02011R0543 — SL — 26.03.2019 — 026.001

To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu

spremenjena z:





popravljena z:









▼B

IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 543/2011

z dne 7. junija 2011

o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave







NASLOV I

UVODNE DOLOČBE

Člen 1

Področje uporabe in uporaba izrazov

1. Ta uredba določa izvedbena pravila za Uredbo št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave.

Vendar se naslova II in III te uredbe uporabljata samo za proizvode iz sektorja sadja in zelenjave iz člena 1(1)(i) Uredbe (ES) št. 1234/2007, in za takšne proizvode, ki so namenjeni izključno predelavi.

2. Izrazi iz Uredbe (ES) št. 1234/2007 imajo v tej uredbi enak pomen, razen če ta uredba ne določa drugače.

▼M29 —————

▼B







NASLOV II

KLASIFIKACIJA PROIZVODOV







POGLAVJE 1

Splošna pravila

Člen 3

Tržni standardi; imetniki

1. Zahteve člena 113a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 so splošni tržni standard. Podrobnosti splošnega tržnega standarda so določene v delu A Priloge I k tej uredbi.

Sadje in zelenjava, za katera ne velja poseben tržni standard, morata biti v skladu s splošnim tržnim standardom. Vendar če imetnik lahko dokaže, da so proizvodi skladni z vsemi veljavnimi standardi, ki jih je sprejela Ekonomska komisija Združenih narodov za Evropo (UNECE), za proizvode velja, da so v skladu s splošnim tržnim standardom.

2. Posebni tržni standardi iz člena 113(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 so določeni v delu B Priloge I k tej uredbi za naslednje proizvode:

(a) jabolka,

(b) agrume,

(c) kivi,

(d) solato, kodrolistno endivijo in endivijo eskariol,

(e) breskve in nektarine,

(f) hruške,

(g) jagode,

(h) papriko,

(i) namizno grozdje,

(j) paradižnik.

3. Za namene člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 je „imetnik“ katera koli fizična ali pravna oseba, ki je fizični lastnik zadevnih proizvodov.

Člen 4

Izjeme in izvzetja od uporabe tržnih standardov

1. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se za naslednje ne zahteva, da so v skladu s tržnimi standardi:

(a) če so jasno označeni z besedilom „namenjeni za predelavo“ ali „za živalsko krmo“ ali katerim koli drugim ustreznim besedilom, proizvodi:

(i) namenjeni za industrijsko predelavo ali

(ii) namenjeni za živalsko krmo ali drugo neživilsko uporabo;

(b) proizvode, ki jih pridelovalec trži na svojem kmetijskem gospodarstvu neposredno potrošniku za njegovo osebno uporabo;

▼M18

(c) proizvode, ki jih sklep Komisije, sprejet na zahtevo države članice v skladu s postopkom iz člena 195(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007, prizna kot proizvode iz določene regije, ki se tej regiji ali, v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih, v tej državi članici v primeru uveljavljene tradicionalne lokalne porabe prodajajo na drobno;

▼B

(d) proizvode, ki so obrezani ali rezani, da so „pripravljeni za zaužitje“ ali „pripravljeni za kuhinjsko rabo“;

(e) proizvode, ki se tržijo kot užitni kalčki, po klitju semen rastlin, uvrščenih kot sadje in zelenjava na podlagi člena 1(1)(i) in dela IX Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007.

2. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se za naslednje ne zahteva, da so v skladu s tržnimi standardi v določenem proizvodnem območju:

(a) proizvode, ki jih pridelovalec proda ali dostavi v obrate za pripravo in pakiranje ali v skladišča, ali jih v take obrate pošlje s svojega kmetijskega gospodarstva, in

(b) proizvode, ki se pošiljajo iz skladišč v obrate za pripravo in pakiranje.

3. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 lahko države članice iz zahtev posebnih tržnih standardov izvzamejo proizvode, ki so namenjeni za maloprodajo potrošnikom v osebno uporabo in označeni s „proizvodi, namenjeni za predelavo“, ali kateri koli drugim podobnim besedilom, ter namenjeni za predelavo, razen proizvodov iz odstavka 1(a)(i) tega člena.

4. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 lahko države članice iz zahtev posebnih tržnih standardov izvzamejo proizvode, ki jih proizvajalec proda neposredno končnemu potrošniku za osebno uporabo na trgih, rezerviranih le za proizvajalce v določenem proizvodnem območju, ki ga opredelijo države članice.

5. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 glede posebnih tržnih standardov lahko sveže sadje in zelenjava, ki nista uvrščena v kakovostni razred „ekstra“, v fazah, ki sledijo odpremi, kažeta rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti ter rahlo pokvarljivost zaradi njunega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.

6. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se za naslednje proizvode ne zahteva, da so v skladu s tržnimi standardi:

(a) negojene gobe z oznako KN 0709 59 ,

(b) kapre z oznako KN 0709 90 40 ,

(c) grenke mandlje z oznako KN 0802 11 10 ,

(d) oluščene mandlje z oznako KN 0802 12 ,

(e) neoluščene lešnike z oznako KN 0802 22 ,

(f) oluščene orehe z oznako KN 0802 32 ,

(g) pinjole z oznako KN 0802 90 50 ,

(h) pistacije z oznako KN 0802 50 00 ,

(i) makadamijo z oznako KN 0802 60 00 ,

(j) pekan z oznako KN 0802 90 20 ,

(k) druge oreške z oznako KN 0802 90 85 ,

(l) posušene rajske smokve z oznako KN 0803 00 90 ,

(m) posušene agrume z oznako ZN 0805 ,

(n) mešanice tropskih oreščkov z oznako KN 0813 50 31 ,

(o) mešanice drugih oreščkov z oznako KN 0813 50 39 ,

(p) žafran z oznako KN 0910 20 .

7. Za proizvode iz odstavka 1(a) in odstavka 2 se pristojnim organom držav članic zagotovijo dokazi, da so izpolnjeni predpisani pogoji, zlasti glede namena uporabe.

Člen 5

Podatki na označbah

1. Podatki, ki se zahtevajo v tem poglavju, morajo biti prikazani čitljivo in na vidnem mestu na eni strani embalaže. Natisnjeni morajo biti neizbrisljivo, neposredno na embalažo ali na etiketo, ki je sestavni del embalaže ali pa je nanjo pritrjena.

2. Za blago, ki se odpošilja v razsutem stanju in se naklada neposredno na prevozno sredstvo, se podatki iz odstavka 1 navedejo v dokumentu, ki spremlja blago, ali na obvestilu, ki se namesti na vidno mesto v prevoznem sredstvu.

3. Pri sklepanju pogodb pri prodaji na daljavo v smislu člena 2(1) Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ) se zaradi skladnost s tržnimi standardi zahteva, da so podatki na voljo, preden je sklenjen nakup.

4. Na računih in spremljajoči dokumentaciji, razen računih za potrošnike, sta jasno navedena ime in država porekla proizvodov ter, če je ustrezno, razred, sorta in komercialni tip, če to zahteva posebni tržni standard, ali pa se navede, da je proizvod namenjen za predelavo.

Člen 6

Podatki v fazi maloprodaje

1. V fazi maloprodaje so podatki, ki se zahtevajo v tem poglavju, čitljivi in na vidnem mestu. Proizvodi se lahko namenijo za prodajo, če trgovec na drobno vidno, čitljivo in jasno navede podrobnosti o državi porekla in, če je ustrezno, razred in sorto ali komercialni tip tako, da se ne zavaja potrošnika.

2. Za predpakirane proizvode iz Direktive 2000/13/ES Evropskega Parlamenta in Sveta ( 2 ) je treba poleg podatkov, ki jih zahtevajo tržni standardi, navesti neto maso. Vendar pa zahteva za navedbo neto mase ne velja za proizvode, ki se navadno prodajajo po kosih, če je število posameznih kosov jasno razvidno in se lahko prešteje od zunaj ali če je število kosov navedeno na etiketi.

▼M31

Člen 7

Mešanice

1. Dovoli se trženje enot pakiranja, ki vsebujejo mešanice različnih vrst sadja, zelenjave ali sadja in zelenjave z neto maso 5 kg ali manj, če:

(a) so proizvodi iste kakovosti in če vsak zadevni proizvod izpolnjuje ustrezni posebni tržni standard oziroma splošni tržni standard, če posebnega tržnega standarda za zadevni proizvod ni,

(b) je enota pakiranja ustrezno označena v skladu s tem poglavjem ter

(c) mešanica ne zavaja potrošnika.

2. Zahteve odstavka 1(a) ne veljajo za proizvode, ki so vključeni v mešanico in niso proizvodi sektorja sadja in zelenjave, kot so določeni v členu 1(2)(i) Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 3 ).

3. Če so proizvodi v mešanici s poreklom iz več kot ene države članice ali tretje države, se lahko polno ime držav porekla ustrezno nadomesti z eno od naslednjih možnosti:

(a) „mešanica sadja s poreklom v EU“, „mešanica zelenjave s poreklom v EU“ ali „mešanica sadja in zelenjave s poreklom v EU“,

(b) „mešanica sadja s poreklom zunaj EU“, „mešanica zelenjave s poreklom zunaj EU“ ali „mešanica sadja in zelenjave s poreklom zunaj EU“,

(c) „mešanica sadja s poreklom v EU in zunaj EU“, „mešanica zelenjave s poreklom v EU in zunaj EU“ ali „mešanica sadja in zelenjave s poreklom v EU in zunaj EU“.

▼B







POGLAVJE II

Preverjanje skladnosti s tržnimi standardi







Oddelek 1

Splošne določbe

Člen 8

Področje uporabe

To poglavje določa pravila za preverjanje skladnosti, to pomeni preglede sadja in zelenjave na vseh stopnjah trženja, s čimer se preveri, da sta skladna s tržnimi standardi ter drugimi določbami tega naslova ter člena 113 in člena 113a Uredbe (ES) št. 1234/2007.

Člen 9

Usklajevalni organi in inšpekcijski organi

1. Vsaka država članica imenuje:

(a) pristojni organ, odgovoren za usklajevanje in stike na področjih, urejenih s tem poglavjem, v nadaljnjem besedilu : usklajevalni organ, in

(b) inšpekcijski organ ali organe, odgovorne za uporabo tega poglavja, v nadaljnjem besedilu : inšpekcijski organi.

Usklajevalni in inšpekcijski organi iz prvega pododstavka so lahko javni ali zasebni. Vendar so v vsakem primeru zanje odgovorne države članice.

2. Države članice Komisiji sporočijo:

(a) ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte usklajevalnega organa, ki so ga imenovale v skladu z odstavkom 1(a),

(b) ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale v skladu z odstavkom 1(b), ter

(c) natančen opis zadevnih področij dejavnosti inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale.

3. Usklajevalni organ je lahko inšpekcijski organ ali eden od inšpekcijskih organov ali kateri koli drug organ, imenovan v skladu z odstavkom 1.

4. Komisija objavi seznam usklajevalnih organov, ki so jih imenovale države članice, na način, za katerega meni, da je ustrezen.

Člen 10

Zbirke podatkov o trgovcih

1. Države članice vzpostavijo zbirko podatkov o trgovcih s sadjem in zelenjavo, v kateri so v skladu s pogoji iz tega člena navedeni trgovci, ki se ukvarjajo s trženjem sadja in zelenjave, za katera so bili določeni standardi v skladu s členom 113 Uredbe (ES) št. 1234/2007.

Države članice lahko v ta namen uporabijo katere koli druge zbirke podatkov, ki že obstajajo v druge namene.

2. V tej uredbi „trgovec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki:

(a) ima sadje in zelenjavo, za katera veljajo tržni standardi, z namenom, da:

(i) ju razstavi ali ponudi v prodajo,

(ii) proda ali

(iii) na kakršen koli drug način trži ali

(b) dejansko opravlja katero koli dejavnost iz točke (a) v zvezi s sadjem in zelenjavo, za katera veljajo tržni standardi.

Dejavnosti iz točke (a) prvega pododstavka vključujejo:

(a) prodajo na daljavo bodisi po internetu bodisi kako drugače,

(b) dejavnosti, ki jih opravlja fizična ali pravna oseba zase ali v imenu tretje stranke, in

(c) dejavnosti, ki se opravijo v Uniji in/ali z izvozom v tretje države in/ali z uvozom iz tretjih držav.

3. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se naslednji trgovci lahko vključijo ali ne vključijo v zbirko podatkov:

(a) trgovci, katerih dejavnosti so izvzete iz obveznosti upoštevanja tržnih standardov v skladu s členom 4, in

(b) fizične ali pravne osebe, katerih dejavnosti v sektorju sadja in zelenjave so omejene bodisi na prevoz blaga bodisi maloprodajo.

4. Kadar je zbirka podatkov sestavljena iz več ločenih elementov, usklajevalni organ zagotovi, da so zbirka podatkov, njeni elementi in njena posodobitev enotni. Posodobitev zbirke podatkov se opravi zlasti na podlagi podatkov, zbranih pri pregledih skladnosti.

5. Zbirka podatkov za vsakega trgovca vsebuje:

(a) registracijsko številko trgovca, ime in naslov,

(b) informacije, potrebne za njegovo uvrstitev v eno od kategorij tveganja iz člena 11(2), zlasti njegov položaj v tržni verigi in informacije o pomembnosti podjetja,

(c) informacije o ugotovitvah iz prejšnjih pregledov vsakega trgovca,

(d) vse druge informacije, ki so potrebne za preglede, kot so informacije o tem, ali obstaja sistem zagotavljanja kakovosti oziroma samonadzor v zvezi s skladnostjo s tržnimi standardi.

Posodobitev zbirke podatkov se opravi zlasti na podlagi podatkov, zbranih pri preverjanju skladnosti.

6. Trgovci zagotovijo informacije, ki jih države članice štejejo za potrebne za vzpostavitev in posodobitev zbirke podatkov. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se trgovci, ki nimajo sedeža na njihovem ozemlju, vendar trgujejo na njem, navedejo v njihovi zbirki podatkov.







Oddelek 2

Preverjanje skladnosti, ki ga opravijo države članice

Člen 11

Preverjanje skladnosti

1. Države članice zagotovijo, da se na podlagi analize tveganja selektivno in dovolj pogosto opravijo preverjanja, in tako zagotovijo, da navedeni proizvodi ustrezno izpolnjujejo tržne standarde in ostale določbe tega naslova ter člena 113 in člena 113a Uredbe (ES) št. 1234/2007.

Merila za ocenjevanje tveganja vključujejo obstoječa potrdila o skladnosti iz člena 14, ki jih izda pristojni organ tretje države, v katerih so preverjanja skladnosti na podlagi člena 15 odobrena. Takšno potrdilo se upošteva kot dejavnik pri zmanjšanju tveganja glede neskladnosti.

Merila za ocenjevanje tveganja lahko vključujejo tudi:

(a) naravo proizvoda, čas proizvodnje, ceno proizvoda, vreme, pakiranje in ravnanje, pogoje za skladiščenje, državo porekla, prevozno sredstvo ali količino serije;

(b) velikost trgovcev, njihov položaj v tržni verigi, količino ali vrednost, ki ju tržijo, obseg njihovih proizvodov, območje dostave ali tipe dejavnosti, ki jih opravljajo, kot so skladiščenje, sortiranje, pakiranje ali prodaja;

(c) ugotovitve iz prejšnjih pregledov s številom in vrsto ugotovljenih pomanjkljivosti, običajno kakovost tržnih proizvodov, raven uporabljene tehnične opreme;

(d) zanesljivost sistemov trgovcev za zagotavljanje kakovosti ali samonadzor v zvezi s skladnostjo s tržnimi standardi;

(e) mesto, kjer se opravi preverjanje, zlasti, če je to mesto prvega vstopa v Unijo ali mesto, kjer se proizvodi pakirajo oziroma nalagajo;

(f) kakršne koli informacije, ki bi lahko nakazovale tveganje glede neskladnosti.

2. Analiza tveganja temelji na informacijah, navedenih v zbirki podatkov trgovcev iz člena 10, glede na analizo pa se trgovce razvrsti v kategorije tveganj.

Države članice vnaprej določijo:

(a) merila za ocenjevanje tveganja glede neskladnosti serij;

(b) na podlagi analize tveganja za vsako kategorijo tveganja najmanjše deleže trgovcev ali serij in/ali količin, pri katerih se preverja skladnost.

Države članice se na podlagi analize tveganja lahko odločijo, da ne opravijo selektivnega preverjanja pri proizvodih, za katere ne veljajo posebni tržni standardi.

3. Če se pri pregledih odkrijejo precejšnje nepravilnosti, države članice opravljajo pogostejše preglede v zvezi s trgovci, proizvodi, poreklom ali drugimi parametri.

4. Trgovci morajo inšpekcijskim organom zagotoviti vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo preverjanja skladnosti.

Člen 12

Pooblaščeni trgovci

1. Države članice lahko pooblastijo trgovce, ki so razvrščeni v najnižjo kategorijo tveganja in zagotavljajo posebna jamstva za skladnost s tržnimi standardi, da uporabljajo vzorce iz Priloge II pri označevanju vsakega paketa na stopnji odpreme in/ali podpišejo potrdilo o skladnosti iz člena 14.

2. Dovoljenje se izda za obdobje najmanj enega leta.

3. Trgovci, ki dobijo dovoljenje, morajo:

(a) imeti inšpekcijsko osebje, ki je bilo na usposabljanju, ki ga je odobrila država članica;

(b) imeti primerno opremo za pripravo in pakiranje proizvodov;

(c) se zavezati, da bodo opravili preverjanje skladnosti blaga, ki ga odpošiljajo, in vodili register, v katerem bodo zabeleženi vsi opravljeni pregledi.

4. Če pooblaščeni trgovec ne izpolnjuje več zahtev za odobritev, države članice umaknejo odobritev.

5. Ne glede na odstavek 1 lahko pooblaščeni trgovci do porabe zalog še naprej uporabljajo vzorce, ki so bili do ►M18 21. junija 2011 ◄ skladni z Uredbo (ES) št. 1580/2007.

Dovoljenja, izdana trgovcem pred ►M18 22. junijem 2011 ◄ , se uporabljajo še naprej za obdobje, za katerega so bila izdana.

Člen 13

Sprejetje deklaracij s strani carinskih organov

1. Carine lahko sprejmejo izvozne deklaracije in/ali deklaracije za sprostitev v prosti promet le za proizvode, za katere veljajo posebni tržni standardi, če:

(a) je blagu priloženo potrdilo o skladnosti ali

(b) pristojni inšpekcijski organ obvesti carinski organ, da je za zadevne serije izdano potrdilo o skladnosti ali

(c) pristojni inšpekcijski organ obvesti carinski organ, da za zadevne serije ni izdal potrdila o skladnosti, ker teh ni bilo treba pregledati v smislu ocene tveganja iz člena 11(1).

To ne posega v preverjanja skladnosti, ki ga opravljajo države članice v skladu s členom 11.

2. Odstavek 1 se uporablja tudi za proizvode, za katere velja splošni tržni standard, določen v delu A Priloge I, in za proizvode iz člena 4(1)(a), če zadevna država članica meni, da je to potrebno v smislu analize tveganja iz člena 11(1).

Člen 14

Potrdila o skladnosti

1. Potrdila o skladnosti lahko izda pristojni organ, da potrdi, da so zadevni proizvodi skladni z ustreznim tržnim standardom (v nadaljnjem besedilu: potrdilo). Potrdilo, ki ga uporabljajo pristojni organi v Uniji, je določeno v Prilogi III.

Namesto potrdil, ki jih izdajo pristojni organi v Uniji, lahko tretje države iz člena 15(4) namesto tega uporabijo svoje potrdilo, če vsebuje informacije, ki so enakovredne informacijam v potrdilu Unije. Komisija da na voljo vzorce takšnih potrdil tretjih držav v obliki, ki se ji zdi primerna.

2. Potrdila se lahko izdajo v papirni obliki z originalnim podpisom ali v preverjeni elektronski obliki z elektronskim podpisom.

3. Vsako potrdilo ima žig pristojnega organa in podpis za to pooblaščene osebe ali oseb.

4. Potrdilo se izda v vsaj enem od uradnih jezikov Unije.

5. Vsako potrdilo ima serijsko številko, s katero se lahko ugotovi identičnost. Pristojni organ obdrži kopijo vsakega izdanega potrdila.

6. Ne glede na prvi pododstavek odstavka 1 lahko države članice do porabe zalog še naprej uporabljajo potrdila o skladnosti, ki so bila do 30. junija 2009 skladna z Uredbo (ES) št. 1580/2007.







Oddelek 3

Preverjanje skladnosti, ki ga opravijo države članice

Člen 15

Odobritev preverjanja skladnosti, ki ga opravijo tretje države pred uvozom v Unijo

▼M18

1. Na zahtevo tretje države lahko Komisija v skladu s postopkom iz člena 195(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007 odobri preverjanje skladnosti s tržnimi standardi, ki ga opravi ta tretja država pred uvozom v Unijo.

▼B

2. Odobritev iz odstavka 1 se lahko dodeli tretjim državam, na ozemlju katerih proizvodi, ki se izvažajo v Unijo, izpolnjujejo tržne standarde Unije ali vsaj standarde, ki so enakovredni.

Odobritev določa uradni organ v tretji državi, ki je odgovoren za izvajanje preverjanj iz odstavka 1. Organ je odgovoren za stike z Unijo. Odobritev določa tudi inšpekcijske organe tretje države, odgovorne za ustrezna preverjanja.

Odobritev se lahko uporablja le za proizvode s poreklom iz zadevne tretje države in je lahko omejena na nekatere proizvode.

3. Inšpekcijski organi tretje države so uradni organi ali organi, ki jih uradno prizna organ iz odstavka 2, ki ponujajo zadostna jamstva in imajo na voljo potrebno osebje, opremo in objekte za izvajanje pregledov v skladu z metodami iz člena 17(1) ali enakovrednimi metodami.

4. Tretje države, katerih preverjanja skladnosti so bila potrjena v skladu s tem členom, in zadevni proizvodi se določijo v Prilogi IV.

Komisija v obliki, ki se ji zdi primerna, da na voljo podrobnosti o uradnih in inšpekcijskih organih.

Člen 16

Razveljavitev odobritve preverjanja skladnosti

Komisija lahko razveljavi odobritev preverjanja skladnosti, če ugotovi, da blago v znatnem številu serij in/ali količin ne ustreza informacijam v potrdilu o skladnosti, ki so ga izdali inšpekcijski organi tretje države.







Oddelek 4

Inšpekcijske metode

Člen 17

Inšpekcijske metode

1. Preverjanje skladnosti iz tega poglavja, razen preverjanja pri prodaji na drobno končnemu potrošniku, se opravi v skladu z inšpekcijskimi metodami iz Priloge V, razen če je v tej uredbi določeno drugače.

Države članice določijo posebne predpise za spremljanje skladnosti pri maloprodaji končnemu potrošniku.

2. Če inšpektorji ugotovijo, da je blago skladno s tržnimi standardi, lahko inšpekcijski organ izda potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III.

3. Kadar blago ni skladno s standardi, inšpekcijski organ za trgovca ali njegove zastopnike izda ugotovitev o neskladnosti. Blago, za katero je bila izdana ugotovitev o neskladnosti, se ne sme premeščati brez dovoljenja inšpekcijskega organa, ki je izdal to ugotovitev. Za to dovoljenje lahko veljajo pogoji, ki jih določi inšpekcijski organ.

Trgovci se lahko odločijo, da vse blago ali del blaga uskladijo s tržnimi standardi. Blago, ki je bilo usklajeno, se ne sme tržiti, dokler pristojni inšpekcijski organ z vsemi ustreznimi sredstvi ne zagotovi, da je bilo blago dejansko usklajeno. Pristojni inšpekcijski organ izda, kadar je to potrebno, potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III, za serijo ali del serije, šele ko je blago usklajeno.

Če inšpekcijski organ sprejme željo trgovca, da uskladi blago v državi članici, ki ni tista, v kateri se je pri preverjanju ugotovilo, da blago ni skladno, trgovec serijo, ki ni skladna, priglasi pristojnemu inšpekcijskemu organu namembne države članice. Država članica, ki izda ugotovitev neskladnosti, pošlje izvod o tej ugotovitvi zadevni državi članici in namembni državi članici, ki prejme serijo, ki ni skladna.

Kadar blaga ni mogoče uskladiti, spremeniti v krmo, industrijsko predelati ali uporabiti za druge oblike, ki niso namenjene za prehrano ljudi, lahko inšpekcijski organ, če je to potrebno, zahteva od trgovcev, da sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se zadevni proizvodi ne tržijo.

Trgovci zagotovijo vse podatke, ki se zdijo državam članicam potrebni za uporabo tega odstavka.







Oddelek 5

Uradna obvestila

Člen 18

Uradno obveščanje

1. Država članica, kjer se ugotovi, da pošiljka iz druge države članice zaradi pomanjkljivosti ali poškodb, ki bi se lahko ugotovile že med pakiranjem, ni skladna s tržnimi standardi, o tem obvesti Komisijo in države članice, ki bi jih to lahko zadevalo.

2. Država članica, kjer se zaradi neskladnosti s tržnimi standardi za veliko blaga iz tretje države zavrne sprostitev v prosti promet, o tem obvesti Komisijo, države članice, ki bi jih to lahko zadevalo, in zadevno tretjo državo, kot so navedene v Prilogi IV.

3. Države članice Komisiji sporočijo določbe njihovih sistemov inšpekcij in analiz tveganja. Komisijo obvestijo o kakršnih koli naknadnih spremembah navedenih sistemov.

4. Države članice Komisiji in drugim državam članicam sporočijo povzetke rezultatov inšpekcij na vseh stopnjah trženja v določenem letu do 30. junija naslednjega leta.

5. Način obveščanja iz odstavkov 1 do 4 določi Komisija.







NASLOV III

ORGANIZACIJE PROIZVAJALCEV







POGLAVJE I

Zahteve in priznanje

▼M29 —————

▼B







Oddelek 4

Skupine proizvajalcev

Člen 36

Predložitev načrtov za priznanje

1. Pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe predloži načrt za priznanje iz člena 125e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 pristojnemu organu države članice, v kateri je sedež pravne osebe.

2. Države članice določijo:

(a) minimalne zahteve, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe, da lahko predloži načrt za priznanje,

(b) pravila za sestavo, vsebino in izvedbo načrtov za priznanje,

(c) obdobje, v katerem je nekdanjemu članu organizacije proizvajalcev prepovedano pridružiti se skupini proizvajalcev, potem ko je zapustil organizacijo proizvajalcev, v zvezi s proizvodi, za katere je bila priznana organizacija proizvajalcev, in

(d) upravne postopke za odobritev, spremljanje in izpolnjevanje načrtov za priznanje, in

▼M8

(e) pravila, ki preprečujejo, da proizvajalec pomoč Unije za skupine proizvajalcev prejema dlje kot 5 let.

▼B

Člen 37

Vsebina načrtov za priznanje

Osnutek načrta za priznanje vsebuje vsaj:

(a) opis začetnega stanja, zlasti kar zadeva število članov proizvajalcev, pri čemer se navedejo podrobnosti o članih, proizvodnji, vključno z vrednostjo tržne proizvodnje, trženju in infrastrukturi, ki je na voljo skupini proizvajalcev, vključno z infrastrukturo, ki je v lasti posameznih članov skupine proizvajalcev,

(b) predlagani datum za začetek izvajanja načrta in njegovo trajanje, ki ne presega pet let, ter

(c) dejavnosti in naložbe, ki jih je treba izvesti, da se doseže priznanje.

▼M8

Naložbe iz točke (c) prvega odstavka ne vključujejo naložb, navedenih v Prilogi Va.

▼B

Člen 38

Odobritev načrtov za priznanje

▼M8

1. Pristojni organ države članice sprejme eno od odločitev iz odstavka 3 v treh mesecih od prejema osnutka načrta za priznanje, ki mu je priložena vsa dodatna dokumentacija. Države članice lahko določijo krajše roke.

▼B

2. Države članice lahko sprejmejo dodatna pravila glede upravičenosti dejavnosti in izdatkov na podlagi načrtov za priznanje, vključno s pravili glede upravičenosti do naložb, da bi skupine proizvajalcev izpolnile zahteve meril za priznanje organizacij proizvajalcev iz člena 125b(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007.

▼M8

3. Po preverjanjih skladnosti iz člena 111 lahko pristojni organ države članice po potrebi:

(a) začasno sprejme načrt in podeli začasno priznanje;

(b) zahteva spremembe načrta, vključno s spremembami v zvezi z njegovim trajanjem. Države članice zlasti ocenijo, ali predlagane faze niso neupravičeno dolge, in zahtevajo spremembe, kadar bi lahko skupina proizvajalcev izpolnjevala merila za priznanje za organizacije proizvajalcev pred koncem petletnega obdobja iz tretjega pododstavka člena 125e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007;

(c) zavrne načrt, zlasti v primeru, če pravne osebe ali jasno opredeljeni deli takih oseb, ki zahtevajo predhodno priznanje kot skupine proizvajalcev, že izpolnjujejo merila za priznanje kot organizacija proizvajalcev.

Po potrebi je lahko začasno sprejet le načrt, ki vključuje spremembe, zahtevane na podlagi točke (b).

▼M8

4. Pristojni organ države članice do 1. julija v katerem koli letu obvesti Komisijo o odločitvah, s katerimi začasno sprejme načrte za priznanje, in o finančnih posledicah teh načrtov, pri čemer uporabi predlogi iz Priloge Vb.

5. Ko so koeficienti dodelitve iz drugega pododstavka člena 47(4) določeni, pristojni organ države članice zadevnim skupinam proizvajalcev omogoči, da spremenijo ali umaknejo svoj načrt za priznanje. Če skupina proizvajalcev ne umakne svojega načrta, pristojni organ takšen načrt dokončno sprejme, pri čemer ga je treba ustrezno spremeniti, če pristojni organ meni, da je to potrebno.

6. Pristojni organ države članice o odločitvah iz odstavkov 3 in 5 obvesti pravno osebo ali jasno opredeljen del pravne osebe.

▼B

Člen 39

Izvedba načrtov za priznanje

1. Načrt za priznanje se izvaja v letnih obdobjih z začetkom 1. januarja. Države članice lahko skupinam proizvajalcev dovolijo, da letna obdobja razdelijo na polletna obdobja.

Za prvo leto izvajanja se v skladu s predlaganim datumom iz člena 37(b) načrt za priznanje začne izvajati:

(a) 1. januarja po datumu, ko ga sprejme pristojni organ države članice, ali

(b) prvi koledarski dan po datumu sprejetja.

Prvo leto izvajanja načrta za priznanje se v vsakem primeru konča 31. decembra istega leta.

▼M8

2. Države članice določijo pogoje, pod katerimi lahko skupine proizvajalcev za spremembe načrtov zaprosijo med njihovim izvajanjem. Tem prošnjam se priložijo vsi potrebni dodatni dokumenti.

Države članice določijo pogoje, pod katerimi se lahko načrti za priznanje spremenijo v letnem ali polletnem obdobju, ne da bi jih pristojni organ države članice predhodno odobril. Te spremembe izpolnjujejo pogoje za dodelitev pomoči le, če jih skupina proizvajalcev nemudoma sporoči pristojnemu organu države članice.

Pristojni organ države članice lahko skupinam proizvajalcev dovoli, da v določenem letu in za to določeno leto povečajo skupni znesek izdatkov iz načrta za priznanje za največ 5 % prvotno odobrenega zneska ali ga zmanjšajo za najvišji odstotek, ki ga določijo države članice, pri čemer se morajo v obeh primerih ohraniti splošni cilji načrta za priznanje, celotni izdatki Unije na ravni zadevne države članice pa ne smejo presegati zneska prispevka Unije, ki je bil tej državi članici dodeljen v skladu s členom 47(4).

Pri združitvah skupin proizvajalcev iz člena 48 se omejitev 5 % uporablja za skupni znesek izdatkov iz načrtov za priznanje združenih skupin proizvajalcev.

▼B

3. Pristojni organ države članice odloči o spremembi načrta v treh mesecih od prejema prošnje za spremembo, potem ko preveri predloženo utemeljitev. Če v navedenem roku ni sprejeta nobena odločitev o prošnji za spremembo, se šteje, da je bila prošnja zavrnjena. Države članice lahko zagotovijo krajše roke.

Člen 40

Zahtevki za priznanje organizacije proizvajalcev

1. Skupine proizvajalcev, ki izvajajo načrt za priznanje, lahko kadar koli vložijo zahtevek za priznanje na podlagi člena 125b Uredbe (ES) št. 1234/2007. Takšni zahtevki se v vsakem primeru predložijo pred koncem prehodnega obdobja iz člena 125e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007.

2. Po datumu, ko je tak zahtevek vložen, lahko zadevna skupina predloži osnutek operativnega programa v skladu s členom 63.

Člen 41

Glavne dejavnosti skupin proizvajalcev

1. Glavna dejavnost skupine proizvajalcev zadeva koncentracijo ponudbe in dajanje proizvodov njenih članov, za katere je priznana, na trg.

2. Skupina proizvajalcev lahko proda proizvode proizvajalcev, ki niso člani skupine proizvajalcev, če ima ta priznanje za navedene proizvode in je gospodarska vrednost navedene dejavnosti pod vrednostjo tržne proizvodnje lastnih članov skupine proizvajalcev in članov drugih skupin proizvajalcev.

Člen 42

Vrednost tržne proizvodnje

1. Člen 50(1) do (4) in (7) ter prvi stavek odstavka 6 navedenega člena se smiselno uporabljajo za skupine proizvajalcev.

2. Kadar je zmanjšanje vrednosti tržne proizvodnje v vrednosti vsaj 35 % posledica vzrokov, ki so državi članici primerno utemeljeni ter ki niso predmet odgovornosti in nadzora skupine proizvajalcev, skupna vrednost tržne proizvodnje ne sme biti manjša od 65 % skupne vrednosti, navedene v prejšnjem zahtevku ali zahtevkih za pomoč, ki zajemajo najnovejše letno obdobje, kot je preverila država članica, in če tega ni storila, vrednosti, prvotno navedene v odobrenem načrtu za priznanje.

3. Vrednost tržne proizvodnje se izračuna na podlagi zakonodaje, ki se uporablja v obdobju, za katero se zahteva pomoč.

Člen 43

Financiranje načrtov za priznanje

1. Višine pomoči iz člena 103a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se v zvezi s tržno proizvodnjo, ki presega 1 000 000 EUR, zmanjšajo za polovico.

▼C1

2. Pomoč iz člena 103a(1)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007 je omejena z zgornjo mejo 100 000 EUR na letno obdobje za vsako skupino proizvajalcev.

▼B

3. Pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se izplača:

(a) v letnih ali polletnih obrokih na koncu vsakega letnega ali polletnega obdobja za izvajanje načrta za priznanje ali

(b) v obrokih, ki pokrivajo del letnega obdobja, če se načrt začne med letnim obdobjem ali se priznanje v skladu s členom 125b Uredbe (ES) št. 1234/2007 izda pred koncem letnega obdobja. V tem primeru se zgornja meja iz odstavka 2 tega člena sorazmerno zmanjša.

Za izračun zneska obrokov lahko države članice kot podlago uporabijo tržno proizvodnjo obdobja, ki ni enako obdobju, za katero se plača obrok, kadar pregledi to zahtevajo. Razlika med obdobjema je manjša kot dejansko zadevno obdobje.

4. Menjalni tečaj, ki se uporablja za zneske iz odstavkov 1 in 2, je najnovejši tečaj, ki ga objavi Evropska centralna banka pred prvim dnem obdobja, za katero je odobrena zadevna pomoč.

Člen 44

Pomoč za naložbe, ki se zahtevajo za priznanje

Naložbe, povezane z izvajanjem načrta za priznanje iz člena 37(c) te uredbe, za katere je pomoč zagotovljena s členom 103a(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se financirajo sorazmerno glede na njihovo uporabo za proizvode članov skupine proizvajalcev, za katere se odobri predhodno priznanje.

Naložbe, ki bi lahko izkrivile konkurenco v zvezi z drugimi gospodarskimi dejavnostmi skupine proizvajalcev, se izključijo iz pomoči Unije.

▼M8

Naložbe se lahko izvajajo na posameznih gospodarstvih in/ali v prostorih proizvajalcev, ki so člani skupine proizvajalcev, če prispevajo k ciljem načrta za priznanje. Če član zapusti skupino proizvajalcev, države članice zagotovijo, da se naložba ali njena preostala vrednost, kadar obdobje odplačila še ni poteklo, izterja.

▼B

Člen 45

Zahtevek za pomoč

1. Skupina proizvajalcev za pomoč iz člena 103a(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 v treh mesecih po koncu vsakega letnega ali polletnega obdobja iz člena 43(3) te uredbe predloži en sam zahtevek. Zahtevek vključuje izjavo o vrednosti tržne proizvodnje za obdobje, za katero se zahteva pomoč.

2. Zahtevke za pomoč, ki zajemajo polletna obdobja, je mogoče predložiti le, če se načrt za priznanje razdeli na polletna obdobja iz člena 39(1). Vsakemu zahtevku za pomoč se priloži pisna izjava skupine proizvajalcev, da ta skupina:

(a) izpolnjuje in bo izpolnjevala določbe Uredbe (ES) št. 1234/2007 in določbe te uredbe ter

(b) se ni financirala, se ne financira in se ne bo financirala neposredno ali posredno z dvojnimi sredstvi Unije ali nacionalnimi sredstvi glede dejavnosti iz svojega načrta za priznanje, za katere se dodeljuje financiranje Unije v skladu s to uredbo.

3. Države članice določijo rok za izplačilo pomoči, ki ne sme biti daljši od šest mesecev po prejemu zahtevka.

Člen 46

Upravičenost

Države članice ocenijo upravičenost skupin proizvajalcev do pomoči na podlagi te uredbe ob upoštevanju pogojev in datuma morebitne prejšnje dodelitve javne pomoči organizacijam ali skupinam proizvajalcev, iz katerih izhajajo člani zadevne skupine proizvajalcev, ter morebitnih premikov članov med organizacijami proizvajalcev in skupinami proizvajalcev, da bi ugotovile, ali je pomoč ustrezno utemeljena.

▼M8

Člen 47

Prispevek Unije

1. Ob upoštevanju odstavka 4 tega člena prispevek Unije k pomoči iz člena 103a(1)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007 znaša:

(a) 75 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in

(b) 50 % za druge regije.

Država članica lahko svojo nacionalno pomoč plača v obliki pavšalnega plačila. Zahtevku za pomoč ni treba priložiti dokazil o uporabi pomoči.

2. Prispevek Unije k pomoči iz člena 103a(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007, izražen v nepovratnih kapitalskih sredstvih ali ekvivalentu nepovratnih kapitalskih sredstev, ne presega naslednjih odstotkov upravičenih stroškov naložb:

(a) 50 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in

(b) 30 % za druge regije.

Zadevne države članice se obvežejo, da bodo prispevale vsaj 5 % upravičenih stroškov naložb.

Prejemniki pomoči za upravičene stroške naložb plačajo vsaj:

(a) 25 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in

(b) 45 % za druge regije.

3. Ob upoštevanju odstavka 4 tega člena se prispevek Unije k pomoči iz člena 103a(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 določi za vsako skupino proizvajalcev na podlagi njene vrednosti tržne proizvodnje, pri čemer za ta prispevek veljajo naslednja pravila:

(a) za skupine proizvajalcev v državah članicah, ki so k Evropski uniji pristopile 1. maja 2004 ali pozneje, v prvih dveh letih izvajanja njihovih načrtov za priznanje ne velja nobena zgornja meja, v tretjem letu izvajanja njihovih načrtov za priznanje velja zgornja meja 70 % vrednosti tržne proizvodnje, v četrtem letu 50 %, v petem letu pa 20 % vrednosti tržne proizvodnje;

(b) za skupine proizvajalcev v najbolj oddaljenih regijah Unije iz člena 349 Pogodbe ali na manjših egejskih otokih iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1405/2006 ( 4 ) se v prvem letu izvajanja njihovih načrtov za priznanje prispevek Unije omeji na 25 % vrednosti tržne proizvodnje, v drugem letu na 20 %, v tretjem letu na 15 %, v četrtem letu na 10 %, v petem letu pa na 5 % vrednosti tržne proizvodnje.

4. Skupni izdatki za prispevek Unije k pomoči iz člena 103a Uredbe (ES) št. 1234/2007 ne presegajo 10 000 000 EUR na koledarsko leto.

Komisija na osnovi obvestil iz člena 38(4) določi koeficiente dodelitve in na njihovi podlagi opredeli skupni razpoložljivi prispevek Unije na državo članico na leto. Če za katero koli leto skupni znesek, ki izhaja iz obvestil iz člena 38(4), ne presega najvišjega zneska prispevka Unije, se koeficient dodelitve določi na 100 %.

Prispevek Unije se dodeli v skladu s koeficientom dodelitve iz drugega pododstavka. Za načrte za priznanje, ki niso bili priglašeni v skladu s členom 38(4), se prispevek Unije ne dodeli.

Menjalni tečaj, ki se uporabi za prispevek Unije za posamezno državo članico, je najnovejši tečaj, ki ga objavi Evropska centralna banka pred datumom iz člena 38(4).

▼B

Člen 48

Združitve

1. Pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 lahko prejmejo ali še naprej prejemajo skupine proizvajalcev, ki jim je bilo izdano začasno priznanje in ki so nastale z združitvijo ene ali več skupin proizvajalcev, ki jim je bilo izdano začasno priznanje.

2. Za izračun pomoči, ki se plača v skladu z odstavkom 1, organizacija proizvajalcev, nastala z združitvijo, nadomesti skupine, ki so se združile.

3. Če se združita dve ali več skupin proizvajalcev, nova pravna oseba prevzame pravice in obveznosti skupine proizvajalcev, ki ji je bilo prvi izdano začasno priznanje.

4. Če se skupina proizvajalcev, ki ji je bilo izdano začasno priznanje, združi s priznano organizacijo proizvajalcev, nastala pravna oseba ni več upravičena do začasnega priznanja kot skupina proizvajalcev niti do pomoči iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007. Nastala pravna oseba se še naprej obravnava kot priznana organizacija proizvajalcev, če upošteva veljavne zahteve. Organizacije proizvajalcev po potrebi zahtevajo spremembo operativnega programa in v ta namen se smiselno uporablja člen 29.

Vendar so ukrepi, ki jih izvajajo skupine proizvajalcev pred takšno združitvijo, še naprej upravičeni pod pogoji iz načrta za priznanje.

Člen 49

Posledice priznanja

1. Pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se ustavi, takoj ko se izda priznanje.

2. Kadar se predloži operativni program v skladu s to uredbo, zadevna država članica zagotovi, da se ukrepi, ki so določeni v načrtu za priznanje, ne financirajo dvakrat.

3. Naložbe, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se lahko prenesejo na operativne programe, če izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.

4. Države članice določijo obdobje z začetkom po izvedbi načrta za priznanje, v okviru katerega se skupina proizvajalcev prizna kot organizacija proizvajalcev. Obdobje ne presega štirih mesecev.

▼M29 —————

▼B







NASLOV V

SPLOŠNE, PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE

▼M29 —————

▼B

Člen 149

Razveljavitev

Uredba (ES) št. 1580/2007 se razveljavi.

Vendar se člen 134 Uredbe (ES) št. 1580/2007 uporablja do 31. avgusta 2011.

Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo za sklicevanja na to uredbo in se berejo, kadar je to primerno, v skladu s tabelo ujemanja v Prilogi XIX.

Člen 150

Prehodne določbe

1. Operativni programi, za katere se lahko ugodnost iz člena 203a(3)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007 še naprej izvaja do konca, če so skladni s pravili, ki veljajo do 1. januarja 2008.

2. Za namene člena 203a(6) Uredbe (ES) št. 1234/2007 so pravila o najmanjših značilnostih surovin, dobavljenih za predelavo, in o najnižjih kakovostnih zahtevah za končne proizvode, ki se še naprej uporabljajo v zvezi s surovinami, pridelanimi na ozemlju držav članic, ki uporabljajo prehodno ureditev v skladu z navedenim odstavkom, poleg vseh ustreznih tržnih standardov iz naslova II te uredbe, tista iz uredb Komisije, navedenih v Prilogi XX.

3. Načrti za priznanje, sprejeti na podlagi Uredbe (ES) št. 2200/96, za katere še naprej velja priznanje v skladu s členom 203a(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 za skupine proizvajalcev, ki niso v državah članicah, ki so k Evropski uniji pristopile 1. maja 2004 ali po tem datumu, ali v najbolj oddaljenih regijah Unije v skladu s členom 349 Pogodbe ali na manjših egejskih otokih v skladu s členom 1(2) Uredbe (ES) št. 1405/2006 ( 5 ), se financirajo po stopnjah, določenih v členu 103a(3)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007.

Načrti za priznanje, sprejeti v skladu z Uredbo (ES) št. 2200/96, ki so koristili ugodnosti iz člena 14(7) navedene uredbe in še naprej koristijo ugodnosti sprejetja v skladu s členom 203a(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se financirajo po stopnjah, določenih v členu 103a(3)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007.

4. Države članice najpozneje do 15. septembra 2011 spremenijo svoje nacionalne strategije, če je to potrebno, z namenom da:

(a) ustrezno utemeljijo, katera razdalja se šteje kot precejšnja v skladu s členom 50(7)(b);

(b) določijo najvišji odstotek letnih izdatkov na podlagi operativnega programa, ki se lahko porabijo za ukrepe v zvezi z okoljskim ravnanjem z embalažo v skladu z drugim pododstavkom člena 60(4).

5. Operativni programi, ki so bili odobreni pred datumom začetka veljavnosti te uredbe, se še naprej izvajajo do konca brez izpolnitve najvišjega odstotka, določenega v drugem pododstavku člena 60(4).

Člen 151

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

▼M31









PRILOGA I

TRŽNI STANDARDI IZ ČLENA 3

DEL A

Splošni tržni standard

Namen tega splošnega tržnega standarda je opredeliti zahteve glede kakovosti za sadje in zelenjavo po pripravi in pakiranju.

Vendar je mogoče, da v stopnjah po odpremi proizvodi glede na zahteve standarda kažejo:

— rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti,

— rahlo kvarjenje zaradi njihovega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.

1. Minimalne zahteve

Ob upoštevanju dovoljenih odstopanj morajo biti proizvodi:

— nepoškodovani,

— zdravi; proizvodi, ki so gnili ali poškodovani, tako da niso primerni za uživanje, se izključijo,

— čisti, praktično brez vsake vidne tuje snovi,

— praktično brez škodljivcev,

— brez poškodb, ki bi jih na mesu povzročili škodljivci,

— brez odvečne zunanje vlage,

— brez kakršnega koli tujega vonja in/ali okusa.

Stanje proizvodov mora biti takšno, da ti lahko:

— prenesejo prevoz in rokovanje,

— prispejo v namembni kraj v zadovoljivem stanju.

2. Minimalne zahteve glede zrelosti

Proizvodi morajo biti dovolj razviti, vendar ne preveč razviti in sadje mora biti dovolj zrelo, ne sme pa biti prezrelo.

Razvitost in zrelost proizvodov morata biti takšni, da omogočata nadaljnje zorenje proizvodov, dokler ne dosežejo zadostne stopnje zrelosti.

3. Dovoljeno odstopanje

V vsaki seriji se dovoli odstopanje v višini 10 % glede na število ali maso proizvoda, ki ne zadosti minimalnim zahtevam glede kakovosti. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 2 % sestavljajo nagniti proizvodi.

4. Označevanje

Vsaka enota pakiranja ( 6 ) mora imeti na isti strani enote pakiranja natisnjene čitljive in neizbrisljive naslednje podatke, ki so vidni od zunaj.

A. Identifikacija

Ime in fizični naslov pakirnice in/ali odpremnika (na primer: ulica/mesto/regija/poštna številka in država, če je ta drugačna od države porekla).

Ta navedba se lahko nadomesti:

— za vsa pakiranja z izjemo predpakirne embalaže z uradno izdano ali sprejeto kodno oznako, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika, navedeno poleg sklicevanja na „Pakirnica in/ali odpremnik“ (ali ustrezne okrajšave). Pred kodno oznako se navede državna/območna koda ISO-3166-alpha države, ki je proizvod priznala, če ni država porekla;

— samo za predpakiranja z imenom in naslovom prodajalca s sedežem v Uniji, poleg katerih je navedeno „Pakirano za:“ ali enakovredna navedba. V tem primeru označevanje vključuje tudi kodo, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika. Prodajalec navede vse podatke, ki jih inšpekcijski organ šteje za potrebne v zvezi s pomenom te kode.

B. Poreklo

Polno ime države porekla ( 7 ). Za proizvode s poreklom iz države članice se ime navede v jeziku države porekla ali v katerem koli drugem jeziku, ki ga razumejo potrošniki v namembni državi. Za druge proizvode se ime navede v katerem koli jeziku, ki ga razumejo potrošniki v namembni državi.

Podatki iz prvega pododstavka niso potrebni na enotah pakiranja, če te vsebujejo prodajne enote pakiranja, ki so vidne od zunaj in vsaka navaja te podatke. Na teh enotah pakiranja ne sme biti označb, ki bi bile lahko zavajajoče. Kadar so ta pakiranja paletna, se podatki navedejo na obvestilu, nameščenem na očitnem mestu na vsaj dveh straneh palete.

DEL B

Posebni tržni standardi

DEL 1: TRŽNI STANDARD ZA JABOLKA

I. OPREDELITEV PROIZVODA

Ta standard se uporablja za jabolka sort (kultivarjev), vzgojenih iz Malus domestica Borkh., ki se porabniku dobavljajo sveža, pri čemer so izključena jabolka za industrijsko predelavo.

II. DOLOČBE GLEDE KAKOVOSTI

Namen standarda je opredeliti zahteve glede kakovosti za jabolka po pripravi in pakiranju.

Vendar je mogoče, da v stopnjah po odpremi proizvodi glede na zahteve standarda kažejo:

— rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti,

— pri proizvodih, ki niso razvrščeni v razred „ekstra“, poleg tega rahlo kvarjenje zaradi njihovega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.

A. Minimalne zahteve

Ob upoštevanju posebnih določb za vsak razred in dovoljenih odstopanj morajo biti jabolka v vseh razredih:

— nepoškodovana,

— zdrava; proizvodi, ki gnijejo ali se kvarijo, tako da niso primerni za uporabo, so izključeni,

— čista, praktično brez vsake vidne tuje snovi,

— praktično brez škodljivcev,

— brez poškodb, ki bi jih na mesu povzročili škodljivci,

— brez večje steklavosti, razen pri sortah, označenih z „V“, navedenih v dodatku k temu standardu,

— brez odvečne zunanje vlage,

— brez kakršnega koli tujega vonja in/ali okusa.

Jabolka morajo biti ustrezno razvita in v takem stanju, da lahko:

— prenesejo prevoz in ravnanje z njimi ter

— prispejo v namembni kraj v zadovoljivem stanju.

B. Zahteve glede zrelosti

Jabolka morajo biti dovolj razvita in zrela.

Razvitost in zrelost jabolk morata biti takšni, da omogočata nadaljnje zorenje proizvodov, dokler ne dosežejo stopnje zrelosti, značilne za posamezno sorto.

Da se preverijo minimalne zahteve glede zrelosti, je treba upoštevati različne parametre (npr. morfološki vidik, okus, čvrstost in indeks refraktometra).

C. Razvrstitev

Jabolka se razvrščajo v naslednje tri razrede:

(i) Razred „ekstra“

Jabolka v tem razredu morajo biti odlične kakovosti. Njihove lastnosti morajo biti značilne za sorto ( 8 ) in pecelj mora biti nepoškodovan.

Jabolka morajo imeti naslednjo značilnost sorte glede najmanjše obarvanosti površine:

— 3/4 celotne površine so rdeče obarvane v primeru skupine obarvanosti A,

— 1/2 celotne površine je mešano rdeče obarvana v primeru skupine obarvanosti B,

— 1/3 celotne površine je rahlo rdeče obarvana, pordečena ali prižasta v primeru skupine obarvanosti C,

— v primeru skupine obarvanosti D ni najmanjše zahteve glede obarvanosti.

Meso mora biti popolnoma zdravo.

Biti morajo brez pomanjkljivosti, razen neznatnih površinskih pomanjkljivosti, če te ne vplivajo na splošni videz proizvoda, na kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in na predstavitev v pakiranju:

— neznatne pomanjkljivosti na kožici,

— neznatna mrežavost ( 9 ), kot npr.: — — rjasti madeži, ki niso zunaj peceljne jamice in ne smejo biti hrapavi in/ali — majhne in posamične sledi mrežavosti.

(ii) Razred I

Jabolka tega razreda morajo biti dobre kakovosti. Njihove lastnosti morajo biti značilne za sorto ( 10 ).

Jabolka morajo imeti naslednjo značilnost sorte glede najmanjše obarvanosti površine:

— 1/2 celotne površine je rdeče obarvana v primeru skupine obarvanosti A,

— 1/3 celotne površine je mešano rdeče obarvana v primeru skupine obarvanosti B,

— 1/10 celotne površine je rahlo rdeče obarvana, pordečena ali prižasta v primeru skupine obarvanosti C,

— v primeru skupine obarvanosti D ni najmanjše zahteve glede obarvanosti.

Meso mora biti popolnoma zdravo.

Dovolijo se lahko naslednje majhne pomanjkljivosti pod pogojem, da ne vplivajo na splošni videz proizvoda, kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in predstavitev v enoti pakiranja:

— majhne pomanjkljivosti v obliki,

— majhne pomanjkljivosti v razvoju,

— majhne pomanjkljivosti v obarvanosti,

— če gre za majhne poškodbe (odrgnine), ne smejo pokrivati površine, večje od 1 cm2, in ne smejo biti razbarvane,

— majhne pomanjkljivosti na kožici, ki: — — so lahko dolge največ 2 cm pri poškodbah podolgovate oblike, — skupaj ne presegajo 1 cm2 celotne površine pri drugih poškodbah, razen peg škrlupa (Venturia inaequalis), ki skupaj ne smejo pokrivati površine, večje od 0,25 cm2;

— zelo majhna mrežavost ( 11 ), kot npr.: — — rjasti madeži, ki lahko segajo rahlo zunaj peceljne jamice ali pestiča in ne smejo biti hrapavi in/ali — tanka mrežavost, ki ne presega 1/5 celotne površine sadeža in ne sme biti močno kontrastna glede na splošno obarvanost plodov in/ali — zgoščena mrežavost, ki ne presega 1/20 celotne površine sadeža, pri čemer — tanka mrežavost in zgoščena mrežavost skupaj ne presegata 1/5 celotne površine sadeža.

Pecelj sme manjkati, če je lom gladek in če kožica ob peclju ni poškodovana.

(iii) Razred II

V ta razred se uvrstijo jabolka, ki ne izpolnjujejo zahtev za uvrstitev v višji razred, izpolnjujejo pa zgoraj navedene minimalne zahteve.

Meso mora biti brez večjih pomanjkljivosti.

Dovolijo se lahko naslednje nepravilnosti pod pogojem, da jabolka ohranijo svoje bistvene značilnosti glede kakovosti, sposobnost ohranjanja kakovosti in predstavitve:

— pomanjkljivosti v obliki,

— pomanjkljivosti pri razvoju,

— pomanjkljivosti v obarvanosti,

— majhne poškodbe (odrgnine) ne smejo pokrivati več kakor 1,5 cm2 površine, ki je lahko rahlo razbarvana,

— pomanjkljivosti na kožici, ki: — — so lahko dolge največ 4 cm pri poškodbah podolgovate oblike, — skupaj ne presegajo 2,5 cm2 celotne površine pri drugih poškodbah, razen peg škrlupa (Venturia inaequalis), ki skupaj ne smejo pokrivati površine, večje od 1 cm2;

— zelo majhna mrežavost ( 12 ), kot npr.: — — rjasti madeži, ki lahko segajo zunaj peceljne jamice ali pestiča in so lahko rahlo hrapavi in/ali — tanka mrežavost, ki ne presega 1/2 celotne površine sadeža in ne sme biti močno kontrastna glede na splošno obarvanost plodov in/ali — zgoščena mrežavost, ki ne presega 1/3 celotne površine sadeža, pri čemer — tanka mrežavost in zgoščena mrežavost skupaj ne presegata 1/2 celotne površine sadeža.

III. DOLOČBE GLEDE VELIKOSTI

Velikost se določi z največjim premerom ekvatorialnega dela ali z maso plodu.

Najmanjša velikost je 60 mm, če je izražena s premerom, ali 90 g, če je izražena z maso. Plodovi manjših velikosti so lahko sprejemljivi, če je vrednost brix ( 13 ) večja ali enaka 10,5° brix, velikost pa ni manjša od 50 mm ali 70 g.

Da se zagotovi izenačenost po velikosti, sme biti razlika v velikosti plodov v isti enoti pakiranja največ:

(a) za plodove, katerih velikost se določi s premerom:

— 5 mm za razred „ekstra“ in za plodove iz razredov I in II, ki so pakirani v vrstah in vložkih. Za jabolka sort Bramley's Seedling (Bramley, Triomphe de Kiel) in Horneburger pa je lahko razlika v premeru največjega in najmanjšega plodu do 10 mm ter

— 10 mm za plodove iz razreda I, ki so pakirani v prodajni embalaži ali v razsutem stanju v enoti pakiranja. Za jabolka sort Bramley's Seedling (Bramley, Triomphe de Kiel) in Horneburger pa je lahko razlika v premeru največjega in najmanjšega plodu do 20 mm, ali

(b) za plodove, katerih velikost se določi z maso:

— za razred „ekstra“ in za jabolka iz razredov I in II, ki so pakirana v vrstah in vložkih: —



Razpon (g) Razlika v masi (g) 70–90 15 g 91–135 20 g 136–200 30 g 201–300 40 g > 300 50 g

— za plodove iz razreda I, ki so pakirani v prodajni embalaži ali v razsutem stanju v enoti pakiranja: —



Razpon (g) Izenačenost (g) 70–135 35 136–300 70 > 300 100

Za plodove iz razreda II, ki so pakirani v prodajni embalaži ali v razsutem stanju v enoti pakiranja, ni določena zahteva glede izenačenosti po velikosti.

Sorte miniaturnih jabolk, ki so označene z „M“ v dodatku k temu standardu, so izvzete iz določb o velikosti. Navedene miniaturne sorte morajo imeti vrednost brix najmanj ( 14 ) 12°.

IV. DOLOČBE GLEDE ODSTOPANJ

Za proizvode, ki ne izpolnjujejo zahtev za razred, označen na vsaki enoti pakiranja, so na vseh stopnjah trženja dovoljena naslednja odstopanja od zahtev glede kakovosti in velikosti:

A. Dovoljena odstopanja glede kakovosti

(i) Razred „ekstra“

Dovoljeno je skupno odstopanje 5 % jabolk po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo zahtev za ta razred, izpolnjujejo pa zahteve za razred I. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 0,5 % sestavljajo proizvodi, ki izpolnjujejo zahteve glede kakovosti za razred II.

(ii) Razred I

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % jabolk po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo zahtev za ta razred, izpolnjujejo pa zahteve za razred II. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 1 % sestavljajo proizvodi, ki ne izpolnjujejo niti zahtev glede kakovosti za razred II niti minimalnih zahtev, ali nagniti proizvodi.

(iii) Razred II

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % jabolk po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo niti zahtev za ta razred niti minimalnih zahtev. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 2 % sestavljajo nagniti proizvodi.

B. Dovoljena odstopanja glede velikosti

Za vse razrede: dovoljeno je skupno odstopanje 10 % po številu ali masi jabolk, ki ne ustrezajo zahtevam glede velikosti. To odstopanje se ne sme uporabljati za plodove velikosti:

— 5 mm ali več pod najmanjšim premerom,

— 10 g ali več pod najmanjšo maso.

V. DOLOČBE GLEDE PREDSTAVITVE

A. Izenačenost

Vsebina vsakega pakiranja mora biti izenačena in mora vsebovati le jabolka istega porekla, sorte, kakovosti in velikosti (če so sortirana po velikosti) ter iste stopnje zrelosti.

V razredu „ekstra“ morajo biti plodovi izenačeni tudi po obarvanosti.

Vendar se lahko mešanica jabolk izrazito različnih sort pakira skupaj v prodajnem pakiranju, če so proizvodi izenačeni po kakovosti, in za vsako zadevno sorto, po poreklu. Izenačenost po velikosti se ne zahteva.

Vidni del vsebine enote pakiranja mora biti reprezentativen za celotno vsebino. Informacije, ki so z laserjem vtisnjene na posamezen plod, ne bi smele povzročiti pomanjkljivosti na mesu ali kožici.

B. Embalaža

Jabolka morajo biti pakirana tako, da so ustrezno zaščitena. Zlasti mora biti prodajna embalaža z neto maso, ki je večja od 3 kg, dovolj trdna, da zagotovi pravilno zaščito proizvodov.

Notranji material enote pakiranja mora biti čist in takšne kakovosti, da preprečuje poškodbe proizvodov od zunaj ali znotraj. Dovoljena je uporaba materialov, zlasti papirja ali žigov, ki nosijo trgovske oznake, če se pri tiskanju ali etiketiranju uporablja nestrupeno črnilo ali lepilo.

Etikete, ki so posamično nalepljene na proizvode, morajo biti takšne, da njihova odstranitev ne pusti nobenih vidnih sledi lepila ali pomanjkljivosti na kožici.

Enote pakiranja ne smejo vsebovati nobene tuje snovi.

VI. DOLOČBE GLEDE OZNAČEVANJA

Vsaka enota pakiranja ( 15 ) mora imeti na isti strani enote pakiranja natisnjene čitljive in neizbrisljive naslednje podatke, ki so vidni od zunaj.

A. Identifikacija

Ime in fizični naslov pakirnice in/ali odpremnika (na primer ulica/mesto/regija/poštna številka in država, če je ta drugačna od države porekla).

Ta navedba se lahko nadomesti:

— za vsa pakiranja z izjemo predpakirne embalaže z uradno izdano ali sprejeto kodno oznako, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika, navedeno poleg sklicevanja na „Pakirnica in/ali odpremnik“ (ali ustrezne okrajšave). Pred kodno oznako se navede državna/območna koda ISO-3166-alpha države, ki je proizvod priznala, če ni država porekla;

— samo za predpakiranja z imenom in naslovom prodajalca s sedežem v Uniji, poleg katerih je navedeno „Pakirano za:“ ali enakovredna navedba. V tem primeru označevanje vključuje tudi kodo, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika. Prodajalec navede vse podatke, ki jih inšpekcijski organ šteje za potrebne v zvezi s pomenom te kode.

B. Vrsta proizvoda

— „Jabolka“, če vsebina ni vidna od zunaj.

— Ime sorte. Kadar gre za mešanico izrazito različnih sort jabolk, imena različnih sort. — Ime sorte se lahko nadomesti s sopomenko. Trgovsko ime ( 16 ) se lahko le doda sorti ali sopomenki. — V primeru mutantov z zaščito sorte, lahko to ime sorte nadomesti osnovno ime sorte. V primeru mutantov brez zaščite sorte, se lahko to ime mutanta navede le dodatno poleg osnovnega imena sorte.

— „Miniaturna sorta“, kadar je ustrezno.

C. Poreklo proizvoda

Država porekla ( 17 ) in, neobvezno, področje rasti ali državno, regionalno ali lokalno ime kraja.

Kadar gre za mešanico izrazito različnih sort jabolk različnega porekla, je pri imenu zadevne sorte treba navesti državo porekla.

D. Prodajne označbe

— Razred.

— Velikost ali število enot pri pakiranju v vrste in vložke.

Če je označena velikost, je izražena:

(a) pri proizvodih, za katere veljajo pravila o izenačenosti, najmanjši in največji premer ali najmanjša in največja masa,

(b) neobvezno pri proizvodih, za katere ne veljajo pravila o izenačenosti: kot premer ali masa najmanjšega plodu v enoti pakiranja z navedbo „in več“, ali enakovredna označba, ali kadar je to ustrezno, kot premer ali masa največjega plodu v pakiranju.

E. Uradni kontrolni znak (neobvezno)

Podatki iz prvega pododstavka niso potrebni na enotah pakiranja, če te vsebujejo prodajne enote pakiranja, ki so vidne od zunaj in vsaka navaja te podatke. Na teh enotah pakiranja ne sme biti označb, ki bi bile lahko zavajajoče. Kadar so ta pakiranja paletna, se podatki navedejo na obvestilu, nameščenem na očitnem mestu na vsaj dveh straneh palete.

Dodatek

Nepopoln seznam sort jabolk

Plodovi sort, ki niso na seznamu, morajo biti razvrščeni glede na svoje sortne lastnosti.

Nekatere od spodaj navedenih sort smejo biti v prometu pod trgovskimi imeni, za katera je bila zahtevana ali pridobljena zaščita blagovne znamke v eni ali več državah. V prvih treh stolpcih spodnje razpredelnice niso navedene take blagovne znamke. Sklicevanje na znane blagovne znamke je zgolj v vednost navedeno v četrtem stolpcu.

Legenda:

M = miniaturna sorta

R = sorta z mrežavostjo

V = steklavost

* = mutant brez zaščite sorte, vendar povezan z registrirano/zaščiteno blagovno znamko; mutanti, ki niso označeni z zvezdico, so zaščitene sorte







Sorte Mutant Sopomenke Blagovne znamke Skupina glede na obarvanost Dodatne specifikacije African Red African Carmine ™ B Akane Tohoku 3, Primerouge B Alkmene Early Windsor C Alwa B Amasya B Ambrosia Ambrosia ® B Annurca B Ariane Les Naturianes ® B Arlet Swiss Gourmet B R AW 106 Sapora ® C Belgica B Belle de Boskoop Schone van Boskoop, Goudreinette D R Boskoop rouge Red Boskoop, Roter Boskoop, Rode Boskoop B R Boskoop Valastrid B R Berlepsch Freiherr von Berlepsch C Berlepsch rouge Red Berlepsch, Roter Berlepsch B Braeburn B Hidala Hillwell ® A Joburn Aurora ™, Red Braeburn ™, Southern Rose ™ A Lochbuie Red Braeburn A Mahana Red Braeburn Redfield ® A Mariri Red Eve ™, Aporo ® A Royal Braeburn A Bramley's Seedling Bramley, Triomphe de Kiel D Cardinal B Caudle Cameo ®, Camela® B Cauflight Cameo ®, Camela® A CIV323 Isaaq ® B CIVG198 Modi ® A Civni Rubens ® B Collina C Coop 38 Goldrush ®, Delisdor ® D R Coop 39 Crimson Crisp ® A Coop 43 Juliet ® B Coromandel Red Corodel A Cortland B Cox's Orange Pippin Cox orange, Cox's O.P. C R Cripps Pink Pink Lady ®, Flavor Rose ® C Lady in Red Pink Lady ® B Rosy Glow Pink Lady ® B Ruby Pink B Cripps Red Sundowner ™, Joya ® B Dalinbel Antares ® B R Delblush Tentation ® D Delcorf Delbarestivale ® C Celeste B Bruggers Festivale Sissired ® A Dalili Ambassy ® A Wonik* Appache ® A Delcoros Autento ® A Delgollune Delbard Jubilé ® B Delicious ordinaire Ordinary Delicious B Discovery C Dykmanns Zoet C Egremont Russet D R Elise De Roblos, Red Delight A Elstar C Bel-El Red Elswout ® C Daliest Elista ® C Daliter Elton ™ C Elshof C Elstar Boerekamp Excellent Star ® C Elstar Palm Elstar PCP ® C Goedhof Elnica ® C Red Elstar C RNA9842 Red Flame ® C Valstar C Vermuel Elrosa ® C Empire A Fiesta Red Pippin C Fresco Wellant ® B R Fuji B V Aztec Fuji Zhen ® A V Brak Fuji Kiku ® 8 B V Fuji Fubrax Fuji Kiku ® Fubrax B V Fuji Supreme A V Heisei Fuji Beni Shogun ® A V Raku-Raku B V Gala C Baigent Brookfield ® A Bigigalaprim Early Red Gala ® B Fengal Gala Venus A Gala Schnico Schniga ® A Gala Schnico Red Schniga ® A Galaval A Galaxy Selekta ® B Gilmac Neon ® A Imperial Gala B Jugula B Mitchgla Mondial Gala ® B Natali Gala B Regal Prince Gala Must ® B Royal Beaut A Simmons Buckeye ® Gala A Gloster B Golden 972 D Golden Delicious Golden D CG10 Yellow Delicious Smothee ® D Golden Delicious Reinders Reinders ® D Golden Parsi Da Rosa ® D Leratess Pink Gold ® D Quemoni Rosagold ® D Goldstar Rezista Gold Granny ® D Gradigold Golden Supreme ™, Golden Extreme ™ D Gradiyel Goldkiss ® D Granny Smith D Dalivair Challenger ® D Gravensteiner Gravenstein D Hokuto C Holsteiner Cox Holstein C R Honeycrisp Honeycrunch ® C Horneburger D Idared B Idaredest B Najdared B Ingrid Marie B R James Grieve D Jonagold C Early Jonagold Milenga ® C Dalyrian C Decosta C Jonagold Boerekamp Early Queen ® C Jonagold Novajo Veulemanns C Jonagored Morren's Jonagored ® C Jonagored Supra Morren's Jonagored ® Supra ® C Red Jonaprince Wilton's ®, Red Prince ® C Rubinstar C Schneica Jonica C Vivista C Jonathan B Karmijn de Sonnaville C R La Flamboyante Mairac ® B Laxton's Superb C R Ligol B Lobo B Lurefresh Redlove ® Era ® A Lureprec Redlove ® Circe ® A Luregust Redlove ® Calypso ® A Luresweet Redlove ® Odysso ® A Maigold B Maribelle Lola ® B McIntosh B Melrose C Milwa Diwa ®, Junami ® B Moonglo C Morgenduft Imperatore B Mountain Cove Ginger Gold ™ D Mutsu Crispin D Newton C Nicogreen Greenstar ® D Nicoter Kanzi ® B Northern Spy C Ohrin Orin D Paula Red B Pinova Corail ® C RoHo 3615 Evelina ® B Piros C Plumac Koru ® B Prem A153 Lemonade ®, Honeymoon ® C Prem A17 Smitten ® C Prem A280 Sweetie™ B Prem A96 Rockit ™ B M Rafzubin Rubinette ® C Rafzubex Rubinette ® Rosso A Rajka Rezista Romelike ® B Red Delicious Rouge américaine A Campsur Red Chief ® A Erovan Early Red One ® A Evasni Scarlet Spur ® A Stark Delicious A Starking C Starkrimson A Starkspur A Topred A Trumdor Oregon Spur Delicious ® A Reine des Reinettes Gold Parmoné, Goldparmäne C V Reinette grise du Canada Graue Kanadarenette, Renetta Canada D R Rome Beauty Belle de Rome, Rome, Rome Sport B Rubin C Rubinola B Šampion Shampion, Champion, Szampion B Reno 2 A Šampion Arno Szampion Arno A Santana B Sciearly Pacific Beauty ™ A Scifresh Jazz ™ B Sciglo Southern Snap ™ A Scilate Envy ® B Sciray GS48 A Scired Pacific Queen ™ A R Sciros Pacific Rose ™ A Senshu C Spartan A Stayman B Summerred B Sunrise A Sunset D R Suntan D R Sweet Caroline C Topaz B Tydeman's Early Worcester Tydeman's Early B Tsugaru C UEB32642 Opal ® D Worcester Pearmain B York B Zari B

DEL 2: TRŽNI STANDARD ZA AGRUME

I. OPREDELITEV PROIZVODA

Ta standard se uporablja za sorte agrumov (kultivarje), vzgojene iz naslednjih sort, ki se morajo potrošniku dostaviti sveže, pri čemer so izključeni agrumi za industrijsko predelavo:

— limone, vzgojene iz vrste Citrus limon (L.) Burm. f. in njenih hibridov,

— mandarine, vzgojene iz vrste Citrus reticulata Blanco, vključno s satsumami (Citrus unshiu Marcow), klementinami (Citrus clementina hort. ex Tanaka), navadnimi mandarinami (Citrus deliciosa Ten.) in tangerinami (Citrus tangerina Tanaka), ki so vzgojene iz teh vrst in njihovih hibridov,

— pomaranče, vzgojene iz vrste Citrus sinensis (L.) Osbeck in njenih hibridov.

II. DOLOČBE GLEDE KAKOVOSTI

Namen standarda je opredeliti zahteve glede kakovosti za agrume po pripravi in pakiranju.

Vendar je mogoče, da v stopnjah po odpremi proizvodi glede na zahteve standarda kažejo:

— rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti,

— pri proizvodih, ki niso razvrščeni v razred „ekstra“, poleg tega rahlo kvarjenje zaradi njihovega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.

A. Minimalne zahteve

Ob upoštevanju posebnih določb za vsak razred in dovoljenih odstopanj morajo biti agrumi v vseh razredih:

— nepoškodovani,

— brez odrgnin in/ali večjih zaceljenih vreznin,

— zdravi; proizvodi, ki gnijejo ali se kvarijo, tako da niso primerni za uporabo, so izključeni,

— čisti, praktično brez vsake vidne tuje snovi,

— praktično brez škodljivcev,

— brez poškodb, ki bi jih na mesu povzročili škodljivci,

— brez znakov ovenelosti in izsušitve,

— brez poškodb, ki bi jih povzročila nizka temperatura ali pozeba,

— brez odvečne zunanje vlage,

— brez kakršnega koli tujega vonja in/ali okusa.

Razvitost in stanje agrumov morata biti taka, da proizvodi:

— prenesejo prevoz in ravnanje z njimi ter

— prispejo v namembni kraj v zadovoljivem stanju.

B. Zahteve glede zrelosti

Agrumi morajo doseči primerno stopnjo razvitosti in zrelosti ob upoštevanju sortne značilnosti, časa obiranja in pridelovalnega področja.

Zrelost agrumov se določa z naslednjimi parametri, ki so navedeni za vsako sorto:

— najmanjša vsebnost soka,

— najmanjše razmerje sladkor/kislina ( 18 ),

— obarvanost.

Stopnja obarvanosti mora biti takšna, da po normalnem razvoju plodovi agrumov dosežejo sortno značilno obarvanost na točki namembnega kraja.







Najmanjša vsebnost soka (v odstotkih) Najmanjše razmerje sladkor/kislina Obarvanost Limone 20 Biti mora sortno značilna. Dovoljeni so plodovi zelene (vendar ne temno zelene) barve, če ustrezajo minimalnim zahtevam glede vsebnosti soka. Satsume, klementine, druge sorte mandarin in njihovi hibridi Satsume 33 6.5:1 Biti mora sortno značilna vsaj na eni tretjini površine plodu Klementine 40 7.0:1 Druge sorte mandarin in njihovi hibridi 33 7.5:1 (1) Pomaranče Rdeče pomaranče 30 6.5:1 Biti mora sortno značilna. Vendar so dovoljeni plodovi s svetlo zeleno barvo, ki ne presega ene petine celotne površine plodu, če ustrezajo minimalnim zahtevam glede vsebnosti soka. Pomaranče, proizvedene na območjih z visokimi temperaturami zraka in razmerami z visoko relativno vlažnostjo v obdobju razvoja in zelene barve, ki presega eno petino celotne površine plodu, so dovoljene pod pogojem, da izpolnjujejo zahteve glede minimalne vsebnosti soka. Skupina Navel 33 6.5:1 Druge sorte 35 6.5:1 Mosambi, Sathgudi in Pacitan z več kot eno petino zelene barve 33 Druge sorte z več kot eno petino zelene barve 45 (1) Najmanjše razmerje sladkor/kislina pri sortah mandora in mineola je do konca tržnega leta, ki se začne 1. januarja 2023, 6.0: 1.

Agrumom, ki izpolnjujejo zahtevo glede zrelosti, se lahko razbarva zelena barva. Ta postopek je dovoljen samo, če druge naravne organoleptične lastnosti niso spremenjene.

C. Razvrstitev

Agrumi se uvrščajo v naslednje tri razrede:

(i) Razred „ekstra“

Agrumi v tem razredu morajo biti odlične kakovosti. Biti morajo značilni za sorto in/ali komercialni tip.

Biti morajo brez pomanjkljivosti, razen neznatnih površinskih pomanjkljivosti, če te ne vplivajo na splošni izgled proizvoda, njegovo kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in predstavitev v enoti pakiranja.

(ii) Razred I

Agrumi v tem razredu morajo biti dobre kakovosti. Biti morajo značilni za sorto in/ali komercialni tip.

Dovolijo se lahko naslednje majhne pomanjkljivosti pod pogojem, da ne vplivajo na splošni videz proizvoda, kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in predstavitev v enoti pakiranja:

— majhne pomanjkljivosti v obliki,

— majhne pomanjkljivosti v obarvanosti, vključno z rahlo sončno ožganostjo,

— neznatne napredujoče pomanjkljivosti na kožici, če ne segajo do mesa,

— neznatne pomanjkljivosti na kožici, do katerih je prišlo med izoblikovanjem plodu, kot so srebrna krastavost, mrežavost ali poškodbe zaradi škodljivcev,

— neznatne zarasle mehanske poškodbe, kot so poškodbe zaradi toče, trenja ali pretovarjanja,

— majhna in delna ločitev lupine (ali skorje) za vse sadje skupine mandarin.

(iii) Razred II

V ta razred se uvrstijo plodovi agrumov, ki ne izpolnjujejo zahtev za uvrstitev v višji razred, izpolnjujejo pa zgoraj navedene minimalne zahteve.

Naslednje pomanjkljivosti so dovoljene, če agrumi ohranijo svoje osnovne značilnosti, kar zadeva kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in videz vsebine pakiranja:

— pomanjkljivosti v obliki,

— napake v obarvanosti, vključno s sončnimi ožigi,

— napredujoče pomanjkljivosti na kožici, če ne segajo do mesa,

— pomanjkljivosti na kožici, do katerih je prišlo med izoblikovanjem plodu, kot so srebrna krastavost, mrežavost ali poškodbe zaradi škodljivcev,

— zarasle mehanske poškodbe, kot so poškodbe zaradi toče, trenja ali pretovarjanja,

— zaceljene površinske poškodbe,

— hrapava kožica,

— majhna in delna ločitev lupine (ali skorje) za pomaranče in delna ločitev lupine (ali skorje) za vse sadje skupine mandarin.

III. DOLOČBE GLEDE VELIKOSTI

Velikost se določi po največjem premeru ekvatorialnega dela plodu ali s štetjem.

A. Najmanjša velikost

Uporabljajo se naslednje najmanjše velikosti:







Sadje Premer (mm) Limone 45 Satsume, druge sorte mandarin in hibridi 45 Klementine 35 Pomaranče 53

B. Izenačenost

Agrumi se lahko sortirajo po velikosti z eno od naslednjih metod:

(a) Da se zagotovi izenačenost po velikosti, sme biti razlika v velikosti proizvodov v isti enoti pakiranja največ:

— 10 mm, če je premer najmanjšega plodu (kot je označen na pakiranju) manjši od 60 mm,

— 15 mm, če je premer najmanjšega plodu (kot je označen na pakiranju) 60 mm ali več, vendar manjši od 80 mm,

— 20 mm, če je premer najmanjšega plodu (kot je označen na pakiranju) 80 mm ali več, vendar manjši od 110 mm,

— za plodove s premerom 110 mm ali več ni omejitve glede razlike med premeri.

(b) Če se uporabljajo kode velikosti, je treba upoštevati kode in premere iz te razpredelnice:







Koda velikosti Premer (mm) Limone 0 79–90 1 72–83 2 68–78 3 63–72 4 58–67 5 53–62 6 48–57 7 45–52 Satsume, klementine ter druge sorte mandarin in hibridi 1–XXX 78 in več 1–XX 67–78 1 ali 1–X 63–74 2 58–69 3 54–64 4 50–60 5 46–56 6 (1) 43–52 7 41–48 8 39–46 9 37–44 10 35–42 Pomaranče 0 92–110 1 87–100 2 84–96 3 81–92 4 77–88 5 73–84 6 70–80 7 67–76 8 64–73 9 62–70 10 60–68 11 58–66 12 56–63 13 53–60 (1) Velikosti pod 45 mm se nanašajo samo na klementine.

Izenačenost velikosti se doseže z zgoraj navedeno velikostno lestvico, če ni drugače navedeno:

za sadje v velikih zabojih in sadje v prodajnih enotah pakiranja z neto maso 5 kg, maksimalna razlika ne sme presegati razpona, pridobljenega z združevanjem treh zaporednih velikosti na velikostni lestvici.

(c) Pri plodovih, katerih velikost se določi s štetjem, mora biti razlika v velikosti skladna z (a).

IV. DOLOČBE GLEDE ODSTOPANJ

Za proizvode, ki ne izpolnjujejo zahtev za razred, označen na vsaki enoti pakiranja, so na vseh stopnjah trženja dovoljena naslednja odstopanja od zahtev glede kakovosti in velikosti:

A. Dovoljena odstopanja glede kakovosti

(i) Razred „ekstra“

Dovoljeno je skupno odstopanje 5 % agrumov po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo zahtev za ta razred, izpolnjujejo pa zahteve za razred I. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 0,5 % sestavljajo proizvodi, ki izpolnjujejo zahteve glede kakovosti za razred II.

(ii) Razred I

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % agrumov po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo zahtev za ta razred, izpolnjujejo pa zahteve za razred II. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 1 % sestavljajo proizvodi, ki ne izpolnjujejo niti zahtev glede kakovosti za razred II niti minimalnih zahtev, ali nagniti proizvodi.

(iii) Razred II

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % agrumov po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo niti zahtev za ta razred niti minimalnih zahtev. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 2 % sestavljajo nagniti proizvodi.

B. Dovoljena odstopanja glede velikosti

Za vse razrede: dovoljeno je odstopanje 10 % po številu ali masi agrumov, ki ustrezajo velikosti tik pod in/ali nad tisto (ali tistimi, v primeru kombinacije treh velikosti), ki je navedena na enotah pakiranja.

V vsakem primeru odstopanje 10 % velja samo za plodove, ki niso manjši od naslednjih najmanjših velikosti:







Sadje Premer (mm) Limone 43 Satsume, druge sorte mandarin in hibridi 43 Klementine 34 Pomaranče 50

V. DOLOČBE GLEDE PREDSTAVITVE

A. Izenačenost

Vsebina vsake enote pakiranja mora biti izenačena in mora vključevati samo agrume enakega porekla, sorte ali komercialnega tipa, kakovosti in velikosti ter po možnosti enake stopnje zrelosti in razvitosti.

Poleg tega se za razred „ekstra“ zahteva izenačenost v obarvanosti.

Vendar se lahko mešanica agrumov izrazito različnih sort pakira skupaj v prodajnem pakiranju, če so proizvodi izenačeni po kakovosti, in za vsako zadevno sorto, po sorti ali komercialnem tipu in poreklu. Izenačenost po velikosti se ne zahteva.

Vidni del vsebine enote pakiranja mora biti reprezentativen za celotno vsebino.

B. Embalaža

Plodovi agrumov morajo biti pakirani tako, da so primerno zavarovani.

Notranji material enote pakiranja mora biti čist in takšne kakovosti, da preprečuje poškodbe proizvodov od zunaj ali znotraj. Dovoljena je uporaba materialov, zlasti papirja ali žigov, ki nosijo trgovske oznake, če se pri tiskanju ali etiketiranju uporablja nestrupeno črnilo ali lepilo.

Etikete, ki so posamično nalepljene na proizvode, morajo biti takšne, da njihova odstranitev ne pusti nobenih vidnih sledi lepila ali pomanjkljivosti na kožici. Informacije, ki so z laserjem vtisnjene na posamezen plod, ne bi smele povzročiti pomanjkljivosti na mesu ali kožici.

Če so agrumi zaviti v papir, je treba uporabiti tanek, suh, nov papir brez vonja ( 19 ).

Uporaba kakršne koli snovi, ki bi lahko spremenila naravne značilnosti plodov agrumov, predvsem njihov okus ali vonj ( 20 ), je prepovedana.

Enote pakiranja ne smejo vsebovati nobene tuje snovi. Dovoljeno je, da je v pakiranju kratka, neolesenela vejica z nekaj zelenimi listi, ki se drži plodu.

VI. DOLOČBE GLEDE OZNAČEVANJA

Vsaka enota pakiranja ( 21 ) mora imeti na isti strani enote pakiranja natisnjene čitljive in neizbrisljive naslednje podatke, ki so vidni od zunaj.

A. Identifikacija

Ime in fizični naslov pakirnice in/ali odpremnika (na primer ulica/mesto/regija/poštna številka in država, če je ta drugačna od države porekla).

Ta navedba se lahko nadomesti:

— za vsa pakiranja z izjemo predpakirne embalaže z uradno izdano ali sprejeto kodno oznako, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika, navedeno poleg sklicevanja na „Pakirnica in/ali odpremnik“ (ali ustrezne okrajšave). Pred kodno oznako se navede državna/območna koda ISO-3166-alpha države, ki je proizvod priznala, če ni država porekla;

— samo za predpakiranja z imenom in naslovom prodajalca s sedežem v Uniji, poleg katerih je navedeno „Pakirano za:“ ali enakovredna navedba. V tem primeru označevanje vključuje tudi kodo, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika. Prodajalec navede vse podatke, ki jih inšpekcijski organ šteje za potrebne v zvezi s pomenom te kode.

B. Vrsta proizvoda

— „Limone“, „mandarine“ ali „pomaranče“, če proizvod ni viden od zunaj.

— „Mešanica agrumov“ ali ustrezno poimenovanje in splošna imena različnih vrst, če vsebujejo mešanico agrumov izrazito različnih vrst.

— Za pomaranče ime sorte in/ali skupino sort v primeru skupin „Navel“ in „Valencias“.

— Za „satsume“ in „klementine“ se zahteva splošno ime vrste, ime sorte pa je neobvezno.

— Za druge mandarine ali njihove hibride se zahteva ime sorte.

— Za limone: ime sorte je neobvezno.

— „S pečkami“ v primeru klementin z več kot 10 pečkami.

— „Brez pečk“ (neobvezno, agrumi brez pečk lahko občasno vsebujejo pečke).

C. Poreklo proizvoda

— Država porekla ( 22 ) in, neobvezno, področje rasti ali državno, regionalno ali lokalno ime kraja.

— Kadar gre za mešanico izrazito različnih vrst agrumov različnega porekla, je pri imenu zadevne vrste treba navesti državo porekla.

D. Prodajne označbe

— Razred.

— Velikost, izražena s/z: — — najmanjšo in največjo velikostjo (v mm) ali — kodo velikosti, ki ji neobvezno sledi najmanjša in največja velikost, ali — številom.

— Kadar je uporabljen, omemba konzervansa ali druge kemične snovi, ki je bila uporabljena v fazi po obiranju.

E. Uradni kontrolni znak (neobvezno)

Podatki iz prvega pododstavka niso potrebni na enotah pakiranja, če te vsebujejo prodajne enote pakiranja, ki so vidne od zunaj in vsaka navaja te podatke. Na teh enotah pakiranja ne sme biti označb, ki bi bile lahko zavajajoče. Kadar so ta pakiranja paletna, se podatki navedejo na obvestilu, nameščenem na očitnem mestu na vsaj dveh straneh palete.

DEL 3: TRŽNI STANDARD ZA KIVI

I. OPREDELITEV PROIZVODA

Ta standard se uporablja za kivi (poznan tudi kot Actinidia) sort (kultivarjev), vzgojenih iz rodov Actinidia chinensis Planch. in Actinidia deliciosa (A. Chev.), C.F. Liang in A.R. Ferguson, ki se potrošniku dobavljajo v svežem stanju, pri čemer je izključen kivi, namenjen za industrijsko predelavo.

II. DOLOČBE GLEDE KAKOVOSTI

Namen standarda je opredeliti zahteve glede kakovosti za kivi po pripravi in pakiranju.

Vendar je mogoče, da v stopnjah po odpremi proizvodi glede na zahteve standarda kažejo:

— rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti,

— pri proizvodih, ki niso razvrščeni v razred „ekstra“, poleg tega rahlo kvarjenje zaradi njihovega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.

A. Minimalne zahteve

Ob upoštevanju posebnih določb za vsak razred in dovoljenih odstopanj mora biti kivi v vseh razredih:

— nepoškodovan (toda brez peclja),

— zdrav; proizvodi, ki gnijejo ali se kvarijo, tako da niso primerni za uporabo, so izključeni,

— čist, praktično brez vsake vidne tuje snovi,

— praktično brez škodljivcev,

— brez poškodb, ki bi jih na mesu povzročili škodljivci,

— dovolj čvrst; ne mehak, ne ovenel, ne prepojen z vodo,

— pravilno oblikovan, dvojni ali večkratni plodovi so izključeni,

— brez odvečne zunanje vlage,

— brez kakršnega koli tujega vonja in/ali okusa.

Razvitost in stanje kivija morata biti taka, da proizvodi:

— prenesejo prevoz in ravnanje z njimi ter

— prispejo v namembni kraj v zadovoljivem stanju.

B. Minimalne zahteve glede zrelosti

Kivi mora biti dovolj razvit in zrel.

Za izpolnitev te zahteve morajo plodovi in embalaža doseči stopnjo zrelosti najmanj 6,2° brix ( 23 ) ali povprečno vsebnost 15 % suhe snovi, čemur mora slediti 9,5° brix (23) pri vstopu v distribucijsko verigo.

C. Razvrstitev

Kivi se razvršča v naslednje tri razrede:

(i) Razred „ekstra“

Kivi v tem razredu mora biti odlične kakovosti. Biti mora sortno značilen.

Sadež mora biti čvrst in meso mora biti popolnoma zdravo.

Biti mora brez pomanjkljivosti, razen neznatnih površinskih pomanjkljivosti, če to ne vpliva na splošni videz proizvoda, na kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in na predstavitev v enoti pakiranja.

Razmerje med najmanjšim in največjim premerom sadeža, izmerjenim v ekvatorialnem delu, mora biti najmanj 0,8.

(ii) Razred I

Kivi v tem razredu mora biti dobre kakovosti. Biti mora sortno značilen.

Sadež mora biti čvrst in meso mora biti popolnoma zdravo.

Dovolijo se lahko naslednje majhne pomanjkljivosti pod pogojem, da ne vplivajo na splošni videz proizvoda, kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in predstavitev v enoti pakiranja:

— majhne pomanjkljivosti v obliki (vendar plod ne sme biti nepravilno izbočen ali nepravilno oblikovan),

— majhne pomanjkljivosti v obarvanosti,

— majhne pomanjkljivosti na kožici, če celotna površina ne preseže 1 cm2,

— majhno „Haywardovo znamenje“ v obliki longitudinalnih črt in brez izbočenosti.

Razmerje med najmanjšim in največjim premerom sadeža, izmerjenim v ekvatorialnem delu, mora biti najmanj 0,7.

(iii) Razred II

V ta razred se uvrsti kivi, ki ne izpolnjuje zahtev za uvrstitev v višji razred, izpolnjuje pa zgoraj navedene minimalne zahteve.

Plod mora biti razmeroma čvrst, meso pa ne sme imeti velikih pomanjkljivosti.

Dovoljene so naslednje pomanjkljivosti, če kivi kljub temu ohrani bistvene značilnosti glede kakovosti, sposobnosti ohranjanja kakovosti in predstavitve:

— pomanjkljivosti v obliki,

— pomanjkljivosti v obarvanosti,

— pomanjkljivosti na kožici, na primer majhne zaceljene vreznine ali brazgotinasto/opraskano tkivo, če skupna površina ne presega 2 cm2,

— več izrazitejših „Haywardovih šivov“ z majhnimi izrastki,

— majhne odrgnine.

III. DOLOČBE GLEDE VELIKOSTI

Velikost se ugotavlja s tehtanjem plodu.

Najmanjša masa za razred „ekstra“ je 90 g, za razred I 70 g in za razred II 65 g.

Da se zagotovi izenačenost po velikosti, sme biti razlika v velikosti proizvodov v isti enoti pakiranja največ:

— 10 g za plodove, katerih masa je manjša od 85 g,

— 15 g za plodove, katerih masa je med 85 g in 120 g,

— 20 g za plodove, katerih masa je med 120 g in 150 g,

— 40 g za plodove, katerih masa je večja od 150 g.

IV. DOLOČBE GLEDE ODSTOPANJ

Za proizvode, ki ne izpolnjujejo zahtev za razred, označen na vsaki enoti pakiranja, so na vseh stopnjah trženja dovoljena naslednja odstopanja od zahtev glede kakovosti in velikosti:

A. Dovoljena odstopanja glede kakovosti

(i) Razred „ekstra“

Dovoljeno je skupno odstopanje 5 % kivija po številu ali masi, ki ne izpolnjuje zahtev za ta razred, izpolnjuje pa zahteve za razred I. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 0,5 % sestavljajo proizvodi, ki izpolnjujejo zahteve glede kakovosti za razred II.

(ii) Razred I

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % kivija po številu ali masi, ki ne izpolnjuje zahtev za ta razred, izpolnjuje pa zahteve za razred II. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 1 % sestavljajo proizvodi, ki ne izpolnjujejo niti zahtev glede kakovosti za razred II niti minimalnih zahtev, ali nagniti proizvodi.

(iii) Razred II

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % kivijev po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo niti zahtev za ta razred niti minimalnih zahtev. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 2 % sestavljajo nagniti proizvodi.

B. Dovoljena odstopanja glede velikosti

Za vse razrede: dovoljeno je skupno odstopanje 10 % po številu ali masi kivijev, ki ne ustrezajo zahtevam glede velikosti.

Vendar kivi ne sme tehtati manj kot 85 g v razredu „ekstra“, 67 g v razredu I in 62 g v razredu II.

V. DOLOČBE GLEDE PREDSTAVITVE

A. Izenačenost

Vsebina vsake enote pakiranja mora biti izenačena in mora vsebovati le kivi istega porekla, sorte, kakovosti in velikosti.

Vidni del vsebine enote pakiranja mora biti reprezentativen za celotno vsebino.

B. Embalaža

Kiviji morajo biti pakirani tako, da so ustrezno zavarovani.

Notranji material enote pakiranja mora biti čist in takšne kakovosti, da preprečuje poškodbe proizvodov od zunaj ali znotraj. Dovoljena je uporaba materialov, zlasti papirja ali žigov, ki nosijo trgovske oznake, če se pri tiskanju ali etiketiranju uporablja nestrupeno črnilo ali lepilo.

Etikete, ki so posamično nalepljene na proizvode, morajo biti takšne, da njihova odstranitev ne pusti nobenih vidnih sledi lepila ali pomanjkljivosti na kožici. Informacije, ki so z laserjem vtisnjene na posamezen plod, ne bi smele povzročiti pomanjkljivosti na mesu ali kožici.

Enote pakiranja ne smejo vsebovati nobene tuje snovi.

VI. DOLOČBE GLEDE OZNAČEVANJA

Vsaka enota pakiranja ( 24 ) mora imeti na isti strani enote pakiranja natisnjene čitljive in neizbrisljive naslednje podatke, ki so vidni od zunaj.

A. Identifikacija

Ime in fizični naslov pakirnice in/ali odpremnika (na primer ulica/mesto/regija/poštna številka in država, če je ta drugačna od države porekla).

Ta navedba se lahko nadomesti:

— za vsa pakiranja z izjemo predpakirne embalaže z uradno izdano ali sprejeto kodno oznako, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika, navedeno poleg sklicevanja na „Pakirnica in/ali odpremnik“ (ali ustrezne okrajšave). Pred kodno oznako se navede državna/območna koda ISO-3166-alpha države, ki je proizvod priznala, če ni država porekla;

— samo za predpakiranja z imenom in naslovom prodajalca s sedežem v Uniji, poleg katerih je navedeno „Pakirano za:“ ali enakovredna navedba. V tem primeru označevanje vključuje tudi kodo, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika. Prodajalec navede vse podatke, ki jih inšpekcijski organ šteje za potrebne v zvezi s pomenom te kode.

B. Vrsta proizvoda

— „Kivi“ in/ali „aktinidija“, če vsebina pakiranja ni vidna od zunaj.

— Ime sorte (neobvezno).

— Barva mesa ali ustrezna označba, če ni zeleno.

C. Poreklo proizvoda

Država porekla ( 25 ) in, neobvezno, področje rasti ali državno, regionalno ali lokalno ime kraja.

D. Prodajne označbe

— Razred.

— Velikost, izražena kot najmanjša in največja masa plodu.

— Število plodov (neobvezno).

E. Uradni kontrolni znak (neobvezno)

Podatki iz prvega pododstavka niso potrebni na enotah pakiranja, če te vsebujejo prodajne enote pakiranja, ki so vidne od zunaj in vsaka navaja te podatke. Na teh enotah pakiranja ne sme biti označb, ki bi bile lahko zavajajoče. Kadar so ta pakiranja paletna, se podatki navedejo na obvestilu, nameščenem na očitnem mestu na vsaj dveh straneh palete.

DEL 4: TRŽNI STANDARD ZA SOLATO, KODROLISTNO ENDIVIJO IN ŠIROKOLISTNO (ESKARIOL) ENDIVIJO

I. OPREDELITEV PROIZVODA

Ta standard se uporablja za

— sorte (kultivarje) solate, vzgojene iz rodov: — — Lactuca sativa var. capitata L. (glavnate solate, ki vključujejo mehkolistne in krhkolistne solate), — Lactuca sativa var. longifolia Lam. (vezivka ali rimska solata), — Lactuca sativa var. crispa L. (listnata solata), — križance teh sort in

— sorte (kultivarje) kodrolistne endivije, vzgojene iz rodu Cichorium endivia var. crispum Lam. in

— sorte (kultivarje) endivije eskariol, vzgojene iz rodu Cichorium endivia var. latifolium Lam.,

ki se potrošniku dobavljajo sveže.

Standard se ne uporablja za solato in endivijo, namenjeno za industrijsko predelavo, ali za posamične liste solate in endivije s koreninsko grudo ali solate v lončkih.

II. DOLOČBE GLEDE KAKOVOSTI

Namen standarda je opredeliti zahteve glede kakovosti za proizvode po pripravi in pakiranju.

Vendar je mogoče, da v stopnjah po odpremi proizvodi glede na zahteve standarda kažejo:

— rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti,

— rahlo kvarjenje zaradi njihovega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.

A. Minimalne zahteve

Ob upoštevanju posebnih določb za vsak razred in dovoljenih odstopanj morajo biti proizvodi v vseh razredih:

— nepoškodovani,

— zdravi; proizvodi, ki gnijejo ali se kvarijo, tako da niso primerni za uporabo, so izključeni,

— čisti in obrezani (praktično brez prsti ali drugega rastnega substrata in praktično brez vidnih tujih snovi),

— svežega videza,

— praktično brez škodljivcev,

— praktično brez poškodb zaradi škodljivcev,

— neuveli in čvrsti,

— ne odganjajo v cvet,

— brez odvečne zunanje vlage,

— brez kakršnega koli tujega vonja in/ali okusa.

Solata je lahko rdečkasto razbarvana, če je to razbarvanje posledica nizkih temperatur med rastjo, razen če to močno vpliva na njen videz.

Korenine morajo biti odrezane blizu osnove zunanjih listov, rez pa mora biti gladek.

Proizvodi morajo biti normalno razviti. Razvitost in stanje proizvodov morata biti taka, da proizvodi:

— prenesejo prevoz in ravnanje z njim ter

— prispejo v namembni kraj v zadovoljivem stanju.

B. Razvrstitev

Proizvod se uvršča v naslednja razreda:

(i) Razred I

Proizvodi v tem razredu morajo biti dobre kakovosti. Biti morajo značilni za sorto in/ali komercialni tip.

Proizvodi morajo biti:

— pravilno oblikovani,

— čvrsti (ob upoštevanju metod pridelave in tipa proizvoda),

— brez poškodb ali znakov propadanja, zaradi katerih bi bila užitnost zmanjšana,

— brez poškodb zaradi zmrzali.

Glavnate solate morajo imeti eno samo lepo oblikovano srce. Glavnata solata, pridelana v zavarovanih prostorih, ima lahko majhno srce.

Vezivka mora imeti srce, ki je lahko majhno.

Osrednji del kodrolistne endivije in širokolistne (eskariol) endivije mora biti rumen.

(ii) Razred II

V ta razred se uvrstijo proizvodi, ki ne izpolnjujejo zahtev za razred I, izpolnjujejo pa zgoraj navedene minimalne zahteve.

Proizvodi morajo biti:

— razmeroma pravilno oblikovani,

— brez poškodb ali znakov propadanja, zaradi katerih bi bila resno zmanjšana užitnost.

Dovoljene so naslednje pomanjkljivosti, če proizvodi kljub temu ohranijo bistvene značilnosti glede kakovosti, sposobnosti ohranjanja kakovosti in predstavitve:

— rahla porumenelost,

— rahle poškodbe zaradi škodljivcev.

Glavnata solata mora imeti srce, ki pa je lahko majhno. Glavnata solata, pridelana v zavarovanih prostorih, je lahko brez srca.

Vezivka je lahko brez srca.

III. DOLOČBE GLEDE VELIKOSTI

Velikost se ugotavlja z maso na enoto.

Da se zagotovi izenačenost po velikosti, sme biti razlika v velikosti proizvodov v isti enoti pakiranja največ:

(a) Solata

— 40 g, če je masa najlažje enote manj kot 150 g na enoto,

— 100 g, če je masa najlažje enote med 150 g in 300 g na enoto,

— 150 g, če je masa najlažje enote med 300 g in 450 g na enoto,

— 300 g, če je masa najlažje enote več kot 450 g na enoto.

(b) Kodrolistna endivija in širokolistna (eskariol) endivija

— 300 g.

IV. DOLOČBE GLEDE ODSTOPANJ

Za proizvode, ki ne izpolnjujejo zahtev za razred, označen na vsaki enoti pakiranja, so na vseh stopnjah trženja dovoljena naslednja odstopanja od zahtev glede kakovosti in velikosti:

A. Dovoljena odstopanja glede kakovosti

(i) Razred I

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % po številu proizvodov, ki ne izpolnjujejo zahtev za ta razred, izpolnjujejo pa zahteve za razred II. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 1 % sestavljajo proizvodi, ki ne izpolnjujejo niti zahtev glede kakovosti za razred II niti minimalnih zahtev, ali nagniti proizvodi.

(ii) Razred II

Dovoljeno je skupno odstopanje 10 % po številu proizvodov, ki ne izpolnjujejo niti zahtev za ta razred niti minimalnih zahtev. V okviru tega odstopanja lahko skupno največ 2 % sestavljajo nagniti proizvodi.

B. Dovoljena odstopanja glede velikosti

Za vse razrede: dovoljeno je skupno odstopanje 10 % po številu proizvodov, ki ne ustrezajo zahtevam glede velikosti.

V. DOLOČBE GLEDE PREDSTAVITVE

A. Izenačenost

V vsaki enoti pakiranja so lahko le izenačeni proizvodi, torej proizvodi istega porekla, sorte ali komercialnega tipa, kakovosti in velikosti.

Vendar se lahko mešanica solate in/ali endivije izrazito različnih sort, komercialnih tipov in/ali barv pakira skupaj v enoti pakiranja, če so proizvodi izenačeni po kakovosti, za vsako sorto, komercialni tip in/ali barvo pa po poreklu. Izenačenost po velikosti se ne zahteva.

Vidni del vsebine enote pakiranja mora biti reprezentativen za celotno vsebino.

B. Embalaža

Proizvodi morajo biti pakirani tako, da so ustrezno zavarovani. Pakirani morajo biti ustrezno glede na velikost in vrsto pakiranja, brez praznih prostorov in drobljenja.

Notranji material enote pakiranja mora biti čist in takšne kakovosti, da preprečuje poškodbe proizvodov od zunaj ali znotraj. Dovoljena je uporaba materialov, zlasti papirja ali žigov, ki nosijo trgovske oznake, če se pri tiskanju ali etiketiranju uporablja nestrupeno črnilo ali lepilo.

Enote pakiranja ne smejo vsebovati nobene tuje snovi.

VI. DOLOČBE GLEDE OZNAČEVANJA

Vsaka enota pakiranja ( 26 ) mora imeti na isti strani enote pakiranja natisnjene čitljive in neizbrisljive naslednje podatke, ki so vidni od zunaj.

A. Identifikacija

Ime in fizični naslov pakirnice in/ali odpremnika (na primer ulica/mesto/regija/poštna številka in država, če je ta drugačna od države porekla).

Ta navedba se lahko nadomesti:

— za vsa pakiranja z izjemo predpakirne embalaže z uradno izdano ali sprejeto kodno oznako, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika, navedeno poleg sklicevanja na „Pakirnica in/ali odpremnik“ (ali ustrezne okrajšave). Pred kodno oznako se navede državna/območna koda ISO-3166-alpha države, ki je proizvod priznala, če ni država porekla;

— samo za predpakiranja z imenom in naslovom prodajalca s sedežem v Uniji, poleg katerih je navedeno „Pakirano za:“ ali enakovredna navedba. V tem primeru označevanje vključuje tudi kodo, ki predstavlja pakirnico in/ali odpremnika. Prodajalec navede vse podatke, ki jih inšpekcijski organ šteje za potrebne v zvezi s pomenom te kode.

B. Vrsta proizvoda

— „Solata“, „mehkolistna solata“, „eskarijolka“, „krhkolistna solata“, „vezivka“, „listnata solata“ (ali in če je to ustrezno: „hrastolistna solata“, „Lollo bionda“, „Lollo rossa“), „kodrolistna endivija“, „širokolistna (eskariol) endivija“ ali enakovredno poimenovanje, če vsebina ni vidna od zunaj;

— „Pridelana v zavarovanih prostorih“ ali enakovredna oznaka, kjer je to primerno.

— Ime sorte (neobvezno).

— „Mešanica solate/endivije“ ali ustrezno poimenovanje, če gre za mešanico solate in/ali endivije izrazito različnih sort, komercialnih tipov in/ali barv. Če proizvodi niso vidni od zunaj, je treba navesti sorte, komercialne tipe in/ali barve ter količino primerkov posameznega tipa oziroma barve v enoti pakiranja.

C. Poreklo proizvoda

— Država porekla ( 27 ) in, neobvezno, področje rasti ali državno, regionalno ali lokalno ime kraja.

— V primeru mešanice solate in/ali endivije izrazito različnih sort, komercialnih tipov in/ali barv različnega porekla se navedba vsake države porekla nahaja poleg imena zadevne sorte, komercialnega tipa in/ali barve.

D. Prodajne označbe

— Razred.

— Velikost, izražena kot minimalna masa enote ali kot število enot.

E. Uradni kontrolni znak (neobvezno)

Podatki iz prvega pododstavka niso potrebni na enotah pakiranja, če te vsebujejo prodajne enote pakiranja, ki so vidne od zunaj in vsaka navaja te podatke. Na teh enotah pakiranja ne sme biti označb, ki bi bile lahko zavajajoče. Kadar so ta pakiranja paletna, se podatki navedejo na obvestilu, nameščenem na očitnem mestu na vsaj dveh straneh palete.

DEL 5: TRŽNI STANDARD ZA BRESKVE IN NEKTARINE

I. OPREDELITEV PROIZVODA

Ta standard se uporablja za breskve in nektarine, vzgojene iz sort (kultivarjev) rodov Prunus persica Sieb. in Zucc., ki se potrošnikom dobavljajo v svežem stanju, pri čemer so izključene breskve in nektarine, namenjene za industrijsko predelavo.

II. DOLOČBE GLEDE KAKOVOSTI

Namen tega standarda je opredeliti zahteve glede kakovosti za breskve in nektarine po pripravi in pakiranju.

Vendar je mogoče, da v stopnjah po odpremi proizvodi glede na zahteve standarda kažejo:

— rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti,

— pri proizvodih, ki niso razvrščeni v razred „ekstra“, poleg tega rahlo kvarjenje zaradi njihovega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.

A. Minimalne zahteve

Ob upoštevanju posebnih določb za vsak razred in dovoljenih odstopanj morajo biti breskve in nektarine v vseh razredih:

— nepoškodovane,

— zdrave; proizvodi, ki gnijejo ali se kvarijo, tako da niso primerni za uporabo, so izključeni,

— čiste, praktično brez vsake vidne tuje snovi,

— praktično brez škodljivcev,

— brez poškodb, ki bi jih na mesu povzročili škodljivci,

— brez plodov, ki bi bili razcepljeni v pecljevi jamici,

— brez odvečne zunanje vlage,

— brez kakršnega koli tujega vonja in/ali okusa.

Razvitost in stanje breskev in nektarin morata biti takšna, da:

— prenesejo prevoz in ravnanje z njimi ter

— prispejo v namembni kraj v zadovoljivem stanju.

B. Zahteve glede zrelosti

Sadje mora biti dovolj razvito in zrelo. Minimalni indeks refraktometra mesa mora biti večji ali enak 8° brix ( 28 ).

C. Razvrstitev

Breskve in nektarine se razvrščajo v naslednje tri razrede:

(i) Razred „ekstra“

Breskve in nektarine v tem razredu morajo biti odlične kakovosti. Njihove lastnosti morajo biti značilne za sorto.

Meso mora biti popolnoma zdravo.

Biti morajo brez pomanjkljivosti, razen neznatnih površinskih pomanjkljivosti, če te ne vplivajo na splošni videz proizvoda, na kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in na predstavitev v enoti pakiranja.

(ii) Razred I

Breskve in nektarine v tem razredu morajo biti dobre kakovosti. Njihove lastnosti morajo biti značilne za sorto. Meso mora biti popolnoma zdravo.

Dovolijo se lahko naslednje majhne pomanjkljivosti pod pogojem, da ne vplivajo na splošni videz proizvoda, kakovost, sposobnost ohranjanja kakovosti in predstavitev v enoti pakiranja:

— majhne pomanjkljivosti v obliki,

— majhne pomanjkljivosti v razvoju,

— majhne pomanjkljivosti v obarvanosti,

— rahli sledovi odtisov, ki niso večji od 1 cm2 skupne površine,

— majhne pomanjkljivosti na kožici, ki: — — so lahko dolge največ 1,5 cm pri poškodbah podolgovate oblike, — so lahko velike največ 1 cm2 skupne površine pri drugih pomanjkljivostih.

(iii) Razred II

V ta razred se uvrstijo breskve in nektarine, ki ne izpolnjujejo zahtev za uvrstitev v višji razred, izpolnjujejo pa zgoraj navedene minimalne zahteve.

Meso mora biti brez večjih pomanjkljivosti.

Dovolijo se lahko naslednje pomanjkljivosti pod pogojem, da breskve in nektarine ohranijo svoje osnovne značilnosti glede kakovosti, sposobnosti ohranjanja kakovosti in predstavitve v enoti pakiranja:

— pomanjkljivosti v obliki,

— pomanjkljivosti v razvoju, vključno z razcepljenimi koščicami, pod pogojem, da je plod zaprt, meso pa zdravo,

— pomanjkljivosti v obarvanosti,

— poškodbe (odrgnine), ki so lahko rahlo razbarvane in ne smejo pokrivati več kot 2 cm2 celotne skupne površine,

— pomanjkljivosti na kožici, ki: — — so lahko dolge največ 2,5 cm pri poškodbah podolgovate oblike, — so lahko velike največ 2 cm2 skupne površine pri drugih pomanjkljivostih.

III. DOLOČBE GLEDE VELIKOSTI

Velikost se določi z največjim premerom ekvatorialnega dela ali z maso ali štetjem plodov.

Najmanjša velikost je:

— 56 mm ali 85 g v razredu „ekstra“,

— 51 mm ali 65 g v razredih I in II.

Sadje, manjše od 56 mm oziroma 85 g, se ne trži v obdobju od 1. julija do 31. oktobra (na severni polobli) in od 1. januarja do 30. aprila (na južni polobli).

Naslednje določbe so za razred II neobvezne.

Da se zagotovi izenačenost po velikosti, sme biti razlika v velikosti proizvodov v isti enoti pakiranja največ:

(a) za plodove, katerih velikost se določi s premerom:

— 5 mm za plodove, manjše od 70 mm,

— 10 mm za plodove velikosti 70 mm ali več;

(b) za plodove, katerih velikost se določi z maso:

— 30 g za plodove, manjše od 180 g,

— 80 g za plodove velikosti 180 g ali več;

(c) pri plodovih, katerih velikost se določi s štetjem, mora biti razlika v velikosti skladna z (a) ali (b).

Če se uporabijo velikostne oznake, je treba spoštovati oznake v spodnji tabeli.







Oznaka Premer masa od do od do (mm) (mm) (g) (g) 1 D 51 56 ali 65 85 2 C 56 61 85 105 3 B 61 67 105 135 4 A 67 73 135 180 5 AA 73 80 180 220 6 AAA 80 90 220 300 7 AAAA > 90 > 300

IV. DOLOČBE GLEDE ODSTOPANJ

Za proizvode, ki ne izpolnjujejo zahtev za razred, označen na vsaki enoti pakiranja, so na vseh stopnjah trženja dovoljena naslednja odstopanja od zahtev glede kakovosti in velikosti.

A. Dovoljena odstopanja glede kakovosti

(i) Razred „ekstra“

Dovoljeno je skupno odstopanje 5 % breskev ali nektarin po številu ali masi, ki ne izpolnjujejo zahtev za ta razred, i