ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 143/7

Informácie oznámené štátmi EZVO o štátnej pomoci poskytnutej v súlade s aktom uvedeným v bode 1f prílohy XV k Dohode o EHP (nariadenie Komisie (ES) č. 70/2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc malým a stredným podnikom)

(2007/C 143/05)

Číslo pomoci: Pomoc pre MSP – 4/2006 – Nórsko

Štát EZVO: Nórsko

Názov schémy štátnej pomoci: Schéma na podporu inovácií v oblasti spracovania dreva

Právny základ: St.prp. nr 1, chapter 1149 under item 71. Yearly letter of allocation from the Royal Ministry of Food and Agriculture

Ročné výdavky plánované v rámci schémy štátnej pomoci: Celková ročná suma: približne 4,3 mil. EUR za rok

Maximálna intenzita pomoci: V súlade s článkom 4 ods. 2 až 6 a článkom 5 nariadenia a v súlade s článkami 5a až 5b nariadenia Komisie č. 364/2004

Dátum implementácie:

Trvanie schémy štátnej pomoci alebo individuálnej štátnej pomoci: Závislé od ročnej výšky pomoci, ktorú poskytnú orgány

Účel pomoci: Pomoc pre MSP

Príslušné odvetvia hospodárstva: Všetky odvetvia, ktoré prispievajú k väčšiemu využitiu dreva a k zvyšovaniu hodnoty v rámci reťazca výroby a spracovania dreva (okrem pomoci na rozvoj výroby bioenergie a výrobu celulózy a papiera)

Názov a adresa orgánu poskytujúceho pomoc:

Veľká individuálna štátna pomoc: V súlade s článkom 6 nariadenia
75.

Keď dominantný podnik zneužíva svoje postavenie so snahou o vylúčenie vo viac ako jednom štáte EHP, je takéto zneužívanie zvyčajne už svojou podstatou schopné ovplyvniť obchod medzi štátmi EHP. Takéto správanie má negatívny vplyv na hospodársku súťaž aj za hranicami jedného štátu EHP, pretože je pravdepodobné, že vychýli obchodu zo smeru, ktorým by sa uberal bez prítomnosti zneužívania. Charakter obchodu možno napríklad ovplyvniť, ak dominantný podnik poskytuje vernostné zľavy. Je pravdepodobné, že zákazníci, na ktorých sa vzťahuje výhradný systém zliav, nakupujú od konkurentov dominantného podniku menej, ako by nakupovali za bežných podmienok. Snaha o vylúčenie, ktorej cieľom je priamo odstrániť konkurenta, ako sú napríklad neprimerane nízke ceny, je taktiež schopná ovplyvniť obchod medzi štátmi EHP, vzhľadom na jej vplyv na konkurenčnú štruktúru trhu v EHP (56). Keď sa dominantný podnik správa tak, aby odstránil konkurenta pôsobiaceho vo viac ako jednom štáte EHP, je schopný ovplyvniť obchod viacerými spôsobmi. Po prvé, vzniká riziko, že ovplyvnený konkurent prestane pôsobiť ako zdroj zásobovania v EHP. Aj keď nedôjde k vylúčeniu cieľového podniku, je pravdepodobné, že jeho konkurenčné správanie bude v budúcnosti ovplyvnené, čo tiež môže mať vplyv na obchod medzi štátmi EHP. Po druhé, zneužívanie môže mať vplyv na ostatných konkurentov. Dominantný podnik môže prostredníctvom svojho dominantného správania svojim konkurentom naznačiť, že bude trestať pokusy o zapojenie sa do skutočnej hospodárskej súťaže. Po tretie, samotná skutočnosť odstránenia konkurenta môže stačiť na ovplyvnenie obchodu medzi štátmi EHP. To môže nastať aj v prípade, ak sa podnik, ktorému hrozí vylúčenie z trhu, zaoberá hlavne vývozom do tretích krajín (57). Ak hrozí narušenie efektívnej konkurenčnej trhovej štruktúry v EHP, uplatňuje sa právo EHP.
2.

Na druhej strane by sa mohli vyskytnúť deformácie trhu, ktoré nie sú potrebné na plnenie poslania verejnoprávnej služby. Napríklad keďže nižšie príjmy sú kryté zo štátnej pomoci, verejnoprávny vysielateľ by sa mohol ocitnúť v pokušení znižovať ceny reklamy alebo iných činností neverejnoprávnej služby na trhu, aby znížil príjmy konkurentov. Ak sa preukáže také správanie, nemalo by sa považovať za vlastné poslaniu verejnoprávnej služby, ktorou bol poverený vysielateľ. Kedykoľvek verejnoprávny vysielateľ znižuje ceny pri činnostiach neverejnoprávnej služby pod hodnotu, ktorá je potrebná na úhradu nezávislých nákladov, ktoré by výkonný komerčný prevádzkovateľ v podobnej situácii musel bežne uhrádzať, takýto postup by naznačoval prítomnosť nadmerných náhrad povinností verejnoprávnej služby. To by v každom prípade ovplyvnilo podmienky obchodovania a hospodársku súťaž v európskom hospodárskom priestore v rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spoločným záujmom.
1.

Určil, že Island si nesplnil záväzky vyplývajúce z článku 7 Dohody o EHP tým, že nezahrnul akt uvedený v bode 19bi prílohy IX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2016/778 z 2. februára 2016, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ so zreteľom na okolnosti a podmienky, za ktorých sa platba mimoriadnych príspevkov ex post môže čiastočne alebo úplne odložiť, a o kritériách na určenie činností, služieb a operácií so zreteľom na zásadné funkcie a na určenie oblastí obchodnej činnosti a súvisiacich služieb so zreteľom na hlavné oblasti obchodnej činnosti], ktorý sa upravuje v protokole 1 k Dohode o EHP, do svojho vnútroštátneho právneho poriadku.
—

Dozorný úrad EZVO prijal 29. júna 2020 vo veci č. 71480 rozhodnutie (ďalej len „rozhodnutie“), v ktorom dospel k záveru, že spoločnosť Telenor porušila článok 54 Dohody o EHP tým, že uplatňovala nespravodlivé sadzby, ktoré rovnako efektívnym konkurentom využívajúcim veľkoobchodný prístup a služby uskutočňovania volaní na verejnej mobilnej telefónnej sieti spoločnosti Telenor neumožňovali ponúkať rovnaké samostatné mobilné širokopásmové služby, aké ponúka domácnostiam v Nórsku spoločnosť Telenor Norge AS, bez toho, aby utrpeli stratu, a to vrátane veľkoobchodných sadzieb pre prevádzkovateľov vnútroštátnych roamingových služieb, ktoré Telenor účtoval spoločnosti Network Norway od 1. augusta 2008 do 31. augusta 2010, veľkoobchodných sadzieb pre prevádzkovateľov mobilných virtuálnych sietí, ktoré Telenor účtoval spoločnosti Ventelo od 1. januára 2008 do 30. novembra 2010, a veľkoobchodných sadzieb pre poskytovateľov služieb účtovaných od 1. januára 2008 do 31. decembra 2012.
1.

Islandská republika si nesplnila záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v kapitole I bode 1.1.1 prílohy I k Dohode o EHP, Smernice Rady 89/662/EHS z 11. decembra 1989 o veterinárnych kontrolách v obchode vnútri Spoločenstva s cieľom dobudovania vnútorného trhu v znení zmien a doplnení v úprave protokolu 1 Dohody o EHP a sektorovými úpravami uvedenými v prílohe I, a najmä v článku 5 uvedenej smernice tým, že ponechala v platnosti i) systém povoľovania dovozu surových vajec a výrobkov zo surových vajec, ktorý je ustanovený v článku 10 zákona č. 25/1993 a článku 3 písm. e) a článku 4 nariadenia (IS) č. 448/2012; ii) systém povoľovania dovozu nepasterizovaného mlieka a mliečnych výrobkov z nepasterizovaného mlieka a dodatočné požiadavky, ktorý je ustanovený v článku 10 zákona č. 25/1993 a článku 3 písm. f) a článkoch 4 a 5 nariadenia (IS) č. 448/2012 a zákaz obchodovania s dovezenými mliečnymi výrobkami z nepasterizovaného mlieka, ktorý je ustanovený v článku 7a nariadenia (IS) č. 104/2010, a iii) administratívny postup, ktorý ukladá dovozcom povinnosť urobiť vyhlásenie a požiadať o povolenie dovozu spracovaných vaječných a mliečnych výrobkov a ktorý je zavedený v súvislosti s uplatňovaním nariadenia (IS) č. 448/2012.
1.

vyhlásil, že Lichtenštajnské kniežatstvo porušilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 9, 10, 13 a 16 aktu uvedeného v bode 1 prílohy X k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, a vzhľadom na to, že usadenie sa a poskytovanie cezhraničných služieb nepatrí do pôsobnosti uvedeného aktu, svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 31 a 36 Dohody o EHP: a) tým, že ponechalo v platnosti článok 7 lichtenštajnského obchodného zákona, ktorým sa zavádza systém predchádzajúceho povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku; b) tým že ponechalo v platnosti článok 8 ods. 1 lichtenštajnského obchodného zákona, pretože sa ním stanovujú nejasné a nejednoznačné podmienky udeľovania predchádzajúceho povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku (t. j. povinnosť mať potrebný personál a povinnosť mať primeranú znalosť nemeckého jazyka); c) tým, že nezabezpečilo, aby sa požiadavky, ktoré sú rovnocenné alebo v zásade porovnateľné, pokiaľ ide o ich účel, ktoré sa na poskytovateľa už vzťahujú v inom štáte EHP alebo v tom istom štáte EHP v postupe predchádzajúceho udelenia povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku, neduplikovali a aby konanie a formality týkajúce sa systému udeľovania povolení podľa obchodného zákona boli jasne stanovené, a d) tým, že ponechalo v platnosti článok 21 lichtenštajnského obchodného zákona, ktorým sa zavádza systém predchádzajúceho udelenia povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú poskytovať cezhraničné služby v Lichtenštajnsku, a
—

Táto žaloba Dozorného úradu EZVO sa týka skutočnosti, že Islandská republika si nesplnila svoje záväzky vyhovieť najneskôr do 14. marca 2015 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 14. januára 2015, ktoré sa týka skutočnosti, že Islandská republika netransponovala do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2011/62/EÚ z 8. júna 2011, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, pokiaľ ide o predchádzanie vstupu falšovaných liekov do legálneho dodávateľského reťazca, ako sa na ňu odkazuje v kapitole XIII bode 15q prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k dohode (ďalej len „akt“).
1.

Je zlučiteľné s článkom 28 Dohody o Európskom hospodárskom priestore a/alebo článkom 7 smernice 2004/38/ES, ak štát (A), ktorý je zmluvnou stranou uvedenej dohody, neumožňuje manželom spojiť ich osobné daňové úľavy pri posudzovaní dane z príjmu v prípade, že sa obaja manželia presťahujú zo štátu (A) a žijú v inom štáte (B) v Európskom hospodárskom priestore a jeden z nich poberá dôchodok zo štátu (A) a druhý nemá žiaden príjem, pričom daňové postavenie takejto dvojice by bolo iné, ak by obaja žili v štáte (A), vrátane toho, že by mali právo spojiť svoje osobné daňové úľavy?
—

Dňa 11. augusta 2006 podal žalobca proti Dozornému orgánu EZVO žalobu, v ktorej tvrdí, že mesto Oslo poskytlo spoločnosti AS Oslo Sporveier (teraz Ruter AS) a jej dcérskej spoločnosti AS Sporveisbussene (teraz Unibuss AS) pomoc, a tým porušilo článok 61 Dohody o EHP.
SK Úradný vestník Európskej únie C 40/15

Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO predložená Follo tingrett dňa 24. októbra 2007 vo veci L'Oréal Norge AS proti Per Aarskog AS a iní

(Vec E-9/07)

(2008/C 40/06)

Listom z 24. októbra 2007, ktorý bol doručený na podateľňu Súdneho dvora EZVO 31. októbra 2007, požiadal Follo tingrett (okresný súd v meste Follo) Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko vo veci L'Oréal Norge AS proti Per Aarskog AS a iní k týmto otázkam:

1. Rozumie sa článkom 7 ods. 1 smernice Rady 89/104/EHS to, že majiteľ ochrannej známky má právo zabrániť dovozu z tretích krajín mimo EHP v prípade, že k tomuto dovozu dochádza bez povolenia majiteľa ochrannej známky?
5.

Keďže predkladanie spoločných ponúk zahŕňa cenový kartel, ktorý sa v článku 53 ods. 1 Dohody o EHP výslovne zakazuje, zohľadnenie hospodárskych a právnych súvislostí sa môže obmedziť na to, čo je jednoznačne potrebné na určenie, či existuje obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. Pri takomto posúdení však treba vziať do úvahy, hoci v stručnej podobe, aj to, či sú strany dohody skutočnými alebo možnými konkurentmi a či spoločné určenie cien ponúknuté verejnému obstarávateľovi skutočne predstavuje sprievodné obmedzenie.
1.

Pracovný čas v rozsahu v priemere 84 hodín týždenne v opatrovateľskom zariadení so spoločným bývaním je v súlade s článkom 6 smernice 2003/88/ES, za podmienok upravených článkom 22 ods. 1 písm. a), za predpokladu, že pracovník výslovne, dobrovoľne a individuálne súhlasil s vykonávaním takejto práce a že sa dodržiavajú všeobecné zásady ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníka. Znamená to, že ak štát EHP využije možnosť stanovenú v článku 22 ods. 1 smernice, vnútroštátny zákonodarca musí náležite zohľadniť fyzické a psychické zdravie pracovníkov. Takýto režim pracovného času je však zlučiteľný s článkami 3 a 5 smernice iba vtedy, ak sú splnené podmienky na uplatnenie odchýlky v článku 17 ods. 2 v spojení s článkom 17 ods. 3 písm. c) bodom i).
2.

Konečné vymeranie dane uloženej spoločnosti založené na posúdení daňových orgánov, že sa spoločnosť vyhýba plateniu dane plynúcej z povinnosti zrušiť a zlikvidovať spoločnosť podľa vnútroštátnych právnych predpisov o obchodných spoločnostiach, môže byť zdôvodnené udržiavaním vyváženého rozdelenia daňových právomocí medzi štátmi EHP a zamedzovaním tomu, aby sa spoločnosti vyhýbali plateniu dane. Uvedené dôvody predstavujú dôvody vyššieho verejného záujmu. Okrem toho je konečné vymeranie dane uloženej spoločnosti primerané v súvislosti so zabezpečením dosiahnutia týchto cieľov. Konečné vymeranie dane uloženej spoločnosti založené na posúdení daňových orgánov v štáte pôvodu v rámci EHP, že sa spoločnosť vyhýba plateniu dane plynúcej z povinnosti zrušiť a zlikvidovať spoločnosť podľa vnútroštátnych právnych predpisov o obchodných spoločnostiach, sa musí považovať za nepresahujúce to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov týkajúcich sa potreby udržať vyvážené rozdelenie daňových právomocí medzi štátmi EHP a potreby zamedziť spoločnostiam, aby sa vyhýbali plateniu dane, v takom rozsahu, v akom zohľadňuje objektívne a overiteľné prvky s cieľom určiť, či premiestnenie ústredia predstavuje opatrenie nezlučiteľné s pravidlami vnútroštátnych právnych predpisov o obchodných spoločnostiach. Ak zohľadnenie objektívnych a overiteľných prvkov vedie k záveru, že spoločnosť nekoná v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi o obchodných spoločnostiach a mala by preto podliehať likvidácii, konečné vymeranie dane sa musí obmedziť na dôsledky likvidácie tak, aby bolo zlučiteľné so zásadou proporcionality. Je úlohou vnútroštátneho súdu overiť, či predmetné rozhodnutie vo veci samej presahuje to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov sledovaných právnou úpravou. Článok 31 Dohody o EHP vylučuje vnútroštátne opatrenie, ktoré stanovuje okamžité vymáhanie daní z nerealizovaných ziskov a daňové situácie v čase, keď daňové orgány posúdili, že spoločnosť podľa vnútroštátneho práva stratila postavenie samostatného právneho subjektu bez toho, aby o strate tohto postavenia rozhodli oprávnené orgány alebo súdy.
1.

Okrem výnimočných okolností je nezlučiteľné so Smernicou Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci a Smernice Rady 92/57/EHS z 24. júna 1992 o zavedení minimálnych bezpečnostných a zdravotných požiadaviek na dočasných alebo lokalitne sa meniacich staveniskách (ôsma samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) interpretovaných v zmysle čl. 3 dohody o EHP, aby podľa vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa trestných činov bol zamestnanec považovaný za zodpovedného za celý, alebo aspoň väčšinový podiel strát utrpených v dôsledku pracovného úrazu, spoluzavineného jeho vlastnou nedbanlivosťou, pokiaľ sa zistilo, že zamestnávateľ z vlastnej iniciatívy nesplnil predpisy, ktoré sa týkajú bezpečnosti a podmienok na pracovisku. Výnimočné okolnosti môžu nastať v prípade, ak zamestnanec spôsobil úraz z vlastnej vôle alebo z hrubej nedbalosti, avšak aj v týchto prípadoch by úplné zamietnutie náhrady bolo neprimerané a nebolo by v súlade so smernicami okrem výnimočných prípadov, kedy zamestnanec vinu nesie v podstatne väčšej miere ako zamestnávateľ.
SK Úradný vestník Európskej únie C 305/15

ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

zo 6. januára 2010

vo veci E-1/09

Dozorný orgán EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu

(Nedodržanie plnenia záväzkov zmluvnej strany – sloboda usadiť sa – požiadavky na miesto pobytu)

2010/C 305/08

Vo veci E-1/09 Dozorný orgán proti Lichtenštajnskému kniežatstvu – ŽIADOSTI o vyhlásenie, že žiadosťou, aby členovia správnych rád a výkonných rád bánk zriadených v Lichtenštajnsku mohli na základe svojho miesta bydliska skutočne a vyhovujúco vykonávať svoje úlohy a povinnosti, Lichtenštajnské kniežatstvo nedodržalo plnenie záväzkov podľa Dohody o EHP, a to najmä článku 28 a článku 31, a žiadosťou, aby právnici, právnici so zameraním na patentové právo, audítori a správcovia mohli na základe svojho miesta bydliska skutočne a pravidelne vykonávať svoje úlohy, Lichtenštajnské kniežatstvo nedodržalo plnenie záväzkov podľa Dohody o EHP, a to najmä článku 31, Súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson a Henrik Bull (sudca – spravodajca), sudcovia, vyniesol 6. januára 2010 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

Súd týmto:

1. Vyhlasuje, že žiadosťou, aby členovia správnych rád a výkonných rád bánk zriadených v Lichtenštajnsku mohli na základe svojho miesta bydliska skutočne a vyhovujúco vykonávať svoje úlohy a povinnosti, Lichtenštajnské kniežatstvo nedodržalo plnenie záväzkov podľa článku 31 Dohody o EHP.

2. Vyhlasuje, že žiadosťou, aby právnici, právnici so zameraním na patentové právo, audítori a správcovia mohli na základe svojho miesta bydliska skutočne a pravidelne vykonávať svoje úlohy, Lichtenštajnské kniežatstvo nedodržalo plnenie záväzkov podľa článku 31 Dohody o EHP.

3. Zamieta žiadosť, pokiaľ ide o článok 28 Dohody o EHP.
1.

Článok 40 Dohody o EHP vylučuje právne predpisy, podľa ktorých sa akcionárom s bydliskom resp. sídlom v určitom konkrétnom zmluvnom štáte poskytuje daňový úver na dividendy, ktoré vypláca spoločnosť so sídlom v tomto zmluvnom štáte, zatiaľ čo akcionárom, ktorí v tomto štáte nemajú bydlisko či sídlo sa takýto daňový úver neposkytuje. To, či má daňovník bydlisko či sídlo v inom zmluvnom štáte, ktorý sa v daňovej dohode so zmluvným štátom, v ktorom sa dividendy rozdeľujú zaviazal poskytnúť úver na zrazenú daň, alebo či sa daňovníkovi v konkrétnom prípade skutočne poskytuje alebo v budúcnosti poskytne úver na zrazenú daň nemá žiadny právny význam.
Rozpočet:

Pred zmenou sa maximálny vplyv na rozpočet v období od 1. septembra 2020 do 28. februára 2021 odhadoval na 5 miliárd NOK. To dopĺňa odhadovaný maximálny vplyv na rozpočet vo výške 30 miliárd NOK na obdobie od 1. marca do 31. augusta 2020. Nórske orgány odhadujú, že zmena korekčného faktora uplatneného na január a február 2021 bude mať za následok zvýšenie odhadovaného vplyvu na rozpočet o 125 miliónov NOK.
(15)

Ak na maloobchodnom trhu nemôže z hľadiska budúceho vývoja existovať efektívna hospodárska súťaž bez regulácie ex ante, mal by sa posúdiť zodpovedajúci veľkoobchodný trh, resp. trhy podliehajúce regulácii ex ante v súlade s článkom 16 rámcovej smernice. Pri analýze veľkosti a trhovej sily zodpovedajúceho veľkoobchodného trhu, resp. trhov s cieľom určiť, či na nich existuje efektívna hospodárska súťaž, by sa mali zohľadniť priame a nepriame obmedzenia hospodárskej súťaže bez ohľadu na to, či tieto obmedzenia vyplývajú z elektronických komunikačných sietí, elektronických komunikačných služieb alebo iných druhov služieb alebo aplikácií, ktoré sú porovnateľné z hľadiska koncových používateľov (8). Na druhej strane, ak pri chýbajúcej veľkoobchodnej regulácii ex ante na zodpovedajúcom relevantnom trhu, resp. trhoch bude z hľadiska budúceho vývoja existovať na predmetnom maloobchodnom trhu efektívna hospodárska súťaž, národný regulačný orgán by malo na základe toho dospieť k záveru, že na veľkoobchodnej úrovni už regulácia nie je potrebná. V takom prípade by sa zodpovedajúce relevantné veľkoobchodné trhy mali posúdiť z hľadiska zrušenia regulácie ex ante. Ak sú veľkoobchodné trhy navzájom vertikálne prepojené v dodávateľskom reťazci, veľkoobchodný trh, ktorý sa má analyzovať ako prvý, je ten, ktorý je vzhľadom na dotknutý maloobchodný trh najvyššie postavený.
(5)

Opis výnimky, ako aj s súvisiace podmienky by mali štátom EZVO umožniť uplatňovať príslušné opatrenie, ak sa nachádzajú v rovnakej situácii, a to bez toho, aby od Dozorného úradu EZVO museli žiadať ďalšie schválenie. Štáty EZVO by však mali uplatnenie výnimiek oznámiť, keďže môžu mať účinky mimo daného štátu.
40.

V období od 1. januára 2013 do 31. decembra 2019 sa štátna pomoc zahrnutá v prechodnom a voliteľnom prideľovaní bezodplatných kvót, určená na modernizáciu výroby elektrickej energie, a investície zahrnuté do národných plánov v súlade s článkom 10c smernice o ETS považujú za zlučiteľné s vnútorným trhom v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP, pokiaľ sú splnené tieto podmienky: a) prechodné pridelenie bezodplatných kvót sa uskutočňuje v zmysle článku 10c smernice o ETS a v súlade s rozhodnutím Komisie o pokynoch týkajúcich sa metódy prechodného prideľovania bezodplatných emisných kvót zariadeniam v súvislosti s výrobou elektrickej energie podľa článku 10c ods. 3 smernice o ETS (14) a oznámením Komisie o dobrovoľnom uplatňovaní článku 10c smernice o ETS (15); b) národný plán sleduje cieľ spoločného záujmu, napríklad zvýšenie ochrany životného prostredia v súlade s celkovými cieľmi smernice o ETS; c) národný plán zahŕňa investície na dodatočné vybavenie alebo modernizáciu infraštruktúry, do čistých technológií a na diverzifikáciu energetického mixu a zdrojov dodávok energie v súlade so smernicou o ETS, ktoré boli vynaložené po 25. júni 2009; d) trhová hodnota (na úrovni skupín podnikov) bezodplatných kvót (vypočítaná v súlade s oznámením Komisie z 29. marca 2011 (16) alebo s príslušnými pokynmi platnými v čase poskytnutia pomoci) nepresiahne počas celého obdobia, na ktoré boli pridelené, celkové náklady investícií, ktoré vynaložil príjemca bezodplatných kvót (na úrovni skupín podnikov). Ak celkové investičné náklady sú nižšie než trhová hodnota kvót, resp. ak príjemca bezodplatných kvót nevynaloží žiadne investície oprávnené v rámci národného plánu, príjemcovia bezodplatných kvót musia previesť rozdiel v prospech mechanizmu, z ktorého sa budú financovať ďalšie investície oprávnené v rámci národného plánu, a e) pomoc neovplyvňuje podmienky obchodu tak, že je to v rozpore so spoločným záujmom, a to najmä v prípade, že sa pomoc zameriava na obmedzený počet príjemcov, resp. že pomoc pravdepodobne posilní postavenie príjemcov na trhu (na úrovni skupiny).
Ak sú neefektívne podniky nútené trh opustiť, je to znakom efektívnej hospodárskej súťaže. Z dlhodobého hľadiska tento proces podnecuje technický pokrok a efektívne využívanie obmedzených zdrojov v hospodárstve. Významné rozšírenie kapacity v dôsledku poskytnutia štátnej pomoci na nedostatočne výkonnom trhu by mohlo neprimerane narušiť hospodársku súťaž, pretože nadmerná kapacita by mohla viesť k stlačeniu ziskovej marže a zníženiu konkurencieschopnosti konkurentov alebo dokonca k ich odchodu z trhu. To by mohlo viesť k situácii, keď v dôsledku poskytnutia štátnej pomoci sú nútení odísť z trhu konkurenti, ktorí by boli inak schopní na ňom zotrvať. Pomoc môže taktiež zabrániť nízkonákladovým podnikom vstúpiť na trh a oslabiť motiváciu konkurentov inovovať. Výsledkom sú neefektívne trhové štruktúry, ktoré z dlhodobého hľadiska poškodzujú aj spotrebiteľov.