1991L0439 — SL — 26.08.2009 — 010.003

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje in institucije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti

►B DIREKTIVA SVETA z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS) (UL L 237, 24.8.1991, p.1)

spremenjena z:





spremenjena z:

A1 C 241 21 29.8.1994 A2 L 236 33 23.9.2003









▼B

DIREKTIVA SVETA

z dne 29. julija 1991

o vozniških dovoljenjih

(91/439/EGS)







SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 75 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije ( 1 ), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta ( 2 ), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora ( 3 ), ker je za namene skupne prometne politike in kot prispevek za izboljšanje varnosti v cestnem prometu, kot tudi za olajšanje gibanja oseb, ki se nastanijo v drugi državi članici, kot pa so opravile vozniški izpit, zaželeno, da bi obstajal vzorec nacionalnega vozniškega dovoljenja Skupnosti, ki bi bil v državah članicah vzajemno priznan brez kakršnekoli obveznosti zamenjave vozniških dovoljenj; ker je bil prvi korak v to smer storjen s Prvo direktivo Sveta 80/1263/EGS z dne 4. decembra 1980 o uvedbi vozniškega dovoljenja Skupnosti ( 4 ), ki je uvedla vzorec nacionalnega dovoljenja Skupnosti in vzajemno priznanje nacionalnih dovoljenj v državah članicah kot tudi zamenjavo dovoljenj tistih imetnikov, ki svoje običajno prebivališče ali kraj zaposlitve prenesejo iz ene države članice v drugo; ker je z doseganjem napredka treba nadaljevati; ker je treba vzorec nacionalnega dovoljenja Skupnosti, ki ga je uvedla Direktiva 80/1263/EGS, prilagoditi, da bi med drugim upošteval uskladitev kategorij in podkategorij vozil in da bi dovoljenja postala lažje razumljiva tako znotraj kot zunaj Skupnosti; ker je zaradi prometne varnosti treba določiti minimalne zahteve za izdajo vozniškega dovoljenja; ker člen 3 Direktive 80/1263/EGS določa, da je treba končne določbe, ki v Skupnost uvajajo splošne kategorije vozil, omenjene v tem členu, kot tudi pogoje veljavnosti vozniških dovoljenj sprejeti brez možnosti odstopanja; ker je treba zagotoviti možnost razdelitve omenjenih kategorij vozil na podkategorije, da bi v interesu prometne varnosti in obstoječih državnih razmer spodbudili postopen dostop k vožnji takih vozil; ker je treba sprejeti posebne določbe, ki bodo telesno prizadetim ljudem olajšale vožnjo vozil; ker člen 10 Direktive 80/1263/EGS določa podrobnejšo uskladitev standardov za vozniške izpite in izdajanje dovoljenj; ker je treba v ta namen definirati znanje, spretnosti in vedenje, povezane z vožnjo motornih vozil, in vozniški izpit osnovati na teh konceptih; ker je treba ponovno opredeliti minimalne standarde psihofizične sposobnosti za vožnjo takih vozil; ker določbe iz člena 8 Direktive 80/1263/EGS in še zlasti obveznost zamenjave dovoljenj v roku enega leta po spremembi običajnega prebivališča predstavljajo oviro za prosto gibanje oseb; ker je to v luči doseženega napredka v evropski integraciji nedopustno; ker je poleg tega zaradi razlogov, povezanih s prometno varnostjo in cestnim prometom, potrebno, da lahko države članice za vse imetnike dovoljenj, ki so na njihovem ozemlju pridobili običajno prebivališče, uporabljajo svoje državne predpise o odvzemu, začasnem odvzemu in preklicu vozniških dovoljenj, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:







Člen 1

1. Države članice uvedejo nacionalno vozniško dovoljenje, ki temelji na vzorcu Skupnosti, opisanem v Prilogi I ►M2 ali Prilogi Ia ◄ , v skladu z določbami te direktive. ►M1 Vendar pa lahko Republika Finska in Kraljevina Švedska do 31. decembra 1997 nadaljujeta izdajanje vozniških dovoljenj na podlagi svojega sedanjega vzorca. ◄

2. Vozniška dovoljenja, ki jih izdajo države članice, se vzajemno priznavajo.

3. Če pridobi imetnik veljavnega nacionalnega vozniškega dovoljenja običajno prebivališče v državi članici, ki ni tista, ki je izdala vozniško dovoljenje, lahko država članica gostiteljica za imetnika dovoljenja uporablja svoje nacionalne predpise o času veljavnosti dovoljenj, zdravniških pregledih in davčnih ureditvah in lahko v vozniško dovoljenje vnese vse podatke, ki so nujno potrebni za vodenje.

Člen 2

1. Simbol na strani 1 vzorca nacionalnih dovoljenj Skupnosti vsebuje znak države članice, ki izda dovoljenje.

2. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da bi se izognile kakršnemu koli tveganju ponarejanja vozniških dovoljenj.

3. S soglasjem Skupnosti lahko države članice v vzorec, podan v Prilogi I ►M2 ali Prilogi Ia ◄ , vnesejo take spremembe, kot so potrebne za računalniško obdelavo vozniškega dovoljenja.

▼M8 —————

▼B

Člen 3

1. Vozniško dovoljenje, določeno v členu 1, dovoljuje vožnjo vozil naslednjih kategorij:

Kategorija A — motorna kolesa s prikolico ali brez nje;

Kategorija B — motorna vozila, katerih največja dovoljena masa ne presega 3 500 kilogramov in ki imajo poleg sedeža za voznike še največ osem sedežev; motorna vozila te kategorije so lahko kombinira s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa ne presega 750 kilogramov; — kombinacije vlečnega vozila kategorije B in priklopnika, pri čemer največja dovoljena masa kombinacije ne presega 3 500 kilogramov in največja dovoljena masa priklopnika ne presega mase nenaloženega vlečnega vozila;

Kategorija B + E — kombinacije vozil, ki so sestavljene iz vlečnega vozila kategorije B in priklopnika, pri čemer kombinacija ne spada v kategorijo B;

Kategorija C — motorna vozila, razen tistih iz kategorije D, pri katerih največja dovoljena masa presega 3 500 kilogramov; motorna vozila te kategorije se lahko kombinira s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa ne presega 750 kilogramov;

Kategorija C + E — kombinacije vozil, pri katerih je vlečno vozilo iz kategorije C, največja dovoljena masa njegovega priklopnika pa presega 750 kilogramov;

Kategorija D — motorna vozila za prevoz oseb, ki imajo poleg sedeža za voznika še več kot osem sedežev; motorna vozila te kategorije se lahko kombinira s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa ne presega 750 kilogramov;

Kategorija D + E — kombinacije vozil, pri katerih je vlečno vozilo iz kategorije D, največja dovoljena masa njegovega priklopnika pa presega 750 kilogramov.

2. Znotraj kategorij A, B, B + E, C, C + E, D in D + E se lahko izda posebno vozniško dovoljenje za vožnjo vozil naslednjih podkategorij:

Podkategorija A1 — lahka motorna kolesa, katerih delovna prostornina in moč ne presegata 125 cm3 oziroma 11 kW;

Podkategorija B1 — trikolesniki in štirikolesniki na motorni pogon;

Podkategorija C1 — motorna vozila, razen tistih iz kategorije D, katerih največja dovoljena masa je večja od 3 500 kilogramov in manjša od 7 500 kilogramov; motorna vozila te podkategorije se lahko kombinira s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa ne presega 750 kilogramov;

Podkategorija C1 + E — kombinacije vozil, pri katerih je vlečno vozilo iz kategorije C1, največja dovoljena masa njegovega priklopnika pa presega 750 kilogramov, pod pogojem da največja dovoljena masa tako sestavljene kombinacije ne presega 12 000 kilogramov in da največja dovoljena masa priklopnika ne presega mase nenaloženega vlečnega vozila;

Podkategorija D1 — motorna vozila za prevoz potnikov, ki imajo poleg sedeža za voznika več kot osem in manj kot 16 sedežev; motorna vozila te podkategorije se lahko kombinira s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa ne presega 750 kilogramov;

Podkategorija D1 + E — kombinacije vozil, pri katerih je vlečno vozilo iz kategorije D1, največja dovoljena masa njegovega priklopnika pa presega 750 kilogramov, pod pogojem da: — — prvič, največja dovoljena masa tako sestavljene kombinacije ne presega 12 000 kilogramov in da največja dovoljena masa priklopnika ne presega mase nenaloženega vlečnega vozila; — drugič, se priklopnik ne uporablja za prevoz oseb.

3. Za namene tega člena:

— „Vozilo na motorni pogon“ pomeni katerokoli vozilo na lastni pogon, ki vozi po cesti in ni tirno vozilo;

— „Trikolesnik“ in „štirikolesnik“ pomenita katerokoli trikolesno oziroma štirikolesno vozilo kategorije B, ki lahko razvijeta hitrost nad ►M3 45 km/h ◄ ali jih poganja motor z notranjim zgorevanjem na prisilni vžig z delovno prostornino nad 50 cm3 ali katerikoli motor enakovredne moči. Masa nenaloženega vozila ne presega 550 kilogramov. Masa nenaloženega električno gnanega vozila ne vključuje mase akumulatorja. — Države članice lahko določijo nižje standarde glede neobtežene mase in dodajo druge, kot je na primer največja delovna prostornina ali moč;

▼M3

— „Motorno kolo“ pomeni katero koli dvokolesno vozilo s prikolico ali brez nje, ki je opremljeno z motorjem z delovno prostornino valja nad 50 cm3 in notranjim izgorevanjem in/ali ki lahko razvije hitrost nad 45 km/h;

▼B

— „Motorno vozilo“ pomeni katerokoli vozilo na motorni pogon, razen motornega kolesa, ki se običajno uporablja za prevoz oseb ali blaga po cesti ali za vlečenje po cesti vozil za prevoz oseb ali blaga. Ta izraz vključuje trolejbuse, tj. vozila, priključena na električni drsnik, ki ne vozijo po tirnicah. Ne vključuje pa kmetijskih ali gozdarskih traktorjev;

— „Kmetijski ali gozdarski traktor“ pomeni katerokoli vozilo na motorni pogon, ki vozi po kolesih ali po tirih in ima najmanj dve osi in katerega glavna funkcija je vlečenje, porivanje, prevoz ali upravljanje določenih orodij, strojev ali priklopnikov, ki se uporabljajo v zvezi s kmetijskimi in gozdarskimi posli, in katerega uporaba za prevoz oseb ali blaga po cesti ali za vlečenje vozil za prevoz oseb ali blaga po cesti je samo sekundarna funkcija.

4. Države članice lahko po posvetovanju s Komisijo in pod pogojem, da je to omenjeno v vozniškem dovoljenju, odstopajo od hitrosti, navedenih v drugi in tretji alinei odstavka 3, pod pogojem da določijo nižje hitrosti.

5. Za podkategorijo A1 lahko države članice uvedejo dodatne omejevalne predpise.

6. Države članice lahko s soglasjem Komisije iz področja uporabe tega člena izključijo določene tipe vozil na motorni pogon, kot so posebna vozila za invalide.

Člen 4

1. Vozniška dovoljenja navajajo pogoje, pod katerimi je vozniku dovoljeno voziti.

2. Če je zaradi telesne nesposobnosti dovoljena vožnja samo določenih tipov vozil ali prilagojenih vozil, se preizkus spretnosti in vedenja v prometu, ki je določen v členu 7, opravi s takim vozilom.

Člen 5

1. Za izdajo vozniških dovoljenj veljajo naslednji pogoji:

(a) dovoljenja za kategorije C in D se izdaja samo voznikom, ki so že upravičeni do vožnje vozil kategorije B;

(b) dovoljenja za kategorije B + E, C + E, D + E se izdaja samo voznikom, ki so že upravičeni do vožnje vozil kategorije B, C oziroma D.

2. Veljavnost vozniških dovoljenj se določi, kot sledi:

(a) dovoljenja, izdana za kategorijo C + E ali D + E, so veljavna za kombinacije vozil kategorije B + E;

(b) dovoljenja, izdana za kategorijo C + E, so veljavna za kategorijo D + E, pod pogojem da so njihovi imetniki upravičeni do vožnje vozil kategorije D.

3. Države članice lahko za vožnjo po svojem ozemlju odobrijo naslednje ekvivalente:

(a) trikolesniki in štirikolesniki na motorni pogon z dovoljenjem za kategorijo A ali A1;

(b) lahka motorna kolesa z dovoljenjem za kategorijo B.

4. Države članice lahko po posvetovanju s Komisijo na svojem ozemlju dovolijo vožnjo:

(a) vozil kategorije D1 (poleg sedeža za voznika še največ 16 sedežev in največja dovoljena masa 3 500 kilogramov, brez kakršnekoli posebne opreme, namenjene za prevoz invalidnih potnikov) s strani imetnikov vozniškega dovoljenja kategorije B, ki so stari nad 21 let in so dovoljenje dobili najmanj dve leti prej, pod pogojem da vozila uporabljajo neprofitni organi za socialne namene in da voznik svoje storitve opravlja prostovoljno;

(b) vozil, katerih največja dovoljena masa presega 3 500 kilogramov, s strani imetnikov vozniškega dovoljenja kategorije B, ki so stari nad 21 let in so dovoljenje dobili najmanj dve leti prej, pod pogojem da je glavni namen vozil, da se uporabljajo samo, ko so stacionirana za izobraževalne ali rekreacijske namene, da jih uporabljajo neprofitni organi za socialne namene in da so bila spremenjena tako, da jih ni mogoče uporabiti niti za prevoz več kot devetih potnikov niti za prevoz kakršnegakoli drugega blaga, razen tistega, ki je izrecno potreben za njihove namene.

Člen 6

1. Najnižja starost za izdajo vozniškega dovoljenja je, kot sledi:

(a) 16 let: — za podkategorijo A1, — za podkategorijo B1;

(b) 18 let: — za kategorijo A; vendar pa je za vožnjo motornih vozil, katerih moč presega 25 kW ali katerih razmerje moč/teža presega 0,16 kW/kg (ali motornih koles s prikolico, katerih razmerje moč/teža presega 0,16 kW/kg) potrebno najmanj dve leti izkušenj na motornih kolesih z nižjimi specifikacijami v skladu z dovoljenjem za kategorijo A; ta zahteva po preteklih izkušnjah se lahko opusti, če kandidat dopolni najmanj 21 let in če opravi poseben preizkus spretnosti in vedenja v prometu, — za kategoriji B, B + E, — za kategoriji C, C + E in podkategoriji C1, C1 + E, brez poseganja v določbe za vožnjo takih vozil v Uredbi Sveta (EGS) št. 3820/85 z dne 20. decembra 1985 o uskladitvi določene socialne zakonodaje, ki se nanaša na cestni promet ( 5 );

(c) 21 let: — za kategoriji D in D + E in podkategoriji D1, D1 + E, brez poseganja v določbe za vožnjo takih vozil v Uredbi (EGS) št. 3820/85.

2. Države članice lahko odstopajo od zahtev po najnižji starosti, določenih za kategorije A, B in B + E, in izdajajo taka dovoljenja od 17. leta dalje, razen v primeru določb za kategorijo A, določenih v zadnjem stavku prve alinee odstavka 1(b).

3. Države članice imajo na svojem ozemlju pravico, da ne priznajo veljavnosti vozniških dovoljenj, izdanih voznikom, ki še niso dopolnili 18 let.

Člen 7

1. Vozniška dovoljenja se poleg tega izdajajo samo tistim kandidatom:

(a) ki so opravili preizkus spretnosti in vedenja v prometu in teoretični preizkus ter izpolnjujejo zdravniške standarde v skladu z določbami iz Prilog II in III;

(b) ki imajo običajno prebivališče na ozemlju države članice, ki izda dovoljenje, ali ki lahko predložijo dokazilo, da na ozemlju države članice študirajo že najmanj šest mesecev.

2. Brez poseganja v določbe, ki jih s tem v zvezi sprejme Svet, vsaka država članica obdrži pravico, da na podlagi nacionalnih meril določi čas veljavnosti vozniških dovoljenj, ki jih izda.

3. Države članice lahko s soglasjem Komisije odstopajo od določb iz Priloge III, če so taka odstopanja v skladu z napredkom medicine in načeli, določenimi v tej prilogi.

4. Brez poseganja v nacionalno kazensko in policijsko pravo lahko države članice po posvetu s Komisijo za izdajo vozniških dovoljenj uporabijo svoje nacionalne predpise, ki se nanašajo na druge pogoje, kot so opisani v tej direktivi.

5. Nihče ne more imeti vozniškega dovoljenja več kot ene države članice.

▼M3

Člen 7a

1. Razdelitev usklajenih kod Skupnosti iz prilog I in Ia se opredeli v skladu s postopkom, določenim v členu 7b, zlasti s sklicevanjem na kode 04, 05, 44 in 55.

Ta postopek se uporablja tudi za odločanje o razglasitvi uporabe nekaterih razdelitev usklajenih kod Skupnosti za obvezno, če bo potrebno.

2. Spremembe, potrebne za prilagoditev delov prilog I in Ia, ki se nanašajo na usklajene kode, ter prilog II in III znanstvenemu in tehničnemu napredku, se sprejmejo v skladu s postopki, določenimi v členu 7b.

▼M6

Člen 7b

1. Komisiji pomaga Stalni odbor za vozniška dovoljenja, v nadaljnjem besedilu „odbor“.

2. Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ( 6 ), ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje, določeno v členu 5(6) Sklepa 1999/468/ES, znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

▼B

Člen 8

1. Če imetnik veljavnega vozniškega dovoljenja, ki ga izda država članica, pridobi običajno prebivališče v drugi državi članici, lahko zahteva zamenjavo svojega vozniškega dovoljenja za enakovredno dovoljenje; država članica, ki opravi zamenjavo, mora, če je potrebno, preveriti, če je predloženo dovoljenje dejansko še veljavno.

2. Ob upoštevanju načela teritorialnosti kazenskega in policijskega prava lahko država članica, v kateri ima imetnik vozniškega dovoljenja druge države članice običajno prebivališče, uporabi svoje nacionalne predpise o omejitvi, začasnem odvzemu, odvzemu ali preklicu pravice do vožnje in, če je potrebno, v ta namen zamenja dovoljenje.

3. Država članica, ki opravi zamenjavo, vrne staro dovoljenje organom države članice, ki je to dovoljenje izdala, in poda razloge za to dejanje.

4. Država članica lahko zavrne priznanje kakršnegakoli vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, osebi, za katero na njenem ozemlju velja eden izmed ukrepov, omenjenih v odstavku 2.

Prav tako lahko država članica zavrne izdajo vozniškega dovoljenja kandidatu, za katerega taki ukrepi veljajo v kakšni drugi državi članici.

5. Nadomestno vozniško dovoljenje za vozniško dovoljenje, ki je bilo izgubljeno ali ukradeno, lahko izdajo pristojni organi države, v kateri ima imetnik svoje običajno prebivališče; ti organi nadomestno vozniško dovoljenje priskrbijo na podlagi informacij, ki jih imajo, ali, kjer je to ustrezno, dokazil pristojnih organov države članice, ki je izdala originalno dovoljenje.

6. Če država članica vozniško dovoljenje, ki ga je izdala tretja država, zamenja za vzorec vozniškega dovoljenja Skupnosti, se ta zamenjava v slednjem zabeleži, kot se zabeleži kakršnokoli nadaljnje podaljšanje ali nadomestno vozniško dovoljenje.

Taka zamenjava se lahko opravi le, če je bilo dovoljenje, ki ga je izdala tretja država, izročeno pristojnim organom države članice, ki opravi zamenjavo. Če imetnik tega dovoljenja pridobi običajno prebivališče v drugi državi članici, tej državi ni treba uporabiti člena 1(2).

Člen 9

V tej direktivi, „običajno“ prebivališče pomeni kraj, kjer oseba običajno živi, to je najmanj 185 dni v koledarskem letu, zaradi osebnih in poklicnih vezi, ali, v primeru osebe brez poklicnih vezi, zaradi osebnih vezi, ki kažejo tesno povezavo med to osebo in krajem, kjer živi.

Za običajno prebivališče osebe, čigar poklicne vezi so v drugem kraju kot njene osebne vezi in ki zaradi tega živi v različnih krajih v dveh ali več državah članicah, se šteje kraj njenih osebnih vezi, pod pogojem da se ta oseba redno vrača v ta kraj. Osebi, ki živi v državi članici, da bi izvršila nalogo določenega trajanja, tega zadnjega pogoja ni treba izpolnjevati. Obiskovanje univerze ali šole ne pomeni spremembe običajnega prebivališča.

Člen 10

S soglasjem Komisije države članice vzpostavijo ekvivalentnosti med kategorijami dovoljenj, izdanih pred uvedbo te direktive in tistimi, opredeljenimi v členu 3.

Države članice lahko s soglasjem Komisije svojo zakonodajo prilagodijo do te mere, kot je potrebno za namen izvajanja določb člena 8(4), (5) in (6).

Člen 11

Pet let po začetku veljavnosti te direktive Svet na podlagi predloga Komisije pregleda nacionalne določbe, ki se nanašajo na kakršne koli poljubne podkategorije, ki so bile uvedene v skladu s členom 3, z namenom njihove morebitne uskladitve ali odprave.

Člen 12

1. Po posvetovanju s Komisijo države članice pred 1. julijem 1994 sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo od 1. julija 1996.

2. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

3. Države članice si pri izvajanju te direktive pomagajo in, če je potrebno, izmenjujejo informacije o dovoljenjih, ki so jih registrirale.

Člen 13

S to direktivo se s 1. julijem 1996 razveljavi Direktiva 80/1263/EGS.

Člen 14

Ta direktiva je naslovljena na države članice.









PRILOGA I

DOLOČBE O VZORCU VOZNIŠKEGA DOVOLJENJA SKUPNOSTI

1. Barva vzorca vozniškega dovoljenja Skupnosti je rožnata, njegove dimenzije pa so: — višina : 106 mm, — širina : 222 mm.

2. Dovoljenje ima šest strani: stran 1 bo vsebovala: — oznako države članice, ki je izdala dovoljenje, — ime države članice, ki izda dovoljenje (poljubno), ▼M7 — oznako države članice, ki je izdala dovoljenje, katerih označbe so naslednje: — B : Belgija BG : Bolgarija CZ : Češka DK : Danska D : Nemčija EST : Estonija GR : Grčija E : Španija F : Francija IRL : Irska I : Italija CY : Ciper LV : Latvija LT : Litva L : Luksemburg H : Madžarska M : Malta NL : Nizozemska A : Avstrija PL : Poljska P : Portugalska RO : Romunija SLO : Slovenija SK : Slovaška FIN : Finska S : Švedska UK : Združeno kraljestvo, ▼B — besedi „vozniško dovoljenje“, natisnjeni v velikih črkah v jeziku ali jezikih države članice, ki izda dovoljenje; ti dve besedi sta, za ustreznim razmikom, natisnjeni v malih črkah v drugih jezikih Evropskih skupnosti, — besede „vzorec Evropskih skupnosti“, natisnjene v jeziku ali jezikih države članice, ki izda dovoljenje; stran 2 bo vsebovala: 1. priimek imetnika; 2. druga imena imetnika; 3. datum in kraj rojstva imetnika; 4. ime pristojnega organa, ki je izdal dovoljenje (vključno s krajem in datumom izdaje in žigom organa); 5. številko dovoljenja; 6. fotografijo imetnika; 7. podpis imetnika; 8. kraj stalnega prebivališča ali poštni naslov (po želji); stran 3 in stran 4 bosta vsebovali: (pod)kategorije vozila, datum izdaje dovoljenja za (pod)kategorijo, čas veljavnosti, žig organa, vse dodatne informacije ali omejitve v kodah za vsako zadevno (pod)kategorijo. Podkategorije, ki jih državna zakonodaja države članice ne predvideva, se lahko na vozniških dovoljenjih, ki jih izda ta država članice, izpusti. Kode, uporabljene na strani 4 so, kot sledi: ▼M4 kode 01 do 99 : usklajene kode Skupnosti VOZNIK (zdravstveni razlogi) 01. Korekcija in/ali zaščita vida 01.01 Očala 01.02 Kontaktna(-e) leča(-e) 01.03 Zaščitno steklo 01.04 Mlečne leče 01.05 Pokrivalo za oko 01.06 Očala ali kontaktne leče 02. Slušni aparat/aparat za sporazumevanje 02.01 Slušni aparat za eno uho 02.02 Slušni aparat za obe ušesi 03. Proteza/ortoza za ude 03.01 Proteza/ortoza za zgornji ud 03.02 Proteza/ortoza za spodnji ud 05. Omejena raba (obvezna raba podkode; vožnja ob upoštevanju omejitev zaradi zdravstvenih razlogov) 05.01 Omejeno na dnevno vožnjo (na primer: eno uro po sončnem vzhodu in eno uro pred sončnim zahodom) 05.02 Omejeno na vožnjo znotraj premera … km od imetnikovega bivališča ali samo znotraj mesta/regije … 05.03 Vožnja brez potnikov 05.04 Omejeno na vožnjo s hitrostjo, ki ne presega … km/h 05.05 Vožnja, dovoljena samo s sovoznikom, ki je imetnik vozniškega dovoljenja 05.06 Brez priklopniškega vozila 05.07 Vožnja po avtocestah prepovedana 05.08 Nič alkohola PRILAGODITVE NA VOZILU 10. Prilagojen prenos moči 10.01 Ročni prenos moči ▼M9 10.02 Vozila brez stopalke sklopke (ali ročne prestavne ročice za kategoriji A ali A1) ▼M4 10.03 Električno vodeni prenos moči 10.04 Prilagojena prestavna ročica 10.05 Brez pomožnega menjalnika 15. Prilagojena sklopka 15.01 Prilagojena stopalka sklopke 15.02 Ročna sklopka 15.03 Avtomatska sklopka 15.04 Pregrada pred/zložljivo/ločeno stopalko sklopke 20. Prilagojeni sistemi zaviranja 20.01 Prilagojena stopalka zavore 20.02 Povečana stopalka zavore 20.03 Stopalka zavore, primerna za uporabo z levo nogo 20.04 Stopalka zavore za zaviranje s podplatom 20.05 Nagnjena stopalka zavore 20.06 Ročna (prilagojena) delovna zavora 20.07 Maksimalna raba ojačane delovne zavore 20.08 Maksimalna raba zavore v sili, integrirane v delovni zavori 20.09 Prilagojena ročna zavora 20.10 Električno vodena ročna zavora 20.11 (Prilagojena) nožno vodena ročna zavora 20.12 Pregrada pred/zložljivo/ločeno stopalko zavore 20.13 Zavora, prilagojena za uporabo s kolenom 20.14 Električno vodena delovna zavora 25. Prilagojeni sistemi pospeševanja 25.01 Prilagojena stopalka za plin 25.02 Stopalka za plin, prilagojena za uporabo s podplatom 25.03 Nagnjena stopalka za plin 25.04 Ročna stopalka za plin 25.05 Stopalka za plin pri kolenu 25.06 Servo stopalka za plin (elektronska, pnevmatska itd.) 25.07 Stopalka za plin na levi od stopalke zavore 25.08 Stopalka za plin na levi 25.09 Pregrada pred/zložljivo/ločeno stopalko za plin 30. Prilagojena kombinirana sistema zaviranja in pospeševanja 30.01 Vzporedne stopalke 30.02 Stopalke na (ali skoraj na) isti ravni 30.03 Stopalka za plin in drsna zavora 30.04 Stopalka za plin in drsna zavora ter ortoza 30.05 Zložljiva/ločena stopalka za plin in stopalka zavore 30.06 Dvignjeni pod 30.07 Pregrada na strani stopalke zavore 30.08 Pregrada za protezo na strani stopalke zavore 30.09 Pregrada pred stopalkama za plin in zaviranje 30.10 Podpora za peto/nogo 30.11 Električno vodena stopalka za plin in zavoro 35. Prilagojena upravljalna garnitura 35.01 Upravljalne naprave, ki delujejo brez negativnega vpliva na krmiljenje in ravnanje 35.02 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) 35.03 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) z levo roko 35.04 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) z desno roko 35.05 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) ter kombiniranih mehanizmov pospeševanja in zaviranja 40. Prilagojeno krmiljenje 40.01 Standardno podprto krmiljenje 40.02 Ojačano podprto krmiljenje 40.03 Krmiljenje s sistemom zaščite 40.04 Podaljšani volanski drog 40.05 Prilagojeni volan (večji in/ali debelejši del volana, zmanjšan premer volana itd.) 40.06 Nagnjeni volan 40.07 Navpični volan 40.08 Vodoravni volan 40.09 Vožnja z nogo 40.10 Alternativno prilagojeno krmiljenje (s krmilno ročico itd.) 40.11 Bunka na volanu 40.12 Ortoza za roko na volanu 40.13 Z ortozo tenodezo 42. Prilagojeno(-a) vzvratno(-a) ogledalo(-a) 42.01 Zunanje (levo ali) desno vzvratno ogledalo 42.02 Zunanje vzvratno ogledalo, nameščeno na krilu vrat 42.03 Dodatno notranje vzvratno ogledalo, ki omogoča pregled nad prometom 42.04 Panoramsko notranje vzvratno ogledalo 42.05 Vzvratno ogledalo slepega kota 42.06 Električno upravljano(-a) zunanje(-a) vzvratno(-a) ogledalo(-a) 43. Prilagojen voznikov sedež 43.01 Voznikov sedež na višini, ki omogoča dober pregled, in v normalni razdalji od volana in stopalke 43.02 Voznikov sedež, prilagojen obliki telesa 43.03 Voznikov sedež s stransko podporo za dobro stabilnost pri sedenju 43.04 Voznikov sedež z naslonjali za roke 43.05 Podaljšanje drsnega voznikovega sedeža 43.06 Prilagoditev varnostnega pasu 43.07 Poseben varnostni pas 44. Prilagoditve za motorna kolesa (obvezna raba podkode) 44.01 Enojno vodena zavora 44.02 (Prilagojena) ročno vodena zavora (sprednje kolo) 44.03 (Prilagojena) nožno vodena zavora (zadnje kolo) 44.04 (Prilagojena) ročica za plin 44.05 (Prilagojen) ročni prenos moči in ročna sklopka 44.06 (Prilagojeno(-a)) vzvratno(-a) ogledalo(-a) 44.07 (Prilagojeni) ukazi (smerni kazalci, zavorna luč…) 44.08 Višina sedeža, ki vozniku omogoča, da ima med sedenjem sočasno obe nogi na cesti 45. Samo motorno kolo z bočno prikolico 50. Omejeno na posebno vozilo/številko šasije (identifikacijska številka vozila, IŠV) 51. Omejeno na posebno vozilo/registrsko tablico (registrska številka vozila, RŠV) UPRAVNE ZADEVE 70. Zamenjava vozniškega dovoljenja št. …, ki ga je izdal … (razlikovalni znak ECE v primeru tretje države; npr. 70.0123456789.NL) 71. Dvojnik vozniškega dovoljenja št. … (razlikovalni znak ECE v primeru tretje države, npr. 71.987654321.HR) 72. Omejeno na vozila kategorije A z največjo prostornino valja 125 cc in največjo močjo 11 KW (A1) 73. Omejeno na vozila kategorije B za motorne tricikle ali štiricikle (B1) 74. Omejeno na vozila kategorije C, katerih največja dovoljena masa ne presega 7 500 kg (C1) 75. Omejeno na vozila kategorije D z največ 16 sedeži, brez voznikovega sedeža (D1) 76. Omejeno na vozila kategorije C, katerih največja dovoljena masa ne presega 7 500 kg (C1), s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa presega 750 kg, če največja dovoljena masa tako sestavljene skupine vozil ne presega 12 000 kg in če največja dovoljena masa priklopnika ne presega mase nenatovorjenega vlečnega vozila (C1+E) 77. Omejeno na vozila kategorije D z največ 16 potniškimi sedeži, brez voznikovega sedeža (D1), s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa presega 750 kg, če (a) največja dovoljena masa tako sestavljene skupine vozil ne presega 12 000 kg in največja dovoljena masa priklopnika ne presega mase vlečnega nenatovorjenega vozila in (b) se priklopnik ne uporablja za prevoz potnikov (D1+E) ▼M9 78. Veljavno le za vozila brez stopalke sklopke (ali ročne prestavne ročice za kategoriji A ali A1) ▼M4 79. (…) Omejeno na vozila, ki so v okviru uporabe člena 10(1) Direktive v skladu s specifikacijami, navedenimi v oklepajih 90.01 : na levo 90.02 : na desno 90.03 : levo 90.04 : desno 90.05 : roka 90.06 : noga 90.07 : uporaben ▼M5 95. Voznik, ki ima spričevalo, da izpolnjuje dolžnosti glede strokovne usposobljenosti iz člena 3 do… (npr. 95.01.01.2012) ▼B kode od 100 naprej : državne kode, veljavne le za vožnjo po ozemlju države članice, ki je izdala dovoljenje. V primeru nadomestitve ali zamenjave dovoljenja je treba datum prve izdaje dovoljenja prenesti na stran 3; stran 5 lahko vsebuje informacije, kot so: — vsa obdobja, v katerih je bilo vozniško dovoljenje začasno odvzeto, — resni prekrški, storjeni na ozemlju države običajnega prebivališča in upoštevani v postopku za nadzorovanje voznikov, ki obstaja v tej državi; stran 6 bo vsebovala: — odobritve, omejene na ozemlje države, ki jih je podelila na podlagi ekvivalentnosti ali za kategorije, ki jih ta direktiva ne obravnava (vključno z datumi izdaje in časom veljavnosti), — prostor, rezerviran za (poljuben) vpis spremembe običajnega prebivališča imetnika.

3. Vnosi na vseh straneh razen na strani 1 so v jeziku ali jezikih države članice, ki je izdala dovoljenje. ▼M7 Če država članica želi te vnose vpisati v nacionalnem jeziku, ki ni eden izmed naslednjih jezikov: bolgarski, španski, češki, danski, nemški, estonski, grški, angleški, francoski, italijanski, latvijski, litovski, madžarski, malteški, nizozemski, poljski, portugalski, romunski, slovaški, slovenski, finski ali švedski, izdela dvojezično različico dovoljenja z enim izmed zgoraj omenjenih jezikov, kar ne vpliva na druge določbe te priloge. ▼B

4. Če imetnik dovoljenja, ki ga je izdala država članica, pridobi običajno prebivališče v drugi državi članici, lahko ta navede: — na strani 6: spremembo(-e) prebivališča, — na strani 5: podatke, bistvene za upravne namene, kot so resni prekrški, storjeni na njenem ozemlju, pod pogojem da take podatke vnaša tudi na dovoljenja, ki jih sama izdaja in da je na dovoljenju prostor za te podatke.

Z odstopanjem od točke 2 te priloge v vozniških dovoljenjih, izdanih v Združenem kraljestvu, fotografija imetnika ni obvezna še največ deset let po sprejetju te direktive.

VZOREC VOZNIŠKEGA DOVOLJENJA SKUPNOSTI

PRIMEREK VZORCA DOVOLJENJA SKUPNOSTI: BELGIJSKO DOVOLJENJE

(za informacijo)

▼M2









PRILOGA Ia

DOLOČBE GLEDE VZORCA VOZNIŠKEGA DOVOLJENJA SKUPNOSTI

(Alternativa vzorcu v Prilogi I)

1. Fizične lastnosti kartice vzorca vozniškega dovoljenja Skupnosti so v skladu z ISO 7810 in ISO 7816-1. Postopki za testiranje lastnosti vozniških dovoljenj zaradi potrditve njihove skladnosti z mednarodnimi standardi so v skladu z ISO 10373.

2. Dovoljenje ima dve strani. Stran 1 bo vsebovala: (a) besedno zvezo Vozniško dovoljenje, natisnjeno z velikimi tiskanimi črkami v jeziku ali jezikih države članice, ki je dovoljenje izdala; (b) ime države članice, ki je dovoljenje izdala (neobvezno); ▼M7 (c) oznako države članice, ki izda dovoljenje, natisnjeno v negativu v modrem pravokotniku in obkroženo z dvanajstimi rumenimi zvezdami; oznake so sledeče: B : Belgija BG : Bolgarija CZ : Češka DK : Danska D : Nemčija EST : Estonija GR : Grčija E : Španija F : Francija IRL : Irska I : Italija CY : Ciper LV : Latvija LT : Litva L : Luksemburg H : Madžarska M : Malta NL : Nizozemska A : Avstrija PL : Poljska P : Portugalska RO : Romunija SLO : Slovenija SK : Slovaška FIN : Finska S : Švedska UK : Združeno kraljestvo; ▼M2 (d) podatke, ki so pri izdaji dovoljenja navedeni na naslednji način: 1. priimek imetnika; 2. drugo(-a) ime(-na) imetnika; 3. datum in kraj rojstva; (a) datum izdaje dovoljenja; (b) datum poteka veljavnosti ali črta, če dovoljenje velja neomejeno; (c) ime organa, ki je dovoljenje izdal (lahko je natisnjeno na strani 2); (d) različna številka od tiste pod točko 5 za upravne namene (neobvezno); 4. 5. številka dovoljenja; 6. fotografija imetnika; 7. podpis imetnika; 8. stalno prebivališče ali poštni naslov (neobvezno); 9. (pod)kategorija(-e) vozila (vozil), katero(-e) ima imetnik pravico voziti (nacionalne kategorije so natisnjene z drugačnimi črkami od usklajenih kategorij); ▼M7 (e) izraz „vzorec Evropske skupnosti“ v jeziku(-ih) države članice, ki je dovoljenje izdala, in izraz „vozniško dovoljenje“ v ostalih jezikih Skupnosti, natisnjen v rožnati barvi na način, da tvori ozadje dovoljenja: Свидетелство за управление на МПС Permiso de Conducción Řidičský průkaz Kørekort Führerschein Juhiluba Άδεια Οδήγησης Driving Licence Permis de conduire Ceadúnas Tiomána Patente di guida Vadītāja apliecība Vairuotojo pažymėjimas Vezetői engedély Liċenzja tas-Sewqan Rijbewijs Prawo Jazdy Carta de Condução Permis de conducere Vodičský preukaz Vozniško dovoljenje Ajokortti Körkort; ▼M2 (f) barvni napotki: — modro : pantone reflex blue, — rumeno : pantone yellow. Stran 2 bo vsebovala: 9. (pod)kategorija(-e) vozila (vozil), katero(-e) ima imetnik pravico voziti (nacionalne kategorije so natisnjene z drugačnimi črkami od usklajenih kategorij); 10. datum prve izdaje vsake (pod)kategorije (ta datum mora biti v primeru poznejših nadomestitev ali menjav ponovljen na novem dovoljenju); 11. datum poteka veljavnosti vsake (pod)kategorije; 12. dodatni podatki/omejitev(-tve) v kodirani obliki poleg zadevne kategorije. Za uporabljene kode veljajo naslednja pravila: ▼M4 kode 01 do 99 : usklajene kode Skupnosti VOZNIK (zdravstveni razlogi) 01. Korekcija in/ali zaščita vida 01.01 Očala 01.02 Kontaktna(-e) leča(-e) 01.03 Zaščitno steklo 01.04 Mlečne leče 01.05 Pokrivalo za oko 01.06 Očala ali kontaktne leče 02. Slušni aparat/aparat za sporazumevanje 02.01 Slušni aparat za eno uho 02.02 Slušni aparat za obe ušesi 03. Proteza/ortoza za ude 03.01 Proteza/ortoza za zgornji ud 03.02 Proteza/ortoza za spodnji ud 05. Omejena raba (obvezna raba podkode; vožnja ob upoštevanju omejitev zaradi zdravstvenih razlogov) 05.01 Omejeno na dnevno vožnjo (na primer: eno uro po sončnem vzhodu in eno uro pred sončnim zahodom) 05.02 Omejeno na vožnjo znotraj premera … km od imetnikovega bivališča ali samo znotraj mesta/regije … 05.03 Vožnja brez potnikov 05.04 Omejeno na vožnjo s hitrostjo, ki ne presega … km/h 05.05 Vožnja, dovoljena samo s sovoznikom, ki je imetnik vozniškega dovoljenja 05.06 Brez priklopniškega vozila 05.07 Vožnja po avtocestah prepovedana 05.08 Nič alkohola PRILAGODITVE NA VOZILU 10. Prilagojen prenos moči 10.01 Ročni prenos moči ▼M9 10.02 Vozila brez stopalke sklopke (ali ročne prestavne ročice za kategoriji A ali A1) ▼M4 10.03 Električno vodeni prenos moči 10.04 Prilagojena prestavna ročica 10.05 Brez pomožnega menjalnika 15. Prilagojena sklopka 15.01 Prilagojena stopalka sklopke 15.02 Ročna sklopka 15.03 Avtomatska sklopka 15.04 Pregrada pred/zložljivo/ločeno stopalko sklopke 20. Prilagojeni sistemi zaviranja 20.01 Prilagojena stopalka zavore 20.02 Povečana stopalka zavore 20.03 Stopalka zavore, primerna za uporabo z levo nogo 20.04 Stopalka zavore za zaviranje s podplatom 20.05 Nagnjena stopalka zavore 20.06 Ročna (prilagojena) delovna zavora 20.07 Maksimalna raba ojačane delovne zavore 20.08 Maksimalna raba zavore v sili, integrirane v delovni zavori 20.09 Prilagojena ročna zavora 20.10 Električno vodena ročna zavora 20.11 (Prilagojena) nožno vodena ročna zavora 20.12 Pregrada pred/zložljivo/ločeno stopalko zavore 20.13 Zavora, prilagojena za uporabo s kolenom 20.14 Električno vodena delovna zavora 25. Prilagojeni sistemi pospeševanja 25.01 Prilagojena stopalka za plin 25.02 Stopalka za plin, prilagojena za uporabo s podplatom 25.03 Nagnjena stopalka za plin 25.04 Ročna stopalka za plin 25.05 Stopalka za plin pri kolenu 25.06 Servo stopalka za plin (elektronska, pnevmatska itd.) 25.07 Stopalka za plin na levi od stopalke zavore 25.08 Stopalka za plin na levi 25.09 Pregrada pred/zložljivo/ločeno stopalko za plin 30. Prilagojena kombinirana sistema zaviranja in pospeševanja 30.01 Vzporedne stopalke 30.02 Stopalke na (ali skoraj na) isti ravni 30.03 Stopalka za plin in drsna zavora 30.04 Stopalka za plin in drsna zavora ter ortoza 30.05 Zložljiva/ločena stopalka za plin in stopalka zavore 30.06 Dvignjeni pod 30.07 Pregrada na strani stopalke zavore 30.08 Pregrada za protezo na strani stopalke zavore 30.09 Pregrada pred stopalkama za plin in zaviranje 30.10 Podpora za peto/nogo 30.11 Električno vodena stopalka za plin in zavoro 35. Prilagojena upravljalna garnitura 35.01 Upravljalne naprave, ki delujejo brez negativnega vpliva na krmiljenje in ravnanje 35.02 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) 35.03 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) z levo roko 35.04 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) z desno roko 35.05 Upravljalne naprave, ki delujejo tako, da voznik ne spusti volana in pripomočkov (bunka, vilice itd.) ter kombiniranih mehanizmov pospeševanja in zaviranja 40. Prilagojeno krmiljenje 40.01 Standardno podprto krmiljenje 40.02 Ojačano podprto krmiljenje 40.03 Krmiljenje s sistemom zaščite 40.04 Podaljšani volanski drog 40.05 Prilagojeni volan (večji in/ali debelejši del volana, zmanjšan premer volana itd.) 40.06 Nagnjeni volan 40.07 Navpični volan 40.08 Vodoravni volan 40.09 Vožnja z nogo 40.10 Alternativno prilagojeno krmiljenje (s krmilno ročico itd.) 40.11 Bunka na volanu 40.12 Ortoza za roko na volanu 40.13 Z ortozo tenodezo 42. Prilagojeno(-a) vzvratno(-a) ogledalo(-a) 42.01 Zunanje (levo ali) desno vzvratno ogledalo 42.02 Zunanje vzvratno ogledalo, nameščeno na krilu vrat 42.03 Dodatno notranje vzvratno ogledalo, ki omogoča pregled nad prometom 42.04 Panoramsko notranje vzvratno ogledalo 42.05 Vzvratno ogledalo slepega kota 42.06 Električno upravljano(-a) zunanje(-a) vzvratno(-a) ogledalo(-a) 43. Prilagojen voznikov sedež 43.01 Voznikov sedež na višini, ki omogoča dober pregled, in v normalni razdalji od volana in stopalke 43.02 Voznikov sedež, prilagojen obliki telesa 43.03 Voznikov sedež s stransko podporo za dobro stabilnost pri sedenju 43.04 Voznikov sedež z naslonjali za roke 43.05 Podaljšanje drsnega voznikovega sedeža 43.06 Prilagoditev varnostnega pasu 43.07 Poseben varnostni pas 44. Prilagoditve za motorna kolesa (obvezna raba podkode) 44.01 Enojno vodena zavora 44.02 (Prilagojena) ročno vodena zavora (sprednje kolo) 44.03 (Prilagojena) nožno vodena zavora (zadnje kolo) 44.04 (Prilagojena) ročica za plin 44.05 (Prilagojen) ročni prenos moči in ročna sklopka 44.06 (Prilagojeno(-a)) vzvratno(-a) ogledalo(-a) 44.07 (Prilagojeni) ukazi (smerni kazalci, zavorna luč…) 44.08 Višina sedeža, ki vozniku omogoča, da ima med sedenjem sočasno obe nogi na cesti 45. Samo motorno kolo z bočno prikolico 50. Omejeno na posebno vozilo/številko šasije (identifikacijska številka vozila, IŠV) 51. Omejeno na posebno vozilo/registrsko tablico (registrska številka vozila, RŠV) UPRAVNE ZADEVE 70. Zamenjava vozniškega dovoljenja št. …, ki ga je izdal … (razlikovalni znak ECE v primeru tretje države; npr. 70.0123456789.NL) 71. Dvojnik vozniškega dovoljenja št. … (razlikovalni znak ECE v primeru tretje države, npr. 71.987654321.HR) 72. Omejeno na vozila kategorije A z največjo prostornino valja 125 cc in največjo močjo 11 KW (A1) 73. Omejeno na vozila kategorije B za motorne tricikle ali štiricikle (B1) 74. Omejeno na vozila kategorije C, katerih največja dovoljena masa ne presega 7 500 kg (C1) 75. Omejeno na vozila kategorije D z največ 16 sedeži, brez voznikovega sedeža (D1) 76. Omejeno na vozila kategorije C, katerih največja dovoljena masa ne presega 7 500 kg (C1), s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa presega 750 kg, če največja dovoljena masa tako sestavljene skupine vozil ne presega 12 000 kg in če največja dovoljena masa priklopnika ne presega mase nenatovorjenega vlečnega vozila (C1+E) 77. Omejeno na vozila kategorije D z največ 16 potniškimi sedeži, brez voznikovega sedeža (D1), s priklopnikom, katerega največja dovoljena masa presega 750 kg, če (a) največja dovoljena masa tako sestavljene skupine vozil ne presega 12 000 kg in največja dovoljena masa priklopnika ne presega mase vlečnega nenatovorjenega vozila in (b) se priklopnik ne uporablja za prevoz potnikov (D1+E) ▼M9 78. Veljavno le za vozila brez stopalke sklopke (ali ročne prestavne ročice za kategoriji A ali A1) ▼M4 79. (…) Omejeno na vozila, ki so v okviru uporabe člena 10(1) Direktive v skladu s specifikacijami, navedenimi v oklepajih 90.01 : na levo 90.02 : na desno 90.03 : levo 90.04 : desno 90.05 : roka 90.06 : noga 90.07 : uporaben ▼M5 95. Voznik, ki ima spričevalo, da izpolnjuje dolžnosti glede strokovne usposobljenosti iz člena 3 do… (npr. 95.01.01.2012) ▼M2 kode nad 100 : nacionalne kode, veljavne samo za vožnjo po ozemlju države članice, ki je dovoljenje izdala. Če koda velja za vse (pod)kategorije, za katere je bilo dovoljenje izdano, se lahko natisne pod stolpci 9, 10 in 11; 13. prostor, rezerviran za podatke, pomembne za vodenje dovoljenja, ki jih lahko država članica vnese v okviru uporabe odstavka 3 (a) te priloge; 14. prostor, rezerviran za podatke, pomembne za vodenje dovoljenja ali povezane s prometno varnostjo (neobvezno), ki jih lahko vnese država članica, ki je dovoljenje izdala. Če podatki sodijo v eno od točk iz te priloge, mora biti pred njimi navedena številka zadevne točke. S posebnim pisnim soglasjem imetnika se lahko v ta prostor dodajo tudi podatki, ki niso povezani z vodenjem vozniškega dovoljenja ali prometno varnostjo; ti podatki nikakor ne spreminjajo uporabe vzorca kot vozniškega dovoljenja; (a) (b) razlaga oštevilčenih točk, ki so na straneh 1 in 2 dovoljenja (vsaj točke 1, 2, 3, 4(a), 4(b), 4(c), 5, 10, 11 in 12); Če želi država članica vnose vpisati v nacionalnem jeziku, ki ni eden izmed naslednjih jezikov: bolgarski, španski, češki, danski, nemški, estonski, grški, angleški, francoski, italijanski, latvijski, litovski, madžarski, malteški, nizozemski, poljski, portugalski, romunski, slovaški, slovenski, finski ali švedski, izdela dvojezično različico dovoljenja z enim izmed zgoraj omenjenih jezikov, kar ne vpliva na druge določbe te priloge. (c) na vzorcu Skupnosti vozniškega dovoljenja je rezerviran prostor za morebitno uvedbo mikročipa ali podobne informacijske naprave.

3. Posebne določbe: (a) Če ima imetnik vozniškega dovoljenja, ki ga izda država članica v skladu s to prilogo, običajno prebivališče v drugi državi članici, lahko ta država članica vnese v dovoljenje take podatke, ki so bistveni za vodenje dovoljenja, če vnese take podatke tudi v dovoljenja, ki jih izdaja, in če za to obstaja dovolj prostora. (b) Brez poseganja v druge določbe te priloge lahko države članice po posvetovanju s Komisijo dodajo barve ali označbe, kot so črtne kode, nacionalni simboli in zaščitni znaki. V okviru vzajemnega priznavanja dovoljenj črtna koda ne sme vsebovati drugih podatkov kakor tistih, ki jih je že mogoče prebrati na vozniškem dovoljenju ali so bistveni za izdajo dovoljenja.

Stran 1 Stran 2

▼M4









PRILOGA II

I. MINIMALNE ZAHTEVE ZA VOZNIŠKE IZPITE

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da imajo kandidati za vozniška dovoljenja znanje in spretnosti ter pokažejo vedenje, potrebno za vožnjo motornega vozila. V ta namen so preskusi sestavljeni iz:

— teoretičnega preskusa, in nato

— preskusa spretnosti in vedenja.

Pogoji, pod katerimi potekajo preskusi, so navedeni spodaj.

A. TEORETIČNI PRESKUS

1. Oblika

Izbrana oblika mora pokazati, da ima kandidat potrebno znanje predmetov, naštetih v točkah 2 do 4.

Vsak kandidat za vozniško dovoljenje v eni kategoriji, ki je opravil teoretični preskus za dovoljenje v drugi kategoriji, se lahko izvzame iz skupnih določb točk 2 do 4.

2. Vsebina teoretičnega preskusa za vse kategorije vozil

2.1 O vsaki od točk, naštetih spodaj, je treba postaviti vprašanje, vsebina in oblika vprašanj je prepuščena presoji vsake države članice: 2.1.1 cestnoprometni predpisi: — zlasti o prometnih znakih, označbah in signalih, prednostih v cestnem prometu in omejitvah hitrosti; 2.1.2 voznik: — pomen pazljivosti in vedenja do drugih udeležencev v cestnem prometu, — zaznavanje, presoja in odločanje, zlasti reakcijski čas, pa tudi spremembe v vedenju voznika pod vplivom alkohola, mamil in zdravil, duševnega stanja in utrujenosti; 2.1.3 cesta: — najpomembnejša načela glede spoštovanja varnostne razdalje med vozili, zavornih razdalj in sposobnosti oprijemanja cestišča v različnih vremenskih razmerah in razmerah na cesti, — dejavniki tveganja pri vožnji v različnih razmerah na cesti, še zlasti, ker se spreminjajo z vremenom in so podnevi ali ponoči različni, — lastnosti različnih vrst cest in povezane predpisane zahteve, ▼M9 — varna vožnja v cestnih predorih; ▼M4 2.1.4 drugi udeleženci v cestnem prometu: — posebni dejavniki tveganja, povezani s pomanjkanjem izkušenj drugih udeležencev v cestnem prometu, in najbolj občutljive kategorije udeležencev, kakor so otroci, pešci, kolesarji in ljudje z zmanjšano gibljivostjo, — tveganja pri premikanju in vožnji različnih vrst vozil in zaradi različnih voznih lastnosti njihovih voznikov; 2.1.5 splošna pravila in predpisi ter druge zadeve: — pravila o upravnih dokumentih, potrebnih za rabo vozil, — splošna pravila za ravnanje voznika ob nesreči (postavitev varnostnih naprav in sprožitev alarma) in ukrepi, ki jih lahko po potrebi sprejme, da pomaga žrtvam prometne nesreče, — varnostni dejavniki glede vozila, prevažanja tovora in oseb; 2.1.6 potrebni varnostni ukrepi pri izstopanju iz vozila; 2.1.7 mehanični vidiki v zvezi s prometno varnostjo; kandidati morajo biti sposobni prepoznati najpogostejše napake, zlasti pri krmiljenju, vzmetenju in zavornem sistemu, pnevmatikah, lučeh in smernih kazalcih, odsevnikih, vzvratnih ogledalih, vetrobranskem steklu in brisalcih, izpušnem sistemu, varnostnih pasovih in zvočnih opozorilnih napravah; 2.1.8 varnostna oprema vozila in zlasti uporaba varnostnih pasov, naslonjal za glavo in varnostna oprema za otroka; 2.1.9 pravila za uporabo vozila v odnosu do okolja (ustrezna uporaba zvočnih opozorilnih naprav, zmerna poraba goriva, omejitev emisij onesnaževalcev okolja itd.).

3. Posebne določbe za kategoriji A in A1

3.1 Obvezno preverjanje splošnega znanja o: 3.1.1 uporabi zaščitnih potrebščin, kakor so rokavice, škornji, oblačila in zaščitna čelada; 3.1.2 vidnosti voznikov motornih koles za druge udeležence v cestnem prometu; 3.1.3 dejavnikih tveganja, povezanih z različnimi razmerami na cesti, kakor so določeni zgoraj, s posvečanjem posebne pozornosti spolzkim delom, kakor so pokrovi jaškov, označbe na cesti, kakor so črte in puščice, tiri tramvaja; 3.1.4 mehaničnih vidikih v zvezi s prometno varnostjo, kakor je določena zgoraj, s posvečanjem posebne pozornosti stikalu za ustavitev v sili, nivoju olja in verigi.

4. Posebne določbe za kategorije C, C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1 in D1+E

4.1 Obvezno preverjanje splošnega znanja o: 4.1.1 pravilih o urah vožnje in počitkih, kakor so opredeljena z Uredbo Sveta (EGS) št. 3820/85 ( 7 ); uporabi tahografa, kakor je opredeljena z Uredbo Sveta (EGS) št. 3821/85 ( 8 ); 4.1.2 pravilih glede vrst zadevnega prevoza: blaga ali potnikov; 4.1.3 dokumentih o vozilu in prevoznih dokumentih, potrebnih za nacionalni in mednarodni prevoz blaga in potnikov; 4.1.4 ravnanju ob nesreči; znanju o ukrepih, ki jih je treba sprejeti po nesreči ali podobnem dogodku, vključno z ukrepanjem v sili, kakor sta evakuacija potnikov in osnovno znanje prve pomoči; 4.1.5 varnostnih ukrepih pri odstranjevanju in zamenjavi koles; 4.1.6 pravilih o teži in dimenzijah vozil; pravilih o napravah za omejevanje hitrosti; 4.1.7 oviranju vidnega polja zaradi lastnosti njihovih vozil; 4.1.8 branju avtomobilske karte, načrtovanju poti, vključno z uporabo elektronskih navigacijskih sistemov (neobvezno); 4.1.9 varnostnih dejavnikih, povezanih z natovarjanjem vozil: nadzor tovora (natovarjanje in pričvrstitev), težave z različnimi vrstami tovora (npr. tekočine, viseči tovori …), natovarjanje in raztovarjanje blaga ter uporaba opreme za natovarjanje (samo kategorije C, C+E, C1, C1+E); 4.1.10 voznikovi odgovornosti pri prevozu potnikov; udobju in varnosti potnikov; prevozu otrok; potrebnem pregledu pred začetkom vožnje; vse vrste avtobusov naj bodo del teoretičnega preskusa (avtobusi javnih služb in potovalni avtobusi, avtobusi s posebnimi dimenzijami …) (samo kategorije D, D+E, D1, D1+E);

4.2 obvezno preverjanje splošnega znanja o naslednjih dodatnih določbah za kategorije C, C+E, D in D+E: 4.2.1 načelih konstrukcije in delovanja: motorjev z notranjim zgorevanjem, tekočin (npr. motorno olje, hladilna tekočina, pomivalna tekočina), sistema goriva, električnega sistema, sistema vžiga, prenosa moči (sklopka, menjalnik itd.); 4.2.2 podmazovanju in zaščiti pred zmrzovanjem; 4.2.3 načelih konstrukcije, nameščanja in pravilne uporabe pnevmatik ter njihovega vzdrževanja; 4.2.4 načelih vrst, delovanja, glavnih delov, povezave, uporabe in dnevnega vzdrževanja zavorne opreme in regulatorja hitrosti ter uporabe sistema proti blokiranju koles; 4.2.5 načelih vrst, delovanja, glavnih delov, povezave, uporabe in dnevnega vzdrževanja sistemov sklopk (samo kategorije C+E, D+E); 4.2.6 metodah za določanje vzrokov okvar; 4.2.7 preventivnem vzdrževanju vozil in potrebnih tekočih popravilih; 4.2.8 voznikovi odgovornosti glede prevzema, prevoza in dobave blaga v skladu z dogovorjenimi pogoji (samo kategorije C, C+E).

B. PRESKUS SPRETNOSTI IN VEDENJA

5. Vozilo in njegova oprema

5.1 Za vožnjo vozila z ročnim prenosom moči je treba opraviti preskus kandidatove spretnosti in vedenja na vozilu z ročnim prenosom moči. ▼M9 Če kandidat opravlja preskus spretnosti in vedenja na vozilu brez stopalke sklopke (ali ročne prestavne ročice za kategoriji A ali A1), se to navede v vsakem dovoljenju, izdanem na podlagi takšnega preskusa. Dovoljenja s takšno navedbo se uporabljajo samo za vožnjo vozil brez stopalke sklopke (ali ročne prestavne ročice za kategoriji A ali A1). „Vozilo z avtomatskim prenosom moči“ pomeni vozilo, pri katerem ni stopalke sklopke (ali ročne prestavne ročice za kategoriji A ali A1). ▼M4

5.2 Vozila, uporabljena pri preskusih spretnosti in vedenja, izpolnjujejo spodaj navedena minimalna merila. Države članice lahko ta merila poostrijo ali dodajo druga. Kategorija A: — postopni dostop (prva klavzula prve alinee člena 6(1)(b)): motorno kolo brez prikolice z delovno prostornino nad 120 cm3, ki lahko doseže hitrost najmanj 100 km/h; — neposredni dostop (druga klavzula prve alinee člena 6(1)(b)): motorno kolo brez prikolice z močjo motorja najmanj 35 kW; podkategorija A1: motorno kolo brez prikolice z delovno prostornino najmanj 75 cm3; kategorija B: štirikolesno vozilo kategorije B, ki lahko doseže hitrost najmanj 100 km/h; kategorija B+E: kombinacija, sestavljena iz testnega vozila kategorije B in priklopnika z najvišjo dovoljeno maso najmanj 1 000 kg, ki lahko doseže najmanj 100 km/h in ne spada v kategorijo B; tovorni del priklopnika je sestavljen iz zaprtega dela, ki je širok in visok vsaj toliko kakor motorno vozilo; zaprti del je lahko tudi malo ožji od motornega vozila, če je pogled nazaj mogoč le z uporabo zunanjih vzvratnih ogledal motornega vozila; priklopnik ima najmanj 800 kilogramov dejanske skupne mase; podkategorija B1: tricikel ali štiricikel na motorni pogon, ki lahko doseže hitrost najmanj 60 km/h; kategorija C: vozilo kategorije C z najvišjo dovoljeno maso najmanj 12 000 kilogramov, z dolžino najmanj osem metrov, širine najmanj 2,40 metra in ki lahko doseže najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles, z menjalnikom, ki ima najmanj osem prestavnih razmerij za vožnjo naprej in tahograf, kakor je opredeljeno z Uredbo (EGS) št. 3821/85; tovorni del je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj tako širok in visok kakor kabina; vozilo ima najmanj 10 000 kilogramov dejanske skupne mase; kategorija C+E: bodisi sestavljeno vozilo bodisi kombinacija testnega vozila kategorije C in priklopnika dolžine najmanj 7,5 m; sestavljeno vozilo in kombinacija imata najvišjo dovoljeno maso najmanj 20 000 kilogramov, dolžino najmanj 14 metrov in širino najmanj 2,4 m in lahko dosežeta najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles, z menjalnikom, ki ima najmanj osem prestavnih razmerij za vožnjo naprej in tahograf, kakor je opredeljeno z Uredbo (EGS) št. 3821/85; tovorni del je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj tako širok in visok kakor kabina; vozilo ima najmanj 15 000 kilogramov dejanske skupne mase; podkategorija C1: vozilo podkategorije C1 z najvišjo dovoljeno maso najmanj 4 000 kilogramov, z dolžino najmanj pet metrov in ki lahko doseže hitrost najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles in tahografom, kakor je opredeljeno z Uredbo (EGS) št. 3821/85; tovorni del je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj tako širok in visok kakor kabina; podkategorija C1+E: kombinacija, sestavljena iz testnega vozila podkategorije C1 in priklopnika z najvišjo dovoljeno maso najmanj 1 250 kilogramov; ta kombinacija je dolga najmanj osem metrov in lahko doseže hitrost najmanj 80 km/h; tovorni del priklopnika je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj tako širok in visok kakor kabina; zaprti del je lahko malo manj širok od kabine, če je pogled nazaj mogoč le z uporabo zunanjih vzvratnih ogledal motornega vozila; priklopnik ima najmanj 800 kilogramov dejanske skupne mase; kategorija D: vozilo kategorije D z dolžino najmanj 10 metrov, s širino najmanj 2,40 m in ki lahko doseže najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles in tahografom, kakor je opredeljeno z Uredbo (EGS) št. 3821/85; kategorija D+E: kombinacija, sestavljena iz testnega vozila kategorije D in priklopnika z najvišjo dovoljeno maso najmanj 1 250 kilogramov, s širino najmanj 2,4 m in ki lahko doseže najmanj 80 km/h; tovorni del priklopnika je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj dva metra širok in dva metra visok; priklopnik ima najmanj 800 kilogramov dejanske skupne mase; podkategorija D1: vozilo podkategorije D1 z najvišjo dovoljeno maso najmanj 4 000 kilogramov, z dolžino najmanj pet metrov in ki lahko doseže najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles in tahografom, kakor je opredeljeno z Uredbo (EGS) št. 3821/85; podkategorija D1+E: kombinacija, sestavljena iz testnega vozila podkategorije D1 in priklopnika z najvišjo dovoljeno maso najmanj 1 250 kilogramov in ki lahko doseže najmanj 80 km/h; tovorni del priklopnika je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj dva metra širok in dva metra visok; priklopnik ima najmanj 800 kilogramov dejanske skupne mase; ▼M9 Testna vozila za kategorije B+E, C, C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1 in D1+E, ki niso v skladu z zgoraj navedenimi minimalnimi merili, ampak so bila v uporabi na datum ali pred datumom, navedenim v členu 3 Direktive Komisije 2008/65/ES ( 9 ), se lahko še vedno uporabljajo do 30. septembra 2013. Zahteve glede tovora, ki ga prevažajo ta vozila, lahko države članice uveljavijo najpozneje do 30. septembra 2013. ▼M4

6. Preskus spretnosti in vedenja, ki jih je treba preskusiti za kategoriji A in A1

6.1 Priprava in tehnični pregled vozila ob upoštevanju prometne varnosti Kandidati morajo pokazati, da so sposobni priprave na varno vožnjo, z izpolnitvijo naslednjih zahtev: 6.1.1 namestijo zaščitno opremo, kakor so rokavice, škornji, oblačila in zaščitna čelada; 6.1.2 naključno preverijo stanje pnevmatik, zavor, krmiljenja, stikala za ustavitev v sili (če obstaja), verig, nivoja olja, luči, odsevnikov, smernih kazalcev in zvočne opozorilne naprave.

6.2 Preskus posebnih manevrov ob upoštevanju prometne varnosti 6.2.1 postavitev motornega kolesa na stojalo in z njega ter premikanje brez pomoči motorja s hojo vzdolž vozila; 6.2.2 parkiranje motornega kolesa na stojalo; 6.2.3 izvedba najmanj dveh manevrov pri nizki hitrosti, vključno z vijuganjem; to naj bi omogočilo oceno izurjenosti pri ravnanju s sklopko v kombinaciji z zavoro, ravnotežja, smeri gledanja ter položaja na motornem kolesu in položaja nog na opori za noge; 6.2.4 izvedba najmanj dveh manevrov pri višji hitrosti, od katerih se en manever izvede v drugi ali tretji prestavi pri hitrosti najmanj 30 km/h in en manever z izogibanjem oviri pri hitrosti najmanj 50 km/h; to naj bi omogočilo, da se v položaju na motornem kolesu ocenijo smer gledanja, ravnotežje, tehnika krmiljenja in tehnika prestavljanja; 6.2.5 zaviranje: izvedeta se najmanj dve vaji zaviranja, vključno z zavoro v sili pri najmanjši hitrosti 50 km/h; to naj bi omogočilo oceno izurjenosti pri ravnanju s sprednjo in zadnjo zavoro, smeri gledanja in voznikovega položaja na motornem kolesu. Posebni manevri, navedeni pod točkami 6.2.3 do 6.2.5, morajo biti izvedeni najpozneje ►M9 do 30. septembra 2008 ◄ .

6.3 Vedenje v prometu Kandidati morajo v normalnih prometnih razmerah izvesti vse naslednje vaje popolnoma varno in ob upoštevanju vseh potrebnih varnostnih ukrepov: 6.3.1 odpeljati: po parkiranju, po ustavitvi v prometu; izhod iz voznega pasu; 6.3.2 vožnja po ravnih cestah, srečanje z nasproti vozečimi vozili, vključno z vožnjo na ozkih mestih; 6.3.3 vožnja v ovinkih; 6.3.4 križišča: približevanje in prečkanje križišč in razcepov; 6.3.5 spreminjanje smeri: levo in desno zavijanje, spreminjanje pasu; 6.3.6 približevanje avtocestam ali podobnim cestam/izhod z njih (če obstajajo): vključevanje iz pospeševalnega pasu, zapuščanje po pasu za zniževanje hitrosti; 6.3.7 prehitevanje/srečevanje: prehitevanje drugih vozil (če je mogoče); vožnja vzdolž ovir, npr. parkiranih avtomobilov; druga vozila prehitevajo (če je primerno); 6.3.8 posebne cestne značilnosti (če so na voljo): krožni promet, prečkanje železniške proge; postaje tramvaja/avtobusa; prehodi za pešce; vožnja navzgor/navzdol po dolgih klancih; ►M9 predori; ◄ 6.3.9 izvedba varnostnih ukrepov ob izstopu iz vozila.

7. Preskus spretnosti in vedenja za kategorije B, B1 in B+E

7.1 Priprava in tehnični pregled vozila ob upoštevanju prometne varnosti Kandidati morajo pokazati, da so sposobni priprave na varno vožnjo, z izpolnitvijo naslednjih zahtev: 7.1.1 ustrezno prilagodijo sedež, da voznik pravilno sedi; 7.1.2 prilagodijo vzvratna ogledala, varnostne pasove in naslonjala za glavo (če so na voljo); 7.1.3 preverijo, ali so vrata zaprta; 7.1.4 naključno preverijo stanje pnevmatik, krmiljenja, zavor, tekočine (npr. motorno olje, hladilna tekočina, tekočina za pranje avtomobilskih stekel), luči, odsevnikov, smernih kazalcev in zvočne opozorilne naprave; 7.1.5 preverijo varnostne dejavnike v zvezi z natovarjanjem vozila: karoserija, ponjave, tovorna vrata, zaklepanje kabine, način natovarjanja, zavarovanje tovora (samo kategorija B+E); 7.1.6 preverijo mehanizem sklopke, zavore in električne stike (samo kategorija B+E).

7.2 Kategoriji B in B1: preskus posebnih manevrov ob upoštevanju prometne varnosti Preskusi se izbor naslednjih manevrov (najmanj dva manevra za štiri točke, vključno z enim v vzvratni prestavi): 7.2.1 vožnja nazaj v ravni smeri ali vožnja nazaj desno ali levo okrog vogala, držeč se pravega prometnega pasu; 7.2.2 obračanje vozila z uporabo prestav naprej in nazaj, da se gleda v nasprotno smer; 7.2.3 parkiranje vozila in zapuščanje parkirnega prostora (vzporedno, poševno ali pod pravim kotom, naprej ali vzvratno, na ravnem, navkreber ali navzdol); 7.2.4 natančno zaviranje do zaustavitve; izvedba zaustavitve v sili je neobvezna.

7.3 Kategorija B+E: preskus posebnih manevrov ob upoštevanju cestne varnosti 7.3.1 Priklapljanje in odklapljanje ali odklapljanje in ponovno priklapljanje priklopnika na motorno vozilo; manever mora vključevati vlečno vozilo, ki je parkirano vzdolž priklopnika (tj. ne v eni liniji); 7.3.2 vožnja nazaj vzdolž ovinka, linija tega ovinka je prepuščena presoji držav članic; 7.3.3 varno parkiranje za natovarjanje/raztovarjanje.

7.4 Vedenje v prometu Kandidati morajo v normalnih prometnih razmerah izvesti vse naslednje vaje popolnoma varno in ob upoštevanju vseh potrebnih varnostnih ukrepov: 7.4.1 odpeljati: po parkiranju, po ustavitvi v prometu; izhod iz voznega pasu; 7.4.2 vožnja po ravnih cestah; srečanje z nasproti vozečimi vozili, vključno z vožnjo na ozkih mestih; 7.4.3 vožnja v ovinkih; 7.4.4 križišča: približevanje in prečkanje križišč in razcepov; 7.4.5 spreminjanje smeri: levo in desno zavijanje, spreminjanje pasu; 7.4.6 približevanje avtocestam ali podobnim cestam/izhod z njih (če obstajajo): vključevanje iz pospeševalnega pasu, zapuščanje po pasu za zniževanje hitrosti; 7.4.7 prehitevanje/srečevanje: prehitevanje drugih vozil (če je mogoče); vožnja vzdolž ovir, npr. parkiranih avtomobilov; druga vozila prehitevajo (če je primerno); 7.4.8 posebne cestne značilnosti (če so na voljo): krožni promet, prečkanje železniške proge; postaje tramvaja/avtobusa; prehodi za pešce; vožnja navzgor/navzdol po dolgih klancih; ►M9 predori; ◄ 7.4.9 izvedba varnostnih ukrepov ob izstopu iz vozila.

8. Preskus spretnosti in vedenja za kategorije C, C+E, C1, C1 +E, D, D+E, D1 in D1+E

8.1 Priprava in tehnični pregled vozila ob upoštevanju prometne varnosti Kandidati morajo pokazati, da so sposobni priprave na varno vožnjo, z izpolnitvijo naslednjih zahtev: 8.1.1 ustrezna prilagoditev sedeža, da voznik pravilno sedi; 8.1.2 prilagoditev vzvratnega ogledala, varnostnih pasov in naslonjala za glavo (če so na voljo); 8.1.3 naključni pregled stanja pnevmatik, krmiljenja, zavor, luči, odsevnikov, smernih kazalcev in zvočne opozorilne naprave; 8.1.4 preverjanje servo sistemov zaviranja in krmiljenja; preverjanje stanja koles, kolesnih matic, blatnikov, vetrobranskega stekla, oken in brisalcev, tekočin (npr. motorno olje, hladilna tekočina, tekočina za pranje avtomobilskih šip); preverjanje in uporaba armaturne plošče z instrumenti, vključno s tahografom, kakor je opredeljeno v Uredbi (EGS) št. 3821/85; 8.1.5 preverjanje zračnega tlaka, posode za zrak in vzmetenja; 8.1.6 preverjanje varnostnih dejavnikov, povezanih z natovarjanjem vozila: karoserija, ponjave, vrata priklopnika, nakladalni mehanizem (če je na voljo), zaklepanje kabine (če je na voljo), način natovarjanja, zavarovanje tovora (samo kategorije C, C+E, C1, C1+E); 8.1.7 preverjanje mehanizma sklopke, zavor in električnih stikov (samo kategorije C+E, C1 +E, D+E, D1+E); 8.1.8 sposobnost izvajanja posebnih varnostnih ukrepov glede vozila; pregledovanje karoserije, servisnih vrat, izhodov v sili, opreme za prvo pomoč, gasilnih aparatov in druge varnostne opreme (samo kategorije D, D+E, D1, D1+E); 8.1.9 branje avtomobilske karte, načrtovanje poti, vključno z uporabo elektronskih navigacijskih sistemov (neobvezno).

8.2 Preskus posebnih manevrov ob upoštevanju prometne varnosti 8.2.1 Priklapljanje in odklapljanje ali odklapljanje in ponovno priklapljanje priklopnika na motorno vozilo; manever mora vključevati vlečno vozilo, ki je parkirano vzdolž priklopnika (tj. ne v eni liniji) (samo kategorije C+E, C1 +E, D+E, D1+E); 8.2.2 vožnja nazaj vzdolž ovinka, linija tega ovinka je prepuščena presoji držav članic; 8.2.3 varno parkiranje za natovarjanje/raztovarjanje na nakladalni rampi/platformi ali podobni napravi (samo kategorije C, C+E, C1, C1+E); 8.2.4 parkiranje, da je potnikom omogočen varen vstop ali izstop iz avtobusa (samo kategorije D, D+E, D1, D1+E).

8.3 Vedenje v prometu Kandidati morajo v normalnih prometnih razmerah izvesti vse naslednje vaje popolnoma varno in ob upoštevanju vseh potrebnih varnostnih ukrepov: 8.3.1 odpeljati: po parkiranju, po ustavitvi v prometu, izhod iz voznega pasu; 8.3.2 vožnja po ravnih cestah, srečanje z nasproti vozečimi vozili, vključno z vožnjo na ozkih mestih; 8.3.3 vožnja v ovinkih; 8.3.4 križišča: približevanje in prečkanje križišč in razcepov; 8.3.5 spreminjanje smeri: levo in desno zavijanje; spreminjanje pasu; 8.3.6 približevanje/izhod z avtocest ali podobnih cest (če obstajajo): vključevanje iz pospeševalnega pasu, zapuščanje po pasu za zniževanje hitrosti; 8.3.7 prehitevanje/srečevanje: prehitevanje drugih vozil (če je mogoče); vožnja vzdolž ovir, npr. parkiranih avtomobilov; druga vozila prehitevajo (če je primerno); 8.3.8 posebne cestne značilnosti (če obstajajo): krožni promet, prečkanje železniške proge; postaje tramvaja/avtobusa; prehodi za pešce; vožnja navzgor/navzdol po dolgih klancih; ►M9 predori; ◄ 8.3.9 izvedba potrebnih varnostnih ukrepov ob izstopu iz vozila.

9. Ocenjevanje testa spretnosti in vedenja

9.1 Ocena vsake od zgoraj navedenih voznih situacij mora izkazovati stopnjo spretnosti, s katero kandidat upravlja vozilo, in njegovo prikazano sposobnost za popolnoma varno vožnjo v prometu. Član izpitne komisije se mora med celotnim preskusom počutiti varno. Napake pri vožnji ali nevarno ravnanje, ki neposredno ogroža varnost testnega vozila, njegovih potnikov ali drugih udeležencev v cestnem prometu, se kaznuje s padcem na izpitu, ne glede na to, ali mora član izpitne komisije ali spremljajoča oseba posredovati. Vendar lahko član izpitne komisije prosto odloči, ali naj se preskus spretnosti in vedenja opravi do konca. Člani izpitne komisije morajo biti usposobljeni, da pravilno ocenijo kandidatovo sposobnost za varno vožnjo. Delo članov izpitne komisije mora spremljati in nadzorovati telo, ki ga pooblasti država članica, da se zagotovi pravilno in dosledno ocenjevanje napak v skladu z merili iz te priloge.

9.2 Člani izpitne komisije med ocenjevanjem posvečajo posebno pozornost dejstvu, ali kandidat vozi obrambno in obzirno. To naj bi izkazoval celotni slog vožnje in član izpitne komisije naj bi ga upošteval pri celotni oceni kandidata. Vključuje prilagojeno in odločno (varno) vožnjo z upoštevanjem razmer na cesti in vremenskih razmer, drugega prometa, interesov drugih udeležencev v cestnem prometu (zlasti občutljivejših) in predvidevanje.

9.3 Član izpitne komisije bo nadalje ocenil, ali kandidat: 9.3.1 nadzoruje vozilo; upošteva: pravilno uporabo varnostnih pasov, vzvratnih ogledal, naslonjal za glavo, sedeža; pravilno uporabo luči in druge opreme; pravilno uporabo sklopke, menjalnika, stopalke za plin, zavornega sistema (vključno s tretjim zavornim sistemom, če je na voljo), krmiljenja; nadzoruje vozilo v različnih okoliščinah, pri različnih hitrostih; stabilnost na cesti, težo in dimenzije ter lastnosti vozila; težo in vrsto tovora (samo kategorije B+E, C, C+E, C1, C1+E, D+E, D1+E); udobje potnikov (samo kategorije D, D+E, D1, D1+E) (nobenega hitrega pospeševanja, gladka vožnja brez sunkovitega zaviranja); 9.3.2 vozi ekonomično in prijazno do okolja, z upoštevanjem vrtljajev na minuto, s prestavljanjem, zaviranjem in pospeševanjem (samo kategorije B+E, C, C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1, D1+E); 9.3.3 opazovanje: opazovanje vseh strani; pravilna uporaba ogledal; spremljanje na daljni, srednji in bližnji razdalji; 9.3.4 prednost/umikanje: prednost na križiščih, vozliščih in razcepih; umikanje ob drugih situacijah (npr. spreminjanje smeri, zamenjava pasu, posebni manevri); 9.3.5 pravilna postavitev na cesti: pravilna postavitev na cesti, v pasovih, krožnih križiščih, ovinkih, ob upoštevanju vrste in lastnosti vozila; poprejšnja postavitev; 9.3.6 držanje razdalje: držanje ustrezne razdalje spredaj in s strani; držanje ustrezne razdalje od drugih udeležencev v cestnem prometu; 9.3.7 hitrost: ne presega najvišje dovoljene hitrosti; prilagaja hitrost vremenskim razmeram/razmeram na cesti, in kjer je to mogoče, nacionalni omejitvi hitrosti; vozi s takšno hitrostjo, da je mogoče ustavljanje znotraj razdalje vidne in proste ceste; prilagaja hitrost splošni hitrosti iste vrste udeležencev v cestnem prometu; 9.3.8 semaforji, prometni znaki in druge označbe: pravilno ravnanje ob semaforju; uboganje navodil prometnih redarjev; pravilno ravnanje ob prometnih znakih (prepovedi ali zapovedi); ustrezno upoštevanje cestnih oznak; 9.3.9 signaliziranje: po potrebi ustrezno in pravočasno dajanje znakov; pravilno nakazovanje smeri; ustrezno ravnanje glede na vse znake drugih udeležencev v cestnem prometu; 9.3.10 zaviranje in ustavljanje: pravočasno zmanjšanje hitrosti, zaviranje ali ustavljanje glede na okoliščine; predvidevanje, uporabljanje različnih zavornih sistemov (samo za kategorije C, C+E, D, D+E); uporabljanje drugih sistemov za zmanjšanje hitrosti, razen zavor (samo za kategorije C, C+E, D, D+E).

10. Trajanje preskusa

Trajanje preskusa in prevožena razdalja morata zadostovati za oceno spretnosti in vedenja, določenega v odstavku B te priloge. V nobenem primeru vožnja ne sme trajati manj kakor 25 minut za kategorije A, A1, B, B1 in B+E in 45 minut za druge kategorije. To ne vključuje časa za sprejem kandidata, pripravo vozila, tehnični pregled vozila ob upoštevanju cestnoprometne varnosti, posebne manevre in oznanilo rezultata praktičnega preskusa.

11. Lokacija preizkusa

Del preskusa za oceno posebnih manevrov se lahko izvede na posebnem preskusnem poligonu. Po možnosti se mora del preskusa za oceno vedenja v prometu izvesti na cestah zunaj pozidanih območij, na hitrih cestah in avtocestah (ali podobnih), pa tudi na vseh vrstah mestnih ulic (stanovanjska območja, območja z omejeno hitrostjo 30 in 50 km/h, mestne hitre ceste), ki naj bi pomenile različne stopnje težavnosti, s katerimi se bodo srečevali vozniki. Zaželeno je, da se preskus izvaja v različnih gostotah prometa. Čas, porabljen na cesti, mora biti porabljen optimalno, da se kandidat oceni v vseh različnih prometnih območjih, na katere lahko naleti, s posebnim poudarkom na spreminjanju med temi območji.

II. ZNANJE, SPRETNOST IN VEDENJE ZA VOŽNJO Z VOZILOM NA MOTORNI POGON

Vozniki vseh vozil na motorni pogon morajo v vsakem trenutku imeti znanje, spretnosti in vedenje, kakor je opisano v točkah od 1 do 9 zgoraj, da bodo sposobni:

— prepoznati nevarnosti v prometu in oceniti njihovo resnost;

— zadostno obvladati svoje vozilo, da ne bodo ustvarjali nevarnih situacij in se bodo ob morebitni takšni situaciji ustrezno odzivali;

— upoštevati cestnoprometne predpise in zlasti tiste, ki so namenjeni preprečevanju prometnih nesreč in vzdrževanju tekočega prometa;

— prepoznati kakršne koli pomembne tehnične napake na svojih vozilih, zlasti takšne, ki ogrožajo varnost, in jih ustrezno odpraviti;

— upoštevati vse dejavnike, ki vplivajo na vedenje med vožnjo (npr. alkohol, utrujenost, slab vid itd.), tako da bi bili popolnoma sposobni uporabljati vse spretnosti, potrebne za varno vožnjo;

— pomagati zagotoviti varnost vseh udeležencev v cestnem prometu, zlasti najšibkejših in najbolj izpostavljenih, s primernim upoštevanjem drugih.

Države članice lahko uveljavijo ustrezne ukrepe, da zagotovijo voznikom, ki so izgubili znanje, spretnosti in ne znajo ravnati, kakor je opisano v točkah od 1 do 9, ponovno osvojitev tega znanja in spretnosti ter vnaprejšnje izkazovanje ravnanja, kakršno je potrebno za vožnjo motornega vozila.

▼B









PRILOGA III

MINIMALNI STANDARDI PSIHOFIZIČNE SPOSOBNOSTI ZA VOŽNJO VOZILA NA MOTORNI POGON

DEFINICIJE

1. Za namen te priloge so vozniki razvrščeni v dve skupini: 1.1 Skupina 1: vozniki vozil kategorij A, B in B + E ter podkategorij A1 in B1; 1.2 Skupina 2: vozniki vozil kategorij C, C + E, D, D + E ter podkategorij C1 C1 + E, D1 in D1 + E. 1.3 Nacionalna zakonodaja lahko predvidi, da določbe, ki so v tej prilogi podrobno razložene za voznike skupine 2, veljajo za voznike vozil kategorije B, ki uporabljajo svoja dovoljenja za poklicne namene (taksiji, rešilna vozila, itd.).

2. Podobno so kandidati za prvo vozniško dovoljenje in za podaljšanje vozniškega dovoljenja razvrščeni v skupino, v katero bodo spadali, ko bo dovoljenje izdano ali podaljšano.

ZDRAVSTVENI PREGLEDI

3. Skupina 1:

Od kandidatov se zahteva, da opravijo zdravniški pregled, če med potrebnim izpolnjevanjem formalnostmi ali med preskusi, ki jih morajo opraviti, preden dobijo vozniško dovoljenje, postane jasno, da imajo eno ali več zdravstvenih nezmožnosti, omenjenih v tej prilogi.

4. Skupina 2:

Kandidati morajo opraviti zdravniške preglede, preden se jim vozniško dovoljenje izda prvič, potem pa morajo vozniki opraviti takšne periodične preglede, kakor je predpisano z nacionalno zakonodajo.

5. Standardi, ki jih države članice določijo za izdajo ali kakršno koli poznejše podaljšanje vozniških dovoljenj, so lahko strožji od tistih, ki so določeni v tej prilogi.

▼M10

VID

6. Vsi kandidati za vozniško dovoljenje morajo opraviti ustrezno preiskavo za zagotovitev, da imajo ustrezno oster vid za vožnjo vozil na motorni pogon. Kadar obstaja razlog za dvom o ustreznosti kandidatovega vida, ga mora pregledati pristojen zdravstveni organ. Pri tem pregledu je treba pozornost posvetiti še zlasti naslednjemu: ostrini vida, vidnemu polju, vidu v slabi svetlobi, občutljivosti na bleščanje in občutljivosti za kontraste, diplopiji in drugim vidnim funkcijam, ki lahko ogrozijo varno vožnjo. Voznikom iz skupine 1 se dovoljenje lahko izda v „izjemnih primerih“ kadar ni mogoče izpolniti standardov za vidno polje ali ostrino vida; v takšnih primerih mora voznik opraviti pregled pri pristojnem zdravstvenem organu, da dokaže, da nima nobene druge okvare vidnih funkcij, vključno z bleščanjem, občutljivostjo za kontraste in vidom v slabi svetlobi. Voznik ali kandidat mora prav tako opraviti pozitiven praktični preskus pri pristojnem organu.

Skupina 1:

6.1 Kandidati za vozniško dovoljenje ali za podaljšanje takšnega dovoljenja morajo imeti binokularno ostrino vida, po potrebi s korektivnimi lečami, ki je vsaj 0,5, če se uporabljata obe očesi skupaj. Poleg tega mora biti horizont pri vidnem polju vsaj 120 stopinj, podaljšanje pa mora biti vsaj 50 stopinj v levo in desno ter 20 stopinj gor in dol. V polmeru osrednjih 20 stopinj ne sme biti nobenih okvar. Če se odkrije ali potrdi progresivna očesna bolezen, se vozniška dovoljenja lahko izdajo ali podaljšajo pod pogojem, da kandidat opravlja redne preglede pri pristojnem zdravstvenem organu.

6.2 Kandidati za vozniško dovoljenje ali za podaljšanje takšnega dovoljenja, ki so utrpeli popolno funkcionalno izgubo vida na eno oko ali ki uporabljajo zgolj eno oko (npr. v primeru diplopije), morajo imeti ostrino vida, ki je vsaj 0,5, po potrebi s korektivnimi lečami. Pristojni zdravstveni organ mora potrditi, da je to stanje monokularnega vida obstajalo dovolj dolgo, da je omogočilo prilagoditev in da vidno polje v tem očesu ustreza zahtevam iz odstavka 6.1.

6.3 V primeru nedavnega razvoja diplopije ali izgube vida na enem očesu je potrebno ustrezno obdobje prilagoditve (na primer šest mesecev), ko vožnja ni dovoljena. Po izteku tega obdobja se vožnja dovoli le, če očesni zdravnik in strokovnjak za vožnjo podata pozitivno mnenje.

Skupina 2:

6.4 Kandidati za vozniško dovoljenje ali za podaljšanje takšnega dovoljenja imajo ostrino vida, po potrebi s korektivnimi lečami, ki je vsaj 0,8 na boljšem očesu in vsaj 0,1 na slabšem. Če se za doseganje vrednosti 0,8 in 0,1 uporabljajo korektivne leče, je treba minimalno ostrino (0,8 in 0,1) doseči s korekcijo z očali z močjo, ki ne presega dioptrije plus osem, ali s pomočjo kontaktnih leč. Korekcija mora biti dobro tolerirana. Poleg tega mora biti horizont pri vidnem polju z obema očesoma vsaj 160 stopinj, podaljšanje pa mora biti vsaj 70 stopinj v levo in desno ter 30 stopinj gor in dol. V polmeru osrednjih 30 stopinj ne sme biti nobenih okvar. Vozniška dovoljenja se ne izdajo ali podaljšajo kandidatom oziroma voznikom, ki trpijo zaradi motenj pri občutljivosti za kontraste ali diplopije. Po precejšnji izgubi vida na enem očesu je potrebno ustrezno obdobje prilagoditve (na primer šest mesecev), ko prizadeta oseba ne sme voziti. Po izteku tega obdobja se vožnja dovoli le, če očesni zdravnik in strokovnjak za vožnjo podata pozitivno mnenje.

▼B

SLUH

7. Vozniška dovoljenja se smejo kandidatom oziroma voznikom druge skupine izdati ali podaljšati v skladu z mnenjem pristojnih zdravstvenih strokovnjakov. Pri zdravstvenih pregledih bo posebna pozornost posvečena obsegu za kompenzacijo.

OSEBE Z LOKOMOTORNO NEZMOŽNOSTJO

8. Vozniških dovoljenj se ne sme izdati ali podaljšati kandidatom oziroma voznikom, ki imajo kronično bolezen ali abnormalnost lokomotornega sistema, zaradi česar je vožnja vozila na motorni pogon nevarna. Skupina 1: 8.1 Vozniška dovoljenja se z določenimi omejitvami, če je treba, telesno prizadetim kandidatom ali voznikom lahko izdajo po pridobitvi mnenja pristojnega zdravstvenega strokovnjaka. To mnenje mora temeljiti na zdravstveni oceni zadevne kronične bolezni ali abnormalnosti in, kjer je treba, praktičnem preskusu. Navajati mora tudi, katera vrsta spremembe vozila se zahteva in ali mora biti voznik opremljen z ortopedsko napravo, če preskus spretnosti in vedenja pokaže, da s tako napravo vožnja ne bi bila nevarna. 8.2 Vozniška dovoljenja se lahko izdajo ali podaljšajo kateremu koli kandidatu, ki imajo progresivno kronično bolezen, pod pogojem, da se invalidna oseba redno pregleduje, da se preveri, ali je oseba še vedno zmožna voziti vozilo popolnoma varno. Kadar je prizadetost statična, se vozniška dovoljenja lahko izdajo ali podaljšajo, ne da bi bilo kandidatu treba opraviti reden zdravstveni pregled. Skupina 2: 8.3 Pristojni zdravstveni strokovnjak mora ustrezno pretehtati dodatna tveganja in nevarnosti, ki so vključeni v vožnjo vozil, ki jih zajema definicija te skupine.

KARDIOVASKULARNE BOLEZNI

9. Vsaka bolezen, ki lahko kandidata, ki prosi za izdajo prvega dovoljenja, ali voznika, ki prosi za podaljšanje, izpostavi nenadni napaki kardiovaskularnega sistema, tako da pride do nepričakovanega poslabšanja možganskih funkcij, pomeni ogrožanje varnost na cesti. Skupina 1: 9.1 Vozniških dovoljenj se ne sme izdati ali podaljšati kandidatom oziroma voznikom z resno aritmijo. 9.2 Vozniška dovoljenja se lahko kandidatom oziroma voznikom, ki imajo srčni spodbujevalnik, izdajo ali podaljšajo na podlagi pooblaščenega zdravniškega mnenja in rednih zdravstvenih pregledov. 9.3 Vprašanje, ali izdati oziroma podaljšati dovoljenje kandidatom ali voznikom, ki imajo abnormalen arterijski krvni pritisk, je treba oceniti glede na druge rezultate preiskave, s tem povezane komplikacije in nevarnost, ki jih te komplikacije lahko pomenijo za varnost na cesti. 9.4 Na splošno se vozniškega dovoljenja ne sme izdati ali podaljšati kandidatom oziroma voznikom, ki med mirovanjem ali čustvovanjem trpijo zaradi angine. Vozniško dovoljenje se kateremu koli kandidatu ali vozniku, ki je imel miokardialni infarkt, izda ali podaljša na podlagi pooblaščenega zdravniškega mnenja in, če je treba, rednih zdravniških pregledov. Skupina 2: 9.5 Pristojni zdravstveni strokovnjak mora ustrezno pretehtati dodatna tveganja in nevarnosti, ki so vključeni v vožnjo vozil, ki jih zajema definicija te skupine.

▼M10

SLADOKORNA BOLEZEN

10. V naslednjih odstavkih huda hipoglikemija pomeni, da prizadeta oseba potrebuje pomoč druge osebe, ponavljajoča se hipoglikemija pa je opredeljena kot druga huda hipoglikemija v obdobju 12 mesecev.

Skupina 1:

10.1 Vozniška dovoljenja se lahko izdajo ali podaljšajo kandidatom oziroma voznikom s sladkorno boleznijo. Kadar se bolezen zdravi z zdravili, se dovoljenje izda ali podaljša na podlagi pooblaščenega zdravniškega mnenja in rednih zdravniških pregledov, ki ustrezajo vsakemu primeru, vendar med pregledi ne sme preteči več kot pet let.

10.2 Vozniška dovoljenja se ne izdajo ali podaljšajo kandidatom ali voznikom, ki imajo ponavljajoče se hude hipoglikemije ali/in se nastanka hipoglikemije ne zavedajo. Voznik s sladkorno boleznijo mora dokazati, da razume tveganje hipoglikemije in zna primerno nadzorovati bolezen.

Skupina 2:

10.3 Vozniška dovoljenja skupine 2 se voznikom s sladkorno boleznijo izdajo/podaljšajo po preučitvi primera. Če se oseba zdravi z zdravilom, ki lahko povzroči hipoglikemijo (to je z inzulinom in nekaterimi tabletami), je treba upoštevati naslednja merila: — voznik v zadnjih 12 mesecih ni imel nobene hude hipoglikemične krize, — voznik pozna vzroke in znake hipoglikemije ter ve, kako se izogniti njenemu pojavu, — voznik mora pokazati zadosten nadzor bolezni z rednim spremljanjem glukoze v krvi, in sicer vsaj dvakrat na dan in v času, povezanem z vožnjo, — voznik mora dokazati, da razume nevarnosti hipoglikemije, — sladkorna bolezen ne povzroča nobenih drugih zapletov, ki bi ovirali voznika. Poleg tega je treba v takšnih primerih dovoljenja izdati na podlagi mnenja pristojnega zdravstvenega organa in rednega zdravniškega pregleda, ki ga je treba opraviti vsaj vsaka tri leta.

10.4 Hudo hipoglikemično krizo v času budnosti, tudi če se ne pojavi med vožnjo, je treba prijaviti ter ponovno oceniti sposobnost voznika za vožnjo.

▼B

NEVROLOŠKE BOLEZNI

11. Vozniških dovoljenj se ne sme izdati ali podaljšati kandidatom ali voznikom, ki imajo resno nevrološko bolezen, razen če vloge ne podpira pooblaščeno zdravniško mnenje. Nevrološke motnje, povezane z boleznimi ali kirurškimi posegi, ki vplivajo na centralni ali periferni živčni sistem in vodijo do senzoričnih ali motornih primanjkljajev ter učinkujejo na ravnotežje in koordinacijo, je treba ustrezno pretehtati v zvezi z njihovimi funkcionalnimi učinki in tveganji napredovanja. V takšnih primerih se, kadar obstaja tveganje poslabšanja, vprašanje izdaje ali podaljšanja dovoljenja lahko obravnava z rednimi presojami.

▼M10

12. Epileptični napadi ali druge nenadne motnje zavesti pomenijo resno nevarnost za varnost na cesti, če se pojavijo pri osebi, ki vozi vozilo na motorni pogon. Epilepsija je opredeljena kot pojav dveh ali več epileptičnih napadov v obdobju manj kot pet let narazen. Izzvan epileptični napad je opredeljen kot napad s prepoznavnim vzročnim dejavnikom, ki se mu je mogoče izogniti. Osebi, ki je imela prvi ali en sam napad ali je izgubila zavest, je treba vožnjo odsvetovati. V tem primeru se zahteva poročilo specialista, v katerem je določeno obdobje prepovedi vožnje in se zahtevajo nadaljnji ukrepi. Izjemno pomembno je ugotoviti specifičen epileptičen sindrom osebe in vrsto napada, da se lahko ustrezno oceni sposobnost osebe za varno vožnjo (vključno s tveganjem nadaljnjih napadov) ter začne ustrezno zdravljenje. To opravi nevrolog. Skupina 1: 12.1 Vozniki z epilepsijo iz skupine 1 morajo opravljati redne preglede, na katerih se ugotavlja njihova sposobnost za vožnjo, dokler vsaj pet let nimajo nobenega napada. Osebe z epilepsijo ne izpolnjujejo pogojev za neomejeno dovoljenje. O tem je treba obvestiti organ, ki izdaja dovoljenja. 12.2 Izzvan epileptični napad: Kandidat, ki je imel epileptični napad, ki ga je izzval prepoznavni sprožilni dejavnik in se verjetno ne bo ponovil v vozilu, se lahko razglasi za sposobnega za samostojno vožnjo na podlagi mnenja nevrologa (ocena mora biti, če je to ustrezno, v skladu z drugimi zadevnimi deli Priloge III – npr. v primeru alkohola ali druge komorbidnosti. 12.3 Prvi ali en neizzvan napad: Kandidat, ki je imel prvi neizzvan epileptični napad, se lahko razglasi za sposobnega za vožnjo po preteku šestih mesecev brez napada, če je zdravnik ustrezno ocenil njegovo stanje. Nacionalni organi lahko voznikom s priznanimi dobrimi prognostičnimi kazalci vožnjo dovolijo že pred tem rokom. 12.4 Drugi primeri izgube zavesti: Izgubo zavesti je treba oceniti glede na tveganje njene ponovitve med vožnjo. 12.5 Epilepsija: Vozniki ali kandidati se lahko razglasijo za sposobne za vožnjo po preteku enega leta brez napadov. 12.6 Napadi, ki se pojavljajo izključno med spanjem: Kandidat ali voznik, ki ni nikoli imel napadov, razen napadov v spanju, se lahko razglasi za sposobnega za vožnjo, če vzorec napadov ostane nespremenjen vsaj toliko časa, ko je predpisano za obdobje brez epileptičnih napadov. Če se napadi pojavijo med budnostjo, se za izdajo dovoljenja zahteva obdobje enega leta brez ponovnega napada (glej „Epilepsija“). 12.7 Napadi, ki ne vplivajo na stanje zavesti ali sposobnost ukrepanja: Kandidat ali voznik, ki nikoli ni imel napada, razen napadov, za katere je izrecno dokazano, da ne vplivajo na stanje zavesti in ne povzročajo nobenih funkcionalnih nezmožnosti, se lahko razglasi za sposobnega za vožnjo, če vzorec napadov ostane nespremenjen vsaj toliko časa, ko je predpisano za obdobje brez epileptičnih napadov. Če se pojavijo kakršni koli drugi napadi, se za izdajo dovoljenja zahteva obdobje enega leta brez ponovnega napada (glej „Epilepsija“). 12.8 Napadi, ki se pojavijo, ker je zdravnik odredil spremembo protiepileptičnih zdravil ali zmanjšal njihov odmerek: Bolniku se lahko vožnja odsvetuje od prenehanja jemanja zdravil do izteka šestih mesecev po prekinitvi zdravljenja. Napadi, ki se pojavijo v času spremembe zdravil ali prenehanja jemanja zdravil po nasvetu zdravnika, zahtevajo trimesečno prepoved vožnje, če začne oseba ponovno jemati zdravila, ki so bila prej učinkovita. 12.9 Po operativnem zdravljenju epilepsije: glej „Epilepsija“. Skupina 2: 12.10 Kandidat ne sme jemati zdravil enako dolgo, kot je predpisano za obdobje brez napada. Opraviti mora ustrezne zdravniške preglede. Obsežna nevrološka preiskava ne sme pokazati nobenih resnejših nepravilnosti v možganih, elektroencefalogram pa ne sme pokazati nobenih epileptoformnih aktivnosti (EEG). Po akutni epizodi je treba opraviti EEG in ustrezno nevrološko oceno. 12.11 Izzvan epileptični napad: Kandidata, ki je imel epileptični napad, ki ga je izzval prepoznavni sprožilni dejavnik, za katerega ni verjetno, da se bo ponovil med vožnjo, lahko nevrolog po pregledu razglasi za sposobnega za samostojno vožnjo. Po akutni epizodi je treba opraviti EEG in ustrezno nevrološko oceno. Oseba s strukturnimi možganskimi poškodbami, pri kateri je nevarnost za napade povečana, ni sposobna voziti vozil skupine 2, dokler se nevarnost za epileptični napad ne zmanjša na vsaj 2 % na leto. Ocena mora biti, če je to potrebno, v skladu z drugimi zadevnimi oddelki Priloge III (npr. v primeru alkohola). 12.12 Prvi ali en neizzvan napad: Kandidat, ki je imel prvi neizzvan epileptični napad, se lahko razglasi za sposobnega za vožnjo po petih letih brez ponovnih napadov brez jemanja protiepileptičnih zdravil, če je bil ustrezno nevrološko pregledan. Nacionalni organi lahko voznikom s priznanimi dobrimi prognostičnimi kazalci vožnjo dovolijo že pred tem rokom. 12.13 Drugi primeri izgube zavesti: Izgubo zavesti je treba oceniti glede na tveganje njene ponovitve med vožnjo. Nevarnost ponovitve mora biti 2 % na leto ali manj. 12.14 Epilepsija: Oseba 10 let ni imela nobenih napadov brez jemanja protiepileptičnih zdravil. Nacionalni organi lahko voznikom s priznanimi dobrimi prognostičnimi kazalci vožnjo dovolijo že pred tem rokom. To velja tudi v primerih „juvenilne epilepsije“. Nekatere motnje (npr. okvare arterij in ven ali možganske krvavitve) pomenijo povečano tveganje napadov, tudi če se napadi še niso pojavili. V takem primeru mora stanje oceniti pristojni zdravniški organ; za izdajo dovoljenja mora biti tveganje napada 2 % na leto ali manj.

▼B

DUŠEVNE MOTNJE

Skupina 1:

13.1 Vozniških dovoljenj se ne sme izdati ali podaljšati kandidatom oziroma voznikom, ki trpijo zaradi: — resne duševne motnje, bodisi prirojene ali zaradi bolezni, šoka ali nevrokirurških operacij, — resne duševne zaostalosti, — resnih vedenjskih težav zaradi staranja ali osebnostnih napak, ki vodijo v resno poslabšanje razsodnosti, vedenja ali prilagodljivosti, razen če njihove vloge ne podpira pooblaščeno zdravniško mnenje in na podlagi rednih zdravniških pregledov, če je treba.

Skupina 2:

13.2 Pristojni zdravstveni strokovnjak mora ustrezno pretehtati dodatna tveganja in nevarnosti, ki so vključeni v vožnjo vozil, ki jih zajema definicija te skupine.

ALKOHOL

14. Uživanje alkohola pomeni veliko nevarnost za varnost na cesti. Glede na razsežnost tega problema mora biti zdravniška stroka zelo pazljiva. Skupina 1: 14.1 Vozniških dovoljenj se ne sme izdati ali podaljšati kandidatom oziroma voznikom, ki so odvisni od alkohola ali nezmožni, da bi se vzdržali pitja in vožnje. Kandidatom oziroma voznikom, ki so bili v preteklosti odvisni od alkohola, se lahko vozniška dovoljenja izdajo ali podaljšajo po dokazanem obdobju abstinence in na podlagi pooblaščenega zdravniškega mnenja ter rednih zdravniških pregledov. Skupina 2: 14.2 Pristojni zdravstveni strokovnjak mora ustrezno pretehtati dodatna tveganja in nevarnosti, ki so vključeni v vožnjo vozil, ki jih zajema definicija te skupine.

ZDRAVILA IN ZDRAVSTVENI IZDELKI

15. Zloraba:

Zdravniških dovoljenj se ne sme izdati ali podaljšati kandidatom oziroma voznikom, ki so odvisni od psihotropnih snovi ali ki od takšnih snovi niso odvisni, a jih redno zlorabljajo, ne glede na zahtevano kategorijo dovoljenja.

Redna uporaba:

Skupina 1:

15.1 Zdravniških dovoljenj se ne sme izdati ali podaljšati kandidatom oziroma voznikom, ki v katerikoli obliki redno uporabljajo psihotropne snovi, ki lahko ovirajo zmožnost varne vožnje, kadar so zaužite količine takšne, da škodljivo vplivajo na vožnjo. To velja za vse druge medicinske izdelke ali kombinacije medicinskih izdelkov, ki učinkujejo na zmožnost vožnje.

Skupina 2:

15.2 Pristojni zdravstveni strokovnjak mora ustrezno pretehtati dodatna tveganja in nevarnosti, ki so vključeni v vožnjo vozil, ki jih zajema definicija te skupine.

LEDVIČNE OKVARE

Skupina 1:

16.1 Vozniška dovoljenja se kandidatom oziroma voznikom, ki imajo resno ledvično okvaro, izdajo ali podaljšajo na podlagi pooblaščenega zdravniškega mnenja in rednih zdravniških pregledov.

Skupina 2:

16.2 Razen v izjemnih primerih, ki so pravilno utemeljeni s pooblaščenim zdravniškim mnenjem, in na podlagi rednih zdravniških pregledov, se zdravniških dovoljenj kandidatom ali voznikom, ki imajo resno ali ireverzibilno ledvično okvaro, ne sme izdati ali podaljšati.

RAZNE DOLOČBE

Skupina 1:

17.1 Kandidatom oziroma voznikom s presajenim organom ali umetnim vsadkom, ki vpliva na zmožnost vožnje, se vozniška dovoljenja smejo izdati ali podaljšati na podlagi pooblaščenega zdravniškega mnenja in rednih zdravniških pregledov, če je treba.

Skupina 2:

17.2 Pristojni zdravstveni strokovnjak mora ustrezno pretehtati dodatna tveganja in nevarnosti, ki so vključeni v vožnjo vozil, ki jih zajema definicija te skupine.

18. Na splošno velja da se, kadar imajo kandidati ali vozniki kakršno koli motnjo, ki ni omenjena v prejšnjem odstavku, pa bi lahko imela za posledico ali ima za posledico nezmožnost, ki vpliva na varnost za volanom, vozniških dovoljenj ne sme izdati ali podaljšati, razen če vloge ne podpira pooblaščeno zdravniško mnenje in na podlagi rednih zdravniških pregledov, če je treba.