1975L0439 — SL — 23.12.1991 — 001.001

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 16. junija 1975 o odstranjevanju odpadnih olj (75/439/EGS) (UL L 194, 25.7.1975, p.23)

spremenjena z:









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 16. junija 1975

o odstranjevanju odpadnih olj

(75/439/EGS)







SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 100 in 235 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 2 ), ker bi kakršno koli neskladje med predpisi o odstranjevanju odpadnih olj, ki se že uporabljajo ali so v pripravi v različnih državah članicah, lahko ustvarilo neenake pogoje konkurence in tako neposredno vplivalo na delovanje skupnega trga; ker je zato treba približati zakonodajo na tem področju, kot je določeno v členu 100 Pogodbe; ker mora takšno približevanje zakonodaje spremljati ukrepanje Skupnosti, tako da je mogoče enega izmed ciljev Skupnosti na področju varstva okolja doseči z obširnejšimi predpisi; ker je v ta namen treba določiti nekatere posebne določbe; ker Pogodba v ta namen ne zagotavlja potrebnih pooblastil, je treba uveljaviti člen 235 Pogodbe; ker je eden od osnovnih ciljev vseh predpisov o odstranjevanju odpadnih olj varstvo okolja pred škodljivimi učinki, ki jih povzroča zlivanje, odlaganje ali obdelava teh olj; ker recikliranje odpadnih olj lahko prispeva k politiki preskrbe z gorivom; ker delovni program Evropskih skupnosti o okolju ( 3 ) poudarja pomembnost odstranjevanja odpadnih olj brez škodljivih učinkov na okolje; ker so se v Skupnosti količine odpadnih olj in zlasti emulzij povečale; ker se bo učinkovit in skladen sistem obdelave odpadnih olj, ki ne bo oviral trgovine v Skupnosti niti vplival na konkurenčnost, uporabljal za vse take izdelke, tudi tiste, ki so le deloma sestavljeni iz olj, in naj bi pod gospodarsko zadovoljivimi pogoji zagotavljal njihovo varno obdelavo; ker bo tak sistem urejal obdelavo, zlivanje, odlaganje in zbiranje odpadnih olj ter določil sistem dovoljenj za podjetja, ki taka olja odstranjujejo, obvezno zbiranje in/ali odstranjevanje takih olj v določenih primerih ter ustrezne postopke inšpekcijskega nadzora; ker je v primerih, ko določena podjetja morajo zbirati in/ali odstranjevati odpadna olja, mogoča kompenzacija v obliki nadomestil za tisti del njihovih stroškov, ki so s tem povezani in jih ne krije njihov zaslužek, in ker bi se ta nadomestila lahko financirala, med drugim, s takso na nova ali regenerirana olja, SPREJEL TO DIREKTIVO:







▼M1

Člen 1

Za namene te direktive pomeni izraz:

— „odpadna olja“: — katera koli maziva ali industrijska olja na mineralni osnovi, ki so postala neustrezna za prvo predvideno uporabo, predvsem izrabljena motorna olja in olja prestavnih mehanizmov ter mineralna mazalna olja, olja za turbine in hidravlična olja;

— „odstranjevanje“: — predelavo ali uničevanje odpadnih olj kot tudi njihovo skladiščenje ali odlaganje nad ali pod površino;

— „predelava“: — postopke, ki omogočajo ponovno uporabo odpadnih olj, to je regeneracija in zgorevanje;

— „regeneracija“: — kateri koli postopek, ki omogoča pridobivanje osnovnih olj z rafiniranjem odpadnih olj, predvsem z odstranjevanjem onesnaževal, produktov oksidacije in dodatkov, ki jih taka olja vsebujejo;

— „zgorevanje“: — uporabo odpadnih olj kot goriva, tako da se toplota, ki pri tem nastaja, ustrezno izkoristi;

— „zbiranje“: — vse operacije, kjer se odpadna olja prenesejo od imetnikov do podjetij, kjer se taka olja odstranjujejo.

Člen 2

Ne da bi posegali v določbe Direktive 78/319/EGS ( 4 ), države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da je zbiranje in odstranjevanje odpadnih olj izvedeno, ne da bi povzročilo ljudem in okolju kakršno koli škodo, ki se ji je možno izogniti.

Člen 3

1. Kadar tehnične, ekonomske in organizacijske ovire to dovoljujejo, države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da dajo prednost predelavi odpadnih olj z regeneracijo.

2. Kadar se odpadna olja ne regenerirajo zaradi ovir, ki so navedene v odstavku 1, države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da se kakršno koli zgorevanje odpadnih olj izvede pod okoljsko sprejemljivimi pogoji, skladno z določbami te direktive, če je takšno zgorevanje tehnično, ekonomsko in organizacijsko izvedljivo.

3. Kadar se odpadna olja ne regenerirajo niti ne sežgejo zaradi ovir, ki so navedene v odstavkih 1 in 2, države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zagotovijo njihovo varno uničenje ali kontrolirano skladiščenje ali odlaganje.

Člen 4

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zagotovijo prepoved:

(a) vsakega izpusta odpadnih olj v celinske površinske vode, podzemne vode, teritorialno morje in kanalizacijske sisteme;

(b) vsako odlaganje in/ali zlivanje odpadnih olj, ki so škodljiva za zemljo, in vsak nenadzorovan izpust ostankov po obdelavi odpadnih olj;

(c) vsako predelavo odpadnih olj, ki povzroča onesnaževanje ozračja, ki presega ravni, določene v veljavnih predpisih.

Člen 5

1. Kadar je za doseganje ciljev te direktive in brez poseganja v določbe člena 2 to potrebno, države članice izvedejo kampanje obveščanja javnosti in promocije za zagotovitev, da se odpadna olja ustrezno skladiščijo in zbirajo v največji možni meri.

2. Kadar ciljev, opredeljenih v členih 2, 3 in 4, ni mogoče doseči drugače, države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za zagotovitev, da eno ali več podjetij zbira in/ali odstranjuje odpadna olja, ki jih ponujajo imetniki, kjer je primerno, na področju, ki so jim ga določili pristojni organi.

3. Za doseganje ciljev, opredeljenih v členih 2 in 4, lahko države članice dodelijo odpadna olja katerikoli vrsti predelave, ki je določena v členu 3. V ta namen lahko postavijo ustrezna preverjanja.

4. Za zagotavljanje usklajenosti z ukrepi, sprejetimi po členu 4, se mora vsako podjetje, ki zbira odpadna olja, registrirati, nacionalni pristojni organi pa jih morajo ustrezno nadzorovati z morebitno postavitvijo sistema dovoljenj.

Člen 6

1. Za zagotavljanje usklajenosti z ukrepi, sprejetimi po členu 4, mora vsako podjetje, ki odstranjuje odpadna olja, pridobiti dovoljenje. Kadar je to potrebno, se to dovoljenje lahko izda šele po pregledu obrata.

2. Ne glede na zahteve, ki jih določajo nacionalni predpisi ali predpisi Skupnosti, z drugačnim namenom, kakor je namen te direktive, je mogoče dovoljenje izdati podjetju, ki regenerira odpadna olja ali uporablja odpadna olja kot gorivo, le takrat, ko se pristojni organi prepričajo, da so bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi za zaščito okolja in zdravja, vključno z uporabo najboljše razpoložljive tehnologije, če stroški niso čezmerni.

Člen 7

Kadar se odpadna olja regenerirajo, države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za zagotovitev,:

(a) da delovanje regeneracijskega obrata ne bo povzročilo okoljske škode, ki se ji je možno izogniti. V ta namen države članice zagotovijo, da se tveganje, povezano s količino ostankov regeneracije in s strupenostjo ter nevarnostjo teh ostankov, zmanjša na najmanjšo možno mero in da se ostanki odstranijo skladno s členom 9 Direktive 78/319/EGS;

(b) da osnovna olja, ki nastanejo pri regeneraciji, ne predstavljajo strupenih in nevarnih odpadkov, kakor so opredeljeni v členu 1(b) Direktive 78/319/EGS, in ne vsebujejo polikloriranih bifenilov in polikloriranih terfenilov (PCB/PCT) v koncentracijah, ki so višje od mejnih vrednosti iz člena 10.

Države članice sporočijo te ukrepe Komisiji. Na podlagi teh informacij Komisija v petih letih po notifikaciji te direktive predloži Svetu poročilo, kateremu po potrebi priložijo ustrezne predloge.

Člen 8

1. Države članice brez poseganja v določbe Direktive 84/360/EGS ( 5 ) in člena 3(1) te direktive, kadar se odpadna olja uporabijo kot gorivo, sprejmejo ukrepe, potrebne za zagotovitev, da delovanje obrata ne bo povzročilo pomembnejšega onesnaževanja ozračja, predvsem z emisijo snovi, ki so navedene v Prilogi. V ta namen:

(a) se države članice prepričajo, da so v primeru sežiga olj v obratih s toplotno močjo 3 MW ali več in nižji kurilni vrednosti (LHV), upoštevane mejne vrednosti emisij, določene v Prilogi. Države članice lahko kadarkoli določijo strožje mejne vrednosti emisij od tistih, določenih v Prilogi. Poleg tega lahko določijo mejne vrednosti za snovi in parametre, ki niso navedene v Prilogi;

(b) države članice sprejmejo ukrepe, ki se jim zdijo potrebni za zagotovitev, da je sežig odpadnih olj v obratih s toplotno močjo, nižjo od 3 MW, in nižji kurilni vrednosti (LHV), deležen ustreznega nadzora. Države članice te ukrepe sporočijo Komisiji. Na podlagi teh informacij Komisija v petih letih po notifikaciji te direktive predloži Svetu poročilo, kateremu po potrebi priložijo ustrezne predloge.

2. Države članice nadalje zagotovijo,:

(a) da se ostanki gorenja odpadnih olj odstranijo skladno s členom 9 Direktive 78/319/EGS;

(b) da odpadna olja, ki se uporabljajo kot gorivo, ne predstavljajo strupenih ali nevarnih odpadkov, kakor so opredeljeni v členu 1(b) Direktive 78/319/EGS, in ne vsebujejo polikloriranih bifenilov in polikloriranih terfenilov (PCB/PCT) v koncentracijah, višjih od 50 ppm;

3. Upoštevanje mejnih vrednosti, določenih v Prilogi, je mogoče zagotoviti tudi s pomočjo ustreznega sistema za nadzor koncentracij onesnaževal v odpadnih oljih ali mešanici odpadnih olj in drugih goriv, namenjenih sežigu, ob upoštevanju tehničnih značilnosti obrata.

V primeru obratov, kjer se lahko emisije snovi, navedenih v Prilogi, dodatno povečajo s produkti zgorevanja, države članice zagotovijo s postavljenim sistemom nadzora, da delež teh snovi, ki izvira iz sežiga odpadnih olj, ne presega mejnih vrednosti, določenih v Prilogi.

▼B

Člen ►M1 9 ◄

Če oseba, ki ima odpadna olja v posesti, ne more izpolniti ukrepov, sprejetih na podlagi člena 4, jih mora prepustiti podjetju ali podjetjem iz člena 5.

▼M1 —————

▼M1

Člen 10

1. Med skladiščenjem in zbiranjem imetniki in zbiralci ne smejo mešati odpadnih olj s PCB in PCT v smislu Direktive 76/403/EGS ( 6 ), niti s strupenimi in nevarnimi odpadki v smislu Direktive 78/319/EGS.

2. Kolikor v odstavku 3 ni drugače določeno, se za odpadna olja, ki vsebujejo več kot 50 ppm PCB/PCT, uporabljajo določbe Direktive 76/403/EGS.

Države članice nadalje sprejmejo posebne tehnične ukrepe, ki zagotovijo, da se vsa odpadna olja, ki vsebujejo PCB/PCT, odstranijo brez škode za ljudi in okolje, ki se ji je možno izogniti.

3. Regeneracija odpadnih olj, ki vsebujejo PCB ali PCT, je lahko dovoljena, če regeneracijski postopki omogočajo, da se PCB in PCT uničijo ali zmanjšajo na tako mero, da količina PCB/PCT, ki jih vsebujejo regenerirana olja, ni nad zgornjo mejo, ki v nobenem primeru ne sme presegati 50 ppm.

4. Komisija po posvetovanju z odborom za prilagajanje tehničnemu napredku, ustanovljenem po členu 18 Direktive 78/319/EGS, določi referenčne merilne metode za določanje vsebnosti PCB/PCT v odpadnih oljih.

5. Odpadna olja, ki so onesnažena s snovmi v smislu opredelitve strupenih in nevarnih odpadkov iz člena 1(b) Direktive 78/319/EGS, morajo biti odstranjena skladno z določbami te direktive.

▼B

Člen ►M1 11 ◄

Kateri koli objekt podjetja, ki proizvede, zbere in/ali odstrani na leto količino odpadnih olj, večjo od količine, ki jo določi vsaka država članica, vendar ne več kot 500 litrov, mora:

— voditi evidenco o količini, kakovosti, izvoru in mestu nahajanja takih olj ter o njihovi oddaji in prejemu, vključno z datumi, in/ali

— na zahtevo take podatke dati pristojnim organom.

Države članice so pooblaščene, da skladno s prvim pododstavkom določijo količino odpadnih olj glede na enakovredno količino novega olja, preračunano skladno s smiselnim pretvornim faktorjem.

▼M1

Člen 12

Vsako podjetje, ki zbira, ima in/ali odstranjuje odpadna olja, mora pristojnim organom na njihovo zahtevo posredovati vse informacije o zbiranju in/ali odstranjevanju odpadnih olj ali njihovih ostankov.

Člen 13

1. Države članice redno pregledujejo podjetja v smislu člena 6, predvsem glede skladnosti s pogoji v dovoljenju.

2. Pristojni organi preučujejo trende na področju tehničnega razvoja in/ali okolja z namenom, da po potrebi znova preučijo dovoljenja, ki so jih izdali podjetjem v skladu s to direktivo.

▼B

Člen ►M1 14 ◄

Podjetja za zbiranje in/ali odstranjevanje se lahko za opravljene storitve dodelijo nadomestila kot vzajemna koncesija za obveznosti, ki so jim jih na podlagi člena 5 naložile države članice. Taka nadomestila ne smejo presegati letnih nekritih stroškov, ki jih je podjetje dejansko zabeležilo ob upoštevanju zmernega dobička.

Znesek teh nadomestil mora biti tak, da ne povzroči znatnega izkrivljanja konkurence ali nastanka umetnih vzorcev trgovine z izdelki.

Člen ►M1 15 ◄

Nadomestila se lahko med drugim financirajo s takso na izdelke, ki se po uporabi pretvorijo v odpadna olja, ali na odpadna olja.

Nadomestila je treba financirati skladno z načelom „plača povzročitelj obremenitve“.

▼M1

Člen 16

Države članice lahko ob upoštevanju določb Pogodbe sprejmejo ukrepe za zaščito okolja, ki so strožji kot tisti, predvideni v tej direktivi.

Taki ukrepi lahko po istih določbah vključujejo med drugim tudi prepoved sežiga odpadnih olj.

▼B

Člen ►M1 17 ◄

Vsaka država članica redno daje Komisiji informacije o svojem strokovnem znanju in pridobljenih izkušnjah ter o rezultatih izvajanja ukrepov, sprejetih na podlagi te direktive.

Komisija pošlje državam članicam splošen povzetek takih informacij.

Člen ►M1 18 ◄

▼M2

Države članice vsaka tri leta pošljejo Komisiji informacije o izvajanju te direktive v obliki področnega poročila, ki zajema tudi druge ustrezne direktive Skupnosti. Poročilo se pripravi na podlagi vprašalnika ali predlogov, ki jih pripravi Komisija v skladu s postopkom, opredeljenim v členu 6 Direktive 91/692/EGS ( 7 ). Vprašalnik ali predlogi se pošljejo državam članicam šest mesecev pred začetkom obdobja, ki ga zajema poročilo. Poročilo se pošlje Komisiji v devetih mesecih po koncu triletnega obdobja, ki je zajeto v poročilu.

Prvo poročilo zajema obdobje od leta 1995 do vključno leta 1997.

Komisija objavi poročilo Skupnosti o izvajanju direktive v devetih mesecih po prejemu poročil držav članic.

▼B

Člen 19

Države članice izvedejo ukrepe za uskladitev s to direktivo v 24 mesecih od njene notifikacije in o tem takoj obvestijo Komisijo.

Člen 20

Predpisi, ki so jih države članice sprejele na podlagi te direktive, se lahko za podjetja iz člena 6, ki so ob notifikaciji te direktive že obstajala, v štirih letih od navedene notifikacije postopoma uveljavijo.

Člen 21

Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 22

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

▼M1









PRILOGA







Mejne vrednosti emisij (1) za določene snovi, ki se sproščajo kot posledica zgorevanja odpadnih olj v obratih s toplotno močjo 3 MW ali več (LHV) Onesnaževalo Mejna vrednost mg/Nm3 Cd 0,5 Ni 1 Ali (2) Ali (2) Cr 1,5 Cr Cu V Pb 5 Cu V Pb 5 Cl (3) 100 F (4) 5 SO2 (5) – Prah (skupaj) (5) – (1) Te mejne vrednosti, ki pri zgorevanju odpadnih olj ne smejo biti presežene, predstavljajo masne koncentracije emisij prej navedenih snovi v odpadnem plinu kot prostornino odpadnega plina pri normalnih pogojih (273 K; 1 013 hPa), potem, ko se odšteje vsebnost vodne pare, in pri 3 % volumski vsebnosti kisika v odpadnem plinu. (2) Države članice morajo določiti, katero od teh možnosti naj se uporabljajo v njihovi državi. (3) Anorganske plinaste spojine klora, izražene kot vodikov klorid. (4) Anorganske plinaste spojine fluora, izražene kot vodikov fluorid. (5) Zaenkrat ni mogoče določiti mejnih vrednosti za te snovi. Države članice neodvisno določijo standarde emisij za izpust teh snovi ob upoštevanju zahtev Direktive 80/779/EGS (UL L 229, 30.8.1980, str. 30).