SK Úradný vestník Európskej únie C 362/1

Oznámenie Dozorného orgánu EZVO – Usmernenia o vertikálnych obmedzeniach

2012/C 362/01

OBSAH

Odseky Strana I. ÚVOD 1-7 3 1. Účel usmernení 1-4 3 2. Uplatniteľnosť článku 53 na vertikálne dohody 5-7 4 II. VERTIKÁLNE DOHODY, NA KTORÉ VO VŠEOBECNOSTI NAPATRIA DO PÔSOBNOSTI ČLÁNKU 53 ODS. 1 8-22 4 1. Dohody menšieho významu a malé a stredné podniky 8-11 4 2. Dohody o zastúpení 12-21 5 2.1 Definícia dohôd o zastúpení 12-17 5 2.2 Uplatňovanie článku 53 ods. 1 na dohody o zastúpení 18-21 7 3. Subdodávateľské dohody 22 8 III. UPLATŇOVANIE SKUPINOVEJ VÝNIMKY 23-73 8 1. Bezpečný prístav vytvorený na základe skupinovej výnimky 23 8 2. Rozsah pôsobnosti skupinovej výnimky 24-46 8 2.1 Definícia vertikálnych dohôd 24-26 8 2.2 Vertikálne dohody medzi konkurenčnými podnikmi 27-28 10 2.3 Združenia maloobchodníkov 29-30 10 2.4 Vertikálne dohody obsahujúce ustanovenia o právach duševného vlastníctva 31-45 11 2.5 Vzťah k iným skupinovým výnimkám 46 14 3. Závažné obmedzenia v rámci skupinovej výnimky 47-59 14 4. Jednotlivé prípady závažných obmedzení predaja, na ktoré sa nemusí vzťahovať článok 53 ods. 1 alebo ktoré môžu spĺňať podmienky článku 53 ods. 3 60-64 19 5. Vylúčené obmedzenia v rámci skupinovej výnimky 65-69 20 6. Deliteľnosť 70-71 21 7. Portfólio výrobkov distribuovaných prostredníctvom toho istého distribučného systému 72-73 21 IV. ODŇATIE SKUPINOVEJ VÝNIMKY A NEUPLATŇOVANIE SKUPINOVÝCH VÝNIMIEK 74-85 21 1. Postup pri odňatí výnimky 74-78 21 2. Neuplatňovanie skupinovej výnimky 79-85 22 V. VYMEDZENIE TRHU A VÝPOČET PODIELU NA TRHU 86-95 23 1. Oznámenie Dozorného orgánu EZVO o vymedzení relevantného trhu 86 23 2. Relevantný trh na výpočet 30 % prahovej hodnoty podielu na trhu v zmysle skupinovej výnimky 87-92 24 3. Výpočet podielov na trhu v zmysle skupinovej výnimky 93-95 25 VI. POLITIKA PRESADZOVANIA V JEDNOTLIVÝCH PRÍPADOCH 96-229 25 1. Rámec analýzy 96-127 25 1.1. Negatívne účinky vertikálnych obmedzení 100-105 27 1.2. Pozitívne účinky vertikálnych obmedzení 106-109 28 1.3. Spôsob analýzy 110-127 30 1.3.1. Faktory dôležité pre hodnotenie podľa článku 53 ods. 1 111-121 31 1.3.2. Faktory dôležité pre hodnotenie podľa článku 53 ods. 3 122-127 33 2. Analýza určitých vertikálnych obmedzení 128-229 34 2.1. Záväzok predávať jednu značku 129-150 34 2.2. Výhradná distribúcia 151-167 38 2.3. Výhradné prideľovanie zákazníkov 168-173 42 2.4. Selektívna distribúcia 174-188 43 2.5. Franchising 189-191 47 2.6. Výhradná dodávka 192-202 48 2.7. Platby vopred za prístup 203-208 50 2.8. Dohody o správe určitej kategórie 209-213 51 2.9. Viazané obchody 214-222 52 2.10. Obmedzenia cien ďalšieho predaja 223-229 54

A. Toto oznámenie sa vydáva podľa pravidiel Dohody o Európskom hospodárskom priestore (Dohoda o EHP) a Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného orgánu a súdneho dvora (dohoda o dozore a súde).

B. Európska komisia uverejnila oznámenie pod názvom „Usmernenia o vertikálnych obmedzeniach“ (1). V tomto nezáväznom akte sú stanovené zásady, ktorými sa Európska komisia riadi pri hodnotení vertikálnych dohôd v zmysle článku 101 ZFEÚ.

C. Dozorný orgán EZVO považuje uvedený dokument za dokument s významom pre EHP. Dozorný orgán EZVO prijíma toto oznámenie v rámci svojich právomocí podľa článku 5 ods. 2 písm. b) dohody o dozore a súde s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky hospodárskej súťaže a jednotné uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže EHP v Európskom hospodárskom priestore. Dozorný orgán EZVO má v úmysle riadiť sa pri uplatňovaní príslušných pravidiel EHP v konkrétnom prípade zásadami a pravidlami ustanovenými v tomto oznámení.

D. Týmto oznámením sa nahrádza predchádzajúce oznámenie dozorného orgánu pod názvom „Usmernenia o vertikálnych obmedzeniach“ (2).

I. ÚVOD

1. Účel usmernení

(1) V týchto usmerneniach sa stanovujú zásady hodnotenia vertikálnych dohôd podľa článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „článok 53“). V článku 1 ods. 1 písm. a) aktu, na ktorý sa odvoláva bod 2 prílohy XIV k Dohode o EHP (nariadenie Komisie (EÚ) č. 330/2010 z 20. apríla 2010 (3) o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov (ďalej len „skupinová výnimka“) (pozri odseky 24 až 46), je vymedzený termín „vertikálna dohoda“. Tieto usmernenia platia bez toho, aby tým bolo dotknuté prípadné paralelné uplatnenie článku 54 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „článok 54“) na vertikálne dohody. Štruktúra týchto usmernení je takáto: — v oddiele II (odseky 8 až 22) sú opísané vertikálne dohody, ktoré vo všeobecnosti nepatria do pôsobnosti článku 53 ods. 1, — v oddiele III (odseky 23 až 73) sa objasňujú podmienky uplatňovania skupinovej výnimky, — v oddiele IV (odseky 74 až 85) sú opísané zásady odňatia skupinovej výnimky a neuplatňovania skupinovej výnimky, — v oddiele V (odseky 86 až 95) sa uvádza usmernenie pre vymedzenie príslušného trhu a výpočet podielu na trhu, — v oddiele VI (odseky 96 až 229) sa opisuje všeobecný rámec analýzy a politika Dozorného orgánu EZVO v oblasti presadzovania práva v jednotlivých prípadoch týkajúcich sa vertikálnych dohôd.

(2) V celých týchto usmerneniach sa analýza uplatňuje tak na tovar, ako aj na služby, hoci určité vertikálne obmedzenia sa používajú najmä v oblasti distribúcie tovaru. Vertikálne dohody sa môžu uzatvoriť aj na medziprodukty a konečné výrobky, ako aj na služby. Pokiaľ sa neuvádza inak, analýza a argumenty uvedené v týchto usmerneniach sa uplatňujú na všetky druhy tovaru a služieb a na všetky úrovne obchodu. Preto pojem „výrobky“ zahŕňa tak tovar, ako aj služby. Pojmy „dodávateľ“ a „kupujúci“ sú použité na všetkých úrovniach obchodu. Skupinová výnimka a tieto usmernenia sa neuplatňujú na dohody s konečnými zákazníkmi tam, kde títo zákazníci nie sú podnikmi, pretože článok 53 sa uplatňuje výlučne na dohody medzi podnikmi.

(3) Vydaním týchto usmernení chce Dozorný orgán EZVO pomôcť spoločnostiam, aby vykonávali vlastné hodnotenie vertikálnych dohôd podľa pravidiel hospodárskej súťaže zakotvených v Dohode o EHP. Normy ustanovené v týchto usmerneniach nie je možné uplatňovať mechanicky, ale musia sa uplatňovať s prihliadnutím na konkrétne okolnosti jednotlivého prípadu. Každý prípad sa musí posudzovať podľa skutočností charakteristických pre daný prípad.

(4) Judikatúra Súdu EZVO týkajúca sa uplatňovania článku 53 na vertikálne dohody ani judikatúra Všeobecného súdu a Súdneho dvora Európskej únie týkajúca sa uplatňovania článku 53 Dohody o EHP a článku 101 ZFEÚ na vertikálne dohody nie je týmito usmerneniami dotknutá. Dozorný orgán EZVO bude naďalej monitorovať uplatňovanie skupinovej výnimky a usmernení na základe informácií o trhu od zúčastnených strán a vnútroštátnych orgánov pre hospodársku súťaž a môže toto oznámenie prehodnotiť z hľadiska budúceho vývoja a nových poznatkov.

2. Uplatniteľnosť článku 53 na vertikálne dohody

(5) Článok 53 sa uplatňuje na vertikálne dohody, ktoré môžu mať vplyv na obchod medzi zmluvnými stranami a ktoré znemožňujú, obmedzujú alebo narušujú hospodársku súťaž (ďalej len “vertikálne obmedzenia”) (4). V článku 53 sa ustanovuje príslušný právny rámec na hodnotenie vertikálnych obmedzení, ktorý zohľadňuje rozlišovanie negatívnych a pozitívnych účinkov na hospodársku súťaž. V článku 53 ods. 1 sa zakazujú také dohody, ktoré výrazne obmedzujú alebo narušujú hospodársku súťaž, pričom v článku 53 ods. 3 sa povoľuje výnimka tých dohôd, ktorých prínos prevažuje nad nepriaznivými účinkami pre hospodársku súťaž (5).

(6) Pre väčšinu vertikálnych obmedzení môžu obavy z ohrozenia hospodárskej súťaže vzniknúť iba vtedy, ak je nedostatočná hospodárska súťaž na jednej alebo viacerých úrovniach obchodu, t. j. ak na strane dodávateľa, kupujúceho alebo na obidvoch úrovniach existuje určitý stupeň vplyvu na trhu. Vertikálne obmedzenia sú spravidla menej škodlivé ako horizontálne obmedzenia a môžu poskytnúť značný priestor na pozitívne účinky.

(7) Cieľom článku 53 je zabezpečiť, aby podniky nevyužívali dohody – v tomto kontexte vertikálne dohody – na obmedzenie hospodárskej súťaže na trhu v neprospech spotrebiteľov. Zhodnotenie vertikálnych obmedzení je dôležité aj v súvislosti so širším cieľom dosiahnutia vytvorenia integrovaného územia, ktoré pokrýva Dohoda o EHP. Integrácia trhu podporuje hospodársku súťaž v Európskom hospodárskom priestore. Spoločnostiam by sa nemalo povoliť znovuvytváranie súkromných prekážok medzi zmluvnými stranami, najmä tam, kde boli prekážky medzi štátmi úspešne zrušené.

II. VERTIKÁLNE DOHODY, KTORÉ VO VŠEOBECNOSTI NEPATRIA DO PÔSOBNOSTI ČLÁNKU 53 ODS. 1

1. Dohody menšieho významu a malé a stredné podniky

(8) Na dohody, ktoré nie sú schopné výrazne ovplyvniť obchod medzi zmluvnými stranami alebo výrazne obmedzovať hospodársku súťaž svojou podstatou alebo dosahom, sa článok 53 ods. 1 nevzťahuje. Skupinová výnimka sa vzťahuje iba na dohody, na ktoré sa uplatňuje článok 53 ods. 1. Tieto usmernenia platia bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie oznámenia Dozorného orgánu EZVO o dohodách menšieho významu, ktoré neobmedzujú významne hospodársku súťaž podľa článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (de minimis) (6), alebo budúcich oznámení de minimis.

(9) V súlade s podmienkami stanovenými v oznámení de minimis, ktoré sa týkajú závažných obmedzení a otázok kumulatívneho účinku, vertikálne dohody uzavreté nekonkurenčnými podnikmi, ktorých podiel na relevantnom trhu neprevyšuje 15 %, spravidla nepatria do pôsobnosti článku 53 ods. 1 (7). Nie je možné predpokladať, že vertikálne dohody uzavreté medzi podnikmi, ktoré majú podiel na trhu vyšší ako 15 %, automaticky porušujú článok 53 ods. 1. Dohody medzi podnikmi, ktorých podiel na trhu prevyšuje 15 % prahovej hodnoty, nemusia mať výrazné účinky na obchod medzi zmluvnými stranami, ani nemusia predstavovať výrazné obmedzenie hospodárskej súťaže (8). Takéto dohody sa musia posudzovať v právnej a hospodárskej súvislosti. Kritériá pre hodnotenie jednotlivých dohôd sú stanovené v odsekoch 96 až 229.

(10) Pokiaľ ide o závažné obmedzenia definované v oznámení “de minimis”, môže sa uplatniť článok 53 ods. 1 pod 15 % prahovej hodnoty v prípade, že majú výrazné účinky na obchod medzi zmluvnými stranami a na hospodársku súťaž. V tomto ohľade je dôležitá uplatniteľná judikatúra Súdu EZVO, Súdneho dvora a Všeobecného súdu (9). V tejto súvislosti sa poukazuje aj na potrebu zhodnotiť pozitívny a negatívny účinok závažných obmedzení, ako je opísané najmä v odseku 47 týchto usmernení.

(11) Dozorný orgán EZVO sa tiež domnieva, že okrem kumulatívneho účinku a závažných obmedzení, vertikálne dohody medzi malými a strednými podnikmi, ako sú definované v prílohe k odporúčaniu Komisie zo 6. mája 2003 o definícii mikropodnikov, malých a stredných podnikov (10), majú zriedka výrazné účinky na obchod medzi zmluvnými stranami alebo výrazne obmedzujú hospodársku súťaž v zmysle článku 53 ods. 1 a preto spravidla nepatria do pôsobnosti článku 53 ods. 1. V prípadoch, kde takéto dohody predsa však spĺňajú podmienky pre uplatnenie článku 53 ods. 1, dozorný orgán EZVO sa obvykle zdrží začatia konania z dôvodu nedostatočného významu pre Európsky hospodársky priestor, pokiaľ takéto podniky spolu alebo jednotlivo nemajú dominantné postavenie na značnej časti územia, na ktorom sa uplatňuje Dohoda o EHP.

2. Dohody o zastúpení

2.1 Definícia dohôd o zastúpení

(12) Obchodný zástupca je právnická alebo fyzická osoba, ktorej je udelená právomoc rokovať o zmluvách a/alebo uzatvárať zmluvy v prospech inej osoby (splnomocniteľa) alebo vo svojom vlastnom mene alebo v mene splnomocniteľa v súvislosti s: — nákupom tovaru alebo služieb splnomocniteľom alebo — predajom tovaru alebo služieb poskytovaných splnomocniteľom.

(13) Rozhodujúcim faktorom pri definovaní dohody o zastúpení na účely uplatnenia článku 53 ods. 1 je finančné alebo obchodné riziko, ktoré nesie obchodný zástupca vo vzťahu k činnostiam, na výkon ktorých splnomocniteľ obchodného zástupcu vymenoval (11). V tomto ohľade nie je pre hodnotenie podstatné, či obchodný zástupca koná za jedného alebo viacerých splnomocniteľov. Pre toto hodnotenie nie je podstatné ani to, ako dohodu kvalifikujú zmluvné strany alebo vnútroštátne právne predpisy.

(14) Existujú dva typy finančných a obchodných rizík, ktoré sú podstatné pre definíciu dohody o zastúpení na účely uplatnenia článku 53 ods. 1. Predovšetkým ide o riziká špecifické pre zmluvu, ktoré sa priamo týkajú zmlúv uzavretých a/alebo dojednaných obchodným zástupcom v mene splnomocniteľa, ako je napríklad financovanie zásob. Po druhé, existujú riziká spojené s investíciami do určitého trhu. Ide o investície osobitne požadované pre druh činnosti, na výkon ktorej splnomocniteľ vymenoval obchodného zástupcu, t. j. ktoré sa požadujú, aby obchodný zástupca mohol uzavrieť a/alebo dojednať tento typ zmluvy. Takéto investície obvykle prepadnú, čo znamená, že po opustení konkrétnej oblasti činnosti sa investície nemôžu použiť na iné činnosti alebo predať inak ako s veľkou stratou. Po tretie, existujú riziká spojené s ďalšími činnosťami vykonávané na tom istom trhu s výrobkami, ak splnomocnenec požaduje od obchodného zástupcu, aby tieto činnosti vykonával, ale nie ako obchodný zástupca v prospech splnomocniteľa, ale na vlastné riziko.

(15) Na účely uplatňovania článku 53 ods. 1 sa dohoda považuje za dohodu o zastúpení, ak obchodný zástupca v danej oblasti činnosti neznáša alebo znáša iba bezvýznamné riziká pokiaľ ide o zmluvy uzavreté a/alebo dojednané v mene splnomocniteľa a pokiaľ ide o investície spojené s určitým trhom, pre túto oblasť činnosti a vo vzťahu k ostatným činnostiam, ktorých vykonávanie splnomocniteľ od obchodného zástupcu vyžaduje na tom istom trhu s výrobkami. Riziká, ktoré sa spravidla týkajú činnosti poskytovania služieb obchodného zastúpenia, ako napríklad riziko príjmu obchodného zástupcu závislého od jeho úspechu pri vykonávaní činnosti obchodného zástupcu alebo všeobecné investície napríklad do priestorov alebo personálu, však nie sú pre toto hodnotenie dôležité.

(16) Na účely uplatňovania článku 53 ods. 1 sa preto dohoda bude vo všeobecnosti považovať za dohodu o zastúpení, keď kúpený alebo predaný tovar nie je vo vlastníctve obchodného zástupcu alebo ak obchodný zástupca neposkytuje sám zmluvné služby a keď obchodný zástupca: a) neprispieva na náklady týkajúce sa dodávky/nákupu zmluvného tovaru alebo služieb, vrátane nákladov na dopravu tovaru. Táto skutočnosť však nebráni obchodnému zástupcovi vo vykonávaní služieb v oblasti dopravy, ak náklady hradí splnomocniteľ, b) nedrží na svoje vlastné náklady alebo riziko zásoby zmluvného tovaru, vrátane nákladov na financovanie zásob a nákladov za stratu zásob a môže vrátiť nepredaný tovar bez akéhokoľvek poplatku splnomocniteľovi, pokiaľ nie je obchodný zástupca zodpovedný za chybu (napríklad, pri nedodržaní primeraných bezpečnostných opatrení s cieľom zabrániť stratám zásob tovaru), c) nenesie zodpovednosť voči tretím stranám za škodu spôsobenú predajom výrobku (zodpovednosť za škodu spôsobenú Závadou výrobku), pokiaľ obchodný zástupca nie je v tejto súvislosti zodpovedný za chybu, d) nepreberá zodpovednosť za neplnenie zmluvy zákazníkom, s výnimkou straty provízie obchodného zástupcu, pokiaľ obchodný zástupca nie je zodpovedný za Závadu (napríklad nedodržaním primeraných bezpečnostných opatrení alebo opatrení proti krádeži alebo nedodržaním primeraných opatrení na hlásenie krádeže splnomocniteľovi alebo polícii alebo neoznámi splnomocniteľovi všetky potrebné informácie, ktoré má k dispozícii, týkajúce sa finančnej spoľahlivosti zákazníka), e) nie je priamo ani nepriamo povinný investovať do podpory predaja, ako sú príspevky do rozpočtu splnomocniteľa na reklamu, f) nevykonáva investície na danom trhu do zariadenia, priestorov alebo školenia zamestnancov, ako napríklad nákup benzínovej cisterny v prípade obchodovania s benzínom alebo investície do špeciálneho programového vybavenia na predaj poistných zmlúv v prípade poisťovacích agentov, pokiaľ tieto náklady nie sú v plnom rozsahu hradené splnomocniteľom, g) nevykonáva iné činnosti v rámci toho istého trhu s výrobkami požadované splnomocniteľom, pokiaľ tieto činnosti nie sú v plnom rozsahu hradené splnomocniteľom.

(17) Tento výpočet pritom nie je úplný. Avšak tam, kde obchodný zástupca znáša jedno alebo viaceré z rizík alebo nákladov uvedených v odsekoch 14, 15 a 16, potom dohoda medzi obchodným zástupcom a splnomocniteľom nespĺňa podmienky dohody o zastúpení. Otázka rizika sa musí posudzovať individuálne od prípadu k prípadu a skôr s ohľadom na ekonomickú skutočnosť situácie, ako na právnu formu. Z praktických dôvodov sa analýza rizík môže začať hodnotením rizík špecifických pre zmluvu. Ak riziká špecifické pre zmluvu znáša obchodný zástupca, je to postačujúce na prijatie záveru, že obchodný zástupca je nezávislým distribútorom. Naopak, ak obchodný zástupca neznáša riziká špecifické pre zmluvu, potom bude potrebné pokračovať ďalej v analýze hodnotením rizík spojených s investíciami do určitého trhu. Napokon, ak obchodný zástupca neznáša žiadne riziká špecifické pre zmluvu ani riziká spojené s investíciami do určitého trhu, môžu sa zvážiť riziká súvisiace s ostatnými požadovanými činnosťami v rámci toho istého trhu s výrobkami.

2.2 Uplatnenie článku 53 ods. 1 na dohody o zastúpení

(18) V prípade dohôd o zastúpení ako sú definované v oddiele 2.1, činnosti obchodného zástupcu súvisiace s predajom alebo nákupom tvoria súčasť činností splnomocniteľa. Keďže splnomocniteľ znáša obchodné a finančné riziká spojené s predajom alebo kúpou zmluvného tovaru a služieb, všetky povinnosti uložené obchodnému zástupcovi v súvislosti so zmluvami uzavretými a/alebo dojednanými v prospech splnomocniteľa sú mimo pôsobnosti článku 53 ods. 1. Nasledujúce povinnosti obchodného zástupcu sa považujú za nedeliteľnú súčasť dohody o zastúpení, pretože každá z nich sa týka schopnosti splnomocniteľa stanoviť rozsah činnosti obchodného zástupcu vo vzťahu k zmluvnému tovaru alebo službám, čo je nevyhnutné, ak má splnomocniteľ prevziať riziká a byť tak schopný stanoviť obchodnú stratégiu: a) obmedzenia na území, na ktorom môže obchodný zástupca tento tovar alebo služby predávať, b) obmedzenia týkajúceho sa zákazníkov, ktorým môže obchodný zástupca predávať tento tovar alebo služby, c) ceny a podmienok, za ktorých musí obchodný zástupca predávať tento tovar alebo služby.

(19) Okrem úpravy podmienok predaja alebo nákupu zmluvného tovaru alebo služieb obchodným zástupcom v prospech splnomocniteľa, dohody o zastúpení často obsahujú ustanovenia, ktoré sa týkajú vzťahu medzi obchodným zástupcom a splnomocniteľom. Predovšetkým môžu obsahovať ustanovenie, ktoré bráni splnomocniteľovi, aby vymenoval ďalších obchodných zástupcov pre daný druh transakcie, zákazníka alebo územie (ustanovenie o výhradnom zastúpení) a/alebo ustanovenie, ktoré obchodnému zástupcovi znemožňuje, aby pôsobil ako obchodný zástupca alebo distribútor pre podniky, ktoré sú v konkurenčnom vzťahu so splnomocniteľom (ustanovenia o povinnosti nákupu jednej značky). Keďže obchodný zástupca je samostatný podnik nezávislý od splnomocniteľa, ustanovenia, ktoré sa týkajú vzťahu medzi obchodným zástupcom a splnomocniteľom môžu byť v rozpore s článkom 53 ods. 1. Ustanovenia o výhradnom obchodnom zastúpení spravidla nemajú škodlivé účinky na hospodársku súťaž. Ustanovenia o povinnosti nákupu jednej značky a ustanovenia o zákaze konkurencie po skončení účinnosti zmluvy, ktoré sa týkajú hospodárskej súťaže v rámci jednej značky môžu porušovať článok 53 ods. 1, ak vedú alebo prispejú ku kumulatívnemu účinku uzavretia relevantného trhu tam, kde sa zmluvný tovar alebo služby predávajú alebo nakupujú (pozri oddiel VI čl. 2 ods. 1). Tieto ustanovenia môžu využiť výhody skupinovej výnimky, najmä keď sú splnené podmienky článku 5 skupinovej výnimky. V individuálnych prípadoch môžu byť podľa článku 53 ods. 3 odôvodnené pozitívnymi účinkami, ako je uvedené v odsekoch 144 až 148.

(20) Dohoda o zastúpení môže patriť aj do pôsobnosti článku 53 ods. 1, dokonca aj v prípade, keď splnomocniteľ znáša všetky príslušné finančné a obchodné riziká, keď to napomáha nekalým praktikám. Mohlo by to byť napríklad vtedy, keď niekoľko splnomocniteľov využíva tých istých obchodných zástupcov, pričom spoločne znemožňujú ostatným, aby využívali týchto obchodných zástupcov alebo keď využívajú obchodných zástupcov na zosúladené postupy v oblasti marketingovej stratégie alebo na výmenu citlivých informácií o trhu medzi splnomocniteľmi.

(21) Keď obchodný zástupca znáša jedno alebo viacero príslušných rizík, ktoré sú uvedené v odseku 16, potom dohoda medzi obchodným zástupcom a splnomocniteľom nepredstavuje dohodu o zastúpení na účely uplatnenia článku 53 ods. 1. V danej situácii sa bude obchodný zástupca považovať za nezávislý podnik a dohoda medzi obchodným zástupcom a splnomocniteľom bude podliehať článku 53 ods. 1, ako každá iná vertikálna dohoda.

3. Subdodávateľské dohody

(22) Zadanie zákazky subdodávateľovi súvisí s dodávateľom poskytujúcim technológiu alebo vybavenie subdodávateľovi, ktorý sa zaväzuje, že pomocou nich vyrobí určité výrobky (výlučne) pre dodávateľa. Na zadávanie zákaziek subdodávateľom sa vzťahuje oznámenie Dozorného orgánu EZVO z 18. decembra 1978 týkajúce sa vyhodnotenia niektorých subdodávateľských dohôd vo vzťahu k článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (12) (ďalej len „oznámenie o zadávaní zákaziek subdodávateľom”). Podľa uvedeného oznámenia, ktoré sa aj naďalej uplatňuje, subdodávateľské zmluvy, na základe ktorých sa subdodávateľ zaväzuje vyrobiť určité výrobky výlučne pre dodávateľa spravidla nepatria do pôsobnosti článku 53 ods. 1, keď je technológia alebo zariadenie nevyhnutné na to, aby subdodávateľovi umožnili výrobky vyrobiť. Avšak ostatné obmedzenia uložené subdodávateľovi, ako je napríklad povinnosť nerobiť alebo nevyužívať svoj vlastný výskum a vývoj alebo nevyrábať vo všeobecnosti pre tretie strany, môžu spadať do pôsobnosti článku 53 (13).

III. UPLATŇOVANIE SKUPINOVEJ VÝNIMKY

1. Bezpečný prístav vytvorený na základe skupinovej výnimky

(23) Pre väčšinu vertikálnych obmedzení môžu obavy z ohrozenia hospodárskej súťaže vzniknúť iba vtedy, ak je nedostatočná hospodárska súťaž na jednej alebo viacerých úrovniach obchodu, t. j. ak na strane dodávateľa, kupujúceho alebo na obidvoch úrovniach existuje určitý stupeň vplyvu na trhu. Pokiaľ vertikálne dohody neobsahujú závažné obmedzenia hospodárskej súťaže, t. j. zamýšľané obmedzenia hospodárskej súťaže, skupinová výnimka vytvára predpoklad legálnosti pre vertikálne dohody v závislosti od podielu dodávateľa alebo kupujúceho na trhu. Podľa článku 3 skupinovej výnimky rozhoduje o uplatnení skupinovej výnimky podiel dodávateľa na trhu, na ktorom predáva zmluvný tovar alebo služby, a podiel kupujúceho na trhu, na ktorom nakupuje zmluvný tovar alebo služby. S cieľom uplatniť skupinovú výnimku, podiel dodávateľa na trhu ani podiel kupujúceho na trhu nesmie prekročiť 30 %. Usmernenie pre vymedzenie príslušného trhu a výpočet podielu na trhu je uvedené v oddiele V týchto usmernení. Záležitosti týkajúce sa podielu na trhu sú uvedené v oddiele V (odseky 86 až 95). Pokiaľ podiel na trhu prekročí prahovú hodnotu 30 %, je nemožné predpokladať, že sa na vertikálne dohody vzťahuje článok 53 ods. 1, alebo že nespĺňajú podmienky uvedené v článku 53 ods. 3, a zároveň nemožno predpokladať ani to, že vertikálne dohody spadajúce do pôsobnosti článku 53 ods. 1 budú spravidla spĺňať podmienky uvedené v článku 53 ods. 3.

2. Oblasť pôsobnosti skupinovej výnimky

2.1 Definícia vertikálnych dohôd

(24) V článku 1 ods. 1 písm. a) skupinovej výnimky sú definované „vertikálne dohody” ako “dohody alebo zosúladené postupy dojednané medzi dvoma alebo viacerými podnikateľmi, z ktorých každý podniká, na účely dohody alebo zosúladeného postupu na inej úrovni výrobného alebo distribučného reťazca a ktoré sa týkajú podmienok, za ktorých môžu strany nakupovať, predávať alebo ďalej predávať určitý tovar alebo služby”.

(25) Definícia vertikálnych dohôd uvedená v odseku 24 má štyri základné prvky: a) Skupinová výnimka sa uplatňuje na dohody a zosúladené postupy. Skupinová výnimka sa neuplatňuje na jednostranné konanie príslušného podniku. Takéto jednostranné konanie môže patriť do pôsobnosti článku 54, ktorý zakazuje zneužívanie dominantného postavenia. Na to, aby existovala dohoda v zmysle článku 53 stačí, aby strany vyjadrili svoj spoločný úmysel správať sa na trhu určitým spôsobom. Forma, akou je ich úmysel vyjadrený, nie je relevantná, pokiaľ predstavuje vierohodné vyjadrenie úmyslu strán. V prípade, keď neexistuje žiadna výslovná dohoda vyjadrujúca zosúladenie ich vôle, Dozorný orgán EZVO bude musieť preukázať, že jednostranná politika jednej strany sa deje so súhlasom druhej strany. Pri vertikálnych dohodách existujú dva spôsoby, ako možno preukázať súhlas s určitou jednostrannou politikou. Po prvé, súhlas možno dedukovať z právomocí uložených stranám vo vopred spísanej všeobecnej dohode. Ak klauzuly dohody vypracovanej vopred ustanovujú alebo splnomocňujú jednu zmluvnú stranu, aby následne prijala určitú jednostrannú politiku, ktorá bude záväzná pre druhú zmluvnú stranu, na základe toho sa dá preukázať súhlas druhej zmluvnej strany s touto politikou (14). Po druhé, ak neexistuje takýto výslovný súhlas, Dozorný orgán EZVO môže preukázať existenciu tichého súhlasu. Na tento účel je nevyhnutné najprv preukázať, že jedna zmluvná strana si vyžaduje, priamo alebo nepriamo, spoluprácu druhej strany pri vykonávaní svojej jednostrannej politiky a potom, že druhá zmluvná strana splnila túto požiadavku tým, že uplatňovala túto jednostrannú politiku v praxi (15). Napríklad, ak po oznámení dodávateľa o jednostrannom znížení dodávok s cieľom predísť paralelnému obchodu, distribútori okamžite znížia svoje objednávky a prestanú sa podieľať na paralelnom obchode, potom títo distribútori ticho súhlasia s jednostrannou politikou dodávateľa. K takémuto súhlasu však nie je možné dospieť vtedy, ak sa distribútori aj naďalej podieľajú na paralelnom obchode, alebo ak sa usilujú nájsť nové spôsoby, ako sa podieľať na paralelnom obchode. Podobne, v prípade vertikálnych dohôd možno tichý súhlas dedukovať z úrovne nátlaku, ktorý vykonáva jedna strana, aby nanútila svoju jednostrannú politiku druhej strane resp. stranám dohody spolu s celým radom distribútorov, ktorí v skutočnosti implementujú jednostrannú politiku dodávateľa v praxi. Napríklad systém monitorovania a pokút zavedený dodávateľom na sankcionovanie tých distribútorov, ktorí nekonajú v súlade s jeho jednostrannou politikou, poukazuje na tichý súhlas s jednostrannou politikou dodávateľa, ak tento systém dodávateľovi umožňuje vykonávať túto politiku v praxi. Tieto dva spôsoby preukázania súhlasu opísané v tomto odseku sa môžu použiť súčasne, b) dohoda alebo zosúladený postup je medzi dvoma alebo viacerými podnikmi. Na vertikálne dohody s konečnými spotrebiteľmi, ktorí nepôsobia ako podnik, sa skupinová výnimka nevzťahuje. Do pôsobnosti článku 53 ods. 1 spravidla nepatria dohody s konečnými spotrebiteľmi, pretože tento článok sa uplatňuje iba na dohody medzi podnikmi, rozhodnutia združení podnikov a zosúladené postupy podnikov. Týmto nie je dotknuté prípadné uplatňovanie článku 54, c) dohoda alebo zosúladený postup medzi podnikmi, ktoré na účely dohody pôsobia každý na rôznej úrovni výrobného alebo distribučného reťazca. To znamená, že napríklad jeden podnik produkuje suroviny, ktoré ďalší podnik využíva ako vstup alebo že jeden podnik je výrobcom, druhý veľkoobchodníkom a tretí maloobchodníkom. Tým sa nebráni podniku, aby pôsobil na viacerých úrovniach výrobného alebo distribučného reťazca, d) dohody alebo zosúladené postupy sa týkajú podmienok, za ktorých strany dohody, dodávateľ a kupujúci, “môžu kúpiť, predať alebo ďalej predať (resell) určitý tovar alebo služby”. To odráža účel skupinovej výnimky, zahŕňať dohody o nákupe a distribúcii. Ide o dohody, ktoré sa týkajú podmienok pre nákup, predaj alebo ďalší predaj tovaru alebo služieb poskytnutých dodávateľom a/alebo podmienok predaja kupujúcim tovaru alebo služieb, ktoré obsahujú tieto tovary alebo služby. V zmysle skupinovej výnimky sa tovar a služby poskytnuté dodávateľom, ako aj výsledný tovar alebo služby považujú za zmluvný tovar alebo služby. Akt sa vzťahuje na vertikálne dohody týkajúce sa všetkých konečných výrobkov, medziproduktov a služieb. Jedinou výnimkou je automobilový priemysel, pretože na toto odvetvie sa vzťahuje osobitná skupinová výnimka, napríklad výnimka udelená právnym predpisom uvedeným v bode 4b prílohy XIV k Dohode o EHP (nariadenie Komisie (EÚ) č. 461/2010 z 27. mája 2010 (16)) o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na niektoré kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov v sektore motorových vozidiel alebo nadväzujúcim právnym aktom. Tovar alebo služby poskytnuté dodávateľom môže kupujúci ďalej predať alebo použiť ako vstupný materiál kupujúceho na výrobu vlastného tovaru alebo služieb.

(26) Skupinová výnimka sa tiež vzťahuje na tovar predaný a zakúpený s cieľom jeho prenajatia tretím stranám. Na dohody o prenájme ako také sa však nevzťahuje, pretože sa nejedná o predaj tovaru alebo služieb medzi dodávateľom a kupujúcim. Skupinová výnimka spravidla nezahŕňa obmedzenia alebo povinnosti, ktoré sa nevzťahujú k podmienkam kúpy, predaja a ďalšieho predaja, ako napríklad je záväzok, ktorý znemožňuje stranám vykonávať nezávislý výskum a vývoj, ktorý môžu strany zahrnúť do inej vertikálnej dohody. Okrem toho sa v článku 2 ods. 2 až 5 skupinovej výnimky priamo alebo nepriamo vylučujú určité vertikálne dohody z uplatňovania uvedeného právneho aktu.

2.2 Vertikálne dohody medzi konkurenčnými podnikmi

(27) V článku 2 ods. 4 skupinovej výnimky sa z jeho uplatňovania jednoznačne vylučujú „vertikálne dohody uzavreté medzi konkurenčnými podnikmi“. Pokiaľ ide o prípadné účinky nekalých praktík, vertikálnymi dohodami medzi konkurenčnými podnikmi sa zaoberajú Usmernenia Dozorného orgánu EZVO o uplatniteľnosti článku 53 Dohody o EHP na horizontálne dohody o spolupráci (17). Vertikálne aspekty takých dohôd je potrebné hodnotiť podľa týchto usmernení. V článku 1 ods. 1 písm. c) skupinovej výnimky sa definuje konkurenčný podnik ako „skutočný alebo potenciálny konkurent“. Dve spoločnosti sa považujú za skutočných konkurentov v prípade, že pôsobia na tom istom relevantnom trhu. Spoločnosť sa považuje za potenciálneho konkurenta inej spoločnosti, pokiaľ je v prípade neexistencie dohody a nízkeho ale trvalého zvýšenia relatívnych cien pravdepodobné, že v krátkom období, obyčajne nepresahujúcom jeden rok, prvá spoločnosť vezme na seba nevyhnutné dodatočné investície alebo iné nevyhnutné náklady súvisiace so zmenou dodávateľa s cieľom vstúpiť na relevantný trh, na ktorom pôsobí iná spoločnosť. Toto hodnotenie musí byť založené na realistických základoch; nestačí iba teoretická možnosť vstupu na trh (18). Distribútor, ktorý poskytuje špecifikácie výrobcovi, aby vyrábal určitý tovar pod značkou distribútora, sa nepovažuje za výrobcu takéhoto tovaru ako tovaru vlastnej značky.

(28) Ustanovenia článku 2 ods. 4 skupinovej výnimky obsahujú dve výnimky zo všeobecného vylúčenia vertikálnych dohôd medzi konkurenčnými podnikmi. Tieto výnimky sa týkajú nerecipročných dohôd. Na nerecipročné dohody medzi konkurenčnými podnikmi sa vzťahuje skupinová výnimka, keď a) dodávateľ je výrobca a distribútor tovaru, pričom kupujúci je len distribútor a nie je zároveň konkurujúcim podnikom na úrovni výroby, alebo b) dodávateľ je poskytovateľom služieb na viacerých úrovniach obchodu, zatiaľ čo kupujúci poskytuje svoj tovar a služby na úrovni maloobchodu a nie je konkurujúcim podnikom na úrovni obchodu, na ktorej zmluvné služby kupuje. Prvá výnimka sa vzťahuje na situácie duálnej distribúcie, t. j. výrobca určitého tovaru pôsobí aj ako distribútor tovaru súťažiaci s nezávislými distribútormi svojho tovaru. V prípade duálnej distribúcie sa možno domnievať, že každý možný vplyv na konkurenčný vzťah medzi výrobcom a maloobchodníkom je vo všeobecnosti menšieho významu ako možný vplyv vertikálnej dohody o dodávke na hospodársku súťaž na úrovni výroby či maloobchodnej úrovni. Druhá výnimka sa týka podobných situácií ako pri duálnej distribúcii, ale v tomto prípade v oblasti služieb, keď dodávateľ je zároveň poskytovateľom výrobkov na maloobchodnej úrovni, na ktorej pôsobí kupujúci.

2.3 Združenia maloobchodníkov

(29) Uplatňovanie článku 2 ods. 2 skupinovej výnimky zahŕňa vertikálne dohody uzavreté združením podnikov, ktoré spĺňa určité podmienky a tým vylučuje zo skupinovej výnimky vertikálne dohody uzavreté medzi všetkými ostatnými združeniami. Na vertikálne dohody uzavreté medzi združením a jeho členmi alebo medzi združením a jeho dodávateľmi sa vzťahuje skupinová výnimka, iba ak všetci členovia sú maloobchodníci tovarov (nie služieb) a ak každý jednotlivý člen združenia má obrat nepresahujúci 50 miliónov EUR. Maloobchodníci sú distribútori, ktorí tovar predávajú ďalej konečným zákazníkom. Posúdenie podľa článku 53 sa obyčajne nemení, pokiaľ iba obmedzený počet členov združenia má obrat presahujúci prahovú hodnotu 50 mil. EUR a ak títo členovia spolu predstavujú menej ako 15 % celkového obratu všetkých členov.

(30) Združenie podnikov môže uzatvárať horizontálne i vertikálne dohody. Horizontálne dohody sa musia posudzovať podľa zásad uvedených v usmerneniach o uplatniteľnosti článku 53 Dohody o EHP na horizontálne dohody o spolupráci (19). Ak toto posúdenie vedie k záveru, že spolupráca medzi podnikmi v oblasti nákupu alebo predaja je neprijateľná, je potrebné ďalšie hodnotenie s cieľom preskúmať vertikálne dohody uzavreté združením s jeho dodávateľmi alebo jeho jednotlivými členmi. Toto hodnotenie sa riadi pravidlami skupinovej výnimky a týmito usmerneniami. Napríklad, horizontálne dohody uzavreté medzi členmi združenia alebo rozhodnutia prijaté združením, ako napríklad rozhodnutie požadovať od členov nákup od združenia alebo rozhodnutie prideliť výlučné územia členom, sa musia najprv posudzovať ako horizontálna dohoda. Ak toto hodnotenie vedie k záveru, že horizontálna dohoda nie je v rozpore s pravidlami hospodárskej súťaže, je potrebné hodnotenie vertikálnych dohôd medzi združením a jednotlivými členmi alebo medzi združením a dodávateľmi.

2.4 Vertikálne dohody obsahujúce ustanovenia o právach duševného vlastníctva

(31) Uplatňovanie článku 2 ods. 3 skupinovej výnimky zahŕňa vertikálne dohody obsahujúce určité ustanovenia týkajúce sa prevodu práv duševného vlastníctva na kupujúceho alebo používania práv duševného vlastníctva kupujúcim a tak vylučuje zo skupinovej výnimky všetky ostatné vertikálne dohody obsahujúce ustanovenia o právach duševného vlastníctva. Skupinová výnimka sa uplatňuje na vertikálne dohody obsahujúce ustanovenia o právach duševného vlastníctva, ak je splnených päť podmienok: a) ustanovenia o právach duševného vlastníctva musia byť súčasťou vertikálnej dohody, t. j. dohody s podmienkami, za ktorých môžu strany nakupovať, predávať alebo ďalej predávať určitý tovar alebo služby, b) práva duševného vlastníctva sa musia previesť na kupujúceho alebo sa kupujúcemu musí vydať licencia na ich používanie, c) ustanovenia o právach duševného vlastníctva nesmú predstavovať hlavný predmet dohody, d) ustanovenia o právach duševného vlastníctva sa musia priamo týkať použitia, predaja alebo ďalšieho predaja tovaru alebo služieb kupujúcim alebo jeho zákazníkmi. V prípade franchisingu tam, kde marketing predstavuje predmet využívania práv duševného vlastníctva, distribúciu tovaru alebo služieb zabezpečuje hlavný nadobúdateľ resp. nadobúdatelia franchisingu, e) ustanovenia o právach duševného vlastníctva pokiaľ ide o zmluvný tovar alebo služby nesmú obsahovať obmedzenia hospodárskej súťaže, ktoré majú rovnaký predmet alebo účinok ako vertikálne obmedzenia, ktoré nie sú vyňaté podľa skupinovej výnimky.

(32) Takéto podmienky zabezpečujú, že sa skupinová výnimka vzťahuje na vertikálne dohody tam, kde sa môže efektívnejšie vykonať použitie, predaj alebo ďalší predaj tovaru alebo služieb z dôvodu prevodu práv duševného vlastníctva alebo udelením licencie na ich použitie kupujúcim. Inými slovami, obmedzenia týkajúce sa prevodu alebo využívania práv duševného vlastníctva môžu byť zahrnuté, ak hlavným predmetom dohody je nákup alebo distribúcia tovaru alebo služieb.

(33) Prvá podmienka objasňuje, že práva duševného vlastníctva sa poskytujú v súvislosti s dohodou o nákupe alebo distribúcii tovaru alebo dohodou o nákupe alebo poskytovaní služieb a nie v rámci dohody o prevode práv duševného vlastníctva alebo udelení licencie na práva duševného vlastníctva na výrobu tovaru ani priamo v rámci dohody o udelení licencie. Skupinová výnimka sa nevzťahuje napríklad: a) na dohody tam, kde jedna strana poskytne druhej strane recept a udelí druhej strane licenciu na výrobu nápoja podľa tohto receptu, b) na dohody, podľa ktorých jedna strana poskytuje druhej strane formu alebo originálnu verziu výrobku a udelí jej licenciu na výrobu a distribúciu kópií, c) na vlastnú licenciu na ochrannú známku alebo symbol na účely obchodovania, d) na sponzorské zmluvy týkajúce sa práva propagovať seba samého ako oficiálneho sponzora určitého podujatia, e) na licencie na autorské práva, ako sú napríklad zmluvy o vysielaní týkajúce sa práva nahrávať a/alebo vysielať určité podujatie.

(34) Druhá podmienka objasňuje, že skupinová výnimka sa neuplatňuje, keď práva duševného vlastníctva poskytuje kupujúci dodávateľovi, bez ohľadu na to, či sa práva duševného vlastníctva týkajú spôsobu výroby alebo distribúcie. Na dohodu týkajúcu sa prevodu práv duševného vlastníctva na dodávateľa a obsahujúcu prípadné obmedzenia na predaj vykonávaný dodávateľom sa nevzťahuje skupinová výnimka. To znamená najmä, že zadávanie zákaziek subdodávateľom zahŕňajúce prevod know-how na subdodávateľa (20) nepatrí do pôsobnosti uplatňovania skupinovej výnimky (pozri odsek 22). Na vertikálne dohody, na základe ktorých kupujúci poskytuje dodávateľovi iba špecifikácie, ktoré opisujú tovar alebo služby, ktoré sa majú poskytovať, sa však skupinová výnimka vzťahuje.

(35) Tretia podmienka objasňuje, že na to, aby sa vzťahovala skupinová výnimka, hlavný predmet dohody nesmie byť prevod práv duševného vlastníctva alebo vydanie licencie na práva duševného vlastníctva. Hlavným predmetom musí byť nákup, predaj alebo ďalší predaj tovaru alebo služieb a ustanovenia o právach duševného vlastníctva musia slúžiť na vykonanie vertikálnej dohody.

(36) Štvrtá podmienka vyžaduje, aby ustanovenia o právach duševného vlastníctva uľahčovali kupujúcemu alebo jeho zákazníkom používanie, predaj alebo ďalší predaj tovaru alebo služieb. Tovar alebo služby na používanie alebo ďalší predaj obvykle dodáva poskytovateľ licencie, ale nadobúdateľ licencie ich môže kúpiť aj od tretieho dodávateľa. Ustanovenia o právach duševného vlastníctva sa obvykle týkajú uvedenia tovaru alebo služieb na trh. Príkladom je franchisingová dohoda, kde poskytovateľ franchisingu predáva nadobúdateľovi franchisingu tovar na ďalší predaj a udeľuje mu licenciu na používanie svojej ochrannej známky a know-how na predaj tovaru na trhu alebo keď dodávateľ koncentrovaného extraktu udelí kupujúcemu licenciu na jeho riedenie a balenie extraktu do fliaš pred jeho predajom ako nápoja.

(37) Piata podmienka zdôrazňuje skutočnosť, že ustanovenia o právach duševného vlastníctva by nemali mať rovnaký predmet ako ktorékoľvek zo závažných obmedzení uvedených v článku 4 skupinovej výnimky alebo ktorékoľvek z obmedzení, ktoré boli vylúčené z pôsobnosti uplatňovania skupinovej výnimky podľa článku 5 uvedeného právneho aktu (pozri odsek 47 až 69 týchto usmernení).

(38) Práva duševného vlastníctva relevantné pre implementovanie vertikálnych dohôd v zmysle článku 2 ods. 3 skupinovej výnimky, sa obvykle týkajú troch hlavných oblastí: ochranné známky, autorské práva a know-how.

Ochranná známka

(39) Licencia na používanie ochrannej známky poskytnutá distribútorovi sa môže týkať distribúcie výrobkov poskytovateľa licencie na určitom území. Ak sa jedná o výhradnú licenciu, dohoda sa môže považovať za dohodu o výhradnej distribúcii.

Autorské právo

(40) Ďalší predajcovia predávajúci tovar chránený autorskými právami (knihy, programové vybavenie počítača a pod.) môžu byť povinní na príkaz držiteľa autorských práv tovar ďalej predávať len pod podmienkou, že kupujúci, či už sa jedná o ďalšieho predajcu alebo konečného používateľa, neporušuje autorské práva. Na takéto povinnosti ďalších predajcov do rozsahu patriaceho do pôsobnosti článku 53 ods. 1 sa uplatňuje skupinová výnimka.

(41) Dohody, na základe ktorých sa originálne verzie programového vybavenia počítača dodávajú na ďalší predaj a ďalší predajca nezíska licenciu na žiadne práva k tomuto vybaveniu, okrem práva ďalej predávať originálne verzie, sa na účely skupinovej výnimky považujú za dohody o dodávke tovaru na účely ďalšieho predaja. Pri tejto forme distribúcie udeľuje licenciu na programové vybavenie len vlastník autorských práv používateľovi programového vybavenia. Môže mať podobu “balíčkovej” licencie, t. j. súboru podmienok vložených do balenia originálu, pri ktorých sa predpokladá, že tým, že balenie otvorí, sa zväzuje, že dané podmienky akceptuje.

(42) Držiteľ autorských práv môže kupujúcim, ktorí kupujú technické vybavenie počítača obsahujúci programové vybavenie počítača chránené autorskými právami, nariadiť, aby neporušili tieto práva, a nesmú preto vyrábať kópie a ďalej predávať programové vybavenie ani vyrábať kópie a používať programové vybavenie v kombinácii s iným technickým vybavením. Na takéto obmedzenia používania sa vzťahuje skupinová výnimka, ak patria do pôsobnosti článku 53 ods. 1.

Know–how

(43) Franchisingové dohody, okrem dohôd o priemyselnom franchisingu, sú najbežnejším príkladom toho, keď sa know-how na marketingové účely odovzdáva kupujúcemu (21). Franchisingové dohody obsahujú licencie na práva duševného vlastníctva, ktoré sa týkajú ochranných známok alebo značiek a know-how na použitie a distribúciu tovaru alebo poskytovanie služieb. Okrem licencie na práva duševného vlastníctva, poskytovateľ franchisingu obvykle nadobúdateľovi franchisingu poskytuje počas trvania dohody obchodnú alebo technickú pomoc, ako je obstarávanie služieb, školenie, poradenstvo v oblasti nehnuteľností, finančné plánovanie, atď. Licencia a pomoc tvoria neoddeliteľnými súčasťami obchodnej metódy, ktorá je predmetom franchisingu.

(44) Na udeľovanie licencií v rámci franchisingových dohôd sa vzťahuje skupinová výnimka vtedy, ak je splnených všetkých päť podmienok uvedených v odseku 31. Obvykle tomu tak je, pretože vo väčšine franchisingových dohôd, vrátane vzorových franchisingových dohôd, poskytovateľ franchisingu poskytuje nadobúdateľovi franchisingu tovar a/alebo služby, najmä obchodné alebo technické asistenčné služby. Práva duševného vlastníctva pomáhajú nadobúdateľovi franchisingu ďalej predávať výrobky dodané poskytovateľom franchisingu alebo dodávateľom určeným poskytovateľom franchisingu alebo používať tieto výrobky a predávať tovar alebo služby, ktoré z toho vyplynuli. Tam, kde sa franchisingová dohoda týka len alebo najmä udeľovania licencií na práva duševného vlastníctva, na takú dohodu sa skupinová výnimka nevzťahuje, ale Dozorný orgán EZVO na ňu spravidla uplatní súbor zásad, ktoré sú ustanovené v skupinovej výnimke a v týchto usmerneniach.

(45) Nasledujúce záväzky týkajúce sa práv duševného vlastníctva sa vo všeobecnosti považujú za nevyhnutné na ochranu práv duševného vlastníctva poskytovateľa franchisingu, a ak patria do pôsobnosti článku 53 ods. 1, vzťahuje sa na ne aj skupinová výnimka: a) povinnosť nadobúdateľa franchisingu priamo, ani nepriamo sa nepodieľať na akejkoľvek podobnej obchodnej činnosti; b) povinnosť nadobúdateľa franchisingu nenadobúdať také finančné podiely na kapitále konkurenčného podniku, ktoré by nadobúdateľovi franchisingu poskytli právomoc ovplyvňovať ekonomické konanie takéhoto podniku; c) povinnosť nadobúdateľa franchisingu neprezradiť tretím stranám know-how, ktoré získa od poskytovateľa franchisingu dovtedy, kým sa toto know-how stane verejne známym; d) povinnosť nadobúdateľa franchisingu oznamovať poskytovateľovi franchisingu akékoľvek skúsenosti získané pri využívaní franchisingu a udeliť poskytovateľovi franchisingu a ostatným používateľom franchisingu nevýhradnú licenciu na know-how vyplývajúci z týchto skúseností; e) povinnosť nadobúdateľa franchisingu informovať poskytovateľa franchisingu o porušení práv duševného vlastníctva, ktoré sú predmetom licencie, podniknúť právne kroky proti tým, ktorí tieto práva porušili, alebo pomáhať poskytovateľovi franchisingu pri akýchkoľvek právnych krokoch proti týmto osobám; f) povinnosť nadobúdateľa franchisingu nepoužívať know-how, ktoré je predmetom licencie udelenej poskytovateľom franchisingu na iné účely ako na využívanie franchisingu; g) povinnosť nadobúdateľa franchisingu nepostupovať práva a povinnosti vyplývajúce z franchisingovej dohody bez súhlasu poskytovateľa franchisingu.

2.5 Vzťah k iným skupinovým výnimkám

(46) V článku 2 ods. 5 sa ustanovuje, že skupinová výnimka sa „nevzťahuje na vertikálne dohody, ktorých predmet patrí do pôsobnosti ktorejkoľvek inej skupinovej výnimky, pokiaľ nie je v tomto právnom akte stanovené inak”. Skupinová výnimka sa preto neuplatňuje na vertikálne dohody, ktoré pokrýva právny akt uvedený v bode 5 prílohy XIV k Dohode o EHP (nariadenie Komisie (ES) č. 772/2004 z 27. apríla 2004 (22)) o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na kategórie dohôd o transfere technológií, právny akt uvedený v bode 4b prílohy XIV k Dohode o EHP (nariadenie Komisie (EÚ) 461/2010 z 27. mája 2010 (23)) o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov v sektore motorových vozidiel alebo právny akt uvedený v bode 6 prílohy XIV k Dohode o EHP (nariadenie Komisie (ES) č. 2658/2000 z 29. novembra 2000 (24)) o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na kategórie dohôd o špecializácii a právny akt uvedený v bode 7 prílohy XIV k Dohode o EHP (nariadenie Komisie (ES) č. 2659/2000 z 29. novembra 2000 (25)) o uplatňovaní článku 53 ods. 3 dohody o EHP na kategórie dohôd o výskume a vývoji, vynímajúc vertikálne dohody uzavreté v spojení s horizontálnymi dohodami, alebo akýkoľvek nasledujúci právny akt tohto druhu, pokiaľ sa v takomto právnom akte neustanovuje inak.

3. Závažné obmedzenia podľa skupinovej výnimky

(47) Skupinová výnimka obsahuje v článku 4 zoznam závažných obmedzení, ktoré vedú k vylúčeniu celej vertikálnej dohody z pôsobnosti uplatňovania skupinovej výnimky (26). Ak sa takéto závažné obmedzenie začlení do dohody, predpokladá sa, že dohoda patrí do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Okrem toho sa predpokladá, že táto dohoda pravdepodobne nebude spĺňať podmienky článku 53 ods. 3, preto sa z toho dôvodu neuplatní skupinová výnimka. Podniky však môžu preukázať v jednotlivých prípadoch pozitívne účinky na hospodársku súťaž podľa článku 53 ods. 3 (27). Ak podniky odôvodnia, že pravdepodobné účinky vyplývajú zo zahrnutia závažného obmedzenia do dohody a že vo všeobecnosti sú splnené všetky podmienky článku 53 ods. 3, to si vyžiada, aby Dozorný orgán EZVO efektívne zhodnotila pravdepodobné negatívne účinky na hospodársku súťaž pred konečným zhodnotením, či sú splnené podmienky článku 53 ods. 3 (28).

(48) Závažné obmedzenie uvedené v článku 4 písm. a) skupinovej výnimky sa týka zachovania cien ďalšieho predaja, t. j. dohôd alebo zosúladených postupov, ktorých priamym alebo nepriamym predmetom je stanovenie pevných alebo minimálnych cien pre ďalší predaj alebo pevnej alebo minimálnej cenovej hladiny, ktorú má kupujúci dodržiavať. V prípade zmluvných ustanovení alebo zosúladených postupov, ktoré priamo stanovujú ceny ďalšieho predaja, je obmedzenie zrejmé. Zachovanie cien ďalšieho predaja sa však môže dosiahnuť aj nepriamymi prostriedkami. Príkladmi uvedeného je dohoda, ktorá stanovuje distribučnú maržu, pevne určuje maximálnu výšku zľavy, ktorú môže distribútor poskytnúť z predpísanej cenovej úrovne, podmieňovanie poskytovania rabatov alebo náhrady nákladov, ktoré dodávateľ vynaložil na reklamu, dodržiavaním stanovenej cenovej úrovne, spájanie predpísanej ceny pre ďalší predaj s cenami konkurenčných podnikov, hrozby, zastrašovanie, varovania, sankcie, oneskorenia alebo prerušenia dodávok alebo vypovedania zmluvy v súvislosti s nedodržaním danej cenovej úrovne. Priame alebo nepriame prostriedky dosiahnutia stanovovania pevných cien môžu byť ešte účinnejšie, ak sa skombinujú s opatreniami na identifikáciu distribútorov, ktorí znižujú ceny, napríklad zavedením systému sledovania cien alebo zavedenia povinnosti pre maloobchodníkov upozorňovať na iných členov distribučnej siete, ktorí nedodržiavajú štandardnú cenovú úroveň. Podobne, priame alebo nepriame pevné stanovovanie cien môže byť účinnejšie, keď sa skombinuje s opatreniami, ktoré môžu obmedzovať úmysel kupujúceho znížiť maloobchodnú cenu, napríklad dodávateľ môže vytlačiť svoju odporúčanú predajnú cenu na výrobok alebo stanoviť kupujúcemu povinnosť, že musí uplatňovať doložku zákazníka s najlepšími obchodnými podmienkami. Rovnaké nepriame prostriedky a tie isté “podporné” opatrenia sa môžu použiť tak, aby maximálne alebo odporúčané ceny slúžili na zachovanie cien pre ďalší predaj. Použitie konkrétneho podporného opatrenia alebo poskytnutie zoznamu odporúčaných cien alebo maximálnych cien kupujúcemu dodávateľom sa svojou podstatou nepovažuje za skutočnosť, ktorá by viedla k zachovaniu cien pre ďalší predaj.

(49) V prípade dohôd o zastúpení, predajné ceny obvykle určuje splnomocniteľ, pretože obchodný zástupca sa nestáva vlastníkom tovaru. Avšak tam, kde takáto dohoda nespĺňa podmienky dohody o zastúpení na účely uplatnenia článku 53 ods. 1 (pozri odseky 12 až 21) povinnosť brániaca alebo obmedzujúca obchodného zástupcu v možnosti rozdeliť si pevne stanovenú alebo pohyblivú províziu so zákazníkom, predstavuje závažné obmedzenie podľa článku 4 písm. a) skupinovej výnimky. Aby sa predišlo zahrnutiu takéhoto závažného obmedzenia do dohody, obchodnému zástupcovi by mala byť ponechaná možnosť znížiť skutočnú cenu zaplatenú zákazníkom bez zníženia príjmu splnomocniteľa (29).

(50) Závažné obmedzenie stanovené v článku 4 písm. b) skupinovej výnimky sa týka dohôd alebo zosúladených postupov, ktorých priamym alebo nepriamym predmetom je obmedzenie predaja kupujúcou stranou dohody alebo jeho zákazníkmi, pokiaľ sa tieto obmedzenia týkajú územia, na ktorom môže kupujúci alebo jeho zákazníci predávať zmluvný tovar alebo služby alebo v súvislosti so zákazníkmi, ktorým ich môže predávať. Toto závažné obmedzenie sa týka rozdeľovania trhu podľa územia alebo podľa skupín zákazníkov. To môže byť výsledkom priamych záväzkov, ako napríklad záväzku nepredávať určitým zákazníkom alebo zákazníkom na určitých územiach alebo povinnosti odovzdávať objednávky od týchto zákazníkov iným distribútorom. Môže to tiež byť dôsledkom nepriamych opatrení zameraných na zabránenie distribútorovi, aby nepredával takýmto zákazníkom, ako je odmietnutie alebo zníženie odmien alebo zliav, pozastavenie dodávky, zníženie dodávaných objemov alebo obmedzenie dodávaných objemov na úroveň dopytu v rámci prideleného územia alebo skupiny zákazníkov, hrozba vypovedania zmluvy, požadovanie vyšších cien za výrobky určené na vývoz, obmedzenie podielu predaja, ktorý môže byť uskutočnený v rámci vývozu, alebo povinnosti previesť zisk. Zo strany dodávateľa môže vyplynúť aj z neposkytovania záručného servisu v rámci celého EHP, hoci sú všetci distribútori obvykle povinní poskytovať tento záručný servis a dodávateľ za tento servis platí dokonca aj pokiaľ ide o výrobky predávané inými distribútormi na ich území (30). Tieto praktiky možno s najväčšou pravdepodobnosťou chápať ako obmedzenie predajov kupujúceho, ak sú použité v súvislosti s dodávateľom vykonávaným monitorovaním zameraným na overenie skutočného miesta dodávky dodávaného tovaru, napr. používanie diferencovaných štítkov alebo sériových čísel. Záväzky, ktoré stanovuje ďalším predajcom, aby uvádzali meno dodávateľa, sa však neposudzujú ako závažné obmedzenie. Keďže článok 4 ods. b) sa týka len obmedzení predaja kupujúcim alebo jeho zákazníkmi, znamená to, že obmedzenia predaja dodávajúcim sa takisto nepovažujú za závažné obmedzenie, s výhradou toho, čo sa uvádza v odseku 59 s ohľadom na predaj náhradných dielov v zmysle článku 4 písm. e) skupinovej výnimky. Ustanovenie článku 4 písm. b) sa uplatňuje bez toho, aby bolo dotknuté obmedzenie týkajúce sa miesta usadenia kupujúceho. Z tohto dôvodu sú výhody skupinovej výnimky aj naďalej zachované v prípade, že dôjde k dohode, že kupujúci obmedzí svoje distribučné predajne a sklady na určitú adresu, miesto alebo územie.

(51) V článku 4 písm. b) skupinovej výnimky existujú štyri výnimky vo vzťahu k závažnému obmedzeniu. Prvá výnimka v článku 4 písm. b) bod ii) umožňuje dodávateľovi obmedziť aktívne predaje kupujúcou stranou dohody na území alebo skupine zákazníkov, ktorá bola pridelená výhradne inému kupujúcemu, alebo ktorú si dodávateľ rezervoval pre seba. Územie alebo skupina zákazníkov sú výhradne pridelené, keď dodávateľ súhlasí s predajom svojho tovaru iba jednému distribútorovi na distribúciu na osobitnom území alebo osobitnej skupine zákazníkov a výhradný distribútor je chránený proti aktívnemu predaju na svojom území alebo jeho skupine zákazníkov všetkými ďalšími kupujúcimi dodávateľa v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru, a to bez ohľadu na predaj uskutočňovaný dodávateľom. Dodávateľ môže kombinovať prideľovanie výhradného územia a výhradnej skupiny zákazníkov napríklad určením výhradného distribútora pre osobitnú skupinu zákazníkov na určitom území. Takáto ochrana výhradne pridelených území alebo skupín zákazníkov však musí pripustiť pasívne predaje na týchto územiach alebo pre tieto skupiny zákazníkov. Na účely uplatnenia článku 4 písm. b) skupinovej výnimky Dozorný orgán EZVO vykladá „aktívny” a „pasívny” predaj takto: — „aktívnym” predajom sa rozumie aktívny prístup k jednotlivým zákazníkom napríklad prostredníctvom priamej poštovej reklamy vrátane nevyžiadaných e-mailov alebo návštev, alebo aktívny prístup k určitej skupine zákazníkov alebo zákazníkom na určitom území prostredníctvom reklamy v médiách, na internete alebo inej reklamy konkrétne zameranej na túto skupinu zákazníkov alebo zákazníkov na tomto území Za aktívny predaj skupine zákazníkov alebo zákazníkom na určitom území je považovaná aj reklama alebo iná propagačná činnosť, ktorá je atraktívna iba pre kupujúceho v prípade, že oslovuje (aj) túto špecifickú skupinu zákazníkov alebo zákazníkov na tomto území. — „pasívnym” predajom sa rozumie reagovanie na nevyžiadané požiadavky jednotlivých zákazníkov vrátane dodávky tovaru alebo služieb týmto zákazníkom. Všeobecná reklama alebo reklama, ktorá oslovuje i zákazníkov vo (výhradných) územiach iných distribútorov alebo (výhradne) pridelené skupiny zákazníkov iných distribútorov, ale ktorá primerane oslovuje zákazníkov mimo týchto území alebo mimo týchto skupín zákazníkov, napríklad na získavanie zákazníkov na vlastnom území, sa považuje za pasívny predaj. Predpokladá sa, že všeobecná reklama alebo propagácia primerane oslovuje takých zákazníkov, ak priláka kupujúceho, aby investoval aj v prípade, ak by sa nedostala k zákazníkom na (výhradných) územiach iných distribútorov alebo (výhradným) skupinám zákazníkov iných distribútorov.

(52) Internet je účinným nástrojom, ktorý v porovnaní s tradičnými metódami predaja umožňuje osloviť väčší počet a spektrum zákazníkov, čo vysvetľuje prečo sú určité obmedzenia v oblasti využívania internetu považované za obmedzenia (ďalšieho) predaja. Využívanie internetu na predaj výrobkov musí byť v zásade umožnené každému distribútorovi. Vo všeobecnosti, ak distribútor využíva webové stránky na predaj výrobkov, považuje sa to za formu pasívneho predaja, pretože ide o primeraný spôsob, akým môžu zákazníci osloviť distribútora. Využívanie internetovej stránky môže mať vplyv aj mimo vlastného územia alebo na inú ako vlastnú skupinu zákazníkov distribútora; tento vplyv však vyplýva z technológie umožňujúcej ľahký prístup zovšadiaľ. Ak zákazník navštívi webovú stránku distribútora a skontaktuje sa s ním, a ak tento kontakt vedie k predaju vrátane dodávky, potom sa to považuje za pasívny predaj. To platí aj v prípade, že zákazník chce, aby ho distribútor (automaticky) informoval, a to následne vedie k uskutočneniu predaja. Pasívna povaha takéhoto predaja sa tým, že webové stránky ponúkajú rôzne jazykové verzie, nemení. Dozorný orgán EZVO preto vzhľadom na schopnosti závažných obmedzení pasívneho predaja obmedziť prístup distribútora k väčšiemu počtu a spektru zákazníkov považuje za takéto obmedzenia pasívneho predaja nasledujúce príklady: a) dohoda, že (výhradný) distribútor zamedzí zákazníkom nachádzajúcim sa na inom (výhradnom) území prezeranie jeho webovej stránky alebo aby distribútor automaticky presmeroval zákazníkov na webové stránky výrobcu alebo iného (výhradného) distribútora; týmto sa nevylučuje dohodu s tým, aby na webových stránkach distribútora boli okrem toho uvedené odkazy na webové stránky iných distribútorov a/alebo dodávateľa; b) dohoda, že (výhradný) distribútor ukončí transakcie cez internet so zákazníkmi, hneď ako podľa údajov na kreditnej karte zistí, že príslušná adresa nepatrí do (výhradného) územia distribútora; c) dohoda, že distribútor obmedzí podiel celkového predaja uskutočneného cez internet; to dodávateľovi nebráni požadovať, a to bez toho, aby obmedzil on-line predaj distribútora, aby kupujúci predal aspoň určité absolútne množstvo (vyjadrené ako hodnota alebo objem) výrobku off-line na zabezpečenie efektívneho fungovania svojho kamenného obchodu, a zároveň to dodávateľovi nebráni, aby sa ubezpečil, že on-line činnosť distribútora je v súlade s distribučným modelom dodávateľa (pozri odseky 54 a 56); toto absolútne množstvo požadovaných off-line predajov môže byť rovnaké pre všetkých kupujúcich alebo určené individuálne pre každého kupujúceho na základe objektívnych kritérií, ako je napríklad veľkosť kupujúceho v sieti alebo jeho geografická poloha; d) dohoda, aby distribútor zaplatil vyššiu cenu za výrobky určené na ďalší predaj distribútorom on-line než za výrobky, ktoré sa majú ďalej predávať off-line; týmto sa nevylučuje dohoda medzi dodávateľom a kupujúcim o pevne stanovenom poplatku na podporu off-line alebo on-line predaja uskutočňovaného kupujúcim (t. j. nejde o variabilný poplatok, ktorého suma narastá v závislosti od realizovaného obratu z off-line predaja, pretože by to nepriamo viedlo k dvojitým cenám).

(53) Obmedzenie týkajúce sa využívania internetu distribútormi, ktorí sú stranami dohody, je zlučiteľné s skupinovou výnimkou len vtedy, ak reklama na internete alebo vyžívanie internetu vedie k aktívnemu predaju napríklad na výhradných územiach iných distribútorov alebo výhradne prideleným skupinám zákazníkov. Dozorný orgán EZVO považuje on-line reklamu osobitne zameranú na určitých zákazníkov za formu aktívneho predaja týmto zákazníkom. Reklamné pútače na webových stránkach tretích strán týkajúce sa určitého územia napríklad predstavujú formu aktívneho predaja na území, na ktorom sú zobrazené. Vo všeobecnosti sa za aktívny predaj na určitom území alebo vo vzťahu k určitej skupine zákazníkov považuje akékoľvek úsilie vynaložené na tomto území alebo vo vzťahu k tejto skupine zákazníkov. Aktívnym predajom na určitom území je napríklad platba internetovému prehliadaču alebo poskytovateľovi on-line reklamy za zobrazenie tejto reklamy výslovne užívateľom na tomto území.

(54) Na základe skupinovej výnimky však dodávateľ môže pri využívaní internetu na ďalší predaj svojho tovaru požadovať dodržiavanie noriem kvality, rovnako ako má aj právo požadovať dodržiavanie určitých noriem kvality v súvislosti s obchodom, predajom prostredníctvom katalógu alebo reklamou či propagáciou vo všeobecnosti. To môže byť dôležité najmä pri selektívnej distribúcii. Na základe skupinovej výnimky dodávateľ môže napríklad požadovať od svojich distribútorov, aby mali v prípade, že sa chcú stať členmi jeho distribučného systému, k dispozícii jeden alebo viacero kamenných obchodov alebo výstavné miestnosti. Následné zmeny tejto podmienky sú na základe skupinovej výnimky takisto možné, pokiaľ však cieľom týchto zmien nie je priame či nepriame obmedzenie on-line predaja uskutočňovaného distribútormi. Podobne môže dodávateľ požadovať, aby jeho distribútori využívali na distribúciu zmluvných výrobkov platformy tretích strán, a to iba v súlade s normami a podmienkami, na ktorých sa dodávateľ a jeho distribútori dohodli v súvislosti s využívaním internetu distribútormi. Pokiaľ je napríklad webová stránka distribútora spravovaná na platforme tretej strany, dodávateľ môže požadovať, aby zákazníci nenavštevovali webové stránky distribútora cez stránku s názvom či logom platformy tretej strany.

(55) V článku 4 písm. b) skupinovej výnimky sú ako závažné obmedzenia uvedené tri ďalšie výnimky. Všetky výnimky pripúšťajú obmedzenie aktívnych aj pasívnych predajov. Podľa prvej výnimky je prípustné obmedzovať veľkoobchodníka pri predaji konečným používateľom, čo dodávateľovi umožňuje, aby udržiaval veľkoobchodnú a maloobchodnú úroveň obchodu oddelene. Táto výnimka však nevylučuje možnosť, že veľkoobchodník môže uskutočňovať predaj určitým konečným používateľom, napríklad väčším konečným používateľom, avšak nie (všetkým) ďalším konečným používateľom. Druhá výnimka dodávateľovi umožňuje obmedziť distribútora schváleného v systéme selektívnej distribúcie, aby predával na akejkoľvek úrovni obchodu neautorizovaným distribútorom na území, kde je tento systém v súčasnosti v prevádzke alebo kde dodávateľ zatiaľ nepredáva zmluvné výrobky (“územie, ktoré dodávateľ vyhradil na prevádzku tohto systému”, článok 4 písm. b) bod iii). Tretia výnimka umožňuje dodávateľovi, aby kupujúceho súčiastok, ktorému sa súčiastky dodávajú na účely ich použitia v ďalších výrobkoch, obmedzil v ich ďalšom predaji konkurentom dodávateľa. Pojem “súčiastka” zahŕňa akýkoľvek medziprodukt a pojem “zapracovanie” sa týka akéhokoľvek použitia akéhokoľvek vstupu na účely výroby tovaru.

(56) Závažné obmedzenie stanovené v článku 4 písm. c) skupinovej výnimky vylučuje obmedzenie aktívneho alebo pasívneho predaja konečným používateľom, či už sa jedná o profesionálnych konečných používateľov alebo konečných spotrebiteľov, členmi selektívnej distribučnej siete bez toho, aby tým bola dotknutá možnosť zakázať členovi siete, aby pôsobil z nepovoleného miesta podnikania. Obchodníci v systéme selektívnej distribúcie, ako je uvedené v článku 1 ods. 1 písm. e) skupinovej výnimky, preto nemôžu byť obmedzovaní vo výbere užívateľov, ktorým môžu predávať, alebo nakupujúcim obchodným zástupcom konajúcim v mene týchto užívateľov, ktorým môžu predávať, iba ak by išlo o ochranu systému výhradnej distribúcie prevádzkovaného na inom území (pozri odsek 51). V rámci systému selektívnej distribúcie by mali mať obchodníci možnosť slobodne predávať, tak aktívne, ako aj pasívne, všetkým konečným používateľom aj prostredníctvom internetu. Dozorný orgán EZVO preto považuje za závažné obmedzenie každú povinnosť, ktorá odrádza schválených obchodníkov od používania internetu na získanie väčšieho počtu a spektra zákazníkov tým, že im stanovuje kritéria pre on-line predaj, ktoré celkovo nezodpovedajú kritériám stanoveným pre predaj z kamenného obchodu. To neznamená, že kritéria ustanovené pre on-line predaj musia byť rovnaké ako kritéria stanovené pre off-line predaj, ale skôr by mali sledovať rovnaké ciele a dosahovať porovnateľné výsledky a že rozdiel medzi kritériami musí byť odôvodnený rozdielnou povahou týchto dvoch distribučných modelov. Napríklad, aby sa predišlo predaju neautorizovanými obchodnými zástupcami, dodávateľ môže obmedziť svojich vybraných obchodných zástupcov, aby predali individuálnemu konečnému používateľovi viac ako stanovené množstvo zmluvných výrobkov. Takáto požiadavka môže byť pre on-line predaj prísnejšia v prípade, že je pre nepovoleného obchodníka jednoduchšie získať tieto výrobky prostredníctvom internetu. Takisto môže byť prísnejšia pre off-line predaj v prípade, že je pre nepovoleného obchodníka jednoduchšie získať tieto výrobky z kamenného obchodu. Na zabezpečenie včasnej dodávky zmluvných výrobkov môže dodávateľ v prípade off-line predaja požadovať, aby sa výrobky doručovali okamžite. Keďže rovnakú požiadavku nemožno uložiť pri on-line predaji, dodávateľ môže pre tento predaj stanoviť určité realizovateľné dodacie lehoty. V prípade on-line predaja je možné stanoviť osobitné požiadavky v súvislosti s poradenským centrom po on-line predaji, s cieľom pokryť náklady zákazníkov spojené s reklamáciou výrobkov a používaním zabezpečených platobných systémov.

(57) Na území, kde dodávateľ prevádzkuje selektívnu distribúciu, nie je možné tento systém kombinovať s výhradnou distribúciou, pretože by to viedlo k závažnému obmedzeniu aktívneho alebo pasívneho predaja obchodníkmi podľa článku 4 písm. c) skupinovej výnimky, s výnimkou, že obchodníkov je možné obmedzovať pri voľbe umiestnenia obchodných priestorov. Vybraným obchodníkom sa môže zabrániť, aby vykonávali svoju podnikateľskú činnosť v rôznych prevádzkach alebo aby si otvorili novú predajňu na inom mieste. V tejto súvislosti sa používanie vlastnej webovej stránky distribútorom nemôže považovať za rovnakú vec ako je otvorenie novej predajne na inom mieste. Ak je obchodníkova predajňa mobilná, môže sa definovať oblasť, mimo ktorej sa táto mobilná predajňa nemôže prevádzkovať. Okrem toho sa dodávateľ môže zaviazať, že bude dodávať len jednému obchodníkovi alebo obmedzenému počtu obchodníkov na určitej časti územia, kde sa uplatňuje systém selektívnej distribúcie.

(58) Závažné obmedzenie uvedené v článku 4 písm. d) skupinovej výnimky sa týka obmedzenia vzájomných dodávok medzi vymenovanými distribútormi v rámci systému selektívnej distribúcie. Priamym alebo nepriamym predmetom dohody alebo zosúladeného postupu preto nesmie byť zákaz alebo obmedzenie aktívneho alebo pasívneho predaja zmluvných výrobkov medzi vybranými distribútormi. Vybraným distribútorom musí byť ponechaná možnosť voľného nákupu zmluvných výrobkov od iných schválených distribútorov v rámci siete, ktorí pôsobia na rovnakej alebo inej úrovni obchodu. Selektívna distribúcia sa preto nemôže kombinovať s vertikálnymi obmedzeniami, ktoré nútia distribútorov nakupovať zmluvné výrobky výhradne z daného zdroja. To tiež znamená, že v rámci siete selektívnej distribúcie nie je možné schváleným veľkoobchodníkom ukladať žiadne obmedzenie týkajúce sa predaja výrobku schváleným maloobchodníkom.

(59) Závažné obmedzenie uvedené v článku 4 písm. e) skupinovej výnimky sa týka dohôd, ktoré zabraňujú konečným používateľom, samostatným servisným pracovníkom a poskytovateľom servisných služieb získavať náhradné diely priamo od výrobcu týchto náhradných súčiastok alebo ich v tom obmedzujú. Dohoda medzi výrobcom náhradných súčiastok a kupujúcim, ktorý tieto náhradné súčiastky zapracováva do svojich vlastných výrobkov (výrobca pôvodného zariadenia) nesmie výrobcovi priamo alebo nepriamo zakazovať predaj týchto náhradných súčiastok konečným používateľom, samostatným servisným pracovníkom alebo poskytovateľom servisných služieb alebo ich v tom obmedzovať. Nepriame obmedzenia môžu vznikať najmä vtedy, keď je dodávateľ náhradných súčiastok obmedzovaný v poskytovaní technických informácií a špeciálneho zariadenia, ktoré používatelia, samostatní servisní pracovníci alebo poskytovatelia servisných služieb potrebujú na účely použitia náhradných súčiastok. V dohode sa však môžu uložiť obmedzenia na dodávku náhradných súčiastok servisným pracovníkom alebo poskytovateľom servisných služieb, ktorých výrobca originálneho zariadenia poveril opravami alebo vykonávaním servisných služieb pre vlastný tovar. Inými slovami, výrobca originálneho zariadenia môže požadovať, aby jeho opravárenská a servisná sieť nakupovala náhradné súčiastky od neho.

4. Jednotlivé prípady závažných obmedzení predaja, na ktoré sa nemusí vzťahovať článok 53 ods. 1 alebo ktoré môžu spĺňať podmienky článku 53 ods. 3

(60) Závažné obmedzenia môžu byť vo výnimočných prípadoch objektívne nevyhnutné na existenciu dohody určitého typu alebo povahy (31) a môžu preto spadať mimo pôsobnosti článku 53 ods. 1. Napríklad závažné obmedzenie môže byť objektívne nevyhnutné na zabezpečenie dodržiavania verejného zákazu predaja nebezpečných látok určitým zákazníkom z dôvodu nebezpečenstva ohrozenia zdravia. V individuálnych prípadoch sa podniky navyše môžu domáhať účinnej ochrany podľa článku 53 ods. 3. V tomto oddiele je uvedených niekoľko príkladov obmedzenia (ďalšieho) predaja, zatiaľ čo oddiel VI.2.10 sa venuje zachovaniu cien pre ďalší predaj.

(61) Distribútor, ktorý bude ako prvý predávať novú značku alebo má ako prvý predávať existujúcu značku na novom trhu, čím si zabezpečí skutočný vstup na relevantný trh, sa môže zaviazať, že vynaloží značné investície, kde predtým nebol žiadny dopyt po tomto druhu výrobku vo všeobecnosti alebo po tomto druhu výrobku od tohto výrobcu. Tieto výdavky môžu často prepadnúť a za takýchto okolností distribútor nemusí uzatvoriť dohodu o distribúcii bez ochrany na určité obdobie proti (aktívnemu a) pasívnemu predaju na jeho území alebo jeho skupine zákazníkov inými distribútormi. Napríklad, takáto situácia sa môže vyskytnúť, keď výrobca usadený na určitom vnútroštátnom trhu vstúpi na iný vnútroštátny trh a uvedie na trh svoje výrobky za pomoci výhradného distribútora, pričom tento distribútor musí investovať do uvedenia a umiestnenia značky na nový trh. Keď sú na vytvorenie a/alebo rozvoj nového trhu nevyhnutné značné investície zo strany distribútora, obmedzenia pasívneho predaja inými distribútormi na takom území alebo v rámci takej skupiny zákazníkov, ktoré sú pre distribútora nevyhnutné na kompenzáciu tejto investície, vo všeobecnosti nepatria do pôsobnosti článku 53 ods. 1 v období prvých dvoch rokov, počas ktorých tento distribútor predáva zmluvný tovar alebo služby na danom území alebo danej skupine zákazníkov, hoci sa vo všeobecnosti predpokladá, že takéto závažné obmedzenia spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1.

(62) V prípade skutočného testovania nového výrobku na obmedzenom území alebo vo vzťahu k obmedzenej skupine zákazníkov a v prípade, že ide o výrobok uvádzaný na trh postupne, distribútori schválení pre predaj nového výrobku na testovacom trhu alebo na účasť v prvých etapách postupného uvádzania výrobku na trh môžu byť obmedzení v aktívnom predaji mimo testovacieho trhu alebo trhov v prípade, že sa na výrobok pri jeho prvom uvádzaní na trh nevzťahuje článok 53 ods. 1 počas obdobia nevyhnutého na testovanie alebo uvedenie výrobku na trh.

(63) V prípade systému selektívnej distribúcie musia vzájomné dodávky medzi schválenými distribútormi za normálnych okolností zostať voľné (pozri odsek 58). Pokiaľ však schválení veľkoobchodníci pôsobiaci na rôznych územiach musia investovať do propagačných činností na “svojich” územiach, aby tak podporili predaj schválených maloobchodníkov, a nie je praktické špecifikovať v zmluve požadované propagačné aktivity, obmedzenia aktívneho predaja veľkoobchodníkmi zamerané na schválených maloobchodníkov pôsobiacich na územiach iných veľkoobchodníkov, ktorých cieľom je zabrániť možnému parazitovaniu, môžu v jednotlivých prípadoch spĺňať podmienky článku 53 ods. 3.

(64) Vo všeobecnosti platí, že dohoda, aby distribútor zaplatil vyššiu cenu za výrobky určené na ďalší predaj distribútorom on-line než za výrobky, ktoré sa majú ďalej predávať off-line (dvojité ceny), je závažným obmedzením (pozri odsek 52). Avšak v niektorých špecifických prípadoch môže takáto dohoda spĺňať podmienky uvedené v článku 53 ods. 3. Takýmto prípadom môže byť, ak sa výrobca na takýchto dvojitých cenách dohodne so svojimi distribútormi, pretože predávať on-line vedie k podstatne vyšším nákladom ako pri off-line predaji. Napríklad ak pri off-line predaji distribútor bežne vykonáva inštaláciu u zákazníka, zatiaľ čo pri on-line predaji tomu tak nie je, on-line predaj môže viesť k väčšiemu počtu sťažností a reklamácií zo strany zákazníka výrobcovi v rámci záručnej doby. V tejto súvislosti Dozorný orgán EZVO takisto zváži, do akej miery toto obmedzenie pravdepodobne obmedzí internetový predaj a zabráni distribútorovi osloviť väčší počet rôznych zákazníkov.

5. Vylúčené obmedzenia podľa skupinovej výnimky

(65) Článok 5 skupinovej výnimky vylučuje určité záväzky z rozsahu pôsobnosti skupinovej výnimky napriek tomu, že nie je prekročená prahová hodnota trhového podielu. Avšak skupinová výnimka sa naďalej uplatňuje na zostávajúcu časť vertikálnej dohody, ak je táto časť oddeliteľná od záväzkov, ktoré nie sú predmetom výnimky.

(66) Prvé vylúčenie je ustanovené v článku 5 ods. 1 písm. a) skupinovej výnimky a týka sa zákazu konkurencie. Zákaz konkurencie je dojednanie, ktorého výsledkom je, že kupujúci nakupuje od dodávateľa alebo od iného podniku určeného dodávateľom viac ako 80 % celkového objemu nákupov zmluvného tovaru a služieb a ich zastupiteľných výrobkov (vymedzenie v článku 1 ods. 1 písm. d) skupinovej výnimky) kupujúceho počas predchádzajúceho kalendárneho roka, čím sa kupujúcemu zabraňuje v nákupe konkurenčného tovaru alebo služieb alebo je tento nákup obmedzený na menej ako 20 % celkových nákupov. Tam, kde prvý rok po uzatvorení zmluvy nie sú k dispozícii potrebné údaje o nákupoch kupujúceho za predchádzajúci rok, môže sa použiť najlepší odhad kupujúceho týkajúci sa jeho celkových ročných požiadaviek. Na takýto zákaz konkurencie sa nevzťahuje skupinová výnimka, ak je jej doba trvania neobmedzená alebo presahuje päť rokov. Na zákaz konkurencie, ktorý je automaticky obnoviteľný po období piatich rokov, sa skupinová výnimka tiež nevzťahuje (pozri druhý pododsek článku 5 ods. 1). Zákaz konkurencie je vo všeobecnosti oslobodený podľa uvedeného právneho aktu, ak je doba jej trvania obmedzená na päť rokov alebo na kratšiu dobu alebo ak neexistujú žiadne prekážky, ktoré by kupujúcemu bránili skutočne ukončiť zákaz konkurencie na konci tohto päťročného obdobia. Ak sa napríklad v dohode stanovuje zákaz konkurencie na obdobie piatich rokov a dodávateľ poskytne kupujúcemu úver, splácanie tohto úveru by nemalo kupujúcemu brániť skutočne ukončiť zákaz konkurencie na konci tohto päťročného obdobia. Podobne, keď dodávateľ poskytne kupujúcemu zariadenie, ktoré nie je viazané na určitý vzťah, kupujúci by mal mať možnosť po skončení zákazu konkurencie zariadenie odkúpiť za jeho trhovú hodnotu.

(67) Päťročné obmedzenie sa neuplatní, keď sa tovar alebo služby ďalej predávajú kupujúcim “z priestorov a pozemkov vo vlastníctve dodávateľa alebo ktoré sú prenajaté dodávateľom od tretích strán, ktoré nie sú spojené s kupujúcim”. V takýchto prípadoch môže byť doba trvania zákazu konkurencie zhodná s dobou trvania využívania predajného miesta kupujúcim (článok 5 ods. 2 skupinovej výnimky). Dôvodom tejto výnimky je, že obvykle sa nedá odôvodnene predpokladať, že dodávateľ povolí predaj konkurenčných výrobkov z priestorov a pozemkov, ktoré sú vo vlastníctve dodávateľa bez jeho súhlasu. Analogicky, rovnaké zásady platia v prípade, že kupujúci pôsobí z mobilnej predajne, ktorú dodávateľ vlastní alebo si ju prenajíma od tretej strany, ktorá nie je prepojená na kupujúceho. Táto výnimka sa nevzťahuje na umelo vytvorené interpretácie vlastníctva, napríklad prevod vlastníckych práv na pozemok a priestory z distribútora na dodávateľa iba na obmedzené obdobie, ktorých cieľom je vyhnúť sa tomuto päťročnému obdobiu.

(68) Druhé vylúčenie zo skupinovej výnimky je ustanovené v článku 5 ods. 1 písm. b) skupinovej výnimky a týka sa zákazu konkurencie zo strany kupujúceho po skončení platnosti dohody. Na takúto povinnosť sa obvykle skupinová výnimka nevzťahuje, pokiaľ táto povinnosť nie je nevyhnutná na ochranu know-how, ktoré dodávateľ previedol na kupujúceho, obmedzuje sa na miesto predaja, z ktorého kupujúci pôsobil počas doby trvania zmluvy a obmedzuje sa maximálne na obdobie jedného roka (pozri článok 5 ods. 3 skupinovej výnimky). Podľa definície v článku 1 ods. 1 písm. g) skupinovej výnimky, know-how musí byť “podstatné”, čo znamená, že know-how obsahuje informácie, ktoré sú pre kupujúceho významné a užitočné na účely použitia, predaja alebo ďalšieho predaja zmluvného tovaru alebo služieb.

(69) Tretie odňatie skupinovej výnimky je ustanovené v článku 5 ods. 1 písm. c) skupinovej výnimky a týka sa predaja konkurenčného tovaru v systéme selektívnej distribúcie. Skupinová výnimka sa vzťahuje na kombináciu selektívnej distribúcie a zákazu konkurencie, ktorá všeobecne zaväzuje obchodníkov, aby vo všeobecnosti ďalej nepredávali tovar konkurenčných značiek. Ak však dodávateľ bráni svojim schváleným obchodníkom, priamo alebo nepriamo, nakupovať výrobky na ďalší predaj od určitých konkurenčných dodávateľov, potom takáto povinnosť nemôže využívať výhody skupinovej výnimky. Cieľom vyňatia takejto povinnosti je zabrániť situácii, keď by určitý počet dodávateľov využívajúcich v rámci selektívnej distribúcie rovnaké predajne bránili jednému určitému konkurenčnému podniku alebo určitým konkrétnym konkurenčným podnikom využívať tieto predajne na distribúciu vlastných výrobkov (uzavretie trhu pre konkurenčného dodávateľa, čo predstavuje formu kolektívneho bojkotu) (32).

6. Deliteľnosť

(70) Skupinová výnimka vyníma vertikálne dohody pod podmienkou, že vo vertikálnej dohode nie je obsiahnuté žiadne závažné obmedzenie, ako je uvedené v článku 4 uvedeného právneho aktu, ani sa touto vertikálnou dohodou žiadne závažné obmedzenie nevykonáva v praxi. Ak existuje vo vertikálnej dohode jedno alebo viacero závažných obmedzení, výhody vyplývajúce z skupinovej výnimky sa strácajú pre celú dohodu. V prípade závažných obmedzení sa neuplatňuje oddeliteľnosť.

(71) Pravidlo oddeliteľnosti sa však uplatňuje na vylúčené obmedzenia uvedené v článku 5 skupinovej výnimky. Preto, v takomto prípade sa výhody skupinovej výnimky rušia len pre tú časť vertikálnej dohody, ktorá nespĺňa podmienky uvedené v článku 5.

7. Portfólio výrobkov distribuovaných prostredníctvom toho istého distribučného systému

(72) Tam, kde dodávateľ používa rovnakú distribučnú dohodu na distribúciu niekoľkých tovarov/služieb, z ktorých na niektoré sa môže vzhľadom na prahovú hodnotu trhového podielu, uplatňovať skupinová výnimka, pričom na iné sa neuplatňuje. V tom prípade sa skupinová výnimka uplatňuje iba na ten tovar a služby, ktoré spĺňajú podmienky na uplatnenie.

(73) Pokiaľ ide o tovar alebo služby, na ktoré sa nevzťahuje skupinová výnimka, uplatňujú sa bežné pravidlá hospodárskej súťaže, čo znamená: a) neexistuje žiadna skupinová výnimka, ale ani predpoklad protiprávnosti, b) ak došlo k porušeniu článku 53 ods. 1, ktoré nespĺňa podmienky na udelenie výnimky, je potrebné zvážiť či existujú primerané opravné prostriedky na vyriešenie problému hospodárskej súťaže v rámci existujúceho distribučného systému, c) ak neexistujú žiadne takéto primerané opravné prostriedky, príslušný dodávateľ bude musieť využiť iné distribučné postupy. Takáto situácia môže vzniknúť tiež tam, kde sa uplatňuje článok 54 pokiaľ ide o niektoré výrobky, ale nie čo sa týka iných.

IV. ODŇATIE SKUPINOVEJ VÝNIMKY A NEUPLATŇOVANIE SKUPINOVEJ VÝNIMKY

1. Postup pri odňatí výnimky

(74) Predpoklad legálnosti spočívajúci v skupinovej výnimke sa môže odvolať, ak vertikálna dohoda, posudzovaná buď samostatne alebo spolu s podobnými dohodami uplatňovanými konkurenčnými dodávateľmi alebo kupujúcimi, patrí do pôsobnosti článku 53 ods. 1 a nespĺňa všetky podmienky článku 53 ods. 3.

(75) Podmienky podľa článku 53 ods. 3 nie sú obvykle splnené, ak je značne obmedzený prístup na relevantný trh alebo hospodárska súťaž na tomto trhu kumulatívnym účinkom paralelných sietí podobných vertikálnych dohôd používaných konkurenčnými dodávateľmi alebo kupujúcimi. Paralelné siete vertikálnych dohôd sa majú považovať za podobné, ak obsahujú obmedzenia majúce podobné účinky na trh. Takáto situácia môže napríklad nastať, keď na danom trhu určití dodávatelia používajú čisto kvalitatívnu selektívnu distribúciu, pričom ostatní dodávatelia používajú kvantitatívnu selektívnu distribúciu. Takáto situácia môže takisto nastať vtedy, ak na danom trhu kumulatívne využívanie kvalitatívneho kritéria, vylúči efektívnejších distribútorov. Za takýchto okolností musí hodnotenie zohľadniť účinky narúšajúce hospodársku súťaž, ktoré možno pripísať každej jednotlivej sieti dohôd. Tam, kde to prichádza do úvahy, sa môže odňatie týkať iba určitého kvalitatívneho kritéria alebo iba kvantitatívnych obmedzení uložených na určitý počet autorizovaných distribútorov.

(76) Zodpovednosť za kumulatívny účinok narúšajúci hospodársku súťaž sa môže pripísať iba tým podnikom, ktoré k nemu značne prispievajú. Na dohody uzavreté podnikmi, ktorých príspevok na tomto kumulatívnom účinku je zanedbateľný, sa nevzťahuje zákaz ustanovený v článku 53 ods. 1 (33), a preto nepodliehajú mechanizmu odňatia. Hodnotenie tohto podielu sa vykoná v súlade s kritériami uvedenými v odsekoch 128 až 229.

(77) Tam, kde sa uplatní postup pri odňatí výnimky, Dozorný orgán EZVO musí predložiť dôkaz, že dohoda patrí do pôsobnosti článku 53 ods. 1 a že nespĺňa jednu alebo niekoľko podmienok článku 53 ods. 3. Rozhodnutie o odňatí výnimky môže mať iba účinok ex nunc, čo znamená, že status výnimky príslušných dohôd sa neovplyvní až do dátumu nadobudnutia účinnosti odňatia výnimky.

(78) Európska komisia a Dozorný orgán EZVO spoločne využívajú v súlade s ustanoveniami článku 56 Dohody o EHP, pokiaľ ide o rozdelenie prípadov medzi tieto dva orgány, výlučnú právomoc odňať výhody vyplývajúce zo skupinovej výnimky v súvislosti s vertikálnymi dohodami obmedzujúcimi hospodársku súťaž na relevantnom geografickom trhu, ktorý presahuje územie jedného štátu EHP. Ak územie jedného štátu EHP alebo jeho časť predstavuje relevantný geografický trh, môže príslušný dozorný orgán, ako aj štát EHP odobrať výnimku.

2. Neuplatňovanie skupinovej výnimky

(79) V článku 6 skupinovej výnimky sa Dozornému orgánu EZVO umožňuje formou odporúčania vyhlásiť, že skupinová výnimka sa neuplatňuje, pokiaľ paralelné siete podobných vertikálnych obmedzení pokrývajú viac ako 50 % relevantného trhu. Takéto odporúčanie je určené štátu EZVO alebo štátom EZVO, ktoré zahŕňajú predmetný relevantný trh.

(80) Keďže odňatie výhod zo skupinovej výnimky znamená prijatie rozhodnutia stanovujúceho porušenie článku 53 individuálnou spoločnosťou, cieleným účinkom odporúčania podľa článku 6 je iba odstrániť, v súvislosti s príslušnými obmedzeniami a príslušnými trhmi, výhody vyplývajúce z uplatnenia skupinovej výnimky a obnoviť úplné uplatňovanie článku 53 ods. 1 a 3. Po prijatí odporúčania dozorného orgánu EZVO zo strany štátu EZVO alebo štátov EZVO, že nebudú uplatňovať skupinovú výnimku v súvislosti s určitými vertikálnymi obmedzeniami na konkrétnom trhu, uplatnenie článku 53 na jednotlivé dohody sa bude riadiť kritériami vypracovanými na základe príslušnej judikatúry Súdu EZVO a Súdneho dvora a Všeobecného súdu a na základe oznámení a predchádzajúcich rozhodnutí prijatých Dozorným orgánom EZVO. Tam, kde je to vhodné, Dozorný orgán EZVO rozhodne v jednotlivom prípade, ktorý môže byť návodom pre všetky podniky pôsobiace na danom trhu.

(81) Na účely výpočtu 50 % podielu pokrytia trhu treba zohľadniť každú jednotlivú sieť vertikálnych dohôd obsahujúcich obmedzenia alebo kombinácie obmedzení majúcich podobné účinky na trh. Článok 6 skupinovej výnimky neznamená povinnosť zo strany Dozorného orgánu EZVO zasiahnuť v prípade, keď je prekročený 50 % podiel pokrytia trhu. Vo všeobecnosti možno povedať, že neuplatnenie prichádza do úvahy, ak je pravdepodobné, že je zjavne obmedzený prístup na relevantný trh alebo hospodárska súťaž na tomto trhu. To sa môže vyskytnúť najmä vtedy, ak paralelné siete selektívnej distribúcie pokrývajúce viac ako 50 % trhu sú zodpovedné za uzatvorenie trhu tým, že využívajú selektívne kritéria, ktoré si nevyžaduje povaha príslušného tovaru alebo ktoré vedú k diskriminácii určitých foriem distribúcie použiteľných na predaj takýchto tovarov.

(82) Pri hodnotení potreby uplatnenia článku 6 skupinovej výnimky Dozorný orgán EZVO posúdi, či by individuálne odňatie výnimky nebolo vhodnejším opravným prostriedkom. To môže závisieť predovšetkým od počtu konkurenčných podnikov prispievajúcich ku kumulatívnemu účinku na trh alebo od počtu ovplyvnených geografických trhov v rámci EHP.

(83) V akomkoľvek odporúčaní prijatom podľa článku 6 skupinovej výnimky musí byť jasne vymedzená jeho pôsobnosť. Dozorný orgán EZVO musí preto po prvé vymedziť relevantný trh s výrobkami a relevantný geografický trh, resp. trhy, a po druhé, musí určiť typ vertikálneho obmedzenia, na ktoré sa už ďalej nebude uplatňovať skupinová výnimka. Pokiaľ ide o posledne uvedený aspekt, Dozorný orgán EZVO môže upraviť pôsobnosť svojho odporúčania podľa problému s hospodárskou súťažou, ktorý má v úmysle riešiť. Napríklad, aj keď všetky paralelné siete dohôd typu nákupu jednej značky sa zohľadnia pri stanovovaní 50 % podielu pokrytia trhu, Dozorný orgán EZVO môže predsa však obmedziť rozsah pôsobnosti odporúčania o neuplatnení iba na záväzky nesúťaženia presahujúce určitú dobu trvania. Teda dohody s kratšou dobou trvania alebo menej obmedzujúceho povahu nemusia tým byť dotknuté s ohľadom na nižší stupeň účinkov uzavretia trhu, ktoré možno pripísať týmto obmedzeniam. Podobne, pokiaľ je na určitom trhu používaná selektívna distribúcia spolu s ďalšími dodatočnými obmedzeniami, ako sú zákaz súťaženia alebo presadzovanie množstvovej povinnosti u kupujúceho, odporúčanie o neuplatnení sa môže týkať iba týchto dodatočných obmedzení. Tam, kde je to vhodné, Dozorný orgán EZVO môže tiež poskytnúť pokyny uvádzajúce úroveň podielu na trhu, ktorá v súvislosti s konkrétnym trhom, sa môže považovať za nedostatočnú na to, aby viedla k značnému prínosu jednotlivého podniku ku kumulatívnemu účinku.

(84) Podľa článku 6 skupinovej výnimky v znení začlenenom do Dohody o EHP (pozri zmenenú úpravu v bode 2 prílohy XIV k Dohode o EHP) bude Dozorný orgán EZVO musieť dodržať prechodné obdobie troch mesiacov, kým sa odporúčanie neuplatňovať skupinovú výnimku bude považovať za automaticky prijaté štátom EZVO alebo štátmi EZVO, ktorému (ktorým) je odporúčanie určené. Ak štát EZVO alebo štáty EZVO, ktorým je určené odporúčanie, prijmú odporúčanie alebo neodpovedia v stanovenej lehote, ukladá sa im právna povinnosť vyplývajúca z Dohody o EHP vykonať odporúčanie do troch mesiacov od jeho vydania. To by malo umožniť príslušným podnikom upraviť svoje dohody tak, aby zohľadňovali odporúčanie o neuplatnení skupinovej výnimky.

(85) Odporúčanie o neuplatnení skupinovej výnimky nebude mať vplyv na stav vyňatia príslušných dohôd počas obdobia pred začatím jeho uplatňovania.

V. VYMEDZENIE TRHU A VÝPOČET PODIELU NA TRHU

1. Oznámenie Dozorného orgánu EZVO o vymedzení relevantného trhu

(86) Oznámenie Dozorného orgánu EZVO o vymedzení relevantného trhu na účely práva hospodárskej súťaže v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru (34) poskytuje prehľad o pravidlách, kritériách a podkladoch, ktoré Dozorný orgán EZVO používa pri zvažovaní otázok vymedzenia trhu. Toto oznámenie sa ďalej v týchto pokynoch nevysvetľuje a malo by slúžiť iba ako základ pre otázky vymedzenia trhu. Tieto usmernenia sa zaoberajú len osobitnými otázkami, ktoré vznikajú v súvislosti s vertikálnymi obmedzeniami a ktorými sa nezaoberá uvedené oznámenie.

2. Relevantný trh na výpočet 30 % prahovej hodnoty podielu na trhu podľa skupinovej výnimky

(87) Podľa článku 3 skupinovej výnimky sa o uplatnení skupinovej výnimky rozhodne na základe podielu dodávateľa na trhu, ako aj podielu kupujúceho na trhu. Aby bolo možné skupinovú výnimku uplatniť, podiel dodávateľa na trhu, na ktorom predáva zmluvné výrobky kupujúcemu, ani podiel kupujúceho na trhu, na ktorom nakupuje zmluvné výrobky, nesmie prekročiť 30 %. V prípade dohôd medzi malými a strednými podnikmi nie je vo všeobecnosti potrebné vypočítať podiel na trhu (pozri odsek 11).

(88) Na účely výpočtu podielu podniku na trhu je potrebné určiť relevantný trh, na ktorom podnik predáva eventuálne nakupuje zmluvné výrobky. Musia sa preto vymedziť relevantný trh s výrobkami i relevantný geografický trh. Relevantný trh s výrobkami zahŕňa každý tovar alebo služby, ktoré sa považujú kupujúcimi za navzájom zameniteľné z dôvodu ich charakteristických vlastností, ceny a účelu použitia. Relevantný geografický trh zahŕňa oblasť, na ktorej sa príslušné podniky zapájajú do ponuky a dopytu príslušných výrobkov alebo služieb, na ktorom sú dostatočne homogénne podmienky hospodárskej súťaže a ktorý je možné odlíšiť od susedných geografických oblastí najmä kvôli tomu, že sú na nich zjavne odlišné podmienky hospodárskej súťaže.

(89) Vymedzenie trhu s výrobkami závisí v prvom rade od zastupiteľnosti z hľadiska kupujúcich. Keď sa dodávaný výrobok používa ako vstup na výrobu iných výrobkov a vo všeobecnosti v konečnom výrobku nie je rozpoznateľný, trh s výrobkami je obvykle vymedzený priamymi preferenciami kupujúcich. Zákazníci kupujúcich obvykle nemajú výrazné preferencie týkajúce sa vstupov použitých kupujúcimi. Vertikálne obmedzenia dohodnuté medzi dodávateľom a kupujúcim vstupu sa obvykle vzťahujú len na predaj a nákup medziproduktu, a nie na predaj výsledného výrobku. V prípade distribúcie konečných výrobkov je predstava priamych kupujúcich o zastupiteľných výrobkoch obvykle ovplyvnená alebo sa riadi tým, čo uprednostňujú koneční spotrebitelia. Distribútor ako ďalší predajca pri nákupe konečných výrobkov nemôže ignorovať preferencie konečných spotrebiteľov. Okrem toho, na úrovni distribúcie sa vertikálne obmedzenia týkajú nielen predaja výrobkov medzi dodávateľom a kupujúcim, ale aj ich ďalšieho predaja. Keďže rôzne spôsoby distribúcie medzi sebou obvykle súťažia, trhy spravidla nebývajú vymedzené podľa uplatňovanej formy distribúcie. Tam, kde dodávatelia spravidla predávajú portfólio výrobkov, trh s výrobkami môže určovať celé portfólio, keď kupujúci za zastupiteľné výrobky považujú celé portfóliá výrobkov a nie jednotlivé výrobky. Keďže distribútori sú profesionálnymi kupujúcimi, geografický trh veľkoobchodu je obvykle širší ako trh maloobchodu, kde sa výrobok ďalej predáva konečným spotrebiteľom. Táto skutočnosť často vedie k vymedzeniu vnútroštátnych alebo širších veľkoobchodných trhov. V prípade homogénnych trhových podmienok a prekrývajúcich sa miestnych alebo regionálnych spádových oblastí však trhy maloobchodu môžu byť takisto širšie ako oblasť, kde koneční spotrebitelia hľadajú.

(90) Keď sa vertikálna dohoda týka troch strán, z ktorých každá pôsobí na inej úrovni obchodu, nesmie podiel žiadnej z týchto strán na trhu presiahnuť 30 % podielu, aby sa mohla uplatniť skupinová výnimka. Ako je uvedené v článku 3 ods. 2 skupinovej výnimky, pokiaľ podnik na základe dohody medzi viacerými stranami nakupuje zmluvný tovar alebo služby od podniku, ktorý je zmluvnou stranou, a predáva zmluvný tovar alebo služby inému podniku, ktorý je zmluvnou stranou, skupinová výnimka sa uplatňuje iba vtedy, ak jeho podiel na trhu ako kupujúceho a dodávateľa nepresahuje prahovú hranicu 30 %. Ak je napríklad v dohode medzi výrobcom, veľkoobchodníkom (alebo združením maloobchodníkov) a maloobchodníkom dohodnutý zákaz konkurencie, potom ani podiel výrobcu, ani podiel veľkoobchodníka (alebo združenia maloobchodníkov) na ich príslušných nadväzujúcich trhoch nižšieho stupňa nesmie presiahnuť 30 % a podiel veľkoobchodníka (alebo združenia maloobchodníkov) a maloobchodníka na ich príslušných nákupných trhoch nesmie presiahnuť 30 %, ak chcú využívať výhody skupinovej výnimky.

(91) Ak dodávateľ vyrába tak originálne zariadenie, ako aj náhradné súčiastky a zabezpečuje opravy pre toto zariadenie, dodávateľ je často jediným alebo hlavným dodávateľom pre nadväzujúci trh s náhradnými súčiastkami a opravami. Podobná situácia môže nastať, keď dodávateľ pôvodného zariadenia zadáva zákazky na výrobu náhradných súčiastok alebo zabezpečenie opráv subdodávateľovi. Relevantný trh na účely uplatnenia skupinovej výnimky môže byť trh s originálnym zariadením vrátane náhradných súčiastok alebo samostatný trh s originálnym zariadením a samostatný nadväzujúci trh, v závislosti od okolností jednotlivých prípadov, takých ako sú účinky príslušných obmedzení, životnosť zariadenia a význam nákladov na opravu alebo nahradenie zariadenia (35). V praxi je potrebné určiť, či sa významný podiel kupujúcich rozhoduje s prihliadnutím na náklady v priebehu životného cyklu výrobku. Ak je tomu tak, naznačuje to, že existuje jeden kombinovaný trh s originálnym zariadením a náhradnými dielmi.

(92) Tam, kde vertikálna dohoda obsahuje okrem dodávky zmluvného tovaru aj ustanovenia o právach duševného vlastníctva, napríklad ustanovenie o použití obchodnej známky dodávateľa, ktoré kupujúcemu pomôžu pri predaji zmluvného tovaru na trhu, na účely uplatnenia skupinovej výnimky je relevantný podiel dodávateľa na trhu, na ktorom tento tovar predáva. Tam, kde poskytovateľ franchisingu nedodáva tovar na účely ďalšieho predaja, ale poskytuje súbor služieb a tovaru v kombinácii s ustanoveniami o právach duševného vlastníctva, ktoré spolu vytvárajú obchodnú metódu poskytovanú v rámci franchisingu, poskytovateľ franchisingu musí ako poskytovateľ obchodnej metódy zohľadniť svoj podiel na trhu. Na tento účel poskytovateľ franchisingu potrebuje vypočítať svoj podiel na tom trhu, na ktorom sa obchodná metóda používa, teda na trhu, kde nadobúdatelia franchisingu využívajú obchodnú metódu na poskytovanie tovaru a služieb konečným používateľom. Poskytovateľ franchisingu musí pri výpočte podielu na trhu vychádzať z hodnoty tovaru a služieb dodávaných na tento trh nadobúdateľmi jeho franchisingu. Na tomto trhu môžu byť konkurentmi poskytovatelia iných obchodných metód vyplývajúcich z franchisingu, ale tiež dodávateľmi zastupiteľného tovaru alebo služieb bez použitia franchisingu. Napríklad, bez toho, aby tým bolo dotknuté vymedzenie takého trhu, ak existuje trh so službami v oblasti rýchleho občerstvenia, poskytovateľ franchisingu pôsobiaci na takom trhu si musí vypočítať svoj podiel na trhu na základe príslušných údajov o predajoch vykonaných nadobúdateľmi jeho franchisingu na tomto trhu.

3. Výpočet podielu na trhu podľa skupinovej výnimky

(93) Výpočet podielov na trhu musí v zásade vychádzať z číselných údajov. Tam, kde nie sú k dispozícii tieto číselné údaje, môžu sa urobiť spoľahlivé odhady. Takéto odhady môžu vychádzať buď z iných spoľahlivých informácií o trhu ako sú údaje o objeme (pozri článok 7 písm. a) skupinovej výnimky).

(94) Vlastná výroba, to znamená výroba medziproduktu na vlastné použitie, môže byť pri analýze hospodárskej súťaže veľmi dôležitá ako jedno z konkurenčných obmedzení alebo na zdôraznenie postavenia spoločnosti na trhu. Na účely vymedzenia trhu a výpočtu podielu na trhu pokiaľ ide o medziprodukty a služby, sa vlastná výroba však nebude brať do úvahy.

(95) V prípade duálnej distribúcie konečných výrobkov, t. j. tam, kde výrobca konečného tovaru pôsobí na trhu aj ako distribútor, vymedzenie trhu a výpočet podielu na trhu musí zahŕňať aj predaj vlastného tovaru výrobcami prostredníctvom vertikálne integrovaných distribútorov a obchodných zástupcov (pozri článok 7 písm. c) skupinovej výnimky). „Integrovaní distribútori” sú prepojené podniky v zmysle článku 1 ods. 2 skupinovej výnimky (36).

VI. POLITIKA PRESADZOVANIA V JEDNOTLIVÝCH PRÍPADOCH

1. Rámec analýzy

(96) Mimo rámca pôsobnosti skupinovej výnimky je dôležité preskúmať, či v konkrétnom prípade dohoda patrí do pôsobnosti článku 53 ods. 1 a ak áno, či sú splnené podmienky článku 53 ods. 3. Za predpokladu, že dohoda neobsahuje cielené obmedzenia hospodárskej súťaže, a najmä závažné obmedzenia hospodárskej súťaže, nie je dôvod predpokladať, že vertikálne dohody nepatriace do pôsobnosti skupinovej výnimky z dôvodu prekročenia prahovej hodnoty podielu na trhu patria do pôsobnosti článku 53 ods. 1 alebo nespĺňajú podmienky článku 53 ods. 3. Je potrebné individuálne zhodnotenie pravdepodobných účinkov. Spoločnosti sú nabádané, aby vykonávali svoje vlastné hodnotenia. Dohody, ktoré buď neobmedzujú hospodársku súťaž v zmysle článku 53 ods. 1 alebo ktoré spĺňajú podmienky článku 53 ods. 3 sú platné a vymáhateľné. Podľa článku 1 ods. 2 právneho aktu uvedeného v bode 3 článku 3 ods. 1 protokolu 21 k Dohode o EHP (nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 (37)) o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 53 a 54 Dohody o EHP a článku 1 ods. 2 kapitoly II protokolu 4 k Dohode o dozore a súde na získanie individuálnej výnimky v zmysle článku 53 ods. 3 nie je potrebná žiadna notifikácia. V prípade individuálneho preskúmania Dozorným orgánom EZVO, Dozorný orgán EZVO nesie dôkazné bremeno, že daná dohoda porušuje článok 53 ods. 1. Podniky, ktoré si uplatňujú nárok na výhody vyplývajúce z článku 53 ods. 3, nesú dôkazné bremeno, že spĺňajú podmienky uvedeného odseku. Keď sa preukážu pravdepodobné účinky narúšajúce hospodársku súťaž, podniky môžu zdôvodniť opodstatnenosť nárokov a vysvetliť, prečo je určitý distribučný systém nevyhnutný na to, aby mohol prinášať výhody spotrebiteľom bez vylúčenia hospodárskej súťaže ešte predtým, ako Dozorný orgán EZVO rozhodne, či dohoda spĺňa podmienky článku 53 ods. 3.

(97) Hodnotenie, či vertikálna dohody má účinok obmedzujúci hospodársku súťaž, sa urobí na základe porovnania skutočnej a pravdepodobnej budúcej situácie na relevantnom trhu s existujúcimi vertikálnymi obmedzeniami so situáciou, ktorá by na relevantnom trhu bola v prípade neexistencie vertikálnych obmedzení v dohode. Pri hodnotení jednotlivých prípadov Dozorný orgán EZVO zohľadní, kde to prichádza do úvahy, tak skutočné, ako aj pravdepodobné účinky. Aby vertikálne dohody mali obmedzujúci účinok na hospodársku súťaž, musia mať taký vplyv na skutočnú alebo prípadnú hospodársku súťaž, že na relevantnom trhu možno s primeraným stupňom spoľahlivosti očakávať negatívne účinky na ceny, produkciu, inovácie alebo rozmanitosť a kvalitu tovaru a služieb. Pravdepodobné negatívne účinky na hospodársku súťaž musia byť značné (38). Je pravdepodobné, že sa vyskytnú značné účinky narúšajúce hospodársku súťaž, keď aspoň jedna zo strán má alebo získa určitý vplyv na trhu a dohoda prispieva k vytvoreniu, udržaniu alebo posilňovaniu vplyvu na trhu alebo umožňuje stranám takýto vplyv na trhu využívať. Vplyv na trhu je schopnosť udržiavať ceny nad konkurenčnými úrovňami alebo udržiavať produkciu pokiaľ ide o množstvá výrobkov, kvalitu a rozmanitosť výrobkov alebo inovácie pod konkurenčnými úrovňami počas nie zanedbateľného obdobia. Úroveň vplyvu na trhu, ktorá sa obvykle vyžaduje na preukázanie porušenia článku 53 ods. 1 je nižšia, ako úroveň vplyvu na trhu, ktorá je potrebná na preukázanie dominantného postavenia podľa článku 54.

(98) Vertikálne obmedzenia sú spravidla menej škodlivé ako horizontálne obmedzenia. Hlavným dôvodom na väčší dôraz na horizontálne obmedzenie spočíva v skutočnosti, že takéto obmedzenie sa môže týkať dohody medzi konkurenčnými podnikmi vyrábajúcimi rovnaký alebo zastupiteľný tovar alebo služby. V takýchto horizontálnych vzťahoch presadzovanie vplyvu na trhu jednou spoločnosťou (vyššia cena jej výrobku) môže byť výhodou pre jej konkurenčné podniky. To by mohlo predstavovať stimul pre konkurenčné podniky, aby sa navzájom podporovali v správaní sa, ktoré narúša hospodársku súťaž. Pri vertikálnych vzťahoch je výrobok jedného vstupom pre druhého, inými slovami, činnosti strán dohody sa navzájom dopĺňajú. Ak spoločnosť horizontálne integrovaná smerom nahor alebo vertikálne integrovaná smerom nadol uplatňuje vplyv na trhu, spravidla tým poškodzuje dopyt ostatných po výrobku. Preto sa spoločnosti, ktoré uzatvárajú dohodu, obvykle snažia