. Vsaka pogodbenica lahko zahteva sestanek.

4. Skupni odbor sprejme svoj poslovnik, ki med drugim vsebuje pravila za sklic sestankov ter za imenovanje predsednika in za njegov mandat.

5. Skupni odbor lahke sklene, da bo ustanovil pododbore ali delovne skupine, ki mu lahko pomagajo pri opravljanju njegovih nalog.

Člen 15

1. Skupni odbor je odgovoren za upravljanje te konvencije in za zagotavljanje pravilnega izvajanje te konvencije. V ta namen ga pogodbenice redno obveščajo o izkušnjah pri uporabi te konvencije, odbor pa pripravlja priporočila in v primerih, predvidenih v odstavku 3, sprejema sklepe.

2. Priporoča zlasti:

(a) spremembe te konvencije, razen tistih iz odstavka 3;

(b) druge ukrepe, ki se zahtevajo za njeno izvajanje.

▼M11

3. The Joint Committee shall adopt by decision:

(a) amendments to the Appendices;

▼M21 —————

▼M11

(c) other amendments to this Convention made necessary by amendments to the Appendices;

▼M17 —————

▼M11

►M17 (d) ◄ transitional measures required in the case of the accession of new Member States to the Community;

►M17 (e) ◄ invitations to third countries within the meaning of Article 3 (1) (c) to accede to this Convention in accordance with Article 15a.

▼M17

Decisions taken under points (a) to (d) shall be put into effect by the Contracting Parties in accordance with their own legislation.

▼B

4. Če v Skupnem odboru predstavnik pogodbenice sprejme sklep pod pogojem, da izpolnjuje ustavne zahteve, sklep začne veljati, če ne vsebuje datuma, prvi dan drugega meseca potem, ko se priglasi odprava zadržka.

▼M17

5. Decisions of the Joint Committee referred to in paragraph 3 (e) inviting a third country to accede to this Convention shall be sent to the General Secretariat of the Council of the European Communities, which shall communicate it to the third country concerned, together with a text of the Convention in force on that date.

▼M11

6. From the date referred to in paragraph 5, the third country concerned may be represented on the Joint Committee, subcommittees and working parties by observers.







Accession of third countries

Article 15a

1. Any third country may become a Contracting Party to this Convention if invited to do so by the depositary of the Convention following a decision of the Joint Committee.

2. A third country invited to become a Contracting Party to this Convention shall do so by lodging an instrument of accession with the General Secretariat of the Council of the European Communities. The said instrument shall be accompanied by a translation of the Convention into the official language(s) of the acceding country.

3. The accession shall become effective on the first day of the second month following the lodging of the instrument of accession.

4. The depositary shall notify all Contracting Parties of the date on which the instrument of accession was lodged and the date on which the accession will become effective.

5. Recommendations and decisions of the Joint Committee referred to in Article 15 (2) and (3) adopted between the date referred to in paragraph 1 of this Article and the date on which accession becomes effective shall also be communicated to the invited third country via the General Secretariat of the Council of the European Communities.

A declaration accepting such acts shall be inserted either in the instrument of accession or in a separate instrument lodged with the General Secretariat of the Council of the European Communities within six months of the communication. If the declaration is not lodged within that period the accession shall be considered void.

▼B







Razne in končne določbe

Člen 16

Vsaka pogodbenica sprejme ustrezne ukrepe, da zagotovi učinkovito in skladno uporabo te konvencije, ob upoštevanju potrebe po čim večjem zmanjšanju formalnosti, ki jih nalaga izvajalcem, in potrebe po doseganju rešitev, ki ustrezajo obema stranema, za morebitne težave, ki nastajajo pri izvajanju navedenih določbe.

Člen 17

Pogodbenice se obveščajo o določbah, ki jih sprejmejo za izvajanje te konvencije.

Člen 18

Določbe te konvencije ne izključujejo prepovedi ali omejitev uvoza, izvoza ali tranzita blaga, ki so jih sprejele pogodbenice ali države članice Skupnosti in so upravičene na podlagi javne morale, javnega reda ali javne varnosti, varovanja zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin, varstva nacionalnih bogastev z umetniško, zgodovinsko ali arheološko vrednostjo ali varstva industrijske ali poslovne lastnine.

▼M17

Article 19

The Appendices to this Convention shall form an integral part thereof.

▼B

Člen 20

1. Ta konvencija se po eni strani uporablja za območja, v katerih se uporablja Pogodba o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, ter v skladu s pogoji, določenimi v Pogodbi, po drugi strani pa za ozemlja držav EFTE.

2. Ta konvencija se uporablja tudi v Kneževini Lihtenštajn, dokler je navedena kneževina povezana s Švicarsko konfederacijo s pogodbo o carinski uniji.

Člen 21

Pogodbenica lahko odpove to konvencijo, če 12 mesecev vnaprej pošlje pisno obvestilo o tem depozitarju, ki uradno obvesti vse druge pogodbenice.

Člen 22

1. Ta konvencija začne veljati 1. januarja 1988, če pogodbenice pred 1. novembrom 1987 deponirajo svoje listine o sprejetju pri Sekretariatu Sveta Evropskih skupnosti, ki opravlja funkcijo depozitarja.

2. Če ta konvencija ne začne veljati 1. januarja 1988, potem začne veljati prvi dan drugega meseca po deponiranju zadnje listine o sprejetju.

3. Depozitar uradno obvešča o datumu deponiranja listin o sprejetju vsake pogodbenice in o datumu začetka veljavnosti te konvencije.

Člen 23

1. Ob začetku veljavnosti te konvencije prenehata veljati Sporazuma z 30. novembra 1972 in 23. novembra 1972 o uporabi pravil o skupnostnem tranzitu, sklenjena med Avstrijo oziroma Švico in Skupnostjo, ter Sporazum z 12. julija 1977 o razširitvi uporabe pravil o skupnostnem tranzitu, sklenjen med navedenima državama in Skupnostjo.

2. Sporazumi iz odstavka 1 pa se še naprej uporabljajo za operacije T1 ali T2, ki so se začele pred začetkom veljavnosti te konvencije.

3. Nordijski tranzitni red, ki se uporablja med Finsko, Norveško in Švedsko, se preneha uporabljati z dnem začetka veljavnosti te konvencije.

Člen 24

Ta konvencija, sestavljena v enem izvodu v danskem, nizozemskem, angleškem, francoskem, nemškem, grškem, italijanskem, portugalskem, španskem, finskem, islandskem, norveškem in švedskem jeziku, pri čemer so vsa besedila enako verodostojna, se deponira v arhivih Sekretariata Sveta Evropskih skupnosti, ki vsaki pogodbenici pošlje en overjen izvod.

V Interlakenu, 20. maja 1987

▼M30

DODATEK I

SKUPNI TRANZITNI POSTOPKI







NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

1. Ta dodatek v skladu s členom 1(3) Konvencije določa nekatere načine skupnega tranzitnega postopka.

2. Razen če je določeno drugače, se določbe tega dodatka uporabljajo za vse operacije, ki se izvajajo v sklopu skupnega tranzitnega postopka, ne glede na uporabljeni postopek (T1 ali T2).

3. Blago z večjim tveganjem za goljufije je navedeno v Prilogi I. Če se določba te konvencije sklicuje na navedeno prilogo, se ukrepi za blago na omenjenem seznamu uporabljajo izključno, kadar njegova količina presega ustrezno minimalno količino. Priloga I se ponovno pregleda najmanj enkrat letno.







POGLAVJE I

Obseg uporabe in definicije

Člen 2

Obseg uporabe

1. Skupni tranzitni postopek se ne uporablja za pošiljke v poštnem prometu (vključno s poštnimi paketi), odposlanimi v skladu s statutom Svetovne poštne zveze, ko transport blaga opravljajo nosilci pravic in obveznosti, ki izhajajo iz omenjenega statuta, ali ga kdo opravlja za njihov račun.

2. Pogodbenica se lahko odloči, da skupnega tranzitnega postopka ne bo izvajala za transport blaga po cevovodih. V tem primeru svojo odločitev sporoči Komisiji, ki nato o njej obvesti druge države.

Člen 3

Definicije

V tej konvenciji se uporabljajo naslednje opredelitve:

(a) „pristojni organi“: carinski ali kateri koli drug organ, zadolžen za izvajanje te konvencije;

(b) „tranzitna deklaracija“: dokument, s katerim oseba v predpisani obliki in na predpisan način izrazi voljo dati blago v skupni carinski postopek;

(c) „spremna tranzitna listina“: listina, ki se natisne prek računalniškega sistema na podlagi podatkov tranzitne deklaracije, da se priloži blagu;

(d) „postopek T2“: postopek T2, ki je opisan v členu 2 Konvencije in je v tranzitni deklaraciji označen s kratico „T2“ ali „T2F“;

(e) „glavni zavezanec“: oseba, ki sestavi skupno tranzitno deklaracijo, ali oseba, v imenu katere je skupna tranzitna deklaracija sestavljena;

(f) „urad odhoda“: carinski urad, ki sprejema deklaracije, na podlagi katerih je blago dano v skupni tranzitni postopek;

(g) „urad tranzita“: — carinski urad pri vstopu v eno od pogodbenic ali — carinski urad pri izhodu iz pogodbenice, ko pošiljka zapušča carinsko območje te pogodbenice v okviru tranzitne operacije prek meje med to pogodbenico in tretjo državo;

(h) „namembni urad“: carinski urad, v katerem je treba predložiti blago, dano v skupni tranzitni postopek, da se postopek lahko konča;

(i) „urad zavarovanja“: urad, ki ga določijo pristojni organi vsake države, pri katerem garant vlaga zavarovanja;

(j) „garant“: katera koli tretja oseba (fizična ali pravna), ki se pisno obveže, da bo solidarno z glavnim zavezancem poravnala morebitni nastali dolg do višine zavarovanega zneska;

(k) „oznaka HS“: številčne oznake za tarifne številke in podštevilke v sklopu nomenklature harmoniziranega sistema poimenovanj in šifrskih oznak blaga, ki je bil vzpostavljen s Konvencijo z dne 14. junija 1983;

(l) „dolg“: uvozne ali izvozne dajatve in druge pristojbine, ki se nanašajo na blago, dano v skupni tranzitni postopek;

(m) „dolžnik“: katera koli oseba (fizična ali pravna), ki je dolžna plačati dolg;

(n) „Komisija“: Komisija Evropskih skupnosti;

(o) „sprostitev blaga“: dokument, s katerim pristojni organi omogočijo sprostitev blaga za namene, ki jih določa skupni tranzitni postopek;

(p) „oseba s sedežem v pogodbenici“: — oseba, ki ima tam običajno prebivališče, če gre za fizično osebo, — oseba, ki ima tam registriran sedež, glavno upravo ali stalno poslovno enoto, če gre za pravno osebo ali združenje oseb;

(q) „tehnike obdelave podatkov“: — izmenjava standardiziranih sporočil EDI s pristojnimi organi ali — vnos informacij, potrebnih za izpolnitev ustreznih formalnosti, v sisteme za računalniško izmenjavo podatkov pristojnih organov;

(r) „EDI“ (Electronic Data Interchange – elektronska izmenjava podatkov): prenos podatkov, strukturiranih v skladu z dogovorjenimi sporočilnimi standardi, med enim računalniškim sistemom in drugim z elektronskimi sredstvi;

(s) „standardizirano sporočilo“: vnaprej določena struktura, prepoznavna za elektronski prenos podatkov;

(t) „osebni podatki“: vse informacije, ki zadevajo fizično ali pravno osebo, katere identiteta je določena ali jo je mogoče določiti;

(u) „pomožni postopek“: postopek na podlagi papirnatih listin, izdanih zato, da se omogočijo predložitev in kontrola tranzitne deklaracije ter spremljanje tranzitne operacije, kadar standardni postopek, ki poteka v elektronski obliki, ni izvedljiv;

(v) „Konvencija EUL“: Konvencija z dne 20. maja 1987 o poenostavitvi formalnosti v blagovni menjavi.







POGLAVJE II

Standardni postopek

Člen 4

1. Formalnosti, povezane z izvajanjem postopkov T1 ali T2, se izvajajo prek tehnike računalniške obdelave podatkov pod pogoji in po metodah, ki jih določijo pristojni organi, v skladu z načeli, določenimi s carinskimi predpisi.

2. Pogodbenice sporazumno določijo ukrepe za opredelitev:

(a) pravil, s katerimi se definirajo in urejajo sporočila, ki si jih izmenjujejo carinski uradi in so potrebna za izvajanje skupnega tranzitnega postopka;

(b) skupne baze podatkov in skupnega formata podatkov sporočil za izmenjavo v skladu s skupnim tranzitnim postopkom.

Člen 5

Obseg uporabe

1. Brez poseganja v posebne okoliščine se za izmenjavo informacij med pristojni organi, opisano v tem poglavju, uporabljajo informacijska tehnologija in računalniška omrežja.

2. Za izmenjavo informacij, predvideno v odstavku 1, vse pogodbenice uporabljajo skupno komunikacijsko omrežje/skupni sistemski vmesnik (CCN/CSI) Skupnosti. Finančna udeležba držav Efte in s tem povezana vprašanja se določijo sporazumno med Skupnostjo in vsako od držav Efte.

3. Če ni določeno drugače, se določbe iz tega poglavja ne uporabljajo za poenostavljene postopke, opisane v točkah (f) in (g) člena 44(1).

Člen 6

Varnost

1. Med pogoje, ki določajo izvedbo formalnosti prek sistema računalniške izmenjave podatkov, je treba vključiti predvsem ukrepe za kontrolo vira podatkov ter zaščito podatkov pred neželenim ali nezakonitim uničenjem, neželenim brisanjem, spreminjanjem in nepooblaščenim dostopom.

2. Poleg varnostnih zahtev iz odstavka 1 pristojni organi uvedejo in vzdržujejo primerne varnostne ukrepe za učinkovito, zanesljivo in varno delovanje celotnega tranzitnega sistema.

3. Za zagotavljanje zgoraj navedene ravni varnosti je treba zabeležiti vsak vnos, spremembo in izbris podatkov skupaj z informacijo o razlogih za takšno obdelavo in točnem času izvedbe ter s podatki o osebi, ki jo je izvajala. Poleg tega je treba izvirne podatke ali druge tako obdelane podatke hraniti vsaj tri koledarska leta od konca leta, na katero se nanašajo, ali dlje, če se tako zahteva na drugem mestu.

4. Pristojni organi redno nadzorujejo varnost.

5. Pristojni organi se medsebojno obveščajo o vsakem sumu kršitev varnostnih ukrepov.

Člen 7

Varstvo osebnih podatkov

1. Pogodbenice uporabljajo osebne podatke, ki si jih izmenjujejo med izvajanjem te konvencije, izključno za namene, predvidene s Konvencijo, in za druge carinsko dovoljene rabe ali uporabe v skladu s skupnim tranzitnim postopkom. Vendar pa zgornja omejitev ne preprečuje uporabe teh podatkov za izvedbo analize tveganja med skupno tranzitno operacijo ter za sodno preiskavo in pregon zaradi te skupne tranzitne operacije. V tem primeru se o tovrstni uporabi nemudoma obvesti pristojni organ, ki je omenjene informacije izdal.

2. Pogodbenice se zavežejo, da bodo, kar zadeva obdelavo osebnih podatkov, izmenjanih v okviru te konvencije, sprejele ukrepe, potrebne za zagotovitev varstva osebnih podatkov vsaj v skladu z načeli, ki jih določa Konvencija Sveta Evrope o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov z dne 28. januarja 1981.

3. Vsaka pogodbenica sprejme potrebne ukrepe, da se z učinkovitim nadzorovanjem zagotovi spoštovanje tega člena.







POGLAVJE III

Obveznosti glavnega zavezanca, prevoznika in prejemnika blaga

Člen 8

1. Glavni zavezanec je odgovoren za:

(a) predložitev nedotaknjenega blaga in zahtevanih dokumentov pri namembnem uradu v predpisanem roku in ob upoštevanju ukrepov, ki so jih sprejeli pristojni organi za zagotavljanje istovetnosti;

(b) spoštovanje drugih določb, ki se nanašajo na skupni tranzitni postopek;

(c) predložitev vseh dokumentov in informacij, ki jih zahtevajo pristojni organi, zadolženi za izvajanje kontrole, v kakršni koli obliki ter v eventualno predpisanih rokih, kakor tudi zagotovitev vse potrebne pomoči.

2. Ne glede na obveznosti glavnega zavezanca, navedene v odstavku 1, je prevoznik ali prejemnik blaga, ki sprejme blago in je seznanjen s tem, da je slednje vključeno v skupni tranzitni postopek, prav tako dolžan predložiti nedotaknjeno blago in zahtevane dokumente pri namembnem uradu v predpisanem roku in ob upoštevanju ukrepov, ki so jih sprejeli pristojni organi za zagotavljanje istovetnosti.







POGLAVJE IV

Zavarovanja

Člen 9

Obveznosti glede zavarovanja

1. Glavni zavezanec predloži zavarovanje, s katerim zagotovi poravnavo dolga, ki bi lahko nastal v povezavi z zadevnim blagom.

2. Zavarovanje je lahko:

(a) posamezno, ki krije eno samo skupno tranzitno operacijo;

(b) splošno zavarovanje, ki krije več operacij (v skladu z ukrepi za poenostavitev v smislu člena 44).

Člen 10

Oblike zavarovanja

1. Zavarovanje je mogoče zagotoviti:

(a) v obliki gotovinskega pologa pri uradu odhoda ali

(b) z garantom pri uradu zavarovanja.

2. Vendar lahko pristojni organi predlagano obliko zavarovanja zavrnejo, če ta ni združljiva s pravilnim potekom postopka.

Člen 10a

Gotovinski polog

Gotovinsko zavarovanje je treba položiti v valuti države odhoda ali predložiti katero koli drugo plačilno sredstvo, ki je sprejemljivo za pristojne organe te države.

Zavarovanje v obliki gotovinskega pologa ali drugo enakovredno plačilo je treba izvesti v skladu z določbami, ki veljajo v državi odhoda.

Člen 10b

Garant

1. Garant mora imeti sedež v državi pogodbenici, v kateri se predloži zavarovanje, in mora pridobiti dovoljenje pristojnih organov. Garant mora navesti službeni naslov ali imenovati zastopnika v vsaki pogodbenici, ki jo zadeva določena skupna tranzitna operacija. Če je ena od pogodbenic Skupnost, mora garant navesti službeni naslov ali imenovati zastopnika v vsaki od njenih držav članic.

2. Garant se zaveže, da bo do višine zavarovanega zneska kril tudi uvozne ali izvozne dajatve, izterljive v okviru naknadnih kontrol.

3. Pristojni organi garantu ne izdajo dovoljenja, če po njihovi presoji ne obstaja zanesljivo zagotovilo, da bo v predvidenih rokih in do višine zavarovanega zneska poravnal kateri koli dolg, ki bi lahko nastal.

4. Če zavarovanje vloži garant pri uradu zavarovanja:

(a) se glavnemu zavezancu za uporabo zavarovanja in ugotavljanje istovetnosti vsake izjave garanta dodeli „referenčna številka zavarovanja“;

(b) se glavnemu zavezancu za „referenčno številko zavarovanja“ dodeli in posreduje oznaka dostopa.

Člen 11

Opustitev zavarovanja

1. Razen v primerih, ki jih je treba določiti po potrebi, zavarovanja ni treba predložiti za:

(a) prevoze po zraku;

(b) prevoz blaga po Renu in vodnih poteh Rena;

(c) prenos po cevovodu;

(d) skupne tranzitne operacije, ki se izvajajo v skladu s podtočko (i) točke (f) člena 44(1).

2. Vsaka država lahko odpravi obveznost predložitve zavarovanja za prevoz blaga po tistih vodnih poteh na njenem ozemlju, ki niso navedene v odstavku 1(b). Podrobne podatke o tovrstnih sprejetih ukrepih pošlje Komisiji, ki o tem obvesti druge države.







POGLAVJE V

Razne določbe

Člen 12

Pravni status dokumentov in ugotovitev

1. Ne glede na nosilni medij imajo listine, ki jih v skladu s pravili izdajo pristojni organi ene države, in ukrepi, ki jih slednji sprejmejo, enak pravni učinek v drugih državah kakor tovrstne listine, ki jih v skladu s pravili izdajo pristojni organi vsake izmed teh držav, in ukrepi, ki jih slednji sprejmejo.

2. Ugotovitve pristojnih organov ene države, odkrite med inšpekcijami, opravljenimi v okviru skupnega tranzitnega postopka, imajo enako pravno veljavo v drugih državah kakor ugotovitve pristojnih organov vsake izmed teh držav.

Člen 13

Seznam carinskih uradov, pristojnih za skupne tranzitne operacije

Vsaka država v računalniški sistem vnese seznam, ki navaja carinske urade, pristojne za obravnavo skupnih tranzitnih operacij, z navedbo ustreznih identifikacijskih številk in pristojnosti ter uradnih ur. Prav tako je treba v računalniški sistem vnesti vsako spremembo.

Komisija te podatke sporoči drugim državam prek računalniškega sistema.

Člen 14

Centralni urad

Države obveščajo Komisijo o primerih ustanovitve centralnih uradov in o nalogah, ki jih imajo takšni uradi v zvezi z vodenjem in spremljanjem skupnega tranzitnega postopka ter sprejemanjem in prenosom dokumentov, pri čemer navedejo vrsto zadevnih dokumentov.

Komisija o tem obvešča druge države.

Člen 15

Kršitve in kazni

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za preprečevanje morebitnih kršitev ali nepravilnosti in za učinkovito, sorazmerno in odvračilno kaznovanje.







NASLOV II

IZVAJANJE POSTOPKA







POGLAVJE I

Posamezno zavarovanje

Člen 16

Oblika posameznega zavarovanja

1. Posamezno zavarovanje mora pokriti celoten znesek možnega dolga, izračunanega na podlagi najvišjih stopenj, vključno s tistimi za uvozne dajatve, ki se uporabljajo za blago v državi odhoda v primeru, če je blago iste vrste uvoženo iz tretjih držav in sproščeno v prosti promet. Za namene izračuna se skupnostno blago, ki se prevaža v skladu s Konvencijo o skupnem tranzitnem postopku, obravnava kot neskupnostno blago.

Vendar pa stopnje, ki se upoštevajo pri izračunu posameznega zavarovanja, ne morejo biti manjše od najnižje stopnje, če je takšna stopnja navedena v petem stolpcu Priloge I.

2. Posamezno zavarovanje v obliki pologa gotovine velja v vseh pogodbenicah; povrne se, ko je postopek zaključen.

3. Posamezno zavarovanje, ki ga predloži garant, je lahko v obliki kuponov za posamezno zavarovanje za znesek 7 000 EUR, ki jih izda garant osebam, nastopajočim kot glavni zavezanec, in ki so veljavni v vseh državah pogodbenicah.

Garant odgovarja za znesek do 7 000 EUR na kupon.

4. V primeru, da posamezno zavarovanje položi garant, glavni zavezanec – razen v primerih, določenih s točko 3 Priloge IV – ne more spreminjati oznake dostopa, ki se navezuje na „referenčno številko zavarovanja“.

Člen 17

Predložitev posameznega zavarovanja s strani garanta

1. Posamezno zavarovanje, ki ga predloži garant, mora ustrezati vzorcu iz Priloge C1 k Dodatku III. Zavarovalni dokument hrani urad zavarovanja.

2. Če tako zahtevajo nacionalni zakoni ali drugi predpisi ali splošna praksa, lahko države dovolijo, da je izjava iz odstavka 1 v drugačni obliki, če ima enake pravne posledice kakor izjava v vzorcu.

Člen 18

Predložitev posameznega zavarovanja v obliki kuponov

1. V primeru iz člena 16(3) posamezno zavarovanje, predloženo s strani garanta, ustreza vzorcu iz Priloge C2 k Dodatku III.

Člen 17(2) se smiselno uporablja.

2. Garant v skladu s pogoji, ki jih določijo pristojni organi, uradu zavarovanja predloži vse zahtevane podatke, povezane s kuponi za posamezno zavarovanje, ki jih je izdal. Njihov skrajni rok uporabe ne sme biti daljši od enega leta po datumu njihove izdaje.

3. Garant glavnemu zavezancu za vsak kupon posameznega zavarovanja, ki mu je dodeljen, sporoči „referenčno številko zavarovanja“; glavni zavezanec ne more spremeniti oznake dostopa, ki se navezuje nanjo.

4. Za namene člena 22(1)(b) garant glavnemu zavezancu izda kupone za posamezno zavarovanje v papirnati obliki v skladu z vzorcem, objavljenim v Prilogi C3. Na kuponu je navedena identifikacijska številka.

5. Garant lahko izda kupone za posamezno zavarovanje, ki ne veljajo za skupno tranzitno operacijo, pri čemer gre za blago iz seznama v Prilogi I. To garant naredi tako, da na vsak kupon za posamezno zavarovanje, ki ga izda v papirnati obliki, diagonalno vpiše naslednji zaznamek:

— Omejena veljavnost – 99200

6. Glavni zavezanec izroči uradu odhoda toliko kuponov za posamezno zavarovanje v znesku 7 000 EUR, kolikor je potrebnih, da pokrije skupni dolg, ki bi lahko nastal. Za namene člena 22(1)(b) je treba uradu odhoda predložiti kupone v papirnati obliki; le-ta jih shrani in sporoči identifikacijsko številko posameznega kupona uradu zavarovanja, ki je naveden na kuponu.

Člen 19

Razveljavitev ali preklic zavarovalnega dokumenta

1. Urad zavarovanja razveljavi odločitev o sprejemu izjave garanta, če pogoji, določeni ob izdaji, niso več izpolnjeni.

Enako lahko garant kadar koli prekliče svojo izjavo.

2. Razveljavitev ali preklic začne veljati šestnajsti dan po datumu, ko garant oziroma urad zavarovanja prejme ustrezno obvestilo.

Od datuma začetka veljavnosti razveljavitve ali preklica ni mogoče nobenega pred tem izdanega kupona za posamezno zavarovanje uporabiti za dajanje blaga v skupni tranzitni postopek.

3. Organi države, v pristojnosti katerih je urad zavarovanja, podatek o razveljavitvi ali preklicu skupaj z datumom začetka veljavnosti nemudoma vnesejo v računalniški sistem.







POGLAVJE II

Prevozna sredstva in deklaracije

Člen 20

Pogoji natovarjanja

1. Vsaka tranzitna deklaracija zajema le blago, ki je bilo ali bo natovorjeno na eno samo prevozno sredstvo ter je namenjeno za prevoz od enega urada odhoda do enega namembnega urada.

V tem členu se naslednje šteje kot eno samo prevozno sredstvo pod pogojem, da bo blago, ki se prevaža, odpremljeno skupaj:

(a) cestno vozilo z enim ali več priklopniki ali polpriklopniki;

(b) sklop povezanih železniških voz ali vagonov;

(c) plovila, ki tvorijo verigo;

(d) zabojniki, natovorjeni na eno samo prevozno sredstvo v smislu tega člena.

2. Eno samo prevozno sredstvo se lahko uporabi za natovarjanje blaga pri več kakor enem uradu odhoda in raztovarjanje blaga pri več kakor enem namembnem uradu.

Člen 21

Tranzitne deklaracije, izdelane s tehniko računalniške obdelave podatkov

1. Navedbe, zajete v deklaracijo, ki so opisane v Prilogi A1 k Dodatku III, so za računalniško obdelavo pripravljene kot kodirani podatki ali v neki drugi obliki, opredeljeni s strani carinskih organov, in ustrezajo zahtevanim podatkom.

2. Tranzitna deklaracija, izdelana z EDI, velja za vloženo, kadar pristojni organi prejmejo sporočilo EDI.

Sprejem carinske deklaracije, izdelane z EDI, se glavnemu zavezancu sporoči z odzivnim sporočilom, ki vsebuje vsaj podrobnosti za prepoznavanje prejetega sporočila in/ali registrsko številko tranzitne deklaracije in datum sprejema.

3. Tranzitna deklaracija, vložena z izmenjavo standardiziranih sporočil EDI, mora biti skladna s strukturo in navedbami iz Dodatka III.

4. Tranzitna deklaracija se izpolnjuje v skladu z navedbami v Dodatku III v enem od uradnih jezikov pogodbenic, ki je sprejemljiv za pristojne organe v državi odhoda. Pristojni organi države, ki je udeležena v tranzitni operaciji, lahko po potrebi zahtevajo prevod v uradni jezik ali v enega od uradnih jezikov v tej državi članici.

5. Če v državi odhoda skupni tranzitni postopek sledi drugi carinsko dovoljeni rabi ali uporabi, lahko urad odhoda zahteva predložitev ustreznih dokumentov.

6. Blago se predloži skupaj s prevozno listino. Urad odhoda lahko opusti obveznost predložitve te listine v trenutku izvajanja carinskih formalnosti, vendar le pod pogojem, da mu je le-ta na razpolago.

Člen 22

Tranzitna deklaracija v pisni obliki

1. V spodaj navedenih primerih je mogoče blago dati v skupni tranzitni postopek z uporabo tranzitne deklaracije v pisni obliki na obrazcu, ki ustreza vzorcu, objavljenemu v Dodatku 1 k Prilogi I h Konvenciji EUL:

(a) kadar blago prevažajo potniki, ki nimajo neposrednega dostopa do carinskega računalniškega sistema v skladu s pogoji, opisanimi v členu 22a;

(b) ko se v skladu z okoliščinami in pod pogoji, opisanimi v Prilogi V, izvaja pomožni postopek;

(c) ko tako sklene katera od pogodbenic.

2. V okviru izvajanja odstavka 1(a) in (c) pristojni organi zagotovijo, da se pri izmenjavi tranzitnih informacij med pristojnimi organi uporablja računalniški carinski sistem.

3. Ko ne deluje(-ta) aplikacija glavnega zavezanca in/ali mreža, je uporaba pisne tranzitne deklaracije po odstavku 1(b) mogoča s soglasjem pristojnih organov.

4. Tranzitno deklaracijo lahko dopolnjuje eden ali več dopolnilnih listov, ki se morajo ujemati z vzorcem v Dodatku 3 k Prilogi I h Konvenciji EUL. Dopolnilni listi so sestavni del deklaracije.

5. Nakladnice, sestavljene v skladu z vzorcem iz Dodatka III, se lahko uporabljajo namesto dopolnilnih listov kot opisni del tranzitne deklaracije ter so kot take njen sestavni del.

6. Obrazci iz odstavkov 1, 4 in 5 se izpolnjujejo v skladu z Dodatkom III.

7. Smiselno se uporabljajo odstavki 4 do 6 člena 21.

Člen 22a

Tranzitna deklaracija za potnike

Za namene člena 22(1)(a) potnik izpolni tranzitno deklaracijo v skladu s členoma 5 in 6 ter Prilogo B6 k Dodatku III.

Člen 23

Mešane pošiljke

Če pošiljka vsebuje blago, ki mora biti v postopku T1, in tudi blago, ki mora biti v postopku T2, se tranzitna deklaracija, označena s črko T, za vsako postavko blaga dopolni z atributom „T1“, „T2“ ali „T2F“:

Člen 24

Podpis tranzitne deklaracije in obveznosti glavnega zavezanca

1. Tranzitna deklaracija mora vsebovati elektronski podpis ali mora biti opremljena z drugim sredstvom za zagotovitev istovetnosti.

2. Z vložitvijo tranzitne deklaracije glavni zavezanec sprejme odgovornost, kar zadeva:

(a) točnost podatkov v tranzitni deklaraciji;

(b) pristnost predloženih dokumentov;

(c) izpolnjevanje vseh obveznosti, povezanih z vnosom zadevnega blaga v skupni tranzitni postopek.







POGLAVJE III

Formalnosti pri uradu odhoda

Člen 25

Predložitev tranzitne deklaracije

Vložitev tranzitne deklaracije in predložitev blaga uradu odhoda se izvedeta ob dneh in urah, ki jih določijo pristojni organi.

Vendar lahko urad odhoda na zahtevo in stroške glavnega zavezanca dovoli predložitev blaga na katerem koli drugem mestu.

Člen 26

Pot

1. Blago, dano v skupnostni tranzitni postopek, se prevaža v namembni urad po ekonomsko upravičeni poti.

2. Brez vpliva na člen 59 urad odhoda za blago s seznama iz Priloge I, ali če pristojni organi ali glavni zavezanec menijo, da je to potrebno, določi načrt obvezne poti in vpiše v polje 44 tranzitne deklaracije vsaj države članice, prek katerih bo potekal tranzit, ob upoštevanju podatkov, ki jih je sporočil glavni zavezanec.

Člen 27

Sprejem in evidentiranje tranzitne deklaracije

1. Urad odhoda tranzitno deklaracijo sprejme in evidentira med uradnimi urami, ki jih določijo pristojni organi, če:

(a) vsebuje vse navedbe, potrebne za izvajanje določb te konvencije;

(b) so ji priloženi vsi zahtevani dokumenti; in

(c) se blago, na katerega se nanaša, predloži carini.

2. Pristojni organi lahko dovolijo, da skupaj z deklaracijo ni treba predložiti zahtevanih dokumentov iz odstavka 1(b). V tem primeru morajo biti ti dokumenti pristojnim organom na razpolago.

3. Če ni izrecno določeno drugače, je treba za uporabo vseh določb, ki urejajo skupni tranzitni postopek, upoštevati datum sprejema deklaracije s strani pristojnih organov.

Člen 28

Sprememba tranzitne deklaracije

1. Glavnemu zavezancu se na njegovo zahtevo dovoli, da spremeni eno ali več navedb v tranzitni deklaraciji, potem ko so jo sprejeli pristojni organi. Popravek ne sme imeti za posledico, da bi se tranzitna deklaracija nanašala na drugo blago, kot ga je prvotno zajemala.

2. Vendar se ne sme dovoliti nobena sprememba več, če se ta zahteva, potem ko so pristojni organi:

(a) seznanili glavnega zavezanca o tem, da bodo pregledali blago;

(b) ugotovili, da zadevne navedbe niso točne;

(c) blago prepustili.

Člen 29

Rok predložitve namembnemu uradu

1. Urad odhoda določi rok, v katerem je treba blago predložiti namembnemu uradu, ob upoštevanju načrta poti, veljavne prometne ali druge zakonodaje in, če je to primerno, podatkov, ki jih je sporočil glavni zavezanec.

2. Rok, ki ga določi urad odhoda, je zavezujoč za pristojne organe držav, na katerih ozemlju poteka skupna tranzitna operacija, in ga ti organi ne morejo spremeniti.

Člen 30

Preverjanje tranzitne deklaracije in blaga

1. Pristojni organi države odhoda lahko na osnovi analize tveganja ali naključnega izbora izvedejo:

(a) kontrolo sprejete tranzitne deklaracije in priloženih dokumentov;

(b) pregled blaga skupaj z eventualnim odvzemom vzorcev za analizo ali podrobno kontrolo.

2. Pregled blaga se izvaja na za to določenih krajih in ob urah, predvidenih v ta namen. Vendar lahko pristojni organi na zahtevo in stroške glavnega zavezanca izvedejo pregled blaga tudi na drugem kraju ali ob drugih urah.

Člen 31

Sredstva za zagotavljanje istovetnosti

1. Urad odhoda uporabi vsa sredstva za zagotovitev istovetnosti, za katera meni, da so potrebna, in vnese ustrezne podatke v tranzitno deklaracijo.

2. Ne glede na člen 11(4) Konvencije je treba prepustitev blaga, ki naj bi se vneslo v skupni tranzitni postopek, zavrniti, če ni mogoče namestiti carinskih oznak v skladu z določbami člena 11(2) ali (3) Konvencije.

3. Ko se carinske oznake nameščajo na tovorni prostor, pristojni organi preverijo, ali imajo prevozna sredstva ustrezno dovoljenje za namestitev carinskih oznak, in v primeru, da ga nimajo, ali so primerna za njihovo namestitev.

4. Kot prevozno sredstvo, ki že ima ustrezno dovoljenje na podlagi drugih določb v smislu člena 11(2)(a) Konvencije, se šteje katero koli cestno vozilo, priklopnik, polpriklopnik ali zabojnik, ki ima dovoljenje za prevoz blaga z nameščenimi carinskimi oznakami v skladu z določbami katerega od mednarodnih sporazumov, ki so ga podpisale Evropska skupnost ali njene države članice in države Efte.

5. Carinske oznake morajo ustrezati značilnostim, navedenim v Prilogi II.

6. Poseganje v carinske oznake brez odobritve pristojnih organov ni dovoljeno.

7. Opis blaga se šteje za zadostnega, da omogoča ugotavljanje istovetnosti blaga v smislu člena 11(4) Konvencije, ko je dovolj podrobno, da je mogoče na njegovi osnovi enostavno ugotoviti količino in vrsto blaga.

Člen 32

Prepustitev blaga

1. Glede na rezultate preverjanja urad odhoda vnese ustrezne podatke v tranzitno deklaracijo.

2. Če to omogočajo rezultati preverjanja, urad odhoda odobri prepustitev blaga in v računalniški sistem zabeleži datum te prepustitve.

3. Ob prepustitvi blaga urad odhoda pošlje informacije o operaciji skupnega tranzita prijavljenemu namembnemu uradu s sporočilom„Obvestilo o predvidenem prihodu“, vsakemu prijavljenemu uradu tranzita pa s sporočilom „Obvestilo o predvidenem tranzitu“. Ta sporočila temeljijo na podatkih iz tranzitne deklaracije, ki so po potrebi spremenjeni.

Člen 33

Spremna tranzitna listina

1. Spremna tranzitna listina se ujema z vzorcem in navedbami iz Dodatka III. Med prevozom spremlja blago, dano v skupni tranzitni postopek. Po prepustitvi blaga je gospodarskemu subjektu na voljo na enega od spodaj navedenih načinov:

(a) glavni zavezanec jo prejme prek urada odhoda ali pa se, z odobritvijo pristojnih organov, natisne prek računalniškega sistema glavnega zavezanca;

(b) po prejetju sporočila o odobritvi prepustitve blaga, ki ga pošlje urad odhoda, se natisne prek računalniškega sistema pooblaščenega pošiljatelja.

2. Kadar je to primerno, se spremna tranzitna listina dopolni s seznamom postavk, ki ustrezajo vzorcu v Dodatku III; ta seznam je sestavni del spremne tranzitne listine.







POGLAVJE IV

Formalnosti med prevozom

Člen 34

Predložitev spremne tranzitne listine

Na vsako zahtevo pristojnih organov je treba predložiti spremno tranzitno listino in vse ostale dokumente, ki spremljajo blago.

Člen 35

Urad tranzita

1. Pošiljko in spremno tranzitno listino je treba predložiti vsakemu uradu tranzita.

2. Urad tranzita prehod evidentira na osnovi sporočila „Obvestila o predvidenem tranzitu“, ki ga prejme od urada odhoda. O prehodu meje se obvesti urad odhoda s sporočilom „Obvestilo o prehodu meje“.

3. Uradi tranzita blago pregledajo, če presodijo, da je to potrebno. Eventualna kontrola blaga se izvaja zlasti na podlagi sporočila „Obvestilo o predvidenem tranzitu“.

4. Če prevoz poteka prek urada tranzita, ki ni prijavljen in vnesen na spremno tranzitno listino, urad tranzita, prek katerega poteka prevoz, od urada odhoda zahteva sporočilo „Obvestilo o predvidenem tranzitu“ in urad odhoda o tranzitu obvesti tako, da mu pošlje „Obvestilo o prehodu meje“. Če zavarovanje za zadevno državo ne velja, urad odhoda obvesti o tem urad tranzita.

5. Določbe iz odstavkov 1 do 4 se ne uporabljajo za prevoz blaga po železnici.

Člen 36

Dogodki, ki se zgodijo med prevozom

1. Prevoznik mora vpisati potrebne vnose v spremno tranzitno listino in jo predložiti skupaj s pošiljko pristojnim organom države članice, na katere ozemlju je prevozno sredstvo:

(a) če se je obvezni načrt poti spremenil in se uporabljajo določbe iz člena 26(2);

(b) če so bile med prevozno operacijo carinske oznake poškodovane iz razlogov, na katere prevoznik ni mogel vplivati;

(c) če se blago pretovori na drugo prevozno sredstvo; vsako takšno pretovarjanje mora biti opravljeno pod nadzorom pristojnih organov, ki pa lahko odobrijo pretovarjanje tudi brez nadzora;

(d) v primeru neposredne nevarnosti, zaradi katere je nemudoma treba deloma ali v celoti raztovoriti prevozno sredstvo;

(e) v primeru nesreče ali drugega dogodka, ki bi lahko vplivala na sposobnost glavnega zavezanca ali prevoznika, da izpolni svoje obveznosti.

2. Če pristojni organi menijo, da se zadevna skupna tranzitna operacija lahko normalno nadaljuje, sprejmejo vse morebitne potrebne ukrepe in nato potrdijo spremno tranzitno listino. Glede na posamezen primer pristojni organi urada tranzita oziroma namembnega urada v carinski računalniški sistem vnesejo ustrezne podatke, povezane s pretovarjanjem ali kakršnim koli drugim dogodkom.







POGLAVJE V

Formalnosti pri namembnem uradu

Člen 37

Predložitev pri namembnem uradu

1. Blago in zahtevani dokumenti se predložijo namembnemu uradu med uradnimi urami. Vendar lahko ta urad na zahtevo in stroške udeleženega odobri predložitev izven uradnih ur. Prav tako lahko namembni urad na zahtevo in stroške udeleženega odobri predložitev blaga in zahtevanih dokumentov na katerem koli drugem kraju.

2. Če se blago predloži namembnemu uradu po izteku roka, ki ga je predpisal urad odhoda, in če je bil rok prekoračen zaradi vzrokov, ki jih je mogoče zadovoljivo razložiti namembnemu uradu in jih ni mogoče pripisati prevozniku ali glavnemu zavezancu, se šteje, da je slednji upošteval predpisani rok.

3. Namembni urad shrani spremno tranzitno listino in opravi se pregled blaga predvsem na podlagi „Obvestila o predvidenem prihodu“, ki ga je poslal urad odhoda.

4. Na zahtevo glavnega zavezanca in za zagotavljanje dokazil o koncu postopka v skladu s členom 42(1) namembni urad potrdi spremno tranzitno listino z naslednjim zaznamkom:

— Alternativno dokazilo – 99202

5. Tranzitna operacija se lahko konča pri uradu, ki ni tisti, ki je naveden na tranzitni deklaraciji. Takšen urad tako postane namembni urad.

Če je novi namembni urad v pristojnosti pogodbenice, ki ni pogodbenica, pristojna za sprva določeni urad, novi namembni urad od urada odhoda zahteva sporočilo „Obvestilo o predvidenem prihodu“.

Člen 38

Potrdilo o prejemu

1. Namembni urad na zahtevo izda potrdilo o prejemu osebi, ki mu je predložila blago in zahtevane dokumente.

2. Potrdilo o prejemu se mora ujemati z navedbami v Dodatku III.

3. Udeleženi vnaprej izpolni potrdilo o prejemu. Potrdilo lahko vsebuje tudi druge podatke o pošiljki, razen v prostoru, ki je namenjen samo namembnemu uradu. Potrdilo o prejemu se ne uporablja kot dokazilo o koncu postopka v smislu člena 42(1).

Člen 39

Vračilo informacij

1. Namembni urad s sporočilom „Obvestilo o prihodu“ obvesti urad odhoda o prispetju blaga isti dan, ko je blago predloženo namembnemu uradu.

2. Če se tranzitna operacija konča v uradu, ki ni bil prvotno predviden v tranzitni deklaraciji, novi namembni urad obvesti urad odhoda o tem, da je blago prispelo, s sporočilom „Obvestilo o prihodu“.

Urad odhoda s sporočilom „Posredovano obvestilo o prihodu“ obvesti prvotno predvideni urad odhoda o tem, da je blago prispelo.

3. Sporočilo „Obvestilo o prihodu“ iz odstavkov 1 in 2 se ne uporablja kot dokazilo o koncu postopka v smislu člena 40(2).

4. Razen v upravičenih primerih namembni urad pošlje uradu odhoda sporočilo „Rezultati kontrole“ najpozneje tretji dan po dnevu, ko je bilo blago predloženo namembnemu uradu. Vendar, kadar se uporablja člen 65, mora namembni urad uradu odhoda posredovati sporočilo „Rezultati kontrole“ najkasneje šesti dan po dnevu, ko mu je bilo predloženo blago.







POGLAVJE VI

Preverjanje konca postopka

Člen 40

Konec in zaključek postopka

1. Skupni tranzitni postopek se konča in obveznosti glavnega zavezanca so izpolnjene, ko so blago, ki je bilo dano v postopek, kakor tudi zahtevani dokumenti in podatki, predloženi namembnemu uradu v skladu z določbami postopka.

2. Pristojni organi zaključijo skupni tranzitni postopek, ko lahko na podlagi primerjave podatkov, ki so na voljo v uradu odhoda, in tistih, ki so na voljo v namembnem uradu, ugotovijo, da se je postopek ustrezno končal.

Člen 41

Poizvedovalni postopek

1. Če pristojni organi države odhoda ne prejmejo sporočila „Obvestilo o prihodu“ do roka, v katerem mora biti blago predloženo namembnem uradu, ali sporočila „Rezultati kontrole“ v šestih dneh po prejetju sporočila „Obvestilo o prihodu“, sprožijo poizvedovalni postopek, da pridobijo potrebne podatke za zaključek postopka, ali, če to ni mogoče, da bi:

— ugotovili, ali je nastal carinski dolg,

— določili dolžnika in

— določili organe, pristojne za vknjižbo.

2. Poizvedovalni postopek se sproži največ sedem dni po izteku enega od rokov, navedenih v odstavku 1, razen v izjemnih primerih, ki jih pogodbenice določijo sporazumno. Če pristojni organi predčasno prejmejo podatke, da tranzitni postopek ni končan, ali če sumijo, da je tako, nemudoma sprožijo poizvedovalni postopek.

3. Če pristojni organi države odhoda prejmejo samo sporočilo „Obvestilo o prihodu“, poizvedovalni postopek sprožijo tako, da pri namembnem uradu, ki jim je poslal sporočilo „Obvestilo o prihodu“, zaprosijo za sporočilo „Rezultati kontrole“.

4. Če pristojni organi države odhoda ne prejmejo sporočila „Obvestilo o prihodu“, poizvedovalni postopek sprožijo tako, da pri glavnem zavezancu poizvejo o podatkih, potrebnih za zaključek postopka, ali pa se obrnejo na namembni urad, če so na voljo zadostni podatki za preiskavo na namembnem kraju.

Poizvedba pri glavnem zavezancu za namene pridobitve podatkov, potrebnih za zaključek postopka, mora biti opravljena najkasneje osemindvajset dni po sproženju poizvedovalnega postopka pri namembnem uradu.

5. Namembni urad in glavni zavezanec morata na zahtevo, opisano v odstavku 4, odgovoriti v osemindvajsetih dneh. Če glavni zavezanec v tem roku predloži zadostne podatke, jih morajo pristojni organi v državi odhoda upoštevati ali zaključiti operacijo, če predloženi podatki to omogočajo.

6. Če podatki, ki jih sporoči glavni zavezanec, ne omogočajo zaključka postopka, vendar pristojni organi v državi odhoda ocenijo, da zadoščajo za nadaljevanje poizvedovalnega postopka, je treba nemudoma nasloviti zahtevo na zadevni carinski urad.

7. Kadar poizvedovalni postopek ugotovi, da je bil tranzitni postopek končan pravilno, pristojni organi države odhoda zaključijo operacijo in nemudoma obvestijo glavnega zavezanca in, če je to primerno, vse pristojne organe, ki so morda že sprožili postopek izterjave v skladu s členom 117.

Člen 41a

1. Kadar po začetku poizvedovalnega postopka in pred iztekom roka, ki ga navaja člen 116(1)(c), pristojni organi države odhoda (v nadaljnjem besedilu „organ prosilec“) kakor koli pridobijo dokaze o kraju, kjer je nastal carinski dolg, in če se omenjeni kraj nahaja v eni od drugih pogodbenic, nemudoma pošljejo vse razpoložljive informacije organom, ki so pristojni za ta kraj (v nadaljnjem besedilu „zaprošeni organi“).

2. Zaprošeni organ potrdi prejem obvestila in navede, ali je odgovoren za izterjavo. Če organ prosilec ne prejme odgovora v osemindvajsetih dneh, nemudoma nadaljuje poizvedovalni postopek.

Člen 42

Alternativno dokazilo o koncu postopka

1. Glavni zavezanec lahko dokazilo o koncu postopka v rokih, navedenih v deklaraciji, glede na zahteve pristojnih organov predloži kot dokument, ki so ga potrdili pristojni organi namembne države in s katerim je mogoče preveriti istovetnost zadevnega blaga in ugotoviti, da je bilo predloženo namembnemu uradu ali, če se uporablja člen 64, pooblaščenemu prejemniku.

2. Skupni tranzitni postopek se šteje kot končan tudi, če glavni zavezanec v skladu z zahtevami carinskih organov predloži enega od spodaj navedenih dokumentov, ki dokazujejo istovetnost blaga:

(a) carinski dokument, izdan v tretji državi, po katerem je blago dano v carinsko dovoljeno rabo ali uporabo;

(b) dokument, ki ga izda tretja država in ga potrdijo carinski organi te države, iz katerega je razvidno, da se šteje, da je blago v zadevni tretji državi v prostem prometu.

3. Namesto dokumentov, opisanih v odstavku 2, je mogoče uporabiti njihove kopije ali fotokopije, katerih pristnost potrdi(-jo) organ, ki je potrdil originalne dokumente, organi zadevnih tretjih držav ali organi ene od držav.

Člen 43

Naknadna kontrola

1. Pristojni organi lahko za preveritev pristnosti ali točnosti informacij in morebitnih žigov izvedejo naknadno kontrolo izmenjanih informacij, dokumentov, obrazcev, odobritev ali podatkov v zvezi s skupnim tranzitnim postopkom. Omenjene kontrole se izvajajo, če se pojavijo dvomi ali obstaja sum o goljufiji. Poleg tega se lahko izvajajo tudi zaradi analize tveganja ali naključno.

2. Pristojni organi na prejeto zahtevo po izvedbi naknadne kontrole odgovorijo nemudoma.

3. Ko pristojni organi države odhoda v primeru dvoma ali suma o goljufiji zahtevajo naknadno kontrolo informacij, vsebovanih v sporočilu „Rezultati kontrole“, se šteje, da pogoji iz člena 40(2) niso izpolnjeni, dokler ni potrjena pristnost ali točnost podatkov, za katere se zahteva naknadna kontrola.

4. Te določbe se smiselno uporabljajo tudi za člen 22.







NASLOV III

POENOSTAVITVE







POGLAVJE I

Splošne določbe o poenostavitvah

Člen 44

Obseg uporabe

1. Na zahtevo glavnega zavezanca oziroma prejemnika lahko pristojni organi odobrijo naslednje poenostavitve:

(a) uporabo splošnega zavarovanja ali opustitev zavarovanja;

(b) uporabo posebnih carinskih oznak;

(c) opustitev zahteve po uporabi predpisane poti;

(d) status pooblaščenega pošiljatelja;

(e) status pooblaščenega prejemnika;

(f) uporabo poenostavljenih postopkov, prilagojenih za določena prevozna sredstva: (i) blago, ki se prevaža po železnici ali v velikih zabojnikih; (ii) blago, ki se prevaža po zraku; (iii) blago, ki se giba po cevovodih;

(g) uporabo drugih poenostavljenih postopkov na podlagi člena 6 Konvencije.

2. Če se odobrijo poenostavitve iz odstavka 1(a) in (f), se uporabljajo v vseh državah, razen če je drugače določeno v tem dodatku ali v dovoljenju. Če se odobrijo poenostavitve iz točk (b), (c) in (d), se uporabljajo le za skupne tranzitne operacije, ki se začenjajo v državi, ki je izdala dovoljenje. Če se odobri poenostavitev iz točke (e), se uporablja samo v državi, ki je izdala dovoljenje.

Člen 45

Splošni pogoji za izdajo dovoljenja

1. Dovoljenja iz člena 44(1) se odobrijo le osebam, ki:

(a) so registrirane v eni od pogodbenic, pod pogojem, da je dovoljenje za uporabo splošnega zavarovanja mogoče izdati samo osebam, registriranim v državi, kjer je zavarovanje izdano;

(b) redno uporabljajo skupne tranzitne postopke, ali katerih pristojni organi vedo, da lahko izpolnjujejo obveznosti iz teh postopkov, ali, v zvezi s poenostavitvijo iz člena 44(1)(e), redno prejemajo blago, ki je dano v skupni tranzitni postopek; in

(c) niso hudo ali večkrat kršile carinskih ali davčnih predpisov.

2. Da bi zagotovili pravilno uporabo poenostavitev, je mogoče dovoljenja odobriti le:

(a) kadar pristojni organi lahko nadzirajo postopek in opravljajo kontrole, ne da bi bile pri tem upravne obremenitve nesorazmerne z zahtevami udeležencev; in

(b) kadar udeleženci vodijo evidenco, ki pristojnim organom omogoča izvajanje učinkovite kontrole.

Člen 46

Vsebina zahtevka za odobritev dovoljenja

1. Zahtevek za odobritev dovoljenja za uporabo poenostavitev, v nadaljnjem besedilu „zahtevek“, mora vsebovati datum in podpis. Sestaviti ga je mogoče v pisni obliki ali predložiti prek elektronskih tehnik obdelave podatkov na način in pod pogoji, ki jih določijo pristojni organi.

2. Zahtevek mora navajati vsa dejstva, ki bodo pristojnim organom omogočala preverjanje, ali so izpolnjeni pogoji, na podlagi katerih je mogoče odobriti zahtevane poenostavitve.

Člen 47

Odgovornost vložnika

Oseba, ki zaprosi za uporabo poenostavitev, je v skladu z določbami, ki veljajo v pogodbenicah, in ne glede na eventualno uporabo kazenskih določb odgovorna za:

(a) točnost podanih informacij;

(b) pristnost predloženih dokumentov.

Člen 48

Pristojni organi

1. Zahtevek je treba vložiti pri pristojnih organih države, v kateri je vložnik zahtevka registriran.

2. Dovoljenje se izda oziroma zahtevek se zavrne v skladu z določbami, ki veljajo v državah pogodbenicah.

3. Odločitev o zavrnitvi zahtevka se vložniku sporoči v skladu z roki in določbami, ki veljajo v državah pogodbenicah. Vsebovati mora utemeljitev.

Člen 49

Vsebina dovoljenja

1. Imetnik prejme izvirnik dovoljenja z datumom in podpisom ter enega ali več overjenih izvodov dovoljenja.

2. Dovoljenje navaja pogoje za uporabo poenostavitev ter določa metode delovanja in kontrole. Veljati začne na dan izdaje.

3. Oseba, ki zaprosi za uporabo poenostavitev, odgovarja za skladnost z vsemi obveznostmi, ki se nanašajo na vnos zadevnega blaga v skupni tranzitni postopek.

4. V primeru poenostavitev iz točk (b), (c) in (f) člena 44(1) je treba dovoljenje predložiti, kadar koli urad odhoda to zahteva.

Člen 50

Razveljavitev in spremembe

1. Imetnik dovoljenja obvesti pristojne organe o vseh dejavnikih, ki bi nastopili po izdaji dovoljenja in bi lahko vplivali na nadaljnjo veljavnost ali vsebino dovoljenja.

2. Pristojni organi dovoljenje razveljavijo ali spremenijo, ko:

(a) ni(-so) ali ni(-so) več izpolnjen(-i) pogoj(-i), določen(-i) za njegovo izdajo, ali

(b) je po izdaji dovoljenja nastopil dejavnik, ki vpliva na nadaljnjo veljavnost ali vsebino dovoljenja.

3. Pristojni organi lahko dovoljenje razveljavijo ali spremenijo, če njegov imetnik ne izpolnjuje več katere od obveznosti, ki mu jo to dovoljenje nalaga.

4. Odločba o spremembi ali razveljavitvi dovoljenja mora biti utemeljena. O njem se obvesti imetnika dovoljenja.

5. Razveljavitev ali sprememba dovoljenja začne veljati na dan obvestila o tem. Vendar lahko, v izjemnih primerih in v kolikor za to obstajajo upravičeni interesi imetnika dovoljenja, pristojni organi omenjeni začetek veljavnosti prenesejo na poznejši datum. Datum začetka veljavnosti odločitve je naveden v odločbi.

Člen 51

Shranjevanje spisov pri pristojnih organih

1. Pristojni organi hranijo zahtevke in priloženo spremno dokumentacijo skupaj z izvodom izdanega dovoljenja.

2. Če se zahtevek zavrne ali se dovoljenje razveljavi, se zahtevek in, odvisno od primera, odločitev o zavrnitvi oziroma o razveljavitvi ter vsa priložena spremna dokumentacija hranijo vsaj tri leta od izteka koledarskega leta, v katerem je bil zahtevek zavrnjen ali v katerem je bilo dovoljenje razveljavljeno.







POGLAVJE II

Splošno zavarovanje in opustitev zavarovanja

Člen 52

Referenčni znesek

1. Glavni zavezanec lahko do višine referenčnega zneska uporablja splošno zavarovanje ali opustitev zavarovanja.

2. Referenčni znesek je enak kakor znesek dolga, ki lahko nastane za blago, ki ga glavni zavezanec daje v skupni tranzitni postopek v obdobju vsaj enega tedna.

Urad zavarovanja določi znesek v sodelovanju z udeležencem:

(a) na podlagi podatkov o blagu, ki ga je prevažal v preteklosti, in ocene o količini, zajeti v načrtovanih skupnih tranzitnih operacijah, ki je med drugim navedena v komercialni dokumentaciji in računovodskih knjigah udeleženca;

(b) na podlagi najvišjih stopenj, vključno s tistimi za uvozne dajatve, ki se uporabljajo za blago iste vrste v državi, kjer se nahaja urad zavarovanja, v primeru sprostitve blaga v prosti promet. Za namene izračuna se skupnostno blago, ki se prevaža v skladu s Konvencijo o skupnem tranzitnem postopku, obravnava kot neskupnostno blago.

Ko so za to na voljo potrebni podatki, se izračuna natančen znesek carin in drugih dajatev, ki jih mora glavni zavezanec plačati za posamezno tranzitno operacijo. V nasprotnem primeru, ko gre za blago, ki ni navedeno na seznamu iz Priloge I, se šteje, da je znesek enak 7 000 EUR, razen če drugi podatki, znani pristojnim organom, vodijo do drugačnega zneska.

3. Urad zavarovanja, zlasti na zahtevo glavnega zavezanca, pregleda referenčni znesek in ga po potrebi prilagodi.

4. Glavni zavezanec mora poskrbeti za to, da uporabljeni zneski ne presežejo referenčnega zneska, ob upoštevanju poslov, za katere se postopek še ni končal.

Računalniški sistemi pristojnih organov omogočajo obdelavo in lahko spremljajo uporabo referenčnih zneskov za posamezne tranzitne operacije.

Člen 53

Znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, in opustitev zavarovanja

1. Znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, je enak kakor referenčni znesek iz člena 52.

2. Osebam, ki pristojnim organom dokažejo, da je njihovo finančno stanje trdno in da upoštevajo standarde zanesljivosti, opisane v odstavkih 3 in 4, je mogoče odobriti uporabo splošnega zavarovanja za zmanjšan znesek ali opustitev zavarovanja.

3. Znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, se lahko zmanjša:

(a) na 50 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom;

(b) na 30 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom in da tesno sodeluje s pristojnimi organi.

4. Opustitev zavarovanja je mogoče odobriti, če glavni zavezanec dokaže, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom, da tesno sodeluje s pristojnimi organi, da sam vodi prevozne operacije in da ima dovolj finančnih sredstev za izpolnjevanje obveznosti.

5. Za namen odstavkov 3 in 4 države upoštevajo določbe iz Priloge III.

Člen 53a

Metode uporabe splošnega zavarovanja in opustitev zavarovanja

Za splošno zavarovanje in opustitev zavarovanja:

(a) se glavnemu zavezancu dodeli „referenčna številka zavarovanja“, ki se navezuje na določen referenčni znesek;

(b) urad zavarovanja glavnemu zavezancu dodeli in izroči začetno oznako dostopa, povezano z „referenčno številko zavarovanja“.

Glavni zavezanec lahko zase ali za svoje zastopnike temu zavarovanju dodeli eno ali več oznak dostopa.

Člen 54

Posebne določbe za blago, ki predstavlja povečano tveganje

1. Če gre za blago, na katerega se nanaša seznam iz Priloge I, mora za odobritev predložitve splošnega zavarovanja glavni zavezanec poleg izpolnjevanja pogojev iz člena 45 dokazati, da je njegovo finančno stanje trdno, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom in da ali tesno sodeluje s pristojnimi organi ali pa sam vodi prevozne operacije.

2. Za to blago se lahko znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, zmanjša:

(a) na 50 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da tesno sodeluje s pristojnimi organi in da sam vodi prevozne operacije;

(b) na 30 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da tesno sodeluje s pristojnimi organi, da sam vodi prevozne operacije in da ima dovolj finančnih sredstev za izpolnjevanje obveznosti.

3. Za namen odstavka 2 države upoštevajo določbe iz Priloge III.

4. Prejšnji odstavki se uporabljajo tudi, ko se zahtevek za uporabo splošnega zavarovanja izrecno nanaša na uporabo istega potrdila o splošnem zavarovanju ne samo za blago, našteto v seznamu iz Priloge I, ampak tudi za blago, ki ni na tem seznamu.

5. Opustitev zavarovanja ni mogoča v primeru skupnih tranzitnih operacij, ki zadevajo blago, našteto na seznamu iz Priloge I.

6. Ob upoštevanju načel, ki urejajo odobritev splošnega zavarovanja in zmanjšanje zneska zavarovanja, je mogoče v posebnih okoliščinah izjemoma začasno prepovedati uporabo splošnega zavarovanja za zmanjšan znesek.

7. Ob upoštevanju načel, ki urejajo odobritev splošnega zavarovanja in zmanjšanje zneska, ki ga mora pokrivati zavarovanje, je mogoče začasno prepovedati uporabo splošnega zavarovanja za blago, ki je bilo v okviru splošnega zavarovanja predmet dokazanih velikih goljufij.

8. Pogoji uporabe odstavkov 6 in 7 so opisani v Prilogi IV.

Člen 55

Zavarovalni dokument

1. Splošno zavarovanje izda garant.

2. Splošno zavarovanje mora biti predmet zavarovalnega dokumenta, ki ustreza vzorcu iz Priloge C4 k Dodatku III. Zavarovalni dokument se shrani v uradu zavarovanja.

3. Smiselno se uporabljajo določbe člena 17(2).

Člen 56

Potrdila o splošnem zavarovanju ali opustitvi zavarovanja

1. Na podlagi dovoljenja pristojni organi glavnemu zavezancu izdajo eno ali več potrdil o splošnem zavarovanju ali o opustitvi zavarovanja, v nadaljnjem besedilu imenovanih potrdila, izdelanih v skladu z Dodatkom III, ki mu omogočajo dokazovanje splošnega zavarovanja ali opustitve zavarovanja v okviru uporabe člena 22(1)(b).

2. Rok veljavnosti potrdila ni daljši od dveh let. Ta rok lahko urad zavarovanja enkrat podaljša za nadaljnje obdobje, ki ni daljše od dveh let.

Člen 57

Razveljavitev in preklic

1. Člen 19(1) in prvi pododstavek člena 19(2) se smiselno uporabljata za preklic in za razveljavitev splošnega zavarovanja.

2. Urad zavarovanja mora v računalniški sistem vnesti razveljavitev dovoljenja za splošno zavarovanje ali opustitev zavarovanja s strani pristojnih organov, ali razveljavitev odločitve, s katerim je urad zavarovanja sprejel izjavo garanta, ali preklic te izjave s strani garanta, skupaj z datumom začetka veljavnosti.

3. Od datuma začetka veljavnosti preklica ali razveljavitve ni mogoče uporabiti nobenega potrdila, ki je bilo izdano v skladu s členom 22(1)(b), za dajanje blaga v skupni tranzitni postopek in ga mora glavni zavezanec nemudoma vrniti uradu zavarovanja.

Vsaka država pošlje Komisiji podatke, po katerih je mogoče ugotoviti istovetnost potrdil, ki so še veljavna in še niso bila vrnjena ali ki so bila prijavljena kot ukradena, izgubljena ali ponarejena. Komisija o tem obvešča druge države.







POGLAVJE III

Uporaba posebnih carinskih oznak

Člen 58

1. Pristojni organi lahko glavnemu zavezancu dovolijo uporabo posebnih carinskih oznak na prevoznih sredstvih ali tovorkih, če pristojni organi potrdijo, da te oznake izpolnjujejo značilnosti iz Priloge II.

2. Glavni zavezanec med podatke v tranzitni deklaraciji vpiše število, vrsto in oznake uporabljenih oznak.

Glavni zavezanec namesti carinske oznake najpozneje ob prepustitvi blaga.







POGLAVJE IV

Opustitev predpisane poti

Člen 59

Pristojni organi lahko odobrijo opustitev zahteve po upoštevanju predpisane poti glavnim zavezancem, ki zagotovijo, da lahko pristojni organi kadar koli preverijo položaj zadevne pošiljke.







POGLAVJE V

Status pooblaščenega pošiljatelja

Člen 60

Pooblaščeni pošiljatelj

Osebe, ki želijo opravljati skupne tranzitne operacije, ne da bi morale blago, ki je predmet tranzitne deklaracije, predložiti v uradu odhoda ali na drugem pooblaščenem mestu, lahko pridobijo status pooblaščenega pošiljatelja.

To poenostavitev je mogoče odobriti le osebam, ki imajo dovoljenje za uporabo splošnega zavarovanja ali jim je odobrena opustitev zavarovanja.

Člen 61

Vsebina dovoljenja

Dovoljenje navaja zlasti:

(a) enega ali več uradov odhoda, ki so odgovorni za skupne tranzitne operacije, ki se bodo opravile;

(b) rok, v katerem lahko pristojni organi, potem ko pooblaščeni pošiljatelj vloži deklaracijo, izvedejo eventualno kontrolo pred prepustitvijo blaga;

(c) ukrepe, ki jih je treba sprejeti za ugotavljanje istovetnosti blaga. Za to lahko pristojni organi določijo, da morajo biti na prevozna sredstva ali na tovorke nameščene posebne carinske oznake, ki jih pristojni organi odobrijo kot skladne z značilnostmi iz Priloge II, namesti pa jih pooblaščeni pošiljatelj;

(d) izvzete kategorije ali gibanja blaga.

Člen 62

Formalnosti ob odhodu

Pooblaščeni pošiljatelj uradu odhoda vloži tranzitno deklaracijo. Prepustitev blaga ni mogoča pred iztekom roka, ki ga predvideva člen 61(b).

Člen 63

Obvezni zaznamki

Pooblaščeni pošiljatelj v računalniški sistem po potrebi vnese naslednje podatke:

— število, vrsto in model oznak,

— predpisano pot (po potrebi), ki je določena v skladu s členom 26(2),

— rok, določen v skladu s členom 29, v katerem je treba blago predložiti namembnemu uradu.







POGLAVJE VI

Status pooblaščenega prejemnika

Člen 64

Pooblaščeni prejemnik

1. Osebe, ki želijo v svojih prostorih ali na drugem navedenem mestu prejemati blago, ki je dano v skupni tranzitni postopek, ne da bi morale pri tem namembnemu uradu predložiti blago in spremno tranzitno deklaracijo, lahko pridobijo status pooblaščenega prejemnika.

2. Šteje se, da je glavni zavezanec izpolnil svoje obveznosti iz člena 8(1)(a) in da je skupni tranzitni postopek končan, ko sta spremna tranzitna listina, ki je spremljala pošiljko, in nedotaknjeno blago v predpisanem roku predložena pooblaščenemu prejemniku v njegovih prostorih ali na mestu, ki je naveden v dovoljenju, in če so bili pri tem upoštevani ukrepi za ugotavljanje istovetnosti blaga.

3. Na zahtevo prevoznika pooblaščeni prejemnik izda potrdilo o prejemu, določeno v členu 38, ki se smiselno uporablja, za vsako pošiljko, dostavljeno v skladu z odstavkom 2.

Člen 65

Obveznosti

1. Ko blago prispe v njegove prostore ali na kraj, ki je naveden v dovoljenju, mora pooblaščeni prejemnik:

(a) s sporočilom „Obvestilo o prihodu“, v katerem so navedeni morebitni dogodki med prevozom, pristojni namembni urad nemudoma obvestiti o tem, da je blago prispelo;

(b) pred začetkom raztovarjanja počakati na prejem sporočila „Dovoljenje za raztovarjanje“;

(c) po prejemu sporočila „Dovoljenje za raztovarjanje“ namembnemu uradu najkasneje tretji dan po prispetju blaga poslati sporočilo „Pripombe o raztovarjanju“, v katerem so navedene vse razlike, kakor je to določeno s pogoji v dovoljenju;

(d) imeti na razpolago za namembni urad ali slednjemu predložiti izvod spremne tranzitne listine, ki je spremljala blago, v skladu z določbami iz dovoljenja.

2. Namembni urad vnese podatke, ki sestavljajo sporočilo „Rezultati kontrole“, v računalniški sistem.

Člen 66

Vsebina dovoljenja

1. Dovoljenje navaja zlasti:

(a) namembni urad oziroma urade, odgovorne za blago, ki ga prejme pooblaščeni prejemnik;

(b) rok, v katerem pooblaščeni prejemnik v sporočilu „Dovoljenje za raztovarjanje“ od namembnega urada prejme ustrezne podatke iz sporočila „Obvestilo o predvidenem prihodu“, potrebne za smiselno uporabo člena 37(3);

(c) izvzete kategorije ali gibanja blaga.

2. Pristojni organi v pooblastilu navedejo, ali mora namembni urad kakor koli ukrepati, preden lahko pooblaščeni prejemnik razpolaga s prejetim blagom.







POGLAVJE VII

Poenostavljeni postopki za prevoz blaga v železniškem prometu ali v velikih zabojnikih







Oddelek 1







Splošne določbe o prevozu blaga v železniškem prometu

Člen 67

Obseg uporabe

Formalnosti po skupnem tranzitnem postopku se za prevoz blaga prek železniških družb na podlagi „tovornega lista CIM in za hitro pošto“, v nadaljnjem besedilu „tovorni list CIM“, poenostavijo v skladu s členi 68 do 79, 95 in 96.

Člen 68

Pravna veljava uporabljenih dokumentov

Tovorni list CIM velja kot tranzitna deklaracija.

Člen 69

Kontrola evidenc

Železniška družba vsake države daje evidence, ki se vodijo pri njihovih obračunskih službah, na razpolago pristojnim organom svoje države v kontrolne namene.

Člen 70

Glavni zavezanec

1. Železniška družba, ki sprejme v prevoz blago s tovornim listom CIM, veljavnim kot skupna tranzitna deklaracija, je glavni zavezanec za tako tranzitno operacijo.

2. Železniška družba države, prek ozemlja katere blago vstopi v pogodbenice, je glavni zavezanec pri prevozih blaga, ki so ga v prevoz prevzele železnice tretje države.

Člen 71

Nalepka

Železniške družbe poskrbijo za označitev pošiljk v skupnem tranzitnem postopku z nalepko s piktogramom, ki ustreza vzorcu iz Priloge B11 k Dodatku III.

Nalepke se nalepijo na tovorni list CIM in na ustrezni vagon pri vagonskih pošiljkah, v drugih primerih pa na tovorek oziroma tovorke.

Nalepka iz prvega odstavka se lahko nadomesti z žigom v zeleni barvi, ki ponazarja piktogram, prikazan v Prilogi B11 k Dodatku III.

Člen 72

Sprememba prevoznih pogodb

Kadar se prevozna pogodba spremeni, tako da se:

— prevoz, ki naj bi se končal zunaj določene pogodbenice, konča v njej,

— prevoz, ki naj bi se končal znotraj določene pogodbenice, konča zunaj nje,

železniške družbe ne izpolnijo spremenjene pogodbe brez predhodnega soglasja urada odhoda.

V vseh drugih primerih lahko železniške družbe izpolnijo spremenjeno pogodbo; o spremembi pa nemudoma obvestijo urad odhoda.







Pretok blaga med pogodbenicami

Člen 73

Uporaba tovornega lista CIM

1. Kadar se prevoz, za katerega se uporablja skupni tranzitni postopek, začne na območju pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, se tovorni list CIM predloži uradu odhoda.

2. Ko pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2 in 3 tovornega lista CIM:

— kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1,

— kratico „T2“ oziroma „T2F“, kadar se blago giblje po postopku T2, v primerih, ko je v skladu z določbami Skupnosti vnos te kratice obvezen.

Kratica „T2“ ali „T2F“ se potrdi z žigom urada odhoda.

3. Ko pretok blaga poteka iz Skupnosti v eno od držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2 in 3 tovornega lista CIM kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1.

4. Razen v primerih, ki jih določata odstavka 2 in 3, velja, da se blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, kakor tudi tisto, ki se giblje iz Skupnosti v eno od držav Efte, v skladu s pogoji, ki jih določa vsaka država članica Skupnosti, daje v postopek T2 za celotno pot od postaje odhoda do namembne postaje brez predložitve tovornega lista CIM za to blago uradu odhoda.

Ko gre za blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ene ali več držav Efte, se ne nameščajo nalepke iz člena 71.

5. Šteje se, da se blago, katerega prevoz se začne v eni od držav Efte, prevaža v okviru postopka T1. Če pa se mora v skladu z določbami člena 2(3)(b) Konvencije blago gibati po postopku T2, urad odhoda na list 3 tovornega lista CIM navede, da se blago, na katerega se omenjeni dokument nanaša, giblje po postopku T2; za to jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, kratico „T2“ oziroma „T2F“ skupaj z žigom urada odhoda in podpisom pristojnega uradnika. Za blago, ki se giblje po postopku T1, na omenjeni dokument ni treba vnesti kratice T1.

6. Vsi izvodi tovornega lista CIM se vrnejo udeležencu.

7. Vsaka od držav članic Efte lahko za blago, ki se giblje po postopkuTT1, predvidi možnost prevoza po postopku T1, ne da bi bilo pri tem treba uradu odhoda predložiti tovorni list CIM.

8. Pri blagu iz odstavkov 2, 3 in 5 nastopa v vlogi namembnega urada urad namembne postaje. Če pa je blago na vmesni postaji sproščeno v prosti promet ali dano v drug postopek, nastopa v vlogi namembnega urada urad, ki je pristojen za to postajo. Če pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte pod pogoji, navedenimi v odstavku 4, ni treba pri namembnem uradu opraviti nobenih formalnosti.

Člen 74

Ukrepi za zagotavljanje istovetnosti

Kot splošno pravilo in glede na ukrepe železniških družb za zagotavljanje istovetnosti urad odhoda na prevozna sredstva in tovorke praviloma ne namešča carinskih oznak.

Člen 75

Uporaba različnih listov tovornega lista CIM

1. Razen v primerih, ko pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, železniška družba države, ki je pristojna za namembni urad, slednjemu predloži lista 2 in 3 tovornega lista CIM.

2. Namembni urad vrne list 2 železniški družbi, takoj ko ga žigosa, list 3 pa obdrži.







Prevozi, ki so namenjeni v tretje države ali prihajajo iz njih

Člen 76

Prevozi v tretje države

1. Člena 73 in 74 se uporabljata pri prevozu, ki se začne znotraj območja pogodbenic, končal pa naj bi se zunaj tega območja.

2. Carinski urad mejne postaje, prek katere blago v tranzitu zapusti ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi namembnega urada.

3. Pri namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Člen 77

Prevozi iz tretjih držav

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, končal pa naj bi se na njem, carinski urad mejne postaje, prek katere blago vstopi na ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi urada odhoda.

Pri uradu odhoda ni treba opraviti nobenih formalnosti.

2. Urad, pristojen za namembno postajo, deluje kot namembni urad. Če pa je blago na vmesni postaji sproščeno v prosti promet ali dano v drug carinski postopek, urad, ki je pristojen za to postajo, nastopa v vlogi namembnega urada.

V namembnem uradu je treba opraviti formalnosti iz člena 75.

Člen 78

Prevoz prek ozemlja pogodbenic

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, nastopata v vlogi urada odhoda oziroma namembnega urada tista carinska urada, ki sta navedena v členih 77(1) in 76(2).

2. Pri uradu odhoda in namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Člen 79

Carinski status blaga

Šteje se, da se blago, ki se prevaža v skladu s členom 77(1) ali 78(1), prevaža v okviru postopka T1, razen če se ugotovi skupnostni status tega blaga v skladu z določbami iz Dodatka II.







Oddelek 2







Prevoz blaga v velikih zabojnikih

Člen 80

Obseg uporabe

Formalnosti, ki veljajo za skupni tranzitni postopek, se poenostavijo skladno s členi 81 do 96 za blago v velikih zabojnikih, ki jih tovorijo železniške družbe s pomočjo transportnih podjetij kot posrednikov s predajnim listom, imenovanim v tem dodatku „predajni list TR“. Tak prevoz lahko po potrebi vključuje druge vrste prevoza razen železnice, ki jih opravijo prevozna podjetja, v odpremni državi do železniške postaje odhoda v tej državi in v namembni državi od namembne železniške postaje v tej državi, ter kakršen koli prevoz, ki se med navedenima postajama opravi po morski poti.

Člen 81

Opredelitve

V členih 80 do 96:

1. „prevozno podjetje“ pomeni podjetje, ki so ga ustanovile železniške družbe v obliki gospodarske družbe, katere družbenice so, za prevažanje blaga z velikimi zabojniki na podlagi predajnih listov;

2. „velik zabojnik“ pomeni napravo za prevoz blaga, ki je: — trajne narave, — posebej zasnovan tako, da omogoča prevoz blaga z enim ali več načini prevoza brez vmesnega pretovarjanja tovora, — zasnovan tako, da omogoča preprosto pritrjevanje in/ali rokovanje, — oblikovan tako, da se lahko ustrezno namestijo carinske oznake, kadar to zahteva člen 89, — takšne velikosti, da znaša površina, omejena s štirimi zunanjimi koti, najmanj 7 m2;

3. „predajni list TR“ pomeni dokument, ki zajema prevozno pogodbo, s katero prevozno podjetje v mednarodnem prometu zagotovi prevoz enega ali več velikih zabojnikov od enega pošiljatelja do enega prejemnika. Predajni list TR ima v desnem zgornjem kotu zaporedno številko, po kateri ga je mogoče prepoznati. Številka je sestavljena iz osmih števk, pred katerimi stojita črki TR. Predajni list TR je sestavljen iz naslednjih listov po številčnem zaporedju: št. 1 : list za upravo prevoznega podjetja; št. 2 : list za nacionalnega zastopnika prevoznega podjetja na namembni postaji; št. 3A : list za carino; št. 3B : list za prejemnika; št. 4 : list za upravo prevoznega podjetja; št. 5 : list za nacionalnega zastopnika prevoznega podjetja na postaji odhoda; št. 6 : list za pošiljatelja. Vsak list predajnega lista TR, razen lista 3A, ima vzdolž desnega roba zelen pas, širok približno 4 cm;

4. „seznam velikih zabojnikov“, v nadaljnjem besedilu „seznam“, pomeni dokument, ki je priložen predajnemu listu TR in je njegov sestavni del, na podlagi katerega se prevaža več velikih zabojnikov od ene postaje odhoda do ene namembne postaje, na teh postajah pa se opravijo carinske formalnosti. Seznam se predloži v enakem številu izvodov kakor predajni list TR, na katerega se nanaša. Število seznamov se navede v polju v zgornjem desnem kotu predajnega lista TR, ki je predvideno za ta namen. V zgornji desni kot vsakega seznama se vpiše tudi zaporedna številka ustreznega predajnega lista TR.

Člen 82

Pravna veljava uporabljenega dokumenta

Predajni list TR, ki ga uporabljajo prevozna podjetja, ima enako pravno veljavo kakor tranzitne deklaracije.

Člen 83

Kontrola evidenc – Podatki, ki jih je treba predložiti

1. Prevozno podjetje v vsaki državi daje na razpolago pristojnim organom v kontrolne namene prek nacionalnega zastopnika ali zastopnikov evidence, ki jih vodi njihova obračunska služba ali službe ali pa službe nacionalnega zastopnika ali zastopnikov.

2. Prevozno podjetje ali njegov nacionalni zastopnik ali zastopniki pristojnim organom na njihovo zahtevo v najkrajšem možnem roku pošljejo vse dokumente, računovodske evidence ali informacije, povezane z zaključenimi prevozi ali prevozi v teku, za katere ti organi menijo, da bi jih morali videti.

3. Kadar se v skladu s členom 82 predajni listi TR obravnavajo kot tranzitne deklaracije, prevozno podjetje ali njegov zastopnik ali zastopniki:

(a) obvestijo namembni urad o vsakem prejetem predajnem listu TR, ki na listu 1 nima carinskega zaznamka;

(b) obvestijo urad odhoda o vsakem predajnem listu TR, pri katerem ni bil vrnjen list 1 in pri katerem ne morejo ugotoviti, ali je bila pošiljka pravilno predložena namembnemu uradu ali pa je bila izvožena z ozemlja pogodbenic v tretjo državo v skladu s členom 93.

Člen 84

Glavni zavezanec

1. Pri prevozih iz člena 80, ki jih prevzame prevozno podjetje določene države, je glavni zavezanec železniška družba te države.

2. Pri prevozih iz člena 80, ki jih prevzame prevozno podjetje tretje države, je glavni zavezanec železniška družba države, prek katere blago vstopi na ozemlje pogodbenic.

Člen 85

Carinske formalnosti med prevozom, ki ne poteka po železnici

Če je treba opraviti carinske formalnosti med prevozom do postaje odhoda ali od namembne postaje, pa prevoz ne poteka po železnici, se posamezni predajni list TR lahko nanaša le na en veliki zabojnik.

Člen 86

Nalepka

Prevozno podjetje zagotovi za označitev prevozov, ki se izvajajo po skupnem tranzitnem postopku, nalepke s piktogramom, katerih vzorec je prikazan v Prilogi B11 k Dodatku III. Nalepke je treba nalepiti na predajni list TR in na ustrezni veliki zabojnik ali zabojnike.

Nalepka iz prvega odstavka se lahko nadomesti z žigom v zeleni barvi, ki ponazarja piktogram, prikazan v Prilogi B11 k Dodatku III.

Člen 87

Spremembe prevozne pogodbe

Kadar se prevozna pogodba spremeni, tako da se:

— prevoz, ki naj bi se končal zunaj določene pogodbenice, konča v njej,

— prevoz, ki naj bi se končal znotraj določene pogodbenice, konča zunaj nje,

prevozno podjetje ne izpolni spremenjene pogodbe brez predhodnega soglasja urada odhoda.

V vseh drugih primerih lahko prevozno podjetje izpolni spremenjeno pogodbo; o spremembi pa nemudoma obvesti urad odhoda.







Gibanje blaga med pogodbenicami

Člen 88

Predajni list TR in seznami

1. Kadar se prevoz, za katerega se uporablja skupni tranzitni postopek, začne na območju pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, se predajni list TR predloži uradu odhoda.

2. Ko gibanje blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR:

— kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1,

— kratico „T2“ oziroma „T2F“, kadar se blago giblje po postopku T2, v primerih, ko je v skladu z določbami Skupnosti vnos te kratice obvezen.

Kratica „T2“ ali „T2F“ se potrdi z žigom urada odhoda.

3. Ko gibanje blaga poteka iz Skupnosti in v eno od držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1.

4. Razen v primerih, ki jih določata odstavka 2 in 3, velja, da se blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, kakor tudi tisto, ki se giblje iz Skupnosti v eno od držav Efte, v skladu s pogoji, ki jih določa vsaka država članica Skupnosti, daje v postopek T2 za celotno pot, ki jo mora opraviti, brez predložitve predajnega lista TR za to blago uradu odhoda. Ko gre za blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ene ali več držav Efte, se ne nameščajo nalepke iz člena 86.

5. Šteje se, da se blago, katerega prevoz se začne v eni od držav Efte, prevaža v okviru postopka T1. Če pa se mora v skladu z določbami člena 2(3)(b) Konvencije blago gibati po postopku T2, urad odhoda na list 3A predajnega lista TR navede, da se blago, na katerega se omenjeni dokument nanaša, giblje po postopku T2; za to jasno vnese v razdelek, ki je na listu 3A predajnega lista TR pridržan za carino, kratico „T2“ oziroma „T2F“ skupaj z žigom urada odhoda in podpisom pristojnega uradnika. Za blago, ki se giblje po postopku T1, na omenjeni dokument ni treba vnesti kratice „T1“.

6. Ko se en predajni list TR hkrati nanaša na zabojnike za prevoz blaga, ki se giblje po postopku T1, in zabojnike za prevoz blaga, ki se giblje po postopku T2, urad odhoda vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR ločene sklice za zabojnik(-e) glede na to, katero vrsto blaga vsebuje(-jo), in poleg sklica na ustrezni(-e) zabojnik(-e) vnese ustrezno kratico „T1“ in „T2“ oziroma „T2F“.

7. V primerih, ki jih pokriva odstavek 3, ko se uporabljajo seznami velikih zabojnikov, je treba za zabojnike, ki vsebujejo blago, ki se giblje po postopku T1, izdelati ločene sezname, serijska številka ali številke zadevnega seznama ali seznamov pa se vnesejo v razdelek, namenjen carini, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR. Kratica „T1“ se vnese ob serijski(-ih) številki(-ah) seznama(-ov), na katere(-ga) se nanaša(-jo).

8. Vsi listi predajnega lista TR se vrnejo udeležencu.

9. Vsaka od držav članic Efte lahko za blago, ki se giblje po postopku T1, predvidi možnost prevoza po postopku T1 brez predložitve predajnega lista TR uradu odhoda.

10. Predajni list TR za blago iz odstavkov 2, 3 in 5 je treba predložiti namembnemu uradu, kjer je blago predloženo za sprostitev v prosti promet ali za vnos v drug postopek.

Ko gibanje blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte pod pogoji, navedenimi v odstavku 4, ni treba v namembnem uradu opraviti nobenih formalnosti.

Člen 89

Ukrepi za zagotavljanje istovetnosti

Istovetnost blaga se zagotavlja v skladu z določbami člena 11 Konvencije. Urad odhoda pa običajno ne namešča carinskih oznak na velike zabojnike, kadar ukrepe za zagotovitev istovetnosti sprejmejo železniške družbe. Če se oznake namestijo, se to navede v polju, predvidenem za carino, na listih 3A in 3B predajnega lista TR.

Člen 90

Uporaba različnih listov predajnega lista TR

1. Razen v primerih, ko gibanje blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, prevozno podjetje predloži liste 1, 2 in 3A predajnega lista TR namembnemu uradu.

2. Namembni urad takoj vnese zaznamek na lista 1 in 2 ter ju vrne prevoznemu podjetju, list 3A pa obdrži.







Prevoz blaga v tretje države ali iz njih

Člen 91

Prevoz v tretje države

1. Kadar se prevoz začne na ozemlju pogodbenic, končal pa naj bi se zunaj njega, se uporabljajo določbe člena 88(1) do (9) in člena 89.

2. Carinski urad, ki je pristojen za mejno postajo, prek katere blago zapusti ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi namembnega urada.

3. Pri namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Člen 92

Prevoz iz tretjih držav

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, končal pa naj bi se na njem, carinski urad, ki je pristojen za mejno postajo, prek katere blago vstopi na ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi urada odhoda. Pri uradu odhoda ni treba opraviti nobenih formalnosti.

2. Urad, pri katerem se predloži blago, nastopa v vlogi namembnega urada. Formalnosti, predpisane v členu 90, se opravijo pri namembnem uradu.

Člen 93

Prevoz prek ozemlja pogodbenic

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, nastopata v vlogi urada odhoda oziroma namembnega urada tista carinska urada, ki sta navedena v členih 92(1) in 91(2).

2. Pri uradu odhoda in namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Člen 94

Carinski status blaga

Šteje se, da se blago, ki se prevaža v skladu s členom 92(1) ali 93(1), prevaža v okviru postopka T1, razen če se ugotovi skupnostni status tega blaga v skladu z določbami iz Dodatka II.







Oddelek 3

Druge določbe

Člen 95

Nakladnice

1. Člen 22(5) tega dodatka in točka 24 Priloge V k temu dodatku se uporabljata za vse nakladnice, ki so priložene tovornemu listu CIM ali predajnemu listu TR. Število priloženih nakladnic se vpiše v polje, predvideno na tovornem listu CIM oziroma predajnem listu TR za podatke o spremnih listinah.

Nakladnica poleg tega vsebuje številko vagona, na katerega se nanaša tovorni list CIM, ali po potrebi številko zabojnika, ki vsebuje blago.

2. Pri prevozih, ki se začenjajo znotraj ozemlja pogodbenic in hkrati vsebujejo tako blago, ki se prevaža po postopku T1, kakor tudi blago, ki se prevaža po postopku T2, se sestavijo ločene nakladnice; pri prevozu blaga v velikih zabojnikih na podlagi predajnega lista TR se ločene nakladnice sestavijo za vsak veliki zabojnik, ki vsebuje obe kategoriji blaga.

Zaporedne številke nakladnic, ki se nanašajo na eno od obeh kategorij blaga, se vpišejo v polje, ki je predvideno za poimenovanje blaga na tovornem listu CIM oziroma predajnem listu TR.

3. V primerih iz odstavkov 1 in 2 in za namene postopkov, predvidenih v členih 67 do 96, so nakladnice, ki so priložene tovornemu listu CIM ali predajnemu listu TR, njun sestavni del in imajo enak pravni učinek.

Izvirnik takih nakladnic postaja odpreme opremi z žigom.







Oddelek 4

Obseg uporabe običajnih in poenostavljenih postopkov – Kombiniran železniško-cestni prevoz

Člen 96

1. Določbe členov 67 do 95 ne onemogočajo uporabe postopkov, določenih v naslovu II, pri čemer se kljub temu uporabljajo določbe členov 69 in 71 ali 83 in 86.

2. V primeru iz odstavka 1 se pri izpolnjevanju tovornega lista CIM ali predajnega lista TR sklicevanje na uporabljeno(-e) tranzitno(-e) deklaracijo(-e) razločno vpiše v polje, predvideno za podatke o spremnih listinah.

Sklicevanje vključuje vrsto dokumenta, urad, ki ga je izdal, ter datum in evidenčno številko vsakega uporabljenega dokumenta.

Poleg tega list 2 tovornega lista CIM ali lista 1 in 2 predajnega lista TR overi železniška družba, pristojna za zadnjo železniško postajo v skupni tranzitni operaciji. Družba overi dokument, potem ko ugotovi, da prevoz blaga poteka na podlagi tranzitnega(-ih) dokumenta(-ov), na katere(-ga) se sklicuje.

Ko se skupne tranzitne operacije iz odstavka 1 in prvega pododstavka tega odstavka končajo v eni od držav Efte, lahko ta država zahteva, da se carinskemu uradu, pristojnemu za zadnjo železniško postajo, ki jo zadeva skupna tranzitna operacija, predloži list 2 tovornega lista CIM ali lista 1 in 2 predajnega lista TR. Ta urad overi dokument, potem ko ugotovi, da prevoz blaga poteka na podlagi tranzitnega(-ih) dokumenta(-ov), na katere(-ga) se sklicuje.

3. Kadar se skupna tranzitna operacija izvaja na podlagi predajnega lista TR v skladu z določbami členov 80 do 94, se za uporabljeni tovorni list CIM v okviru te operacije ne uporabljajo niti členi 67 do 79 niti člen 96(1) in (2). V tovornem listu CIM se v polju, predvidenem za podatke o spremnih listinah, razločno navede sklicevanje na predajni list TR. Sklicevanje vključuje besede „predajni list TR“, ki jim sledi zaporedna številka.

4. Ko železniške družbe v enem od svojih železniških terminalov sprejmejo kombiniran železniško-cestni prevoz blaga, ki se giblje na podlagi ene ali več tranzitnih deklaracij po postopku, opredeljenem v naslovu II, in ga usmerijo na vagone, železniške družbe sprejmejo odgovornost za to, da bodo poravnale carine in druge dajatve, če bo med potovanjem po železnici prišlo do kršitev ali nepravilnosti in če za državo, kjer so se omenjene kršitve ali nepravilnosti zgodile ali se šteje, da so se zgodile, ne obstaja veljavno zavarovanje ter če teh zneskov ne bo mogoče izterjati od glavnega zavezanca.

Člen 97

Pooblaščeni pošiljatelj in pooblaščeni prejemnik

1. Kadar se opustitev predložitve tranzitne deklaracije uradu odhoda nanaša na blago, ki naj bi bilo odpremljeno na podlagi tovornega lista CIM ali predajnega lista TR v skladu z določbami členov 67 do 96, pristojni organi določijo ukrepe, ki so potrebni, da se zagotovi vnos kratic „T1“, „T2“ oziroma „T2F“ na liste 1, 2 in 3 tovornega lista CIM oziroma liste 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR.

2. Kadar je blago, ki se prevaža v skladu z določbami členov 67 do 96, namenjeno pooblaščenemu prejemniku, lahko pristojni organi z odstopanjem od členov 64(2) in 66(1)(a) določijo, da železniška družba oziroma prevozno podjetje lista 2 in 3 tovornega lista CIM oziroma liste 1, 2 in 3A predajnega lista TR predloži neposredno namembnemu uradu.

(Členi 98 do 110: prosto)







POGLAVJE VIII

Poenostavljeni postopki za zračni prevoz

Člen 111

Poenostavljeni postopek (raven 1)

1. Letalskemu prevozniku se lahko izda dovoljenje za uporabo letalskega manifesta kot tranzitne deklaracije, če vsebina te