ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO

č. 134/14/COL

z 26. marca 2014,

ktorým sa deväťdesiaty piatykrát menia procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci zavedením nových usmernení o štátnej pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela (ďalej len „usmernenia z roku 2014 pre filmy a audiovizuálne diela“)

DOZORNÝ ÚRAD EZVO (ĎALEJ LEN „DOZORNÝ ÚRAD“),

SO ZRETEĽOM na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej články 61 až 63 a jej protokol 26,

SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu (ďalej len „Dohoda o dozore a súde“), a najmä na jej článok 24 a článok 5 ods. 2 písm. b),

keďže:

Podľa článku 24 Dohody o dozore a súde uvedie dozorný úrad do platnosti ustanovenia Dohody o EHP týkajúce sa štátnej pomoci.

Podľa článku 5 ods. 2 písm. b) Dohody o dozore a súde vydá dozorný úrad oznámenia alebo usmernenia o otázkach, ktorými sa zaoberá Dohoda o EHP, pokiaľ to táto dohoda alebo Dohoda o dozore a súde výslovne stanovuje alebo pokiaľ to dozorný úrad považuje za nevyhnutné.

Európska komisia prijala 15. novembra 2013 oznámenie o štátnej pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela, ktoré nadobudlo účinnosť 16. novembra 2013 (1).

Toto oznámenie má význam aj pre Európsky hospodársky priestor.

Jednotné uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci pre EHP sa má zabezpečiť v rámci celého Európskeho hospodárskeho priestoru v súlade s cieľom vytvorenia homogénneho Európskeho hospodárskeho priestoru, ktorý je stanovený v článku 1 Dohody o EHP.

Podľa bodu II oddielu „VŠEOBECNÉ“ prílohy XV k Dohode o EHP má dozorný úrad po konzultácii s Komisiou prijať akty, ktoré zodpovedajú aktom prijatým Európskou komisiou.

PO KONZULTÁCII s Európskou komisiou,

PO KONZULTÁCII so štátmi EZVO listom z 13. februára 2014 o tejto veci,

PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

Usmernenia o štátnej pomoci sa menia zavedením nových usmernení o štátnej pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela (ďalej len „usmernenia z roku 2014 pre filmy a audiovizuálne diela“).

Nové usmernenia sú uvedené v prílohe a predstavujú neoddeliteľnú súčasť tohto rozhodnutia.

Článok 2

Iba anglické znenie tohto rozhodnutia je autentické.

(1) Ú. v. EÚ C 332, 15.11.2013, s. 1.

PRÍLOHA

ČASŤ IV: SEKTOROVÉ PRAVIDLÁ

Štátna pomoc pre filmy a iné audiovizuálne diela (1)

(ďalej len „usmernenia z roku 2014 pre filmy a audiovizuálne diela“)

1. ÚVOD

1. Audiovizuálne diela a obzvlášť filmy zohrávajú dôležitú úlohu pri formovaní európskych identít. Odrážajú kultúrnu rozmanitosť vyplývajúcu z rozdielnych tradícií a dejín štátov a regiónov v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru (ďalej len „EHP“). Audiovizuálne diela sú hospodárskym tovarom, ktorý zabezpečuje významné príležitosti na vytváranie bohatstva a pracovných miest, ako aj kultúrnym tovarom, ktorý odráža a formuje naše spoločnosti.

2. Medzi audiovizuálnymi dielami majú naďalej obzvlášť významné postavenie filmy pre vysoké náklady na ich produkciu a pre ich kultúrny význam. Rozpočty filmovej produkcie sú podstatne vyššie než náklady na ostatné audiovizuálne diela, sú omnoho častejšie predmetom medzinárodnej koprodukcie a trvanie ich využiteľnosti je dlhšie. Filmy majú osobitne silnú konkurenciu z krajín mimo Európy. Na druhej strane, európske audiovizuálne diela nie sú často šírené mimo ich krajiny pôvodu.

3. Toto obmedzené šírenie je dôsledkom toho, že sa európsky audiovizuálny sektor triešti na národné, ba dokonca regionálne trhy. Kým na jednej strane je to vyjadrením jazykovej a kultúrnej rozmanitosti Európy, faktor geografickej blízkosti je na druhej strane zakomponovaný aj do verejnej podpory európskej audiovizuálnej tvorby, prostredníctvom ktorej celoštátne, regionálne alebo miestne systémy financovania podporujú malé produkčné spoločnosti.

4. Všeobecne sa uznáva, že štátna pomoc zohráva významnú úlohu pri zachovaní európskej filmovej produkcie. Pre producentov filmov je zložité vopred získať dostatočnú komerčnú podporu na zaistenie finančného balíka, ktorý je potrebný na to, aby sa mohli produkčné projekty realizovať. Vysoké riziko spojené s ich podnikateľskou činnosťou a projektmi spolu s vnímanou nedostatočnou ziskovosťou sektora vedú k jeho závislosti od štátnej pomoci. Za čisto trhových podmienok by mnohé z týchto filmov nevznikli z dôvodu kombinácie vyžadovaných vysokých investícií a obmedzeného okruhu divákov európskych audiovizuálnych diel. Za týchto okolností zohráva podpora audiovizuálnej produkcie zo strany Dozorného úradu EZVO (ďalej len „dozorný úrad“) a štátov EZVO kľúčovú úlohu pri zabezpečovaní toho, aby štáty mohli ukázať svoju domácu kultúru a tvorivé schopnosti, a tým premietnuť rozmanitosť a bohatstvo európskej kultúry.

5. MEDIA (2), program Európskej únie na podporu filmového, televízneho a mediálneho priemyslu, ponúka rôzne systémy financovania, z ktorých každý je zameraný na inú oblasť audiovizuálneho sektora, vrátane systémov pre producentov, distribútorov, predajcov, organizátorov kurzov odbornej prípravy, prevádzkovateľov pracujúcich s novými digitálnymi technológiami, prevádzkovateľov platforiem „video na požiadanie (VoD)“, vystavovateľov a organizátorov festivalov, trhov a propagačných podujatí. Program podporuje šírenie a propagáciu európskych filmov s osobitným dôrazom na inonárodné európske filmy. Tieto činnosti budú pokračovať v podprograme MEDIA v rámci nového európskeho programu na podporu sektorov kultúry a tvorivosti Tvorivá Európa.

2. PREČO PODLIEHA ŠTÁTNA POMOC PRE FILMY A INÉ AUDIOVIZUÁLNE DIELA KONTROLE?

6. Štáty EHP zaviedli celú škálu opatrení na podporu produkcie filmov, televíznych programov a iných audiovizuálnych diel. Štáty EHP ročne poskytujú značné sumy na podporu filmu prostredníctvom vnútroštátnych, regionálnych a miestnych systémov podpory. Pri týchto opatreniach sa vychádza tak z kultúrnych, ako aj odvetvových úvah. Ich hlavným kultúrnym cieľom je zabezpečiť, aby audiovizuálne médiá (film a televízia) boli odrazom národných a regionálnych kultúr a tvorivého potenciálu. Na druhej strane je ich cieľom vytvoriť rozhodujúci objem činností, ktorý je potrebný na vytvorenie dynamiky na rozvoj a konsolidáciu odvetvia prostredníctvom zakladania zdravých produkčných podnikov a rozvoja trvalého zdroja kvalifikovanej a skúsenej pracovnej sily.

7. Vďaka tejto podpore sa Európa stala jedným z najväčších producentov filmov na svete. V roku 2012 bola hodnota európskeho audiovizuálneho trhu filmovej zábavy odhadovaná na 17 miliárd EUR (3). V rámci EHP je v audiovizuálnom sektore zamestnaný veľký počet ľudí (4).

8. Tým je filmová produkcia a distribúcia nielen kultúrnou, ale aj významnou hospodárskou činnosťou. Filmoví producenti navyše pôsobia na medzinárodnej úrovni a s audiovizuálnymi dielami sa obchoduje v medzinárodnom meradle. To znamená, že takáto pomoc vo forme grantov, daňových stimulov alebo iných druhov finančnej podpory môže ovplyvniť obchod medzi štátmi EHP. Producenti a audiovizuálne diela, ktoré získajú takúto podporu, majú pravdepodobne finančnú, a teda aj konkurenčnú výhodu oproti tým, ktorí túto podporu nemajú. Takáto podpora preto môže narušiť hospodársku súťaž a považuje sa za štátnu pomoc podľa článku 61 ods. 1 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“). Podľa článku 62 Dohody o EHP je preto dozorný úrad povinný posúdiť zlučiteľnosť pomoci audiovizuálnemu sektoru s trhom EHP, ako to robí v prípade opatrení štátnej pomoci v iných sektoroch.

9. V článku 61 ods. 1 Dohody o EHP sa zakazuje pomoc poskytnutá zo strany štátu alebo zo štátnych zdrojov, ktorá narúša hospodársku súťaž a obchod medzi štátmi EHP alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže a obchodu. Dozorný úrad však môže určitú štátnu pomoc z tohto zákazu vyňať. Jedna z týchto výnimiek je vymedzená v článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP a týka sa pomoci na podporu rozvoja určitých hospodárskych činností, za predpokladu, že táto pomoc nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodovania v rozsahu, ktorý odporuje spoločným záujmom.

10. V Dohode o EHP sa v článku 13 protokolu 31 uznáva potreba posilniť kultúrnu spoluprácu. Dohoda o EHP neobsahuje „kultúrnu výnimku“ podobnú článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ, v ktorom sa poskytuje konkrétna možnosť udeliť výnimku zo všeobecnej zásady nezlučiteľnosti pomoci stanovenej v článku 107 ods. 1 ZFEÚ v prípade pomoci na podporu kultúry. Dozorný úrad sa aj napriek tomu domnieva, že v súlade s jeho bežnou praxou (5) možno v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP z kultúrnych dôvodov schváliť opatrenia na podporu filmov a iných audiovizuálnych diel. Dozorný úrad pri posudzovaní uplatní rovnaké kritériá, aké uplatňuje Európska komisia na účely článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ.

11. Pomoc pre audiovizuálne diela prispieva k strednodobej až dlhodobej udržateľnosti európskeho filmu a audiovizuálnych sektorov vo všetkých štátoch EHP a zvyšuje kultúrnu rozmanitosť výberu diel, ktoré sú dostupné európskemu publiku.

12. Ako zmluvné strany Dohovoru Unesco o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov sa Nórsko a Island zaviazali do svojich politík začleniť kultúrny rozmer ako dôležitú súčasť (6).

3. VÝVOJ OD ROKU 2001

13. Európska Komisia stanovila kritériá posudzovania štátnej pomoci pre výrobu filmov a iných audiovizuálnych diel v oznámení o kinematografii v roku 2001. (7) Platnosť týchto kritérií bola predĺžená v rokoch 2004 (8), 2007 (9) a 2009 (10) a uplynula 31. decembra 2012. Usmernenia dozorného úradu o štátnej pomoci pre kinematografické a iné audiovizuálne diela (ďalej len „usmernenia dozorného úradu z roku 2008“) boli pôvodne stanovené v roku 2008 a založené na uvedených oznámeniach Európskej komisie z rokov 2001, 2004 a 2007 (11). Súčasné usmernenia sledujú hlavné línie oznámenia z roku 2001 a usmernení dozorného úradu z roku 2008 a zároveň reagujú na niekoľko trendov, ktoré sa objavili od roku 2001.

14. Systémy pomoci, ktoré Komisia a dozorný úrad schválili od nadobudnutia účinnosti pravidiel z roku 2001, ukazujú, že štáty EHP využívajú širokú škálu mechanizmov a podmienok pomoci. Väčšina systémov využíva model, pre ktorý boli kritériá posudzovania uvedené v oznámení z roku 2001 vypracované, konkrétne ide o granty poskytnuté na vybrané filmové produkcie, pri ktorých sa maximálna výška pomoci určuje ako percentuálny podiel rozpočtu príjemcu pomoci na produkciu. Čoraz viac štátov EHP však zavádza systémy, v rámci ktorých sa výška pomoci definuje ako percentuálny podiel výdavkov na produkčnú činnosť, ktorá sa vykonáva len v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje. Tieto systémy často využívajú daňové úľavy alebo iné prostriedky vytvorené tak, že sa automaticky uplatňujú na filmy, ktoré spĺňajú určité kritériá na získanie pomoci. V porovnaní s filmovými fondmi, v prípade ktorých sa podpora jednotlivým filmom poskytuje individuálne na základe žiadosti, tieto systémy s automatickým uplatňovaním umožňujú filmovým producentom, aby už vo fáze plánovania a vývoja filmu počítali s predvídateľnou výškou finančných prostriedkov.

15. Pokiaľ ide o rozsah činností, na ktoré sa poskytuje pomoc, niektoré štáty EHP takisto poskytujú pomoc na iné činnosti, než je filmová produkcia. Patrí sem pomoc na filmovú distribúciu alebo pre kiná, napr. na podporu kín na vidieku alebo klubových kín, či už vo všeobecnosti alebo na pokrytie ich nákladov na renováciu a modernizáciu vrátane nákladov spojených s ich prechodom na digitálne premietanie. Niektoré štáty EHP podporujú audiovizuálne projekty, ktoré idú nad rámec tradičného poňatia filmovej a televíznej produkcie; ide najmä o interaktívne produkty ako transmediálne diela alebo videohry. V takýchto prípadoch používali Komisia a dozorný úrad ako pomôcku na posúdenie nevyhnutnosti, primeranosti a adekvátnosti pomoci vždy, keď im takáto pomoc bola oznámená, kritériá z oznámenia o kinematografii a z usmernení dozorného úradu z roku 2008. Takisto bola zaznamenaná zvýšená konkurencia medzi štátmi EHP vo využívaní štátnej pomoci na prilákanie investícií zo strany veľkých filmových produkčných spoločností z tretích krajín. Týmito aspektmi sa oznámenie z roku 2001 ani usmernenia dozorného úradu z roku 2008 nezaoberali.

16. Už v oznámení z roku 2001 sa uviedlo, že Komisia preskúma maximálnu úroveň povinnosti územnej viazanosti výdavkov v tomto sektore, ktorá je povolená podľa pravidiel štátnej pomoci. Povinnosť územnej viazanosti výdavkov v systémoch financovania filmov vyžaduje, aby sa určitá časť rozpočtu podporovaného filmu vynaložila v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje. Pri predĺžení platnosti kritérií v roku 2004 sa povinnosť územnej viazanosti výdavkov v systémoch financovania filmov označila za aspekt, ktorý sa musí bližšie posúdiť z hľadiska jeho zlučiteľnosti so zásadami vnútorného trhu podľa zmluvy. Je takisto potrebné zohľadniť judikatúru Súdneho dvora a Súdu EZVO, prijatú od roku 2001, o dôležitosti vnútorného trhu, pokiaľ ide o pravidlá pôvodu tovarov a služieb (12).

17. Preto pri predĺžení kritérií posudzovania štátnej pomoci stanovených v oznámení o kinematografii z roku 2001 Komisia v roku 2009 konštatovala, že je potrebné opäť zvážiť dôsledky tohto vývoja, ako aj prehodnotiť kritériá posudzovania.

4. KONKRÉTNE ZMENY

18. Tieto usmernenia sú zamerané na vyššie uvedené otázky a obsahujú zmeny kritérií stanovených v oznámení z roku 2001 a v usmerneniach dozorného úradu z roku 2008. Predovšetkým sa tieto usmernenia vzťahujú na širší rozsah činností, na ktoré možno štátnu pomoc udeliť, zdôrazňujú zásadu subsidiarity v oblasti kultúrnej politiky a dodržiavanie základných slobôd (články 4, 8, 28, 31, 36 a 40 Dohody o EHP), zavádzajú vyššiu maximálnu intenzitu pomoci pre cezhraničné produkcie a zabezpečujú ochranu filmového dedičstva a prístup k nemu. Komisia a dozorný úrad zastávajú názor, že tieto zmeny sú potrebné vzhľadom na vývoj od roku 2001 a že prispejú k posilneniu konkurencieschopnosti a celoeurópskeho charakteru európskych diel v budúcnosti.

4.1. ROZSAH ČINNOSTÍ

19. Pokiaľ ide o rozsah činností, na ktoré sa tieto usmernenia vzťahujú, kritériá štátnej pomoci stanovené v oznámení o kinematografii z roku 2001 a v usmerneniach dozorného úradu z roku 2008 sa zameriavali na produkciu filmov. Ako už bolo uvedené, niektoré štáty EHP však takisto podporujú iné súvisiace činnosti, ako sú tvorba scenárov, rozvoj, filmová distribúcia alebo propagácia filmov (vrátane filmových festivalov). Cieľ chrániť a podporovať kultúrnu rozmanitosť Európy prostredníctvom audiovizuálnych diel sa dá dosiahnuť, len ak tieto diela uvidí široké publikum. Pomoc len výrobe nesie v sebe riziká, že sa zvýši ponuka audiovizuálnych diel bez toho, aby výsledné audiovizuálne diela boli riadne distribuované alebo dostatočne propagované. Je preto vhodné zabezpečiť, aby pomoc mohla pokrývať všetky aspekty filmovej výroby počínajúc vytvorením koncepcie príbehu až po jeho sprostredkovanie publiku.

20. Pokiaľ ide o pomoc pre kiná, potrebné sumy sú obyčajne nízke, takže napríklad kiná na vidieku a klubové kiná by vďaka úrovni pomoci, ktorá patrí do pôsobnosti nariadenia o pomoci de minimis, mali získať dostatok prostriedkov (13). Ak však štát EHP vie odôvodniť požiadavku väčšej podpory kín, táto pomoc sa bude posudzovať podľa súčasných usmernení ako pomoc na podporu kultúry v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP. Pomoc pre kiná podporuje kultúru, pretože základným účelom kín je šírenie kultúrneho produktu alebo filmu.

21. Niektoré štáty EHP zvažovali podporu pre audiovizuálne projekty, ktoré presahujú rámec tradičného poňatia filmovej a televíznej produkcie. Transmediálne podávanie príbehu (známe aj ako viacplatformové alebo intermediálne podávanie príbehu) je technika podávania príbehu cez viacnásobné platformy a formáty s využitím digitálnej technológie, ako napríklad cez filmy a videohry. Dôležité je, že jednotlivé časti príbehu sú navzájom prepojené (14). Keďže transmediálne projekty sú nevyhnutne spojené s výrobou filmu, zložka filmovej produkcie sa považuje za audiovizuálne dielo v rámci rozsahu pôsobnosti týchto usmernení.

22. A naopak, hoci videohry môžu v nadchádzajúcich rokoch predstavovať jednu z najrýchlejšie rastúcich foriem masmédií, nie všetky videohry sa nevyhnutne zaraďujú medzi audiovizuálne diela alebo kultúrne produkty. Pre videohry sú príznačné iné charakteristiky, pokiaľ ide o výrobu, distribúciu, marketing a ich využívanie, ako pre filmy. Preto sa pravidlá navrhnuté pre filmovú produkciu nemôžu automaticky uplatňovať aj na videohry. Okrem toho, na rozdiel od filmového a televízneho sektora nemá Komisia a dozorný úrad k dispozícii dostačujúci počet rozhodnutí o štátnej pomoci v oblasti videohier. Tieto usmernenia sa preto nevzťahujú na pomoc poskytovanú na videohry. Akékoľvek opatrenia pomoci na podporu videohier, ktoré nespĺňajú podmienky všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách (General Block Exemption Regulation – GBER) (15) alebo nariadenia o pomoci de minimis, sa budú naďalej posudzovať jednotlivo. Pokiaľ bude možné preukázať potrebu systému pomoci zameranej na videohry, ktoré majú kultúrny alebo vzdelávací účel, dozorný úrad analogicky uplatní kritériá intenzity pomoci uvedené v týchto usmerneniach.

4.2. KULTÚRNE KRITÉRIUM

23. Na to, aby bola pomoc audiovizuálnemu sektoru zlučiteľná s článkom 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP, musí podporovať kultúru, pričom za vymedzenie pojmu „kultúrny produkt“ sú predovšetkým zodpovedné štáty EHP. Pri posudzovaní systému audiovizuálnej podpory dozorný úrad uznáva, že jeho úloha sa obmedzuje na overovanie toho, či v štátoch EHP fungujú náležité účinné overovacie mechanizmy, ktoré sú schopné zabrániť zjavným chybám. To by sa dosiahlo tým, že by existoval buď postup výberu, v rámci ktorého by sa na základe kultúrnych kritérií určili audiovizuálne diela, ktoré by mali pomoc získať, alebo kultúrny profil, ktorý by mali spĺňať všetky audiovizuálne diela na to, aby mohli pomoc získať. V súlade s Dohovorom UNESCO o ochrane a podpore rôznorodosti kultúrneho prejavu z roku 2005 (16) dozorný úrad podotýka, že skutočnosť, že určitý film má komerčný charakter, nebráni tomu, aby bol hodnotný aj z kultúrneho hľadiska.

24. Jazyková rozmanitosť je dôležitým prvkom kultúrnej rozmanitosti, a preto ochrana a podpora používania jedného jazyka alebo viacerých jazykov štátu EHP takisto slúži na podporu kultúry (17). Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora môže podpora jazyka štátu EHP (18), ako aj kultúrna politika (19) predstavovať dôvod vyššieho všeobecného záujmu, ktorý by odôvodňoval obmedzenie slobodného poskytovania služieb. Štát EHP môže preto ako podmienku pomoci vyžadovať okrem iného to, aby sa film produkoval v určitom jazyku, ak sa stanoví, že táto požiadavka je potrebná a primeraná na sledovanie kultúrneho cieľa v audiovizuálnom sektore, ktorý môže takisto podporovať slobodu prejavu rôznych sociálnych, náboženských, filozofických alebo lingvistických zoskupení, ktoré sú prítomné v danom regióne. Skutočnosť, že takéto kritérium môže v praxi predstavovať výhodu pre kinematografické produkčné spoločnosti, ktoré pracujú v jazyku, na ktorý sa uvedené kritérium vzťahuje, sa zdá byť nevyhnutným sprievodným javom sledovaného cieľa (20).

4.3. POVINNOSŤ ÚZEMNEJ VIAZANOSTI VÝDAVKOV

25. Odkedy Európska komisia začala sledovať systémy na podporu filmu, venuje sa osobitná pozornosť povinnosti uloženej orgánmi poskytujúcimi pomoc, na základe ktorej musia filmoví producenti vynaložiť určitú časť rozpočtu na filmovú produkciu na určitom území (tzv. povinnosť územnej viazanosti výdavkov). Oznámenie o kinematografii z roku 2001 a usmernenia dozorného úradu z roku 2008 umožnili štátom EHP požadovať, aby sa na ich území vynaložilo až do 80 % celkového rozpočtu na film. Systémy, v rámci ktorých sa výška pomoci definuje ako percentuálny podiel výdavkov na produkčnú činnosť, ktorá sa vykonáva v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje, sa už svojou koncepciou snažia dosiahnuť, aby sa čo najviac produkčnej činnosti vykonalo v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje, a obsahujú neoddeliteľný prvok územnej viazanosti výdavkov. V týchto usmerneniach je potrebné zohľadniť tieto odlišné typy systémov pomoci, ktoré sú v súčasnosti zavedené.

26. Povinnosť územnej viazanosti výdavkov predstavuje obmedzenie pre vnútorný trh audiovizuálnej produkcie. Komisia preto dala vypracovať externú štúdiu o podmienkach územnej viazanosti uložených audiovizuálnej produkcii, ktorá bola dokončená v roku 2008 (21). Ako sa uviedlo pri predĺžení platnosti oznámenia o kinematografii v roku 2009, závery štúdie neboli v otázke, či pozitívne účinky podmienky územnej viazanosti prevážili nad negatívnymi účinkami, jednoznačné.

27. V rámci štúdie sa však zistilo, že náklady na filmovú produkciu sa zdajú vyššie v krajinách, ktoré uplatňujú podmienky územnej viazanosti, než v krajinách, ktoré ich neuplatňujú. V rámci štúdie sa takisto zistilo, že podmienky územnej viazanosti môžu predstavovať určité prekážky pre koprodukcie, v dôsledku čoho môžu byť menej efektívne. Celkovo z uvedenej štúdie vyplynulo, že obmedzujúcejšia povinnosť územnej viazanosti výdavkov nevedie k pozitívnym účinkom dostatočným na odôvodnenie zachovania súčasnej úrovne obmedzení. Štúdia takisto nepreukázala nevyhnutnosť týchto podmienok z hľadiska sledovaných cieľov.

28. Vnútroštátne opatrenie, ktoré bráni vo výkone základných slobôd zaručených Dohodou o EHP, môže byť akceptovateľné len pri dodržaní niekoľkých podmienok: musí sa ním sledovať dôvod vyššieho všeobecného záujmu, musí byť spôsobilé zabezpečiť dosiahnutie cieľa, ktorý sa ním sleduje, a nesmie ísť nad rámec toho, čo je na dosiahnutie tohto cieľa nevyhnutné (22). Špecifické charakteristiky filmového priemyslu, najmä mimoriadna mobilita produkcií, a podpora kultúrnej rozmanitosti, národnej kultúry a jazykov môžu predstavovať dôvod vyššieho všeobecného záujmu, na základe ktorého možno odôvodniť obmedzenie výkonu základných slobôd. Dozorný úrad preto naďalej uznáva, že tieto podmienky môžu byť do určitej miery nevyhnutné na zachovanie dostatočného rozsahu infraštruktúry pre filmovú produkciu v štáte EHP alebo regióne, ktorý pomoc poskytuje.

29. Takmer žiadny štát EHP neukladá povinnosť územnej viazanosti výdavkov do stropu 80 % rozpočtu na produkciu, ktorý je povolený oznámením z roku 2001 a usmerneniami dozorného úradu z roku 2008. Niektoré štáty EHP nemajú vo svojich systémoch povinnosť územnej viazanosti výdavkov vôbec. Mnohé regionálne systémy sú viazané na výšku pomoci a obsahujú požiadavku, na základe ktorej sa 100 % alebo 150 % výšky tejto pomoci musí alebo by sa malo vynaložiť v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje, pričom nie je určené, akého pôvodu majú byť subdodávateľské služby alebo tovar použitý v produkcii. V rámci niektorých systémov môže producent, ktorý dostáva pomoc, vynaložiť vyše 20 % rozpočtu na produkciu mimo daného štátu EHP. Niektoré štáty EHP stanovujú pomoc na filmovú produkciu ako percentuálny podiel výlučne miestnych výdavkov.

30. Výška výdavkov, ktoré podliehajú povinnosti územnej viazanosti, by prinajmenšom mala byť primeraná skutočnému finančnému záväzku štátu EHP a nie celkovému rozpočtu na produkciu. Táto podmienka sa však v prípade kritéria územnej viazanosti uvedeného v oznámení z roku 2001 (23) alebo v usmerneniach dozorného úradu z roku 2008 automaticky neuplatňovala.

31. V podstate existujú dva rôzne mechanizmy pomoci, ktoré uplatňujú štáty EHP poskytujúce pomoc na filmovú produkciu: pomoc poskytnutá – napr. prostredníctvom výberovej komisie – vo forme priamych grantov, napr. definovaná ako percentuálny podiel rozpočtu na produkciu a pomoc poskytnutá a definovaná ako podiel výdavkov na produkciu v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje (napr. daňový stimul).

32. V bode 48 sa stanovujú obmedzenia pre každý mechanizmus, v rámci ktorého dozorný úrad môže akceptovať, že štát EHP uplatňuje povinnosť územnej viazanosti výdavkov, ktorá by sa ešte mohla považovať za potrebnú a primeranú kultúrnemu cieľu.

33. V prípade pomoci poskytovanej vo forme grantov by maximálna úroveň povinnosti územnej viazanosti výdavkov mala byť obmedzená na 160 % výšky pomoci. To zodpovedá predchádzajúcemu pravidlu „80 % rozpočtu na produkciu“, keď intenzita pomoci dosiahne všeobecnú maximálnu úroveň stanovenú v bode 51 ods. 2, konkrétne 50 % rozpočtu na produkciu (24).

34. V prípade pomoci poskytovanej ako percentuálny podiel výdavkov na produkčnú činnosť v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje, existuje motivácia minúť v tomto členskom štáte viac s cieľom dostať väčšiu pomoc. Obmedzenie oprávnenej produkčnej činnosti na takú, ktorá sa vykonáva v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje, je územným obmedzením. Preto sa na účel stanovenia obmedzenia, ktoré je porovnateľné s obmedzením pre granty, určila maximálna výška výdavkov podliehajúca povinnosti územnej viazanosti výdavkov na 80 % rozpočtu na produkciu.

35. Okrem toho môže v rámci obidvoch mechanizmov každý systém obsahovať kritérium oprávnenosti vyžadujúce minimálnu mieru produkčnej činnosti na území štátu EHP, ktorý pomoc poskytuje. Táto miera nesmie presiahnuť 50 % rozpočtu na produkciu.

36. V každom prípade nie sú štáty EHP povinné ukladať povinnosť územnej viazanosti výdavkov.

4.4. KONKURENCIA PRI LÁKANÍ VEĽKÝCH ZAHRANIČNÝCH FILMOVÝCH PRODUKCIÍ

37. Od roku 2001 niekoľko štátov EHP zaviedlo systémy s cieľom prilákať produkcie mimoriadne atraktívnych filmov do Európy, v globálnej konkurencii s lokalitami a kapacitami na iných miestach, ako napríklad v Spojených štátoch, Kanade, na Novom Zélande či v Austrálii. Účastníci verejných konzultácií, ktoré predchádzali novému oznámeniu Komisie, sa zhodli, že takéto produkcie sú nevyhnutné na zachovanie vysokokvalitnej audiovizuálnej infraštruktúry, prispievajú k plnému využitiu špičkovo zariadených filmových štúdií, ich vybavenia a zamestnancov a prispievajú k šíreniu technológií a praktických a odborných poznatkov. Už čiastočné využívanie zariadení zahraničnými produkciami by prispelo k vybudovaniu kapacít, ktoré by sa mohli využívať aj na uskutočňovanie vysokokvalitných a atraktívnych európskych produkcií.

38. Pokiaľ ide o možný dosah na európsky audiovizuálny sektor, zahraničné produkcie môžu mať trvalý vplyv, keďže zvyčajne do veľkej miery využívajú miestnu infraštruktúru a miestnych hercov. Celkovo tak môžu mať pozitívny účinok na audiovizuálny sektor danej krajiny. Treba taktiež poznamenať, že mnohé z filmov sú napriek tomu, že sú považované za projekty z tretích krajín, v skutočnosti koprodukcie zahrňujúce aj európskych producentov. Tieto dotácie by teda zároveň prispeli k propagácii európskych audiovizuálnych diel a k zachovaniu filmových zariadení pre národné produkcie.

39. Dozorný úrad preto zastáva názor, že takáto pomoc môže byť v zásade zlučiteľná s článkom 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP ako pomoc na podporu kultúry za rovnakých podmienok ako pomoc pre európsku produkciu. Keďže však výška pomoci pre veľké medzinárodné produkcie môže byť veľmi veľká, dozorný úrad bude sledovať ďalší vývoj tohto typu pomoci s cieľom zabezpečiť, aby sa hospodárska súťaž uskutočňovala najmä na základe kvality a ceny a nie na základe štátnej pomoci.

4.5. CEZHRANIČNÉ PRODUKCIE

40. Máloktoré európske filmy sa distribuujú mimo územia, na ktorom boli vyrobené. Pravdepodobnosť, že európsky film sa bude distribuovať v niekoľkých štátoch EHP, je väčšia v prípade koprodukcií, do ktorých sú zapojení producenti z viacerých krajín. Vzhľadom na dôležitosť spolupráce producentov z rôznych štátov EHP pri produkcii európskych diel, ktoré sa premietajú vo viacerých štátoch EHP, dozorný úrad zastáva názor, že vyššia intenzita pomoci je oprávnená v prípade koprodukcií financovaných viac než jedným štátom EHP, na ktorých sa podieľajú producenti z viac než jedného štátu EHP.

4.6. FILMOVÉ DEDIČSTVO

41. Podľa názoru dozorného úradu by filmy mali byť zhromažďované, uchovávané a dostupné pre budúce generácie na kultúrne a vzdelávacie účely. V záveroch Rady pre vzdelávanie, mládež, kultúru a šport z 18. novembra 2010 (25), ktoré sa týkali filmového dedičstva, boli členské štáty EÚ vyzvané, aby zabezpečili, že filmy, ktoré dostali podporu vo forme štátnej pomoci, budú uložené v inštitúcii filmového dedičstva (26), podľa možností spoločne so všetkým súvisiacim materiálom a príslušnými právami vo vzťahu k zachovaniu a kultúrnemu a nekomerčnému použitiu filmov a súvisiaceho materiálu.

42. Niektoré členské štáty EÚ zaviedli postup vyplácania poslednej splátky pomoci po tom, ako inštitúcia filmového dedičstva potvrdí uloženie dotovaného filmu. Ukázalo sa, že tento postup je efektívnym nástrojom na presadenie zmluvnej povinnosti uloženia filmu.

43. Niektoré členské štáty EÚ vo svojich dohodách o grante takisto zaviedli ustanovenia, ktorými sa po dohodnutom období umožňuje použitie filmov financovaných z verejných prostriedkov na osobitné účely inštitúcií filmového dedičstva v rámci ich plnenia úloh verejného záujmu a za predpokladu, že to nie je v rozpore s bežným použitím filmu.

44. Podľa názoru dozorného úradu by štáty EHP mali producentov podnecovať a podporovať aj v tom, aby uložili kópiu dotovaného filmu v inštitúcii filmového dedičstva určenej financujúcim orgánom na uchovanie, ako aj na špecifické nekomerčné použitie dohodnuté s držiteľom (držiteľmi) práv v súlade s právami duševného vlastníctva a bez toho, aby tým bolo dotknuté spravodlivé odmeňovanie pre držiteľa (držiteľov) práv po dohodnutej lehote stanovenej v dohode o grante a takým spôsobom, že to nie je v rozpore s bežným použitím filmu.

5. POSUDZOVANIE ZLUČITEĽNOSTI POMOCI

45. Pri posudzovaní pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela dozorný úrad na základe vyššie uvedeného overuje: — po prvé, či systém pomoci rešpektuje zásadu „všeobecnej oprávnenosti“, t. j. dozorný úrad musí overiť, či systém neobsahuje klauzuly, ktoré by boli v rozpore s ustanoveniami Dohody o EHP v iných oblastiach, ako je štátna pomoc, — po druhé, či systém spĺňa špecifické kritériá zlučiteľnosti pomoci, ktoré sú uvedené ďalej v texte.

5.1. VŠEOBECNÁ OPRÁVNENOSŤ

46. Dozorný úrad sa musí najprv uistiť, že systém pomoci rešpektuje zásadu „všeobecnej oprávnenosti“ tým, že overí, či podmienky oprávnenosti a kritériá na poskytnutie pomoci neobsahujú klauzuly, ktoré by boli v rozpore s Dohodou o EHP v iných oblastiach, ako je štátna pomoc. Dozorný úrad musí okrem iného zabezpečiť, aby sa dodržiavali zásady zakazujúce diskrimináciu z dôvodu štátnej príslušnosti, ďalej zásada voľného pohybu tovaru, voľného pohybu pracovných síl, slobody usadiť sa, slobody poskytovať služby a voľného pohybu kapitálu (články 4, 8, 28, 31, 36 a 40 Dohody o EHP). Dozorný úrad presadzuje dodržiavanie týchto zásad v spojení s uplatňovaním pravidiel hospodárskej súťaže v prípadoch, keď ustanovenia, ktoré sú v rozpore s týmito zásadami, nemožno oddeliť od fungovania systému.

47. V súlade s vyššie uvedenými zásadami nesmie systém pomoci napríklad vyhradiť pomoc výlučne pre štátnych príslušníkov daného členského štátu; požadovať od príjemcov, aby mali postavenie vnútroštátneho podniku založeného podľa vnútroštátneho obchodného práva (podniky založené v jednom zo štátov EHP a pôsobiace prostredníctvom stálej pobočky alebo agentúry v inom štáte musia byť takisto oprávnené na čerpanie pomoci; okrem toho by sa požiadavka týkajúca sa agentúry mala presadzovať len po vyplatení pomoci) ani ukladať zahraničným spoločnostiam poskytujúcim služby súvisiace s výrobou filmu povinnosť, aby obchádzali podmienky smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES, pokiaľ ide o ich vyslaných pracovníkov (27).

48. Vzhľadom na špecifickú situáciu európskeho filmového sektora môžu systémy podpory filmovej produkcie buď: vyžadovať, aby sa do 160 % výšky pomoci, ktorá sa poskytla na produkciu daného audiovizuálneho diela, minulo na území, na ktorom sa pomoc poskytuje, alebo vypočítať výšku pomoci poskytnutej na produkciu daného audiovizuálneho diela ako percentuálny podiel výdavkov na činnosti spojené s filmovou produkciou v štáte EHP, ktorý pomoc poskytuje, zvyčajne v prípade systémov podpory vo forme daňových stimulov.

49. V obidvoch prípadoch môžu štáty EHP podmieniť spôsobilosť na čerpanie pomoci minimálnou mierou produkčnej činnosti na svojom území. Táto miera však nemôže presiahnuť 50 % celkového rozpočtu na produkciu. Okrem toho nesmie územná viazanosť v žiadnom prípade presiahnuť 80 % celkového rozpočtu na produkciu.

5.2. OSOBITNÉ KRITÉRIÁ POSUDZOVANIA PODľA ČLÁNKU 61 ODS. 3 PÍSM. c) DOHODY O EHP

50. Cieľom podpory produkcie európskych audiovizuálnych diel a zabezpečenia infraštruktúry potrebnej na ich produkciu a šírenie je formovanie európskych kultúrnych identít a posilnenie kultúrnej rozmanitosti. Účelom pomoci je teda podpora kultúry. Takáto pomoc môže byť zlučiteľná s Dohodou o EHP v súlade s článkom 61 ods. 3 písm. d) Dohody o EHP. Podniky v sektore filmovej a televíznej produkcie môžu využívať aj iné druhy pomoci, ktoré sa poskytujú podľa článku 61 ods. 3 písm. a) a c) Dohody o EHP (napr. regionálnu pomoc, pomoc malým a stredným podnikom, výskum a vývoj, pomoc pre odbornú prípravu alebo zamestnanosť), a to v medziach maximálnej intenzity pomoci v prípade kumulácie pomoci.

51. Pri systémoch určených na podporu tvorby scenárov, vývoja, produkcie, distribúcie a propagácie audiovizuálnych diel, na ktoré sa vzťahujú tieto usmernenia, dozorný úrad pri posudzovaní zlučiteľnosti systému s článkom 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP preskúma pri audiovizuálnych dielach, ktorým bude poskytnutá pomoc, tieto kritériá: 1. Pomoc je určená priamo na realizáciu diela z oblasti kultúry. Každý štát EHP pomocou účinného overovacieho postupu, ktorý má zabrániť zjavným chybám, zaistí, aby obsah produkcie, na ktorú sa poskytuje pomoc, mal kultúrny charakter podľa jeho vnútroštátnych kritérií, a to buď výberom filmových návrhov prostredníctvom poroty alebo osoby poverenej výberom, alebo – v prípade, že nie je zavedený takýto postup výberu – zostavením zoznamu kultúrnych kritérií, s ktorými sa každé audiovizuálne dielo porovná. 2. Intenzita pomoci sa musí v zásade obmedziť na 50 % rozpočtu na produkciu s cieľom stimulovať bežné obchodné iniciatívy. Intenzita pomoci pre cezhraničné produkcie financované viac než jedným štátom EHP, na ktorých sa podieľajú producenti z viac než jedného štátu EHP, môže predstavovať až 60 % rozpočtu na produkciu. Náročné audiovizuálne diela (28) a koprodukcie, do ktorých sú zapojené krajiny zo zoznamu DAC vydaného OECD (29), nepodliehajú týmto obmedzeniam. Filmy, ktorých jediné originálne znenie je v úradnom jazyku štátu EHP s malým územím, neveľkou populáciou alebo neveľkou jazykovou oblasťou, možno v tomto kontexte považovať za náročné audiovizuálne diela. 3. Pre pomoc na tvorbu scenárov alebo vývoj v zásade neexistuje žiadne obmedzenie. Ak sa však výsledný scenár alebo projekt skutočne použije na výrobu filmu, náklady na tvorbu scenára a vývoj sa následne premietnu do rozpočtu na produkciu a zohľadnia sa vo výpočte maximálnej intenzity pomoci pre dané audiovizuálne dielo podľa pododseku 2 tohto oddielu. 4. Na náklady na distribúciu a propagáciu audiovizuálnych diel, ktoré sú oprávnené získať pomoc na produkciu, sa môže poskytnúť pomoc s rovnakou intenzitou, akú mala alebo mohla mať samotná pomoc na ich produkciu. 5. Okrem pomoci na tvorbu scenára, vývoj, distribúciu alebo propagáciu nie je povolená iná pomoc na osobitné činnosti spojené s produkciou. Pomoc sa preto nesmie vyhradiť na jednotlivé časti reťazca filmovej produkcie. Akákoľvek pomoc na produkciu určitého audiovizuálneho diela by sa mala poskytovať do jeho celkového rozpočtu. Producent by mal mať možnosť vybrať si, ktoré položky rozpočtu minie v iných štátoch EHP. Týmto spôsobom sa má zabezpečiť, aby pomoc mala neutrálny stimulačný účinok. Viazanie pomoci na konkrétne jednotlivé položky filmového rozpočtu by mohlo mať za následok, že by sa takáto pomoc využila na účely uprednostňovania takých sektorov na vnútroštátnej úrovni, ktoré poskytujú práve tieto podporované položky, čo by nebolo nezlučiteľné s Dohodou o EHP. 6. Štáty EHP by mali producentov podnecovať a podporovať v tom, aby uložili kópiu dotovaného filmu v inštitúcii filmového dedičstva určenej financujúcim orgánom na uchovanie, ako aj na špecifické nekomerčné použitie dohodnuté s držiteľom (držiteľmi) práv v súlade s právami duševného vlastníctva a bez toho, aby tým bolo dotknuté spravodlivé odmeňovanie pre držiteľa (držiteľov) práv po dohodnutej lehote stanovenej v dohode o grante a takým spôsobom, že to nie je v rozpore s bežným použitím filmu. 7. Pomoc sa poskytuje transparentným spôsobom. Štáty EHP musia na osobitnej webovej stránke alebo na osobitnej webovej stránke s vyhľadávaním informácií z viacerých webových stránok uverejniť aspoň tieto informácie: úplné znenie schváleného systému pomoci a jeho vykonávacie ustanovenia, názov príjemcu pomoci, názov a povahu činnosti alebo projektu, ktorým bola poskytnutá pomoc, výšku pomoci a intenzitu pomoci ako podiel celkového rozpočtu činnosti alebo projektu, ktorým bola poskytnutá pomoc. Takéto informácie musia byť uverejnené online po prijatí rozhodnutia o poskytnutí pomoci, musia sa uchovávať najmenej desať rokov a byť prístupné širokej verejnosti bez obmedzení (30).

52. Na modernizáciu kín vrátane ich digitalizácie sa môže poskytnúť pomoc v prípade, že štáty EHP vedia odôvodniť nevyhnutnosť, primeranosť a adekvátnosť takejto pomoci. Na tomto základe by dozorný úrad posúdil, či systém je v súlade s článkom 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP.

53. Pri zisťovaní, či sa dodržiava maximálna intenzita pomoci, treba vziať do úvahy celkovú výšku verejnej podpory poskytnutej štátmi EHP na podporovanú činnosť alebo projekt, bez ohľadu na to, či sa pomoc financuje z miestnych, regionálnych alebo celoštátnych zdrojov alebo zo zdrojov EÚ. Finančné prostriedky pridelené priamo v rámci programov EÚ, napríklad programu MEDIA, bez účasti štátov EHP v rozhodovaní o pridelení zdrojov, sa však nepovažujú za štátne zdroje. Preto sa tieto prostriedky pri zisťovaní dodržiavania stropu pomoci nezohľadňujú.

6. PRÍSLUŠNÉ OPATRENIA

54. Ako príslušné opatrenia podľa článku 62 ods. 1 Dohody o EHP dozorný úrad navrhuje, aby štáty EHP uviedli svoje súčasné systémy financovania filmov do súladu s týmito usmerneniami do dvoch rokov od ich uverejnenia v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie. Štáty EHP by mali potvrdiť dozornému úradu do jedného mesiaca od uverejnenia týchto usmernení v dodatku EHP k úradnému vestníku, že s navrhovanými príslušnými opatreniami súhlasia. Ak dozorný úrad nedostane žiadnu odpoveď, bude to považovať za vyjadrenie nesúhlasu daného štátu EHP.

7. UPLATŇOVANIE

55. Dozorný úrad bude uplatňovať zásady stanovené v týchto usmerneniach od 1. apríla 2014.

56. Dozorný úrad uplatní tieto usmernenia na všetky notifikované opatrenia pomoci, v prípade ktorých bude vyzvaný prijať rozhodnutie po 1. apríli 2014, a to aj v prípade, že opatrenia pomoci boli notifikované pred týmto dátumom.

57. Dozorný úrad posúdi zlučiteľnosť s Dohodou o EHP v prípade akejkoľvek pomoci poskytnutej bez jeho schválenia, a teda v rozpore s článkom 1 ods. 3 časti I protokolu 3 k Dohode medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu na základe: a) týchto usmernení, ak bola pomoc čiastočne alebo úplne poskytnutá po uverejnení týchto usmernení v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie; b) usmernení dozorného úradu z roku 2008 vo všetkých ostatných prípadoch.

(1) Tieto usmernenia zodpovedajú oznámeniu Európskej komisie o štátnej pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela (Ú. v. EÚ C 332, 15.11.2013, s. 1).

(2) Štáty EZVO sa považujú za riadnych členov programu MEDIA.

(3) PWC Global Entertainment and Media Outlook 2013 – 2017, http://www.pwc.com/gx/en/global-entertainment-media-outlook/segment-insights/filmed-entertainment.jhtml

(4) Štúdia, ktorú vypracovala spoločnosť KEA European Affairs, Multi-Territory Licensing of Audiovisual Works in the European Union (Multiteritoriálne udeľovanie licencií pre audiovizuálne diela v Európskej únii), záverečná správa vypracovaná pre Európsku komisiu, GR pre informačnú spoločnosť a média, október 2010, s. 21, http://www.keanet.eu/docs/mtl%20-%20full%20report%20en.pdf.

(5) Nórsko: rozhodnutia č. 32/02/COL z 20. februára 2002, č. 169/02/COL z 18. septembra 2002, č. 186/03/COL z 29. októbra 2003, č. 179/05/COL z 15. júla 2005, č. 342/06/COL zo 14. novembra 2006, č. 430/08/COL z 2. júla 2008, č. 774/08/COL z 10. decembra 2008, č. 289/09/COL z 1. júla 2009, ako aj rozhodnutie č. 180/09/COL z 31. marca 2009; Island: rozhodnutia č. 114/99/COL zo 4. júna 1999, č. 380/00/COL z 18. decembra 2000, č. 390/06/COL z 13. decembra 2006, č. 255/09/COL z 10. júna 2009 a č. 262/12/COL zo 4. júla 2012; Lichtenštajnsko: rozhodnutia č. 192/00/COL z 27. septembra 2000, č. 267/06/COL z 20. septembra 2006 a č. 395/11/COL zo 14. decembra 2011.

(6) Lichtenštajnské kniežatstvo však nie je zmluvnou stranou Dohovoru UNESCO o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov.

(7) Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o určitých právnych aspektoch súvisiacich s kinematografickými a inými audiovizuálnymi dielami (Ú. v. ES C 43, 16.2.2002, s. 6).

(8) Ú. v. EÚ C 123, 30.4.2004, s. 1.

(9) Ú. v. EÚ C 134, 16.6.2007, s. 5.

(10) Ú. v. EÚ C 31, 7.2.2009, s. 1.

(11) Aktualizované znenie usmernení o štátnej pomoci je uverejnené na webovej lokalite dozorného úradu: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/. Časť VII usmernení o štátnej pomoci stanovuje osobitné pravidlá pre daný sektor týkajúce sa štátnej pomoci na kinematografické a iné audiovizuálne diela (Ú. v. EÚ L 105, 21.4.2011, s. 32, a dodatok k EHP č. 23, 21.4.2011, s. 1).

(12) Najmä rozsudok Súdneho dvora z 10. marca 2005 vo veci Laboratoires Fournier (C-39/04), Zb. 2005, s. I-2057.

(13) Nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 379, 28.12.2006, s. 5) začlenené do bodu 1a prílohy XV k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 29/2007 (Ú. v. EÚ L 209, 9.8.2007, s. 52, a dodatok EHP č. 38, 9.8.2007, s. 34), ktoré nadobudlo účinnosť 28.4.2007. Toto nariadenie sa nahradilo nariadením Komisie (EÚ) č. 1407/2013 z 18. decembra 2013 o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 352, 24.12.2013, s. 1). Nariadenie sa začlení do Dohody o EHP.

(14) Nemali by sa zamieňať s tradičnými viacplatformovými mediálnymi licenciami, voľnými pokračovaniami príbehov alebo adaptáciami.

(15) Nariadenie Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov 87 a 88 zmluvy (všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách) (Ú. v. EÚ L 214, 9.8.2008, s. 3), zmenené nariadením Komisie (EÚ) č. 1224/2013 z 29. novembra 2013, pokiaľ ide o obdobie jeho uplatňovania (Ú. v. EÚ L 320, 30.11.2013, s. 22), začlenené ako bod 1j do prílohy XV k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 29/2014 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku ani v dodatku EHP), ktoré nadobudlo účinnosť 15. februára 2014.

(16) V článku 4 ods. 4 dohovoru sa stanovuje: „Kultúrne aktivity, tovary a služby sú aktivity, tovary a služby, ktoré […] stelesňujú alebo odovzdávajú kultúrne prejavy nezávisle od obchodnej hodnoty, ktorú môžu mať. Kultúrne aktivity môžu mať účel samy osebe alebo môžu prispievať na produkciu kultúrnych tovarov a služieb“.

(17) Rozsudok Súdneho dvora z 5. marca 2009, UTECA, vec C-222/07, body 27 – 33.

(18) Rozsudok Súdneho dvora z 13. decembra 2007, United Pan-Europe Communications Belgium, vec C-250/06, bod 43.

(19) Rozsudok Súdneho dvora z 28. októbra 1999, ARD, vec C-6/98, bod 50.

(20) Rozsudok Súdneho dvora z 5. marca 2009, UTECA, vec C-222/07, body 34 a 36.

(21) Štúdia z roku 2008 o hospodárskom a kultúrnom vplyve ustanovení o územnej viazanosti systémov štátnej pomoci pre filmy a audiovizuálne produkcie, a to najmä na koprodukcie (Study on the Economic and Cultural Impact, notably on Co-productions, of Territorialisation Clauses of state aid Schemes for Films and Audiovisual Productions), http://ec.europa.eu/avpolicy/docs/library/studies/territ/final_rep.pdf.

(22) Rozsudok UTECA, vec C-222/07, § 25.

(23) Ak napríklad producent filmu s rozpočtom desať miliónov EUR požiada o pomoc zo systému poskytujúceho najviac jeden milión EUR na jeden film, je neprimerané vylúčiť tento film zo systému preto, že producent neplánuje minúť aspoň osem miliónov EUR z rozpočtu na produkciu na území štátu, ktorý pomoc poskytuje.

(24) Ak napríklad producent filmu s rozpočtom 10 miliónov EUR požiada o pomoc zo systému poskytujúceho najviac 1 milión EUR na jeden film, od producenta sa môže očakávať len to, že 1,6 milióna EUR rozpočtu na produkciu minie na území štátu, ktorý pomoc poskytuje. Ak by však rozpočet filmu bol 2 milióny EUR a dostal by maximálnu výšku pomoci, na producenta by sa vzťahovala povinnosť územnej viazanosti výdavkov zodpovedajúca 80 % rozpočtu na produkciu.

(25) Ú. v. EÚ C 324, 1.12.2010, s. 1.

(26) Členské štáty určujú inštitúcie filmového dedičstva s cieľom zhromažďovať, uchovávať a sprístupňovať filmové dedičstvo na kultúrne a vzdelávacie účely.

(27) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (Ú. v. ES L 18, 21.1.1997, s. 1), ktorá je začlenená ako bod 30 do prílohy XVIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 37/98 (Ú. v. ES L 310, 19.11.1998, s. 25, a dodatok EHP č. 48, 19.11.1998, s. 260), ktoré nadobudlo účinnosť 1. mája 1998.

(28) Napríklad krátke filmy, prvé a druhé filmy režisérov-debutantov, dokumentárne filmy, nízkorozpočtové alebo z komerčného hľadiska inak náročné diela. Podľa zásady subsidiarity je na každom štáte EHP, aby na základe vnútroštátnych parametrov definoval pojem „náročný film“.

(29) V zozname DAC sa uvádzajú všetky krajiny a územia oprávnené na oficiálnu rozvojovú pomoc. Patria k nim všetky krajiny s nízkymi alebo strednými príjmami na základe hrubého národného dôchodku (HND) na obyvateľa podľa dokumentu, ktorý uverejňuje Svetová banka, s výnimkou členov skupiny G8, členských štátov EÚ a krajín s určeným dátumom pristúpenia k EÚ. Zoznam obsahuje aj všetky najmenej rozvinuté krajiny, ako ich vymedzuje Organizácia Spojených národov. Pozri: http://www.oecd.org/document/45/0,3746,en_2649_34447_2093101_1_1_1_1,00.html. Treba poznamenať, že len Nórsko a Island sú členmi DAC, a teda sa pri vytváraní vnútroštátnych politík rozvojovej spolupráce riadia usmerneniami a referenčnými dokumentmi DAC.

(30) Tieto informácie by mali byť pravidelne aktualizované (napríklad každých šesť mesiacov) a musia byť dostupné vo voľne použiteľných formátoch.