1995L0021 — SL — 29.11.2002 — 004.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

spremenjena z:









▼B

▼M4

DIREKTIVA SVETA 95/21/ES

z dne 19. junija 1995

o pomorski inšpekciji na ladjah, ki jo izvaja država pristanišča

▼B







SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 84(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe ( 3 ), ker je Skupnost resno zaskrbljena zaradi nesreč v pomorskem prometu ter onesnaževanja morja in obal držav članic; ker je Skupnost prav tako zaskrbljena zaradi življenjskih razmer in delovnih pogojev na ladjah; ker je Svet na svoji seji dne 25. januarja 1993 sprejel sklepe, ki zahtevajo od Skupnosti in držav članic, da zagotovijo učinkovitejšo uporabo in izvrševanje ustreznih mednarodnih standardov za varnost na morju in zaščito okolja ter izvajanje novih predpisov, potem ko so sprejeti; ker je Svet v svoji resoluciji dne 8. junija 1993 o skupni politiki glede varnosti v pomorskem prometu ( 4 ) zahteval od Komisije, da čim prej predloži Svetu predloge za posebne ukrepe in uradne predloge glede meril za inšpekcijski pregled ladij, vključno z uskladitvijo predpisov o zadržanju ter vključno z možnostjo objave rezultatov inšpekcijskih pregledov in zavrnitve dostopa v pristanišča Skupnosti; ker je varnost, preprečevanje onesnaževanja ter bivalne in delovne pogoje na ladjah mogoče učinkovito okrepiti z občutnim zmanjšanjem števila podstandardnih ladij v vodah Skupnosti z dosledno uporabo mednarodnih konvencij, kodeksov in resolucij; ker bi skladnost ladij z mednarodnimi standardi za varnost, preprečevanje onesnaževanja ter življenjske razmere in delovne pogoje na ladjah morale spremljati predvsem države zastave; ker pa čedalje večje število držav zastave ne izvaja in ne uporablja mednarodnih standardov; ker mora odslej država pristanišča prav tako zagotavljati nadzor nad izpolnjevanjem mednarodnih standardov za varnost, preprečevanje onesnaževanja ter življenjske razmere in delovne pogoje na ladjah; ker bo usklajen pristop držav članic k učinkovitemu izvrševanju teh mednarodnih standardov za ladje, ki plujejo v teritorialnih vodah držav članic in uporabljajo njihova pristanišča, onemogočil izkrivljanje konkurence; ker je pravni okvir Skupnosti, katerega namen je uskladiti inšpekcijske postopke, temelj za zagotavljanje enotne uporabe načel varnosti v pomorskem prometu in preprečevanja onesnaževanja, ki sta v središču prometne in okoljske politike Skupnosti; ker je onesnaževanje morja po naravi čezmejen pojav; ker je v skladu z načeli subsidiarnosti najbolje razvijati preventivno ukrepanje na ravni Skupnosti na tem področju kar zadeva morja, ki mejijo na države članice; ker države članice ne morejo same ustrezno in učinkovito ukrepati; ker je sprejetje direktive Sveta primeren postopek za oblikovanje pravnega okvira in usklajenih pravil ter meril za pomorsko inšpekcijo; ker je treba izkoristiti izkušnje, pridobljene med izvajanjem Pariškega memoranduma (MOU) o soglasju glede nadzora, ki ga opravlja inšpekcija za varnost plovbe (pomorska inšpekcija), podpisanega v Parizu dne 26. januarja 1982; ker inšpekcijski pregled, ki ga vsaka država članica opravi na najmanj 25 % števila posameznih tujih ladij, ki v določenem letu vplujejo v njena pristanišča, dejansko pomeni, da je bil inšpekcijski pregled opravljen na velikem številu ladij, ki v nekem času opravljajo prevoz v območju Skupnosti; ker si je treba dodatno prizadevati za razvoj boljšega sistema ciljnega izbora; ker morajo biti pravila in postopki za inšpekcijske preglede države pristanišča, vključno z merili za zadržanje ladij, usklajeni z namenom zagotoviti trajno učinkovitost v vseh pristaniščih, kar bo prav tako občutno zmanjšalo selektivno uporabo nekaterih namembnih pristanišč pri izogibanju mreži ustreznega nadzora; ker podatki o nesrečah, zadržanjih in pomanjkljivostih, objavljeni v sporočilu Komisije, naslovljenem „Skupna politika o varnosti v pomorskem prometu“, in v letnem poročilu MOU, kažejo, da je treba na nekaterih kategorijah ladij opraviti razširjeni inšpekcijski pregled; ker je treba odpraviti neskladnost z določbami ustreznih konvencij; ker je treba ladje, od katerih se zahteva ukrep za zboljšanje, kadar so pomanjkljivosti, ki očitno ogrožajo varnost, zdravje ali okolje, zadržati, dokler se neskladnost ne odpravi; ker je treba omogočiti pravico do pritožbe proti odločbam o zadržanju, ki jih sprejmejo pristojni organi, da bi preprečili neutemeljene odločbe, ki lahko povzročijo neupravičeno zadržanje in zamudo; ker so naprave v pristanišču inšpekcijskega pregleda lahko take, da bo pristojni organ prisiljen odobriti ladji nadaljevanje v primerno remontno ladjedelnico pod pogojem, da so za premestitev izpolnjeni pogoji; ker bi ladje, ki ne ustrezajo predpisom, lahko še naprej ogrožale varnost, zdravje ali okolje in uživale poslovne ugodnosti, ker niso bile posodobljene v skladu z navedenimi predpisi konvencij, ter bi jim moral biti zato zavrnjen dostop do vseh pristanišč Skupnosti; ker se dogaja, da mora biti ladji, kateri je bil zavrnjen dostop do pristanišč znotraj Skupnosti, izdano dovoljenje za vstop; ker je v takih razmerah ladji mogoče dovoliti dostop do nekega pristanišča šele takrat, ko so sprejeti vsi varnostni ukrepi za zagotovitev njenega varnega vstopa; ker, upoštevajoč raznovrstnost zahtev konvencij glede ladijske konstrukcije, opreme in članov ladijske posadke, resnih posledic sprejetih odločb inšpektorjev in potrebe, da inšpektorji sprejemajo povsem nepristranske odločbe, smejo inšpekcijske preglede izvajati samo inšpektorji, ki so pravilno pooblaščeni javni uslužbenci ali druge take osebe z odličnim znanjem in veliko izkušnjami; ker piloti in pristaniške oblasti lahko zagotovijo koristne podatke o pomanjkljivostih takih ladij in posadk; ker je sodelovanje med pristojnimi organi držav članic in drugimi organi ali organizacijami nujno zaradi zagotavljanja učinkovitega spremljanja ladij s pomanjkljivostmi, ki jim je bilo dovoljeno nadaljevati plovbo, in za izmenjavo podatkov o ladjah v pristanišču; ker informacijski sistem Sirenac E, ki je vzpostavljen na podlagi MOU, omogoča pridobiti veliko dodatnih podatkov, potrebnih za uporabo te direktive; ker je lahko objava podatkov o ladjah, ki niso v skladu z mednarodnimi standardi varnosti, zdravja in zaščite morskega okolja, učinkovito sredstvo odvračanja vkrcevalcev od uporabe takih ladij in spodbuda njihovim lastnikom, da ukrepajo za zboljšanje, ne da bi bili v to prisiljeni; ker bi vse stroške za inšpekcijske preglede ladij, ki upravičujejo zadržanje, moral nositi lastnik ali upravljavec ladje; ker bi bilo treba za namene izvajanja te direktive uporabiti Odbor, ustanovljen na podlagi člena 12 Direktive Sveta 93/75/EGS z dne 13. septembra 1993 o minimalnih zahtevah za plovila, ki so namenjena v pristanišča Skupnosti ali jih zapuščajo in prevažajo nevarno ali okolju škodljivo blago ( 5 ), da bi Komisiji pomagal pri spreminjanju obveznosti inšpekcije držav članic na podlagi pridobljenih izkušenj, ob upoštevanju sprememb v okviru MOU, in s sprejetjem potrebnih prilog glede na spremembe konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij pomembnih mednarodnih teles in MOU, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

Namen

Namen te direktive je pripomoči k občutnemu zmanjšanju števila podstandardnega ladjevja v vodah v pristojnosti držav članic:

— s povečevanjem upoštevanja mednarodnih in ustreznih predpisov Skupnosti o pomorski varnosti, zaščiti morskega okolja ter življenjskih razmer in delovnih pogojev na ladjah vseh zastav,

— z vzpostavitvijo skupnih meril za nadzor ladij države pristanišča in usklajevalnih postopkov za inšpekcijski pregled in zadržanje, ob primernem upoštevanju obveznosti, ki so jih pomorske oblasti držav članic prevzele s Pariškim memorandumom o soglasju glede nadzora, ki ga opravlja inšpekcija za varnost plovbe (MOU).

Člen 2

Opredelitve

Za potrebe te direktive, vključno z njenimi prilogami:

▼M4

1. „Konvencije“ pomenijo: — Mednarodno konvencijo o tovornih črtah, 1966 (LL 66), — Mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju, 1974 (SOLAS 74), — Mednarodno konvencijo o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, 1973 in Protokol 1978 k tej konvenciji (Marpol 73/78), — Mednarodno konvencijo o standardih za usposabljanje, izdajanje spričeval in ladijsko stražarjenje pomorščakov, 1978 (STCW 78), — Konvencijo o mednarodnih pravilih za izogibanje trčenju na morju, 1972 (Colreg 72), — Mednarodno konvencijo o izmeritvi ladij, 1969 (ITC 69), — Konvencijo o minimalnih normativih v trgovski mornarici, 1976 (ILO št. 147), — Mednarodno konvencijo o civilni odgovornosti za škodo, povzročeno z onesnaženjem z nafto, 1992 (CLC 92), skupaj s protokoli in spremembami teh konvencij in pripadajočimi obveznimi kodeksi, ►M5 v najnovejši različici ◄ .

2. „MOU“ pomeni Memorandum o soglasju glede nadzora, ki ga opravlja inšpekcija za varnost plovbe, podpisan v Parizu, 26. januarja 1982, ►M5 v najnovejši različici ◄ .

▼B

(3) „Ladja“ pomeni katero koli morsko plovilo, za katerega velja ena ali več konvencij, ki pluje pod zastavo države, ki ni država pristanišča.

(4) „Plavajoča naprava“ pomeni pritrjeno ali plavajočo ploščad, ki deluje na epikontinentalnem pasu države članice ali nad njim.

(5) „Inšpektor“ pomeni javnega uslužbenca ali drugo osebo, ki jo pristojni organ države članice ustrezno pooblasti za opravljanje inšpekcijskih pregledov in je odgovorna tistemu pristojnemu organu.

(6) „Inšpekcijski pregled“ pomeni obisk na ladji, da se preveri veljavnost spričeval in drugih dokumentov ter stanje ladje, njene opreme in posadke ter življenjskih razmer in delovnih pogojev posadke.

(7) „Podrobnejši inšpekcijski pregled“ pomeni inšpekcijski pregled, pri katerem je opravljen temeljit pregled ladje, njene opreme in posadke kot celote ali po potrebi delno v razmerah, naštetih v členu 6(3), ki zajema ladijsko konstrukcijo, opremo, število članov ladijske posadke, življenjske razmere in delovne pogoje ter skladnost z delovnimi postopki na ladji.

(8) „Razširjeni inšpekcijski pregled“ pomeni inšpekcijski pregled, kakor je opredeljen v členu 7.

(9) „Zadržanje“ pomeni uradno prepoved ladji izpluti zaradi ugotovljenih pomanjkljivosti, ki, posamezno ali skupaj, povzročajo nesposobnost ladje za plovbo.

(10) „Prepoved plovbe ladji“ pomeni uradno prepoved nadaljevati plovbo ladji zaradi ugotovljenih pomanjkljivosti, ki bi, posamično ali skupaj, predstavljale nevarnost za nadaljnjo plovbo.

Člen 3

Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za vsako ladjo in njeno posadko, ki:

— pristaja v pristanišču države članice ali na plavajoči napravi, ali

— je zasidrana pred takim pristaniščem ali tako napravo.

Nič v tem členu ne vpliva na pravice posega, ki so na razpolago državi članici na podlagi ustreznih mednarodnih konvencij.

2. Pri ladjah z bruto tonažo manj kakor 500 uporabijo države članice tiste zahteve ustrezne konvencije, ki se uporabljajo, in če se konvencija ne uporablja, lahko ukrepajo, kakor je treba, da zagotovijo, da ladje ne predstavljajo očitne grožnje za varnost, zdravje ali okolje. Pri uporabi tega odstavka se države članice ravnajo po Prilogi 1 k MOU.

3. Pri pregledu ladje, ki pluje pod zastavo države, ki ni podpisnica konvencije, države članice zagotovijo, da se taka ladja in njena posadka ne obravnavata ugodneje kakor ladja, ki pluje pod zastavo države, podpisnice konvencije.

4. Ribiška plovila, vojne ladje, plovni pripomočki, lesene ladje enostavne gradnje, vladne ladje, uporabljane za netrgovske namene, in jahte za prosti čas, ki se ne uporabljajo v pomorski trgovini, so izvzete iz področja uporabe te direktive.

▼M4

Člen 4

Inšpekcijski organ

Države članice vzdržujejo primerne nacionalne pomorske uprave za inšpekcijski pregled ladij, ki imajo potrebno število osebja, zlasti usposobljenih inšpektorjev, in so imenovane v nadaljevanju „pristojni organi“ ter sprejmejo vse primerne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da njihovi pristojni organi izvajajo naloge, kakor so določene v tej direktivi.

▼B

Člen 5

Obveznosti pri inšpekcijskem pregledu

▼M4

1. Celotno število inšpekcijskih pregledov ladij iz odstavka (2) in člena 7, ki jih vsako leto opravi pristojni organ vsake države članice, ustreza najmanj 25 % povprečnega letnega števila posameznih ladij, ki vplujejo v njena pristanišča, izračunanega na podlagi zadnjih treh koledarskih let, za katera so na voljo statistični podatki.

2.

(a) Pristojni organ zagotovi, ob upoštevanju določb člena 7a, da se v skladu s členom 6 opravi pregled vsake ladje, za katero ni predpisan razširjeni inšpekcijski pregled, s ciljnim dejavnikom nad 50 po informacijskem sistemu Sirenac, pod pogojem, da je pretekel najmanj en mesec od zadnjega inšpekcijskega pregleda, izvedenega v pristanišču z območja MOU.

(b) Pri izbiranju drugih ladij za pregled pristojni organi določijo naslednji prednostni vrstni red: — prve ladje, izbrane za pregled, so tiste, ki so navedene v Delu I Priloge I, ne glede na njihov ciljni faktor, — ladje, navedene v Delu II Priloge I, so izbrane po padajočem vrstnem redu, ki je odvisen od prednostnega vrstnega reda, ki izhaja iz vrednosti njihovega razpona ciljnega faktorja, objavljenega v informacijskem sistemu Sirenac.

3. Države članice ne opravijo inšpekcijskega pregleda ladij, ki jih je pregledala katera koli država članica v zadnjih šestih mesecih, pod pogojem, da:

— ladja ni navedena v Prilogi I,

— niso bile javljene pomanjkljivosti po zadnjem pregledu,

— ni jasnih razlogov za izvedbo inšpekcijskega pregleda,

— ladja ni zajeta v odstavku 2(a).

▼B

4. Določbe odstavka 3 se ne uporabljajo za preglede delovanja, ki so posebno predvideni v konvencijah.

5. Države članice in Komisija sodelujejo v prizadevanjih za razvoj prednostnih nalog in načinov ravnanja, ki bodo omogočili učinkovitejše izbiranje ladij, ki so verjetno pomanjkljive.

Kakršna koli nadaljnja sprememba tega člena, razen številke 25 % v odstavku 1, se opravi po določbah člena 19.

Člen 6

Postopek pri inšpekcijskem pregledu

1. Pristojni organ zagotovi, da inšpektor najmanj:

(a) v primernem obsegu preveri spričevala in dokumente, ki so navedeni v Prilogi II;

(b) se prepriča o splošnem stanju ladje, vključno s strojnico, nastanitvenimi prostori in higienskimi razmerami.

2. Inšpektor lahko pregleda vsa ustrezna spričevala in dokumente, poleg tistih, navedenih v Prilogi II, ki morajo biti v skladu s konvencijami na ladji.

3. Vedno, kadar po inšpekcijskem pregledu iz odstavkov 1 in 2 obstajajo očitni razlogi za domnevo, da stanje ladje bodisi njene opreme ali posadka ladje ne izpolnjujejo ustreznih zahtev konvencije, se izvede podrobnejši inšpekcijski pregled, vključno z nadaljnjim preverjanjem skladnosti ladje z zahtevami za obratovanje.

„Očitni razlogi“ obstajajo, kadar inšpektor najde dokaze, ki po njegovem strokovnem mnenju upravičujejo podrobnejši inšpekcijski pregled ladje, njene opreme ali posadke.

Primeri „očitnih razlogov“ so navedeni v Prilogi III.

4. Prav tako je treba upoštevati ustrezne postopke in navodila za nadzor ladij, navedene v Prilogi IV.

▼M4

Člen 7

Obvezni razširjeni pregled nekaterih ladij

1. Ladja, ki spada v eno od kategorij v oddelku A Priloge V, mora biti razširjeno pregledana po 12 mesecih od zadnjega razširjenega inšpekcijskega pregleda, izvedenega v pristanišču države podpisnice MOU.

2. Če je taka ladja izbrana za pregled v skladu s členom 5(2)(b), se izvede razširjeni pregled. Vendar pa se lahko izvede pregled v skladu s členom 6 v obdobju med dvema razširjenima pregledoma.

3.

(a) Upravljavec ali poveljnik ladje, za katero velja odstavek 1, javi vse podatke, navedene v oddelku B Priloge V, pristojnemu organu države članice vsakega pristanišča, v katerega ladja pripluje po 12 mesecih od zadnjega razširjenega inšpekcijskega pregleda. Ti podatki se predložijo najmanj tri dni pred pričakovanim vplutjem v pristanišče ali pred izplutjem iz prejšnjega pristanišča, če se pričakuje, da bo vožnja trajala manj kakor tri dni.

(b) Vsaka ladja, ki ne ravna v skladu s pododstavkom (a), mora biti razširjeno pregledana v namembnem pristanišču.

4. Države članice v skladu s členom 7a zagotovijo, da se izvede razširjeni pregled na ladji, za katero se uporablja odstavek 3 in ki ima ciljni faktor 7 ali več, v prvem pristanišču, v katerega pripluje po 12 mesecih od zadnjega razširjenega inšpekcijskega pregleda.

Kadar države članice ne morejo pravočasno povečati svoje zmogljivosti za izvedbo vseh dodatnih zahtevanih pregledov, zlasti zaradi težav, povezanih z zaposlovanjem in usposabljanjem inšpektorjev, se dovoli, da postopno vzpostavijo svojo inšpekcijsko službo do 1. januarja 2003. Ta doba se lahko podaljša za šest mesecev za pristanišče Rotterdam. Komisija uradno obvesti države članice in Evropski parlament o takem podaljšanju.

5. Razširjeni pregled se izvede v skladu s postopki iz oddelka C Priloge V.

6. Kadar obstaja možnost, da lahko sprememba ali osnutek spremembe Pariškega memoranduma o soglasju (MOU) zmanjša obseg obveznosti za razširjeni pregled po tem členu, Komisija takoj predloži odboru, ustanovljenemu na podlagi člena 18, osnutke ukrepov za ponovno uvedbo vrednosti ciljnega faktorja, ki ustrezajo ciljem te direktive.

▼M4

Člen 7a

Postopek, kadar nekaterih ladij ni mogoče pregledati

1. Kadar država članica iz operativnih razlogov ne more izvesti inšpekcijskega pregleda ladje s ciljnim faktorjem nad 50 iz člena 5(2)(a) ali obveznega razširjenega inšpekcijskega pregleda iz člena 7(4), država članica takoj obvesti sistem Sirenac, da tak pregled ni bil izveden.

2. Taki primeri se sporočijo Komisiji v šestmesečnih presledkih, skupaj z razlogi, zakaj ladje niso bile pregledane.

3. V posameznem koledarskem letu ti neopravljeni pregledi ne smejo presegati 5 % povprečnega letnega števila posameznih ladij, primernih za inšpekcijske preglede v skladu z odstavkom 1, ki pristajajo v pristaniščih države članice, izračunanega na podlagi zadnjih treh koledarskih let, za katera so na voljo statistični podatki.

4. Ladje iz odstavka 1 morajo biti pregledane, kakor je določeno v členu 5(2)(a), ali obvezno razširjeno pregledane v skladu s členom 7(4), kakor je primerno, v naslednjem pristanišču Skupnosti, v katerem pristanejo.

5. Do 22. julija 2008 se število 5 %, navedeno v odstavku 3, spremeni na podlagi presoje Komisije, če se to šteje za primerno, v skladu s postopkom, določenim v členu 19.

Člen 7b

Ukrepi zavrnitve dostopa za nekatere ladje

1. Država članica zagotovi, da se ladji, ki spada v eno od kategorij iz oddelka A Priloge XI, zavrne dostop do njenih pristanišč, razen v primerih, opisanih v členu 11(6), če ladja:

bodisi — pluje pod zastavo države, navedene na črnem seznamu, objavljenem v letnem poročilu MOU, in — je bila zadržana več kakor dvakrat v zadnjih 24 mesecih v pristanišču države podpisnice MOU,

bodisi — pluje pod zastavo države, opisane na črnem seznamu, objavljenem v letnem poročilu MOU, kot države z „izredno velikim tveganjem“ ali „velikim tveganjem“, in — je bila zadržana več kakor enkrat v zadnjih 36 mesecih v pristanišču države podpisnice MOU.

Zavrnitev dostopa se izvrši takoj, ko dobi ladja dovoljenje za izplutje iz pristanišča, v katerem je bila drugič ali tretjič zadržana, odvisno od primera.

2. Za namene odstavka 1 se države članice ravnajo v skladu s postopki, določenimi v oddelku B Priloge XI.

3. Komisija vsakih šest mesecev objavi podatke o ladjah, ki jim je bil zavrnjen dostop do pristanišč Skupnosti na podlagi tega člena.

▼M4

Člen 8

Poročilo poveljniku o inšpekcijskem pregledu

Ob zaključku inšpekcijskega pregleda, podrobnejšega ali razširjenega, inšpektor sestavi poročilo v skladu s Prilogo IX. Kopijo inšpekcijskega poročila predloži poveljniku ladje.

▼B

Člen 9

Odprava pomanjkljivosti in zadržanje

▼M4

1. Pristojni organ se prepriča, da so ali bodo v skladu s konvencijami odpravljene vse pomanjkljivosti, ugotovljene ali odkrite z inšpekcijskim pregledom, navedenim v členu 5(2) in členu 7.

▼B

2. V primeru pomanjkljivosti, ki očitno ogrožajo varnost, zdravje ali okolje, odredi pristojni organ države pristanišča, kjer ladjo pregledujejo, zadržanje ladje ali prepove plovbo, med katero so bile odkrite pomanjkljivosti. Zadržanje ali prepoved plovbe je odpravljena, ko je grožnja odstranjena ali ko organ ugotovi, odvisno od vseh potrebnih pogojev, da ladja lahko nadaljuje plovbo ali spet začne pluti, ne da bi bila ogrožena varnost in zdravje potnikov ali posadke ali druge ladje, ali če ni pretirane grožnje za onesnaženje morskega okolja.

▼M4

3. Inšpektor pri strokovnem presojanju o tem, ali naj ladjo zadrži ali ne, uporabi merila, določena v Prilogi VI. Tako ladjo zadrži, če ni opremljena z delujočim sistemom za zapisovanje podatkov o vožnji, kadar je uporaba tega sistema obvezna v skladu s Prilogo XII. Če se te pomanjkljivosti ne dajo hitro odpraviti v pristanišču zadržanja, lahko pristojni organ dovoli ladji nadaljevanje plovbe do najbližjega primernega pristanišča, kjer bo ta napaka hitro odpravljena, ali zahteva, da se napaka odpravi v največ 30 dneh. V teh primerih se uporabijo postopki, določeni v členu 11.

▼B

4. V izrednih okoliščinah, ko je splošno stanje ladje očitno podstandardno, lahko pristojni organ začasno prekine inšpekcijski pregled ladje, dokler odgovorne osebe ne sprejmejo ukrepov, potrebnih za izpolnitev ustreznih zahtev konvencij.

▼M4

5. Če je na podlagi ugotovitev inšpekcijskih pregledov, navedenih v členu 5(2) in členu 7, ladjo treba zadržati, pristojni organ takoj obvesti, pisno in skupaj z inšpekcijskim poročilom, upravo države, pod zastavo katere ima ladja pravico pluti (v nadaljnjem besedilu imenovan „pristojni upravni organ države zastave“), ali kadar to ni mogoče, konzula ali v njegovi odsotnosti najbližjega diplomatskega predstavnika omenjene države, o vseh okoliščinah, v katerih se je zadržanje izkazalo za potrebno. Prav tako se obvestijo imenovani inšpektorji ali priznane organizacije, odgovorne za izdajo klasifikacijskih spričeval ali potrdil, ki jih izda država zastave, v skladu z mednarodnimi konvencijami, kjer je to potrebno.

▼B

6. Določbe te direktive ne vplivajo na dodatne zahteve konvencij, ki se nanašajo na uradno obvestilo in postopke poročanja v zvezi s pregledi pomorske inšpekcije.

7. Pri opravljanju pregleda pomorske inšpekcije na podlagi te direktive si je treba prizadevati, da se prepreči neupravičeno zadržanje ali zamuda ladje. Če je ladja neupravičeno zadržana ali zamuja, sta lastnik ali upravljavec upravičena do odškodnine za nastalo izgubo ali škodo. V vsakem primeru domnevno neupravičenega zadržanja ali zamude ladje nosi dokazno breme lastnik ali upravljavec ladje.

▼M1

Člen 9a

Postopek, ki se uporabi, če ni spričeval ISM

1. Kadar inšpekcijski pregled pokaže, da na ladji, za katero znotraj Skupnosti na dan inšpekcijskega pregleda velja Kodeks ISM, ni izvoda spričevala o skladnosti ali spričevala o varnem upravljanju ladij, ki sta izdana v skladu z Mednarodnim kodeksom ravnanja za varno upravljanje ladij in za preprečevanje onesnaževanja (Kodeks ISM), pristojni organ zagotovi, da se ladja zadrži.

2. Kljub odsotnosti dokumentacije iz odstavka 1 lahko pristojni organ, če se med inšpekcijskim pregledom ne ugotovijo nobene druge pomanjkljivosti, zaradi katerih bi bilo zadržanje ladje upravičeno, odpravi odredbo o zadržanju ladje, da se prepreči prezasedenost pristanišča. Kadar je sprejeta taka odločitev, mora pristojni organ o tem nemudoma obvestiti pristojne organe drugih držav članic.

3. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se vsem ladjam, ki so imele dovoljenje za izplutje iz pristanišča države članice v okoliščinah iz odstavka 2, prepove vstop v vsa pristanišča v Skupnosti, razen v primerih iz člena 11(6), dokler lastnik ali upravljavec ladje ne prepriča pristojnega organa države članice, v kateri je bilo zadržanje odrejeno, da ima ladja veljavna spričevala, izdana v skladu s Kodeksom ISM. Kadar so ugotovljene pomanjkljivosti iz člena 9(2) in jih ni mogoče odpraviti v pristanišču zadržanja, se uporabijo tudi ustrezne določbe člena 11.

▼B

Člen 10

Pravica do pritožbe

▼M4

1. Lastnik ali upravljavec ladje ali njegov zastopnik v državi članici ima pravico do pritožbe zoper odločbo o zadržanju ali zavrnitvi dostopa, ki jo je sprejel pristojni organ. Pritožba ne zadrži izvršitve zadržanja ali zavrnitve dostopa.

▼B

2. Države članice vzpostavijo in ohranijo primerne postopke v ta namen v skladu s svojo nacionalno zakonodajo.

3. Pristojni organ pravilno obvesti poveljnika ladje, navedenega v odstavku 1, o pravici do pritožbe.

Člen 11

Spremljanje po inšpekcijskih pregledih in zadržanju

1. Kadar pomanjkljivosti, navedenih v členu 9(2), ni mogoče odpraviti v pristanišču, kjer se opravlja inšpekcijski pregled, lahko pristojni organ te države članice dovoli ladji plovbo v najbližjo primerno razpoložljivo remontno ladjedelnico po izbiri poveljnika in zadevnih organov, pod pogoji, ki jih odredi pristojni organ države zastave in s katerimi soglaša zadevna država članica. Taki pogoji zagotavljajo, da ladja lahko nadaljuje plovbo, ne da bi bila ogrožena varnost in zdravje potnikov ali posadke ali druge ladje, ali če ni pretirane grožnje za onesnaženje morskega okolja.

2. V primerih, navedenih v odstavku 1, pristojni organ države članice v pristanišču inšpekcijskega pregleda obvesti pristojni organ države, v kateri je remontna ladjedelnica, stranke, navedene v členu 9(5), in vse druge pristojne organe o vseh pogojih plovbe.

3. Obveščanje strank, navedenih v odstavku 2, se izvede v skladu s Prilogo 2 MOU.

Pristojni organ države članice, ki prejme tako sporočilo, obvesti organ, ki je poslal sporočilo, o sprejetih ukrepih.

4. Države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se ladjam, navedenim v odstavku 1, ki nadaljujejo plovbo:

(i) ne da bi izpolnile pogoje, ki jih je odredil pristojni organ katere koli države članice v pristanišču inšpekcijskega pregleda, ali

(ii) zavrnejo izpolnitev veljavnih zahtev konvencij, tako da ne odplujejo v določeno remontno ladjedelnico,

zavrne dostop do katerega koli pristanišča znotraj Skupnosti, dokler lastnik ali upravljavec ne priskrbi dokazov, ki prepričajo pristojni organ države članice, v kateri so bile ugotovljene pomanjkljivosti ladje, da ta popolnoma izpolnjuje vse veljavne zahteve konvencij.

5. V primerih, navedenih v odstavku 4(i), pristojni organ države članice, v kateri je bilo ugotovljeno, da ima ladja pomanjkljivosti, takoj opozori pristojne organe vseh drugih držav članic.

V primerih, navedenih v odstavku 4(ii), pristojni organ države članice, v kateri je remontna ladjedelnica, takoj opozori pristojne organe vseh drugih držav članic.

Preden zavrne vplutje, lahko država članica zahteva posvet z upravnim organom države zastave ladje.

6. Ne glede na določbe odstavka 4 lahko ustrezni pristojni organ države pristanišča dovoli dostop do določenega pristanišča v primeru višje sile, prevladujočih varnostnih razlogov ali da zmanjša ali omili nevarnost onesnaženja ali da se odpravijo pomanjkljivosti, pod pogojem, da je lastnik, upravljavec ali poveljnik ladje izvedel ustrezne ukrepe za zagotovitev varnega vplutja, ki jih pristojni organ take države članice sprejme kot zadostne.

Člen 12

Strokovne zahteve za inšpektorje

1. Inšpekcijske preglede izvajajo le inšpektorji, ki izpolnjujejo merila o usposobljenosti, opredeljena v Prilogi VII.

2. Kadar pristojni organ države pristanišča ne more zagotoviti zahtevanega poklicnega strokovnega znanja, lahko inšpektorju tega pristojnega organa pomaga vsaka oseba z zahtevanim strokovnim znanjem.

3. Inšpektorji za varnost plovbe, ki izvajajo nadzor pomorske inšpekcije, in osebe, ki jim pomagajo, ne smejo imeti nobenega poslovnega interesa bodisi v pristanišču inšpekcijskega pregleda ali na ladjah v pregledu, prav tako inšpektorji ne smejo biti zaposleni ali opravljati dela v imenu nevladnih organizacij, ki izdajajo predpisana in klasifikacijska spričevala ali opravljajo preglede, potrebne za izdajo teh spričeval ladjam.

4. Vsak inšpektor nosi osebni dokument v obliki osebne izkaznice, ki ga je izdal njegov pristojni organ v skladu z nacionalno zakonodajo, z navedbo, da je inšpektor pooblaščen za opravljanje inšpekcijskih pregledov.

Skupni vzorec za tako osebno izkaznico se uvede v skladu s postopkom, določenim v členu 19.

Člen 13

Poročila pilotov in pristaniških oblasti

1. Piloti držav članic, ki se ukvarjajo z vplutjem ali izplutjem ladij ali so na ladjah, namenjenih v pristanišče znotraj države članice, morajo takoj ustrezno obvestiti pristojni organ države pristanišča ali obalne države, kadar koli med običajnimi dolžnostmi zvedo, da obstajajo pomanjkljivosti, ki lahko škodujejo varni plovbi ladje ali grozijo z onesnaženjem morskega okolja.

2. Če pristaniške oblasti, kadar opravljajo običajne dolžnosti, zvedo, da ima ladja v njihovem pristanišču pomanjkljivosti, ki lahko vplivajo na varnost ladje ali predstavljajo pretirano grožnjo za onesnaženje morskega okolja, tak organ takoj obvesti pristojni organ zadevne države pristanišča.

Člen 14

Sodelovanje

1. Vsaka država članica predvidi medsebojno sodelovanje svojih pristojnih organov, pristaniških oblasti ali drugih ustreznih organov ali poslovnih organizacij, da zagotovi lastnemu pristojnemu organu možnost pridobivanja vseh pomembnih podatkov o ladjah, ki se ustavljajo v njenih pristaniščih.

▼M4

2. Države članice ohranijo določbe o izmenjavi podatkov in sodelovanju med njihovim pristojnim organom in pristojnimi organi vseh drugih držav članic ter vzdržujejo vzpostavljeno operativno povezavo med njihovim pristojnim organom, Komisijo in informacijskim sistemom Sirenac, ustanovljenim v St. Maloju v Franciji.

Inšpektorji zaradi izvajanja inšpekcijskih pregledov, navedenih v členu 5(2) in členu 7, pregledajo javne in zasebne baze podatkov o inšpekcijskih pregledih ladij, ki so dostopne prek informacijskega sistema Equasis.

▼B

3. Podatki, navedeni v odstavku 2, so tisti, ki so opredeljeni v Prilogi 4 k MOU, in tisti, ki se zahtevajo v skladu s členom 15 te direktive.

▼M3

Člen 15

Objava podatkov

1. Pristojni organ vsake države članice sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da so podatki, navedeni v delu I Priloge VIII o ladjah, ki so bile zadržane ali jim je bil zavrnjen dostop do pristanišča te države članice v prejšnjem mesecu, objavljeni vsaj enkrat na mesec.

▼M4

2. Podatki, navedeni v delih I in II Priloge VIII, in podatki o spremembah, začasnih izključitvah in umikih razreda iz člena 15(3) Direktive 94/57/ES, so na voljo v sistemu Sirenac. Objavijo se v okviru informacijskega sistema Equasis v čim krajšem času po zaključku inšpekcijskega pregleda ali razveljavitvi zadržanja.

▼M3

3. Države članice in Komisija sodelujejo pri vzpostavitvi ustreznih tehničnih ukrepov iz odstavka 2.

4. Po potrebi se informacijski sistem Sirenac spremeni zaradi izpolnjevanja zgoraj navedenih zahtev.

▼M4

5. Določbe tega člena ne vplivajo na nacionalno zakonodajo o odgovornosti.

▼B

Člen 16

Povračilo stroškov

1. Če inšpekcijski pregledi, navedeni v členih 6 in 7, potrdijo ali odkrijejo pomanjkljivosti glede na zahteve konvencije, ki upravičujejo zadržanje ladje, vse stroške, ki se nanašajo na inšpekcijske preglede v nekem običajnem obračunskem obdobju, krije lastnik ladje ali upravljavec ali njegov zastopnik v državi pristanišča.

2. Vse stroške v zvezi z inšpekcijskimi pregledi, ki jih je izvedel pristojni organ države članice pod pogoji člena 11(4), krije lastnik ali upravljavec ladje.

▼M4

2a. Ob zadržanju ladje zaradi pomanjkljivosti ali odsotnosti veljavnih spričeval, kakor je določeno včlenu 9 in Prilogi VI, vse stroške, nastale v zvezi z zadržanjem v pristanišču, nosita lastnik ali upravljavec ladje.

▼B

3. Zadržanje se ne odpravi, dokler stroški niso v celoti povrnjeni ali ni dano zadostno jamstvo za povračilo stroškov.

▼M4

Člen 17

Podatki za spremljanje izvajanja

Države članice predložijo Komisiji podatke, navedene v Prilogi X, v presledkih, navedenih v omenjeni prilogi.

Člen 18

Regulativni odbor

▼M5

1. Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen s členom 3 Uredbe (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) ( 6 ).

▼M4

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju določb člena 8 tega sklepa.

Obdobje, določeno v členu 5(6) Sklepa 1999/468/ES, znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 19

Postopek za spremembo direktive

▼M4

Ta direktiva se lahko spremeni brez razširitve področja njene uporabe, v skladu s postopkom, določenim v členu 18(2), zaradi:

(a) prilagoditve obveznosti, navedenih v členu 5, razen številke 25 % iz odstavka 1 tega člena, v členih 6, 7, 7a, 7b, 8, 15 in 17 ter prilogah, na katere se ti členi nanašajo, na podlagi izkušenj, pridobljenih pri izvajanju te direktive, in ob upoštevanju razvoja v okviru MOU;

▼B

(b) prilagajanja prilog, da bi se upoštevale spremembe konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij ustreznih mednarodnih organizacij in MOU, ki so začele veljati;

▼M5

(c) ažuriranja seznama mednarodnih konvencij, ki so pomembne za namene te direktive, v členu 2(1).

▼M5

Spremembe mednarodnih instrumentov iz člena 2 se lahko po členu 5 Uredbe (ES) št. 2099/2002 izvzamejo s področja uporabe te direktive.

▼M4

Člen 19a

Kazni

Države članice določijo sistem kazni za kršitev nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev, da se te kazni izvajajo. Tako določene kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

▼B

Člen 20

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za izvajanje te direktive, najpozneje do 30. junija 1996. O tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Države članice se v sprejetih ukrepih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

3. Države članice sporočijo Komisiji besedila predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

▼M4

4. Poleg tega Komisija redno obvešča Evropski parlament in Svet o napredku pri izvajanju direktive v državah članicah.

▼B

Člen 21

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi.

Člen 22

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M2









PRILOGA I

LADJE, KI SE UPOŠTEVAJO ZA PREDNOSTNI INŠPEKCIJSKI PREGLED

(kakor je navedeno v členu 5(2))

I. Glavni razlogi Ne glede na vrednost ciljnega faktorja imajo absolutno prednost pri inšpekcijskem pregledu naslednje ladje. 1. Ladje, za katere so piloti ali pristaniške oblasti sporočili, da imajo pomanjkljivosti, ki lahko škodujejo njihovi varni plovbi (na podlagi Direktive 93/75/EGS in člena 13 te direktive). 2. Ladje, ki niso izpolnile obveznosti, določenih v Direktivi 93/75/EGS. 3. Ladje, ki so bile predmet poročila ali obvestila druge države članice. 4. Ladje, ki so bile predmet poročila ali pritožbe poveljnika, člana posadke ali katere koli osebe ali organizacije, ki ima upravičen interes za varno delovanje ladje, pogoje za življenje in delo na ladji ali preprečevanje onesnaževanja, razen če zadevna država članica meni, da sta poročilo ali pritožba očitno neutemeljena; identiteta osebe, ki predloži poročilo ali pritožbo, ne sme biti razkrita poveljniku ali lastniku zadevne ladje. 5. Ladje, ki: — so bile udeležene v trčenju, brodolomu ali so nasedle na poti v pristanišče, — so bile obtožene domnevne kršitve predpisov o raztovarjanju škodljivih snovi ali odplak, — so nenadzorovano ali nevarno manevrirale, pri čemer niso upoštevale predpisov med plovbo, ki jih je sprejela IMO, ali varne navigacijske prakse in postopkov ali — so jih sicer upravljali na način, nevaren za osebe, lastnino ali okolje. 6. Ladje, ki so bile iz varnostnih razlogov začasno izključene ►M3 vstavita ◄ iz svojega razreda v preteklih šestih mesecih.

▼M4

II. Globalni ciljni faktor Naslednje ladje se prednostno pregledajo. 1. Ladje, ki pristanejo v pristanišču države članice prvič ali po 12 ali prvič po več mesecih odsotnosti. Pri uporabi teh meril države članice upoštevajo prav tako tiste inšpekcijske preglede, ki so jih izvedle članice MOU. Če ni ustreznih podatkov za ta namen, se države članice oprejo na razpoložljive podatke v sistemu Sirenac in pregledajo tiste ladje, ki niso bile vpisane v Sirenacovo bazo podatkov od njene uveljavitve dne 1. januarja 1993. 2. Ladje, ki jih v preteklih šestih mesecih ni pregledala nobena država članica. 3. Ladje, katerih predpisana spričevala o ladijski konstrukciji in opremi, izdana v skladu s konvencijami, in klasifikacijska spričevala so izdale organizacije, ki niso priznane v skladu s pogoji Direktive Sveta 94/57/ES. 4. Ladje, ki plujejo pod zastavo države, ki je na črnem seznamu, kakor je objavljen v letnem poročilu MOU. 5. Ladje, ki jim je bilo dovoljeno zapustiti pristanišče države članice pod nekaterimi pogoji, in sicer: (a) če odpravijo pomanjkljivosti pred izplutjem; (b) če odpravijo pomanjkljivosti v naslednjem pristanišču njihovega postanka; (c) če odpravijo pomanjkljivosti v 14 dneh; (d) če so bili glede pomanjkljivosti določeni drugi pogoji. Če so bili sprejeti ukrepi v zvezi z ladjo in če so bile pomanjkljivosti odpravljene, se to upošteva. 6. Ladje, pri katerih so bile zabeležene pomanjkljivosti pri prejšnjem inšpekcijskem pregledu, glede na število pomanjkljivosti. 7. Ladje, ki so bile zadržane v prejšnjem pristanišču. 8. Ladje, ki plujejo pod zastavo države, ki ni ratificirala vseh ustreznih mednarodnih konvencij iz člena 2 te direktive. 9. Ladje, ki jih je klasifikacijski zavod uvrstil med ladje z nadpovprečnim odstotkom pomanjkljivosti. 10. Ladje iz kategorij, navedenih v Prilogi V(A). 11. Ladje, starejše od 13 let. Pri določanju prednostnega vrstnega reda za pregled zgoraj navedenih ladij pristojni organ upošteva globalni ciljni faktor, prikazan v informacijskem sistemu Sirenac, v skladu z oddelkom I Priloge I MOU. Višji ciljni faktor pomeni večjo prednost. Globalni ciljni faktor je seštevek uporabljivih vrednosti ciljnega faktorja, kakor so določene v okviru MOU. Točke 5, 6 in 7 se uporabijo samo za preglede, izvedene v zadnjih 12 mesecih. Globalni ciljni faktor ne sme biti manjši od seštevka vrednosti, določenih za točke 3, 4, 8, 9, 10 in 11. Vendar se za namen člena 7.4 pri globalnem ciljnem faktorju ne upošteva točka 10.

▼B









PRILOGA II

SEZNAM SPRIČEVAL IN DOKUMENTOV

(navedeni v členu 6(1))

1. Mednarodno izmeritveno spričevalo (1969).

2. — Spričevalo o varnosti potniške ladje, — spričevalo o varnosti konstrukcije tovorne ladje, — spričevalo o varnostni opremi tovorne ladje, — spričevalo o zanesljivosti radiotelegrafske naprave tovorne ladje, — spričevalo o zanesljivosti radiotelefonske naprave tovorne ladje, — spričevalo o zanesljivosti radijske postaje na tovorni ladji, ▼M3 — spričevalo o oprostitvi, ki vključuje specifikacijo tovora, če je primerno, ▼B — spričevalo o varnosti tovorne ladje.

3. Mednarodno spričevalo o sposobnosti za prevoz kapljivo tekočih plinov; — spričevalo o sposobnosti za prevoz nepakiranih utekočinjenih plinov.

4. Mednarodno spričevalo o primernosti za prevoz nepakiranih nevarnih kemikalij; — spričevalo o sposobnosti za prevoz nepakiranih nevarnih kemikalij v razsutem stanju.

5. Mednarodno spričevalo o preprečevanju onesnaženja z oljem.

6. Mednarodno spričevalo o preprečevanju onesnaževanja pri prevozu nepakiranih škodljivih tekočih snovi.

7. Mednarodno spričevalo o tovorni črti (1966); — mednarodno spričevalo o izvzetju tovornih črt.

8. Knjiga o oljih, dela I in II.

9. Knjiga o tovoru.

▼M4

10. Listina o minimalnem številu članov posadke, potrebne za varno plovbo.

10a. Spričevala, izdana v skladu s Konvencijo STCW.

▼B

11. Zdravniška spričevala (glej Konvencijo ILO, št. 73, o zdravniškem pregledu pomorščakov).

12. Knjiga o stabilnosti.

▼M2

13. Kopija listine o skladnosti in spričevala o varnem upravljanju, izdana v skladu z Mednarodnim kodeksom ravnanja za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja (SOLAS, Poglavje IX).

▼B

14. Spričevala o trdnosti ladje in strojnih naprav, ki jih izda klasifikacijski zavod (in ki se zahtevajo samo tedaj, ko ladja ohrani svoj razred v klasifikacijskem zavodu).

▼M2

15. Listina o skladnosti s posebnimi zahtevami za ladje, ki prevažajo nevarne snovi.

16. Varnostno spričevalo hitrega plovila in dovoljenje za upravljanje tega plovila.

17. Poseben seznam nevarnega blaga ali seznam natovorjenega nevarnega blaga ali podroben tovorni načrt.

18. Ladijski dnevnik v zvezi s poročili o preskusih in vajah ter dnevnik za zapisnike o pregledu in vzdrževanju naprav in programov za reševanje.

19. Varnostno spričevalo ladje za posebne namene.

20. Varnostno spričevalo za mobilno vrtalno enoto na morju.

21. Za naftne tankerje zapis o spremljanju raztovarjanja nafte in sistemu nadziranja zadnjega prevoza z balastom.

22. Seznam razporeditve ob alarmu, protipožarni načrt in za potniške ladje načrt ukrepov ob poškodbah ladje.

23. Načrt nujnih ukrepov ob onesnaženju ladje z nafto.

24. Dokumentacija s poročili o nadzoru (ladij, ki prevažajo razsuti tovor, in naftnih tankerjev).

25. Poročila o predhodnih pregledih pomorske inšpekcije.

26. Za ro-ro potniške ladje podatki o največjem razmerju faktorjev pregrajevanja A/A.

27. Potrdilo o nakladanju sipkega tovora.

28. Priročnik o zavarovanju tovora.

▼M3

29. Načrt ravnanja z odpadki in dnevnik o ravnanju z odpadki.

30. Računalniško podprt informacijski sistem za pomoč poveljnikom potniških ladij pri odločanju.

31. Načrt sodelovanja s službami iskanja in reševanja (SAR) za potniške ladje, ki plujejo na rednih progah.

32. Seznam operativnih omejitev za potniške ladje.

33. Knjiga ladij, ki prevažajo razsuti tovor.

34. Načrt natovarjanja in raztovarjanja ladij, ki prevažajo razsuti tovor.

▼M4

35. Spričevalo o zavarovanju ali katera koli druga finančna varščina v zvezi s civilno odgovornostjo za škodo, povzročeno z onesnaženjem z nafto (Mednarodna konvencija o civilni odgovornosti za škodo, povzročeno z onesnaženjem z nafto, 1992).

▼M2









PRILOGA III

„OČITNI RAZLOGI“ ZA PODROBNEJŠI INŠPEKCIJSKI PREGLED

(kakor je navedeno v členu 6(3))

1. Ladje, naštete v odstavkih II-3, II-4, II-5b, II-5c ►M4 in II-8 ◄ dela I in dela II Priloge I.

2. Knjiga o oljih ni pravilno vodena.

3. Pri pregledu spričeval in druge dokumentacije (glej člen 6(1)(a) in (2)) so bile odkrite netočnosti.

4. Nekateri znaki kažejo na to, da člani posadke ne morejo izpolniti zahtev člena 8 Direktive Sveta 94/58/ES z dne 22. novembra 1994 o minimalni ravni usposabljanja pomorščakov ( 7 ).

5. Obstajajo dokazi o tem, da se postopki v zvezi s tovorom in drugi postopki ne izvajajo varno ali v skladu s smernicami IMO, npr. vsebina kisika v glavnem dovodu inertnega plina v cisterne za tovor presega najvišjo predpisano stopnjo.

6. Poveljnik naftnega tankerja ne predloži zapisa o spremljanju raztovarjanja nafte in sistemu nadziranja zadnjega potovanja z balastom.

7. Seznam razporeditve ob alarmu ni tekoče urejen ali pa člani posadke ne poznajo svojih nalog ob požaru ali ukazu o zapustitvi ladje.

8. Sproženi so bili lažni signali za klic v sili, ki jim niso sledili pravilni postopki ukinitve.

9. Manjka glavna oprema ali naprave, ki jih zahtevajo konvencije.

10. Higienske razmere na ladji so zelo neustrezne.

11. Iz splošnega vtisa in opažanj inšpektorja za varnost plovbe izhaja, da obstaja resno kvarjenje ali pomanjkljivosti na trupu ali konstrukciji, ki lahko ogrozi konstrukcijo ladje, njeno neprepustnost za vodo ali odpornost proti slabemu vremenu.

12. Obstajajo podatki ali dokazila o tem, da poveljnik ladje ali ladijska posadka nista seznanjena z bistvenimi postopki na ladji v zvezi z varnostjo ladje ali preprečevanjem onesnaževanja ali da se taki postopki niso izvajali.









PRILOGA IV

POSTOPKI ZA NADZOR LADIJ

(kakor je navedeno v členu 6(4))

1. Načela o številu članov ladijske posadke (Resolucija IMO A.481 (XII)) in priloge, ki sestavljajo vsebino dokumenta o minimalnem številu članov ladijske posadke (Priloga 1) ter smernice o uporabi načel o številu članov ladijske posadke (Priloga 2).

2. Določbe Mednarodnega pomorskega kodeksa o nevarnem blagu.

3. Objava Mednarodne organizacije dela (ILO) „Pregled delovnih razmer na ladjah: smernice za postopke.“

4. Priloga I k pariškemu MOU, in sicer „Postopki nadzora, ki ga opravlja inšpekcija za varnost plovbe“.

▼M4









PRILOGA V

A. KATEGORIJE LADIJ, PREDVIDENIH ZA RAZŠIRJENI PREGLED (iz člena 7(1))

1. Ladje za prevoz plinov in ladje za prevoz kemikalij, starejše od 10 let, šteto od datuma izgradnje, navedenega v spričevalih o varnosti ladje.

2. Ladje za prevoz razsutega tovora, starejše od 12 let, šteto od datuma izgradnje, navedenega v spričevalih o varnosti ladje.

3. Tankerji z bruto tonažo nad 3 000 bruto ton in starejši od 15 let, šteto od datuma izgradnje, navedenega v spričevalih o varnosti ladje.

4. Potniške ladje, starejše od 15 let, razen potniških ladij iz člena 2(a) in (b) Direktive Sveta 1999/35/ES z dne 29. aprila 1999 o sistemu obveznih nadzorov za varno plovbo ro-ro potniških ladij na redni linijski plovbi in hitrih potniških plovil ( 8 ).

B. PODATKI, KI JIH JE TREBA SPOROČITI PRISTOJNEMU ORGANU (iz člena 7(3)(a))

A. ime,

B. zastava,

C. identifikacijska številka IMO, če obstaja,

D. nosilnost ladje,

E. datum izgradnje ladje, kakor je določen na podlagi datuma, navedenega v spričevalu o varnosti ladje,

F. za tankerje: F.a. oblika: enojni trup, enojni trup s SBT, dvojni trup, F.b. stanje cistern za tovor in balast: polne, prazne, inertne, F.c. prostornina in vrsta tovora,

G. predvideni čas vplutja v namembno pristanišče ali pilotažno postajo, kakor zahteva pristojni organ,

H. predvideno trajanje postanka,

I. načrtovani postopki v namembnem pristanišču (natovarjanje, raztovarjanje, drugo),

J. načrtovani predpisani inšpekcijski pregledi in večja vzdrževalna dela ter popravila, ki se izvajajo v namembnem pristanišču.

C. POSTOPKI V ZVEZI Z RAZŠIRJENIM PREGLEDOM NEKATERIH KATEGORIJ LADIJ (iz člena 7(5))

Ob upoštevanju izvedljivosti v praksi ali morebitnih omejitev v zvezi z varnostjo oseb, ladje ali pristanišča, razširjeni pregled obsega vsaj točke, navedene v nadaljevanju. Inšpektorji se morajo zavedati, da tak pregled lahko ogrozi varno izvajanje nekaterih postopkov na ladji, kakor je npr. ravnanje s tovorom, če se morajo pregledi, ki neposredno vplivajo na te postopke, izvajati med temi postopki.

1. LADJE NA SPLOŠNO (kategorije v oddelku A)

— prekinitev energije in zagon generatorja v sili,

— pregled zasilne razsvetljave,

— delovanje zasilne požarne črpalke z dvema brizgalnima cevema, priključenima na glavni požarni vod,

— delovanje kalužnih črpalk,

— zapiranje za vodo neprepustnih vrat,

— spust enega rešilnega čolna v vodo,

— preskus daljinske zavore v sili, npr. za kotle, prezračevalne naprave in črpalke za gorivo,

— preskus krmilnih naprav, vključno s pomožnimi krmilnimi napravami,

— pregled zasilnega vira električne energije za radijske naprave,

— pregled in v primernem obsegu preskus ločevalnika v strojnici.

2. TANKERJI ZA PREVOZ PLINOV IN KEMIKALIJ

Poleg točk, navedenih v oddelku 1, je treba za razširjeni pregled tankerjev za prevoz plinov in kemikalij predvideti naslednje točke:

— nadzor tovornega tanka in varnostnih naprav v zvezi s temperaturo, tlakom in kalom,

— naprave za analizo kisika in merjenje eksplozivnosti, vključno z njihovim umerjanjem. Razpoložljivost naprav za ugotavljanje prisotnosti kemikalij (mehi) z ustreznim številom primernih cevi za odkrivanje plina pri prevozu določenega tovora,

— opremo za primerno zaščito dihal in oči za vse osebe na ladji (če to zahtevajo izdelki, navedeni v mednarodnem spričevalu o sposobnosti ali v spričevalu o sposobnosti za prevoz nepakiranih nevarnih kemikalij ali kapljivo tekočih plinov, kar je primerno),

— preveriti, če je izdelek, ki se prevaža, naveden v mednarodnem spričevalu o sposobnosti ali v spričevalu o sposobnosti za prevoz nepakiranih nevarnih kemikalij ali kapljivo tekočih plinov, kar je primerno,

— stalne naprave za gašenje požarov na ladji, bodisi da gre za peno ali suhe kemikalije ali drugo, odvisno od izdelka, ki se prevaža.

3. LADJE ZA PREVOZ RAZSUTEGA TOVORA

Poleg točk, navedenih v oddelku 1, spadajo v razširjeni pregled ladij za prevoz razsutega tovora naslednje točke:

— morebitna korozija temeljev krovnih strojev,

— morebitna deformacija in/ali korozija pokrovov skladiščnih odprtin,

— morebitne razpoke ali korozija na mestu prečnih pregrad,

— dostop do prostorov za tovor,

— preveritev, če so na ladji naslednji dokumenti, njihov pregled in potrditev, da jih je država zastave ali klasifikacijski zavod odobril: — (1) poročila o nadzorih konstrukcije, (2) poročila o oceni stanja ladje, (3) poročila o merjenju debeline, (4) opisni dokument, naveden v Resoluciji IMO A.744(18).

4. TANKERJI

Poleg točk, navedenih v oddelku 1, spadajo v razširjeni pregled tankerjev naslednje točke:

— stalen sistem za gašenje s peno na ladji,

— gasilska oprema na splošno,

— pregled dušilnikov ognja v strojnici, črpalni postaji in bivalnih prostorih,

— nadzor pritiska inertnega plina in njegova vsebnost kisika,

— balastni tankerji: pregleda se vsaj en balastni tanker v tovorni coni, najprej skozi vstopno odprtino rezervoarja/dostop s krova in pozneje znotraj, če inšpektor najde očitne razloge za nadaljnji pregled,

— preveritev, ali na ladji obstajajo naslednji dokumenti, njihov pregled in potrditev, da jih je država zastave ali klasifikacijski zavod odobril: — (1) poročila o nadzorih konstrukcije, (2) poročila o oceni stanja ladje, (3) poročila o merjenju debeline, (4) opisni dokument, naveden v Resoluciji IMO A.744(18).

5. POTNIŠKE LADJE, KI NISO ZAJETE V DIREKTIVI 1999/35/ES

Poleg točk, navedenih v oddelku C 1, spadajo v razširjeni pregled potniških ladij naslednje točke:

— preskus protipožarnega in alarmnega sistema,

— preskus pravilnega zapiranja požarnih vrat,

— preskus sistema za obveščanje potnikov,

— protipožarne vaje, pri katerih je treba prikazati najmanj vse komplete gasilske opreme in pri katerih sodeluje del strežnega osebja,

— prikaz, da so ključni člani posadke seznanjeni z načrtom ukrepov ob poškodbah ladje.

Če se zdi primerno, se lahko pregled nadaljuje, medtem ko je ladja na poti v pristanišče države članice ali iz njega, s privolitvijo poveljnika ali upravljavca ladje. Inšpektorji ne smejo ovirati plovbe ladje niti povzročati situacij, ki bi po poveljnikovem mnenju lahko ogrozile varnost potnikov, posadke in ladje.

▼B









PRILOGA VI

MERILA ZA ZADRŽANJE LADJE

(kakor je navedeno v členu 9(3))

Uvod

Preden inšpektor odloči, ali pomanjkljivosti, ugotovljene pri inšpekcijskem pregledu, upravičujejo zadržanje vpletene ladje, mora uporabiti merila, navedena v oddelkih 1 in 2 spodaj.

Oddelek 3 zajema primere pomanjkljivosti, ki že sami po sebi upravičujejo zadržanje vpletene ladje (glej člen 9(3)).

▼M2

Če je razlog za zadržanje posledica naključne škode, utrpele med plovbo ladje v pristanišče, se ne izda nalog za zadržanje pod pogojem:

1. da so bile ustrezno upoštevane zahteve pravila I/11(c) SOLAS 74, ki zadevajo obveščanje pristojnega upravnega organa države zastave, imenovanega inšpektorja ali priznane organizacije, odgovorne za izdajo ustreznega potrdila;

2. da sta poveljnik ali lastnik ladje pred vplutjem v pristanišče predložila pomorskemu inšpekcijskemu organu podrobne podatke o okoliščinah nezgode in utrpeli škodi ter zahtevanem obveščanju pristojnega upravnega organa države zastave;

3. da so na ladji sprejeti primerni ukrepi za izboljšanje v zadovoljstvo pristojnih organov; in

4. da pristojni organ zagotovi, po prejemu obvestila o izvršitvi ukrepov za izboljšanje, da so odpravljene pomanjkljivosti, ki so nedvomno ogrožale varnost, zdravje ali okolje.

▼B

1. Glavna merila

Pri strokovni presoji o tem, ali naj ladjo zadrži ali ne, bo inšpektor uporabil naslednja merila:

Določitev časa:

Ladje, ki niso varne za nadaljevanje plovbe, se zadržijo po prvem inšpekcijskem pregledu, ne glede na to, koliko časa bodo v pristanišču.

Merilo:

Ladja se zadrži, če so pomanjkljivosti na njej dovolj resne, da se mora inšpektor zaradi njih vrniti na ladjo, da se prepriča, ali so bile odpravljene, preden ladja odpluje.

Potreba, da se inšpektor vrne na ladjo, je opredeljena z resnostjo pomanjkljivosti. To ne pomeni take obveznosti v vsakem primeru. Pomeni pa, da bodo organi po možnosti s ponovnim obiskom preverili, ali so bile pomanjkljivosti odpravljene pred odhodom.

2. Uporaba glavnih meril

Kadar se inšpektor odloča, ali so pomanjkljivosti, ki jih je odkril na ladji, dovolj resne, da je zaradi njih treba zadržati ladje, naj ugotovi, ali:

(1) ima ladja ustrezne, veljavne listine;

(2) ima ladja posadko, kakor se zahteva v listini o najmanjšem številu članov posadke, potrebnih za varno plovbo.

Med inšpekcijskim pregledom mora inšpektor prav tako oceniti, ali je ladja in/ali posadka sposobna:

(3) varno pluti pri naslednjem prevozu;

(4) varno ravnati s tovorom in ga prevažati ter nadzorovati stanje tovora pri naslednjem prevozu;

(5) varno upravljati strojnico pri naslednjem prevozu;

(6) ohranjati primerno pogonsko moč in krmiljenje pri naslednjem prevozu;

(7) učinkovito gasiti požare v katerem koli delu ladje pri naslednjem prevozu;

(8) hitro in varno zapustiti ladjo ter po potrebi izvesti reševanje pri naslednjem prevozu;

(9) preprečevati onesnaževanje okolja neprestano med naslednjim prevozom;

(10) ohranjati primerno stabilnost pri naslednjem prevozu;

(11) ohranjati primerno neprepustnost za vodo neprestano med naslednjim prevozom;

(12) obveščati v izrednih razmerah po potrebi med naslednjim prevozom;

(13) zagotavljati varne in zdrave razmere na ladji med naslednjim prevozom;

▼M4

14. predložiti čim več podatkov ob nezgodi.

▼B

Če je, ob upoštevanju vseh ugotovljenih pomanjkljivosti, rezultat katere koli ocene negativen, je treba resno razmisliti o zadržanju ladje. Tudi kombinacija manj resnih pomanjkljivosti lahko upraviči zadržanje ladje.

3. V nadaljevanju pomaga inšpektorju pri uporabi teh postopkov navedeni seznam pomanjkljivosti, ki štejejo za tako resne, da lahko upravičijo zadržanje ladje, razvrščenih v skupine po ustreznih konvencijah in/ali kodeksih. Seznam ni izčrpen. ▼M2 Vendar so pomanjkljivosti, ki spadajo na področje uporabe konvencije STCW 78, navedene v točki 3.8 v nadaljevanju, edini razlog za zadržanje po tej konvenciji. ▼B 3.1 Splošno ►M4 Odsotnost veljavnih spričeval in listin ◄ , kakor jih zahtevajo ustrezni pravni akti. Vendar pa ladje, ki plujejo pod zastavo držav, ki niso članice konvencije (ustreznega akta) ali niso izvršile drugih ustreznih pravnih aktov, nimajo pravice imeti spričeval, zahtevanih v konvenciji ali drugem ustreznem pravnem aktu. Zato odsotnost zahtevanih spričeval sama po sebi ne bi smela biti razlog za zadržanje teh ladij; seveda pa je treba ob upoštevanju klavzule „izključitev ugodnejše obravnave“ zahtevati, da ladja v glavnem izpolnjuje določbe, preden odpluje. 3.2 Področja po konvenciji Solas (viri so navedeni v oklepajih) (1) Nepravilno delovanje pogonskih in drugih pomembnih strojev ter električne napeljave. (2) Nezadostna snaga strojnice, prevelika količina mešanic zaoljene vode v kalužah, izolacija cevi, vključno z izpušnimi cevmi v strojnici, onesnaženi z olji, nepravilno delovanje kalužnih črpalk. (3) Nepravilno delovanje generatorja v sili, zasilne razsvetljave, akumulatorjev in stikal. (4) Nepravilno delovanje glavnih in pomožnih krmilnih sistemov. (5) Odsotnost, nezadostna zmogljivost ali resno poslabšanje stanja osebnih naprav za reševanje, reševalnih plovil in naprav za spuščanje čolnov. (6) Odsotnost, neustreznost ali znatno poslabšanje stanja naprav za odkrivanje požarov, požarnih alarmov, opreme za gašenje požarov, stalnih naprav za gašenje požarov, prezračevalnih ventilov, dušilnikov ognja, naprav za hitro zapiranje, tako da te ne ustrezajo več svojemu namenu. (7) Odsotnost, znatno poslabšanje ali pomanjkljivo delovanje krovne protipožarne zaščite na tankerjih. (8) Odsotnost, neustreznost ali resno poslabšanje stanja luči, signalnih teles ali zvočnih signalov. (9) Odsotnost ali nepravilno delovanje radijske opreme za komunikacije v sili in komunikacije za zagotavljanje varnosti. (10) Odsotnost ali nepravilno delovanje navigacijske opreme ob upoštevanju določb pravila V/12(o) konvencije Solas. (11) Odsotnost pomorskih kart in/ali drugih ustreznih pomorskih publikacij, potrebnih za načrtovano plovbo, ob upoštevanju, da se kot nadomestilo za klasične karte lahko uporabljajo elektronske karte. (12) Odsotnost neiskreče izpušne ventilacije v prostorih za prečrpavanje tovora (pravilo Solas II-2/59.3.1). ▼M2 13. Resne pomanjkljivosti glede operativnih zahtev, kakor so opisane v oddelku 5.5 Priloge I k MOU. 14. Število, sestava ali usposobljenost posadke ne ustrezajo dokumentu o številu članov ladijske posadke. ▼M4 15. Neizvajanje programa povečanega nadzora v skladu s Konvencijo SOLAS 74, Poglavje XI, Pravilo 2. 16. Odsotnost ali pomanjkljivost sistema VDR, če je njegova uporaba obvezna. ▼B 3.3 Področja po kodeksu IBC (viri so navedeni v oklepajih) (1) Prevoz snovi, ki ni naveden v spričevalu o sposobnosti ali manjkajo podatki o tovoru (16.2). (2) Manjkajoče ali poškodovane visokotlačne varnostne naprave (8.2.3). (3) Električna napeljava, ki ni sama po sebi varna ali v skladu z zahtevami v kodeksu (10.2.3). (4) Viri vžiga na nevarnih mestih, navedenih v 10.2 (11.3.15). (5) Kršitve posebnih zahtev (15). (6) Prekoračitev največje dovoljene količine tovora v posameznem tanku (16.1). (7) Nezadostna toplotna zaščita občutljivih izdelkov (16.6). 3.4 Področja po kodeksu IGC (viri so navedeni v oklepajih) (1) Prevoz snovi, ki ni naveden v spričevalu o sposobnosti ali manjkajo podatki o tovoru (18.1). (2) Manjkajo zapiralne naprave za bivalne ali delovne prostore (3.2.6). (3) Pregrade niso neprepustne za plin (3.3.2). (4) Pokvarjene zračne zapore (3.6). (5) Manjkajo ali so pokvarjeni ventili za hitro zapiranje (5.6). (6) Manjkajo ali so pokvarjeni varnostni ventili (8.2). (7) Električna napeljava, ki sama po sebi ni varna ali v skladu z zahtevami kodeksa (10.2.4). (8) Nedelujoči ventilatorji v tovornih prostorih (12.1). (9) Nedelujoči tlačni alarmi v tovornih tankih (13.4.1). (10) Pokvarjena naprava za odkrivanje plina in/ali strupenega plina (13.6). (11) Prevoz snovi, ki jih je treba inhibirati, brez veljavnega spričevala o uporabi zaviralnih snovi (17/19). 3.5 Področja po konvenciji o tovornih črtah (1) Velike poškodovane, korodirane ali luknjičaste površine pločevine in pripadajočih ojačitev na krovih in trupu, ki vplivajo na sposobnost ladje za plovbo ali odpornost za lokalne obremenitve, razen če so bila opravljena primerna začasna popravila za plovbo do pristanišča, v katerem bo opravljeno trajno popravilo. (2) Ugotovljena nezadostna stabilnost. (3) Odsotnost zadostnih in zanesljivih podatkov v predpisani obliki, ki hitro in preprosto omogočajo poveljniku, da organizira natovarjanje in balastiranje ladje tako, da se ohranja varna stabilnost v vseh fazah in različnih razmerah potovanja ter prepreči nastanek vseh nesprejemljivih obremenitev ladijske konstrukcije. (4) Odsotnost, znatno poslabšanje ali okvara zapiralnih naprav, naprav za zapiranje tovornih odprtin in za vodo neprepustnih vrat. (5) Prenatovorjenost. (6) Odsotnost oznake ugreza ali nečitljiva oznaka ugreza. 3.6 Področja po konvenciji Marpol, Priloga I (viri so navedeni v oklepajih) (1) Odsotnost, resno poslabšanje ali nepravilno delovanje opreme za filtriranje zaoljene vode, sistema za spremljanje in nadzor izpusta olj ali alarmnih naprav 15 ppm. (2) Preostala prostornina prelivnega in/ali zlivnega tanka premajhna za načrtovano potovanje. (3) Manjkajoča knjiga o oljih. (4) Nedovoljena premostitev izliva. ▼M4 5. Dokumentacija s poročili o nadzoru manjka ali ni v skladu s Pravilom 13G(3)(b) Konvencije Marpol. ▼B 3.7 Področja po konvenciji Marpol, Priloga II (viri so navedeni v oklepajih) (1) Odsotnost priročnika P & A. (2) Tovor ni kategoriziran (3(4)). (3) Manjkajoča knjiga o tovoru (9(6)). (4) Prevoz oljem podobnih snovi brez izpolnitve zahtev ali brez ustrezno dopolnjenega spričevala (14). (5) Nedovoljena premostitev izliva. 3.8 Področja po konvenciji STCW ▼M2 1. Pomorščaki nimajo spričevala, nimajo ustreznega spričevala, nimajo veljavnega dovoljenja ali ne predložijo dokumentiranega dokazila o tem, da so upravi države zastave predložili vlogo za dovoljenje. 2. Zahteve uprave države zastave v zvezi s številom članov ladijske posadke, ki jih je treba upoštevati, niso izpolnjene. 3. Določbe v zvezi s stražarjenjem na poveljniškem mostu ali na stroju niso v skladu z zahtevami, ki jih je za ladjo določila uprava države zastave. 4. Na straži ni osebe, usposobljene za upravljanje opreme, bistvene za varno plovbo, varnostne radijske zveze ali preprečevanje onesnaževanja morja. 5. Ni predloženo dokazilo o strokovni usposobljenosti za naloge, dodeljene pomorščakom v zvezi z varnostjo ladje in preprečevanjem onesnaževanja. 6. Ni zagotovljenih oseb za prvo stražo na začetku plovbe in poznejše menjave straže, ki bi bile dovolj spočite in tudi sicer sposobne za delo. ▼B 3.9 Področja po konvencijah ILO (1) Premalo hrane za plovbo do naslednjega pristanišča. (2) Premalo pitne vode za plovbo do naslednjega pristanišča. (3) Zelo nehigienske razmere na ladji. (4) Ni ogrevanja bivalnih prostorov na ladji, ki pluje v predelih, kjer utegnejo biti temperature zelo nizke. (5) Preveč odpadkov v prehodih/bivalnih prostorih, z opremo ali s tovorom napolnjeni prehodi/bivalni prostori ali drugače ne dovolj varne razmere v njih. 3.10 Področja, ki morda ne upravičujejo zadrževanja ladje, na katerih pa je treba na primer začasno ustaviti postopke s tovorom. Nepravilno delovanje (ali vzdrževanje) sistema inertnega plina, opreme ali strojev, povezanih s tovorom, se šteje za zadosten razlog za ustavitev postopkov s tovorom.









PRILOGA VII

MINIMALNA MERILA ZA INŠPEKTORJE

(kakor je navedeno v členu 12(1))

1. Inšpektorja mora za opravljanje inšpekcijskih pregledov pooblastiti pristojni organ države članice.

2. Bodisi: — inšpektor je moral vsaj eno leto službovati kot ladijski inšpektor in opravljati preglede ter izdajati spričevala v skladu s konvencijami, — in imeti: — (a) spričevalo o usposobljenosti za poveljnika ladje, s katerim lahko poveljuje ladjam z najmanj 1 600 tonami bruto nosilnosti ali več (glej STCW, Pravilo II/2); ali (b) spričevalo o usposobljenosti za upravitelja stroja, s katerim lahko prevzame to delovno nalogo na krovu ladje, katere glavni pogonski sistem ima moč 3 000 kW ali več (glej STCW, Pravilo III/2); ali (c) je opravil izpit za ladjedelskega inženirja, strojnega inženirja ali inženirja na področju pomorskega prometa in delal na tem mestu najmanj pet let, — inšpektorji za varnost plovbe, navedeni pod (a) in (b), morajo imeti najmanj pet let delovnih izkušenj na morju kot častniki krova ali častniki stroja. Ali: Inšpektor: — mora imeti ustrezno univerzitetno diplomo ali drugo primerno izobrazbo, in — se je moral izobraževati in usposabljati v šoli za inšpektorje za varnost plovbe, in — je služboval najmanj dve leti kot ladijski inšpektor in je opravljal preglede ter izdajal spričevala v skladu s konvencijami.

3. Sposobnost ustnega in pisnega sporazumevanja s pomorščaki v jeziku, ki se najpogosteje govori na morju.

4. Ustrezno poznavanje določb v mednarodnih konvencijah in ustreznih postopkov v zvezi z inšpekcijo za varnost plovbe.

5. Inšpektorji, ki ne izpolnjujejo navedenih meril, so prav tako sprejemljivi, če jih pristojni organi države članice zaposlijo za opravljanje inšpekcijskih pregledov na dan sprejetja te direktive.

▼M4









PRILOGA VIII

Objava podatkov o zadržanjih in inšpekcijskih pregledih v pristaniščih držav članic (iz člena 15)

I. Podatki, objavljeni v skladu s členom 15(1), morajo vključevati naslednje: — ime ladje, — številko IMO, — vrsto ladje, — tonažo (bt), — leto zgraditve, kakor je določeno na podlagi datuma, navedenega v spričevalih o varnosti ladje, — ime in naslov lastnika ladje ali upravljavca ladje, — če ladje prevažajo tekoče ali trdne tovore v razsutem stanju, ime in naslov zakupnika, odgovornega za izbiro ladje in vrsto zakupa, — državo zastave, — klasifikacijski zavod ali klasifikacijske zavode, odvisno od primera, ki je/so tej ladji izdal/izdali morebitna klasifikacijska spričevala, — klasifikacijski zavod ali klasifikacijske zavode in/ali katero koli drugo stranko, ki je/so izdal/izdali tej ladji spričevala v skladu z veljavnimi konvencijami v imenu države zastave, z navedbo izdanih spričeval, — pristanišče in datum zadnjega razširjenega inšpekcijskega pregleda z navedbo, kadar je primerno, ali je bilo odrejeno zadržanje, — pristanišče in datum zadnjega posebnega nadzora in ime organizacije, ki je izvedla ta nadzor, — število zadržanj v preteklih 24 mesecih, — državo in pristanišče zadržanja, — datum razveljavitve zadržanja, — trajanje zadržanja v dnevih, — število ugotovljenih pomanjkljivosti in razloge za zadržanje, navedene jasno in nedvoumno, — opis ukrepov, ki jih je sprejel pristojni organ in, kadar je primerno, klasifikacijski zavod, kot ukrepov, ki sledijo zadržanju, — če se zavrne dostop ladje do katerega koli pristanišča znotraj Skupnosti, razloge za tak ukrep navesti jasno in nedvoumno, — navedbo, kadar je primerno, ali je klasifikacijski zavod ali kateri koli drug zasebni organ, ki je izvedel nadzor, odgovoren za pomanjkljivosti, ki so posamično ali skupno privedle do zadržanja, — opis ukrepov, sprejetih za ladjo, ki ji je bilo dovoljeno nadaljevati pot do najbližje ustrezne ladjedelnice ali ki ji je bil zavrnjen dostop do pristanišča Skupnosti.

II. Podatki o pregledanih ladjah, ki so objavljeni v skladu s členom 15(2), morajo vključevati naslednje: — ime ladje, — številko IMO, — vrsto ladje, — tonažo (bt), — leto zgraditve, — ime in naslov lastnika ali upravljavca ladje, — če ladje prevažajo tekoče ali trdne tovore v razsutem stanju, ime in naslov zakupnika, odgovornega za izbiro ladje in vrsto zakupa, — državo zastave, — klasifikacijski zavod ali klasifikacijske zavode, odvisno od primera, ki je/so tej ladji izdal/izdali morebitna klasifikacijska spričevala, — klasifikacijski zavod ali klasifikacijske zavode in/ali katero koli drugo stranko, ki je/so izdal/izdali tej ladji spričevala v imenu države zastave, v skladu z veljavnimi konvencijami, z navedbo izdanih potrdil, — državo, pristanišče in datum inšpekcijskega pregleda, — število in vrsto pomanjkljivosti.

▼M4









PRILOGA IX

Inšpekcijsko poročilo, sestavljeno v skladu s členom 8

Inšpekcijsko poročilo mora vsebovati vsaj naslednje točke:

I. Splošno

1. Pristojni organ, ki je sestavil poročilo

2. Datum in kraj inšpekcijskega pregleda

3. Ime pregledane ladje

4. Zastava

5. Vrsta ladje

6. Številka IMO

7. Klicni znak

8. Bruto tonaža (bt)

9. Nosilnost (če je primerno)

10. Leto zgraditve, kakor je določeno na podlagi datuma, navedenega v spričevalih o varnosti ladje

11. Klasifikacijski zavod ali klasifikacijski zavodi, odvisno do primera, ki je/so izdal/izdali tej ladji morebitna klasifikacijska spričevala

12. Klasifikacijski zavod ali klasifikacijski zavodi in/ali katera koli druga stranka, ki je/so izdal/izdali tej ladji spričevala v imenu države zastave, v skladu z veljavnimi konvencijami

13. Ime in naslov lastnika ali upravljavca ladje

14. Ime in naslov zakupnika, odgovornega za izbiro ladje in vrsto zakupa za ladje, ki prevažajo razsuti tovor v tekočem ali trdnem stanju

15. Končni datum sestave inšpekcijskega poročila

16. Navedba, da se podrobni podatki o inšpekcijskem pregledu ali zadržanju lahko objavijo.

II. Podatki o inšpekcijskem pregledu

1. Spričevala, izdana na podlagi ustreznih mednarodnih konvencij, organ ali organizacija, ki sta izdala zadevno(-a) spričevalo(-a), vključno z datumom izdaje in preteka veljavnosti

2. Deli ali elementi ladje, ki so bili pregledani (ob podrobnejšem ali razširjenem inšpekcijskem pregledu)

3. Vrsta inšpekcijskega pregleda (inšpekcijski pregled, podrobnejši inšpekcijski pregled ali razširjeni inšpekcijski pregled)

4. Vrsta pomanjkljivosti

5. Sprejeti ukrepi.

III. Dodatni podatki ob zadržanju

1. Datum odredbe o zadržanju

2. Datum razveljavitve odredbe o zadržanju

3. Vrsta pomanjkljivosti, ki upravičuje nalog za zadržanje (sklicevanje na konvencije, če je primerno)

4. Podatki o zadnjem vmesnem ali letnem nadzoru

5. Navedba, če je primerno, ali sta klasifikacijski zavod ali katera koli druga zasebna organizacija, ki sta izvedli nadzor, odgovorni za pomanjkljivosti, ki so posamično ali skupaj privedle do zadržanja

6. Sprejeti ukrepi.









PRILOGA X

Podatki, predloženi v okviru spremljanja izvajanja na podlagi člena 17

1. Države članice morajo vsako leto predložiti Komisiji naslednje podatke za prejšnje leto, in sicer najpozneje do 1. aprila. 1.1 Število inšpektorjev, ki delujejo v njihovem imenu v okviru pomorske inšpekcije. Te podatke morajo Komisiji sporočiti z uporabo naslednje vzorčne preglednice. Ti podatki morajo biti predloženi na nacionalni ravni in za vsako pristanišče zadevne države članice. V tej prilogi pristanišče pomeni posamezno pristanišče in geografsko območje, ki ga pokriva en inšpektor ali skupina inšpektorjev, obsega pa več posameznih pristanišč, če je primerno. Isti inšpektor lahko dela v več kakor enem pristanišču/geografskem območju. 1.2 Celotno število posameznih ladij, ki so vplule v njihova pristanišča na nacionalni ravni.

2. Države članice morajo predložiti bodisi: (a) komisiji vsakih šest mesecev seznam gibanja posameznih ladij, ki so vplule v njihova pristanišča, razen za redne trajektne prevoze, ki vsebuje številko IMO ladij in datum prihoda; bodisi namesto tega (b) Sirenacu številke IMO in datum prihoda ladij, ki so vsak dan vplule v njihova pristanišča, razen za redne trajektne prevoze. Države članice morajo predložiti Komisiji seznam rednih trajektnih prevozov iz točk (a) in (b) najpozneje v šestih mesecih po uveljavitvi te direktive, potem pa vsakokrat, kadar nastanejo spremembe pri teh storitvah.









PRILOGA XI

A. KATEGORIJE LADIJ, KATERIM SE LAHKO ZAVRNE DOSTOP DO PRISTANIŠČ SKUPNOSTI (iz člena 7b(1))

1. Tankerji za prevoz plinov in tankerji za prevoz kemikalij.

2. Ladje za prevoz razsutega tovora.

3. Tankerji.

4. Potniške ladje.

B. POSTOPKI V ZVEZI Z ZAVRNITVIJO DOSTOPA DO PRISTANIŠČ SKUPNOSTI (iz člena 7b(2))

1. Če so izpolnjeni pogoji, navedeni v členu 7b, mora pristojni pristaniški organ, v katerem je ladja zadržana drugič ali tretjič, odvisno od primera, pisno obvestiti poveljnika in lastnika ali upravljavca ladje o izdani odločbi za zavrnitev dostopa ladji. Pristojni organ mora prav tako obvestiti pristojne upravne organe države zastave, zadevni klasifikacijski zavod, druge države članice, Komisijo, Centre administratif des affaires maritimes in Sekretariat MOU. Odločba o zavrnitvi dostopa začne veljati takoj, ko dobi ladja dovoljenje za izplutje iz pristanišča po odpravi pomanjkljivosti, ki so privedle do zadržanja.

2. Da bi bila odločba o zavrnitvi dostopa razveljavljena, morata lastnik ali upravljavec ladje nasloviti uradno zahtevo na pristojni organ države članice, ki je izdal odločbo o zavrnitvi dostopa. Tej zahtevi mora biti priloženo potrdilo pristojnega upravnega organa države zastave, ki dokazuje, da je ladja popolnoma v skladu z veljavnimi določbami mednarodnih konvencij. Zahtevi o razveljavitvi odločbe o zavrnitvi dostopa mora biti prav tako priloženo, če je primerno, potrdilo klasifikacijskega zavoda, ki je ladjo klasificirala in ki priča o tem, da je ladja v skladu s klasifikacijskimi standardi, ki jih je ta družba določila.

3. Odločba o zavrnitvi dostopa je lahko razveljavljena samo, če ladjo v dogovorjenem pristanišču ponovno pregledajo inšpektorji pristojnega organa države članice, ki je izdala odločbo o zavrnitvi dostopa, in če je predloženo dokazilo, ki po mnenju te države članice potrjuje, da je ladja v celoti v skladu z veljavnimi zahtevami mednarodnih konvencij. Če je dogovorjeno pristanišče znotraj Skupnosti, lahko pristojni organ države članice namembnega pristanišča s soglasjem pristojnega organa države članice, ki je izdal odločbo o zavrnitvi dostopa, dovoli ladji nadaljevanje plovbe do namembnega pristanišča, samo zato, da preveri, ali ladja izpolnjuje pogoje, določene v odstavku 2. Ponovni pregled obsega razširjeni pregled, ki mora zajeti vsaj ustrezne točke oddelka C Priloge V. Vse stroške tega razširjenega inšpekcijskega pregleda nosi lastnik ali upravljavec ladje.

4. Če rezultati razširjenega inšpekcijskega pregleda zadovoljijo državo članico v skladu z odstavkom 2, mora biti odločba o zavrnitvi dostopa razveljavljena. Lastnik ali upravljavec ladje mora biti o tem pisno obveščen. Pristojni organ mora prav tako pisno sporočiti svojo odločitev pristojnemu upravnemu organu države zastave, zadevnemu klasifikacijskemu zavodu, drugim državam članicam, Komisiji, Centre administratif des affaires maritimes in Sekretariatu MOU.

5. Podatki o ladjah, ki jim je bil zavrnjen dostop do pristanišč Skupnosti, morajo biti dostopni v sistemu Sirenac in objavljeni v skladu z določbami člena 15 in Priloge VIII.









PRILOGA XII

Mednarodne zahteve in zahteve Skupnosti v zvezi s sistemi zapisovanja podatkov o vožnji

Ladje naslednjih kategorij, kadar pristajajo v pristanišču države članice Skupnosti, morajo biti opremljene s sistemom zapisovanja podatkov o potovanju, ki izpolnjuje standarde zmogljivosti, določene v Resoluciji IMO A.861(20), in testne standarde, določene v standardu št. 61996 Mednarodne komisije za elektroniko (IEC):

— potniške ladje, zgrajene 1. julija 2002 ali po tem datumu,

— ro-ro potniške ladje, zgrajene pred 1. julijem 2002, najpozneje na datum prvega nadzora 1. julija 2002 ali po tem datumu,

— potniške ladje, razen ro-ro potniških ladij, zgrajene pred 1. julijem 2002, najpozneje do 1. januarja 2004,

— druge ladje, razen potniških, z nosilnostjo 3 000 bruto ton in več, zgrajene 1. julija 2002 ali po tem datumu.

Ladje naslednjih kategorij, zgrajene pred 1. julijem 2002, morajo, kadar pristajajo v pristanišču države članice Skupnosti, biti opremljene s sistemom zapisovanja podatkov o plovbi, ki izpolnjuje ustrezne standarde IMO:

— tovorne ladje z nosilnostjo 20 000 bruto ton in več, najpozneje na datum, ki ga določi IMO, ali najpozneje 1. januarja 2007, če ni odločitve IMO,

— tovorne ladje z nosilnostjo 3 000 bruto ton in več, vendar do 20 000 bruto ton, najpozneje na datum, ki ga določi IMO, ali najpozneje 1. januarja 2008, kadar ni odločitve IMO.“