SK Úradný vestník Európskej únie L 300/1

ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO

č. 390/09/COL

zo 7. októbra 2009

o zriadení spoločnosti Mesta AS (Nórsko)

DOZORNÝ ÚRAD EZVO (1),

SO ZRETEĽOM na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (2), a najmä na jej články 61 až 63 a protokol 26,

SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi štátmi EZVO o založení dozorného úradu a súdneho dvora (3), a najmä na jej článok 24,

SO ZRETEĽOM na článok 1 ods. 2 časti I a článok 4 ods. 4, článok 6 a článok 7 ods. 3 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde (4),

SO ZRETEĽOM na usmernenia dozorného úradu o uplatňovaní a výklade článkov 61 a 62 Dohody o EHP (5), a najmä kapitoly o štátnej pomoci vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme,

SO ZRETEĽOM na rozhodnutie dozorného úradu zo 14. júla 2004 o implementácii ustanovení uvedených v článku 27 časti II protokolu 3 (6),

PO VYZVANÍ zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (7), a so zreteľom na tieto pripomienky,

KEĎŽE:

I. SKUTOČNOSTI

1. POSTUP

Listom z 30. augusta 2004 dozorný úrad prijal sťažnosť proti nórskym orgánom v súvislosti so zriadením spoločnosti Mesta AS, ktorá bola založená, aby prevzala výrobné činnosti vykonávané v rámci Verejnej správy ciest v Nórsku (8). Dozorný úrad list dostal a zaevidoval 2. septembra 2004 (vec č. 291537).

Po výmene rozličnej korešpondencie (9) dozorný úrad informoval nórske orgány listom z 18. júla 2007, že prijal rozhodnutie č. 350/07/COL o začatí konania v zmysle článku 1 ods. 2 časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde v súvislosti s opatreniami prijatými v kontexte zriadenia spoločnosti Mesta AS (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“).

Listom predloženým 7. decembra 2007 nórske orgány doručili pripomienky (vec č. 456844). Rozhodnutie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a v jeho dodatku k EHP, v ktorom boli zainteresované strany vyzvané, aby predložili pripomienky (10). Dozorný úrad dostal pripomienky štyroch zainteresovaných strán, a to 29. januára, ako aj 4., 21. a 27. februára 2008 (veci č. 461463, 463234, 466015 a 467170). Ďalšie pripomienky prijal 4. apríla 2008 (vec č. 472381). Listami poslanými 21. februára a 7. apríla 2008 (veci č. 463245 a 472529) dozorný úrad postúpil tieto pripomienky nórskym orgánom, ktoré mali možnosť sa k nim vyjadriť. Listom z 23. mája 2008 (vec č. 478082) nórske orgány predložili pripomienky.

Dozorný úrad a nórske orgány uskutočnili počas jesene 2008 a jari 2009 neformálne kontakty týkajúce sa tejto veci tak prostredníctvom telefónu, ako aj elektronickou poštou. Informácie, ktoré dozorný úrad v tejto súvislosti získal, nórske orgány zhrnuli v liste predloženom elektronicky 6. júla 2009 prostredníctvom Ministerstva štátnej správy a reformy (vec č. 523766) (11).

2. POZADIE EXISTENCIE ÚDAJNEJ POMOCI

2.1. SŤAŽNOSŤ OBSAHUJÚCA TVRDENIE O ÚDAJNEJ EXISTENCIE ŠTÁTNEJ POMOCI

Verejná správa ciest v Nórsku je poverená výstavbou a údržbou štátnych a krajských komunálnych ciest, mostov a tunelov. Nórska správa ciest prevádzkovala do 1. januára 2003 výrobné oddelenia (ďalej spoločne len „výrobné oddelenie“) prostredníctvom okresných úradov, ktoré vykonávali stavebné práce v mene Verejnej správy ciest. V rokoch 2001 – 2002 sa však nórske orgány rozhodli vykonať celkovú reštrukturalizáciu vlastných výrobných činností. Vláda v tejto súvislosti navrhla, aby parlament vyčlenil výrobné činnosti z Verejnej správy ciest a previedol ich na spoločnosť s ručením obmedzeným vlastnenú štátom (12). Administratívne funkcie spočívajúce v plánovaní budúcich stavebných činností vrátane organizácie verejných súťaží zostali v pôsobnosti štátnej správy.

V dôsledku toho sa 1. januára 2003 výrobné činnosti výrobného oddelenia Verejnej správy ciest odčlenili od štátu a previedli na novozaloženú spoločnosť Mesta AS. Všetky aktíva, práva a povinnosti patriace výrobnému oddeleniu sa previedli na spoločnosť Mesta AS ako nepeňažný vklad (13). Tento majetok tvorili stroje a zariadenia, ako aj zmluvy o poskytovaní služieb uzatvorené medzi výrobným oddelením a Verejnou správou ciest. Štát náhradou za to dostal akcie novej spoločnosti. V súčasnosti spoločnosť Mesta AS vykonáva stavebné činnosti a údržby v konkurencii s ostatnými prevádzkovateľmi pôsobiacimi na trhu.

Navrhovateľ tvrdil, že spoločnosť Mesta AS dostala štátnu pomoc v rozpore s článkom 61 ods. 1 Dohody o EHP zo štyroch dôvodov: i) štát financoval náklady na reštrukturalizáciu; ii) fixné aktíva prevedené na spoločnosť Mesta AS boli v počiatočnej súvahe ocenené hodnotou nižšou ako trhová hodnota; iii) spoločnosť Mesta AS bola krížovo dotovaná v dôsledku toho, že spoločnosť prevzala predchádzajúce portfólio zákaziek výrobného oddelenia, a iv) spoločnosť Mesta AS nezaplatila správne a registračné poplatky, ktoré sa obvykle platia pri prevode vlastníctva nehnuteľností.

Nasleduje opis skutočností relevantných na posúdenie, či každé z týchto údajných opatrení zahŕňalo štátnu pomoc.

2.2. REŠTRUKTURALIZAČNÉ A ĎALŠIE REORGANIZAČNÉ OPATRENIA

Z prípravných legislatívnych prác vyplýva, že do novozaloženej spoločnosti Mesta AS bolo prevedených približne 4 750 všetkých zamestnancov (celkovo približne 5 000), ktorí boli predtým zamestnaní vo výrobnom oddelení (14). Po prevedení do spoločnosti Mesta AS by zamestnanci stratili svoje postavenie štátnych zamestnancov. Keďže zamestnanci mohli tento prevod odmietnuť, bolo potrebné im poskytnúť stimuly, aby s týmto prevodom súhlasili (15). Okrem toho, aby sa zabezpečilo zriadenie komerčne životaschopnej spoločnosti, bolo potrebné znížiť počet pracovných síl približne o 1 700 na približne 3 050 (16).

V prípravných legislatívnych prácach sú uvedené rozličné „reštrukturalizačné opatrenia“ predpokladané nórskymi orgánmi. Štyri opatrenia pozostávali: i) z dočasného zachovania dôchodkových práv štátnych zamestnancov (17); ii) zo zachovania práva na špeciálny vek odchodu do dôchodku (18); iii) zo súboru opatrení týkajúcich sa predčasného odchodu do dôchodku a z ďalších rôznych opatrení týkajúcich sa: iv) sťahovania, dochádzania, zachovania výšky mzdy a modernizácie strojov (19). Tieto opatrenia sa ďalej uvádzajú ako „reštrukturalizačné opatrenia“ a sú financované priamo z grantov. Pôvodne sa predpokladalo aj priame financovanie ďalšej nákladovej položky, a to: v) náhrada mzdy (20). Tesne pred stanovením počiatočnej súvahy spoločnosti Mesta AS sa však nórske orgány rozhodli, že príslušné náklady by sa mali namiesto toho hradiť z kapitálového vkladu do spoločnosti Mesta AS.

Celkové náklady týchto štyroch reštrukturalizačných opatrení financovaných priamo grantom sa pôvodne odhadovali na 1 468 mil. NOK (diskontovaných na súčasné hodnoty) a predpokladalo sa, že štát ich uhradí spoločnosti Mesta AS v splátkach počas trojročného obdobia od roku 2003 do roku 2005 (21). Tieto náklady na reštrukturalizáciu neboli zahrnuté v počiatočnej súvahe spoločnosti Mesta AS, pretože náklady na reštrukturalizáciu mal štát financovať zo štátneho rozpočtu počas troch rokov, a to 2003, 2004 a 2005 (22).

Zo štátneho rozpočtu na rok 2006 vyplýva, že spoločnosť Mesta AS dostala od štátu na krytie nákladov na reštrukturalizáciu celkovo 993,6 mil. NOK (23). Do 30. júna 2008 spoločnosť Mesta AS minula z tejto sumy 879,6 mil. NOK, pričom celkové náklady na reštrukturalizáciu sa (do roku 2013) odhadovali na 1 097,8 mil. NOK (24). Nórske orgány vysvetlili, že hoci sa pôvodne predpokladalo, že štát uhradí všetky náklady na reštrukturalizáciu (čo znamenalo, že ak by pôvodný odhad nákladov na reštrukturalizáciu vo výške 1 468 mil. NOK nestačil, štát by poskytol dodatočné finančné prostriedky), zo štátnych rozpočtov na roky 2007 a 2008 je jasné, že spoločnosť Mesta AS nedostane ďalšie finančné prostriedky na reštrukturalizáciu okrem sumy 993,6 mil. NOK, ktorú už dostala (25).

Nórske orgány vysvetlili, že ak by sa na konci obdobia ukázalo, že by náklady na reštrukturalizáciu boli nižšie ako suma, ktorú dostala spoločnosť Mesta AS, hoci to bolo veľmi nepravdepodobné, sumu vyplatenú navyše by spoločnosť musela vrátiť štátu.

Pokiaľ ide o právnu úpravu, nórske orgány prijali zákon o transformácii výrobných činností Verejnej správy ciest na štátom vlastnenú spoločnosť s ručením obmedzeným, ktorý upravuje určité práva zamestnancov, ktorí boli prevedení z Verejnej správy ciest do zamestnania v spoločnosti Mesta AS (ďalej len „zákon o spoločnosti Mesta“) (26).

2.2.1. Všeobecné

Nórske orgány vysvetlili, že hlavným problémom v súvislosti s prevedením zamestnancov z výrobného oddelenia do spoločnosti Mesta AS bolo umožnenie novej spoločnosti pôsobiť v podmienkach podobných podmienkam jej konkurentov, a tým vytvoriť rovnaké podmienky pre všetkých. Nórske orgány sa rozhodli previesť pracovné sily do spoločnosti Mesta AS a poveriť spoločnosť Mesta AS (na rozdiel od správy ciest) vykonaním opatrení súvisiacich s prevodom a znížením počtu pracovných síl. Tieto problémy a ich vyriešenie tvorili súčasť a boli predpokladom liberalizácie a otvorenia trhu siete štátnych ciest. Nórsky štát by neotvoril tento trh, ak by nemohol zriadiť novú spoločnosť s dostatočným počtom zamestnancov. Nórske orgány vysvetlili, že to tvorilo základ rokovaní medzi štátom a odborovými zväzmi o prevode zamestnancov z výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS. Rokovania viedli 4. júna 2002 k „dohode“ medzi stranami o dočasnom pokračovaní určitých práv štátnych zamestnancov a možnosti ponúknuť opatrenia, ako napríklad predčasný odchod do dôchodku, zamerané na zníženie pracovných síl (27). Konkrétne prvky tejto dohody sú uvedené v pododdieloch ďalej v texte (28).

Pred 1. januárom 2003 bolo zriadené dočasné predstavenstvo spoločnosti Mesta AS (ďalej len „dočasné predstavenstvo“), aby zastupovalo budúcu spoločnosť. Nórske orgány vysvetlili, že dočasné predstavenstvo sa nezúčastnilo na žiadnych rokovaniach týkajúcich sa zamestnancov. Právo na náhradu mzdy však bolo uvedené v zákone o spoločnosti Mesta (29). Na rozdiel od toho neexistoval žiadny zákon ani žiadny iný právny dokument, ktorý by upravoval práva štátnych zamestnancov.

Pred opísaním podmienok dohody je užitočné stručne načrtnúť postavenie zamestnancov vo výrobnom oddelení pred ich prevodom do spoločnosti Mesta AS. Nórske orgány vysvetlili, že zamestnanci vo výrobnom oddelení boli zamestnancami štátu. Z nórskeho zákona vyplýva, že zamestnanci štátu majú postavenie štátnych zamestnancov (30) a členstvo týchto zamestnancov v štátnom dôchodkovom fonde („Statens pensjonskasse“ alebo „SPK“) je povinné (31). Členstvo v SPK teda štátnym zamestnancom zabezpečuje dôchodkové práva. Okrem toho na základe zákona, ktorý stanovuje podmienky práva štátnych zamestnancov na špeciálny (predčasný) vek odchodu do dôchodku, určití štátni zamestnanci výrobného oddelenia (ako napríklad šoféri a kuchári) mali právo odísť do dôchodku v určitom (predčasnom) veku (32).

Keďže postavenie štátnych zamestnancov súvisí so zamestnaním v štátnej správe, zamestnanci prevedení do spoločnosti Mesta AS prestali byť štátnymi zamestnancami 1. januára 2003. Ak by predmetné opatrenia týkajúce sa zamestnania neboli prijaté, títo zamestnanci by stratili práva súvisiace s postavením štátneho zamestnanca (33). Nórske orgány vysvetlili, že podľa nórskeho práva prevod výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS spĺňa podmienky „obchodného prevodu“ (34). S odkazom na pravidlá o prevode podnikov sa pracovné zmluvy zamestnancov previedli na novú spoločnosť s výnimkou dôchodkových práv (35). Keďže nový zamestnávateľ nie je súčasťou štátu, nórske orgány vysvetlili, že štátni zamestnanci zamestnaní vo výrobnom oddelení mohli odmietnuť prevod do spoločnosti Mesta AS. Odmietnutím prevodu by však riskovali, že budú prepustení podľa všeobecne platných pravidiel týkajúcich sa štátnych zamestnancov, kým by sa nenašla iná vhodná pracovná pozícia. Za takých okolností štátni zamestnanci mali prednostné právo obsadiť voľné pracovné miesto v štátnej správe (ale nie na náhradu mzdy) (36).

Zatiaľ čo zamestnanci preto mali možnosť sa rozhodnúť a zostať zamestnancami štátu, prevod zamestnancov výrobného oddelenia na nový subjekt (spoločnosť Mesta AS) bol predpokladom, aby sa liberalizácia vôbec uskutočnila. V tejto situácii nórske orgány ponúkli zamestnancom ďalšie stimuly na motiváciu zamestnancov, aby dobrovoľne súhlasili s prevodom.

i) Dočasné zachovanie dôchodkových práv štátnych zamestnancov

Ako už bolo uvedené, zamestnanci Verejnej správy ciest mali postavenie štátnych zamestnancov, ale prišli o toto postavenie po ich prevode do spoločnosti Mesta AS. Napriek tomu na základe uvedenej dohody medzi odborovými zväzmi a štátom mohli zamestnanci využívať výhody zachovania dôchodkových práv štátnych zamestnancov počas prechodného obdobia piatich rokov (t. j. od 1. januára 2003 do konca roka 2007). Štátne financovanie poskytnuté spoločnosti Mesta AS je určené na krytie dodatočných nákladov na účely zabezpečenia, aby zamestnanci mali počas príslušného obdobia garantované rovnaké príspevky na dôchodkové zabezpečenie ako štátni zamestnanci (37).

Ako už bola uvedené, členstvo v SPK zabezpečuje dôchodkové práva štátnych zamestnancov a náklady súvisiace s týmito právami sa platia do SPK. Preto sa na účely zabezpečenia päťročného prechodného obdobia zachoval režim členstva zamestnancov v SPK. Okrem toho, aby spoločnosť Mesta AS mohla platiť príspevky za svojich zamestnancov, požiadala o členstvo v SPK a toto členstvo získala (38).

Štátne financovanie spoločnosti Mesta AS je obmedzené do výšky rozdielu medzi priemernými nákladmi na bežné dôchodkové poistenie a (vyššími) nákladmi na zachovanie členstva v SPK. Zatiaľ čo pôvodné náklady sa odhadovali približne na 395 mil. NOK (39), nórske orgány uviedli, že do 30. júna 2007 vzniknuté náklady predstavovali 277,3 mil. NOK (bez správnej réžie) (40).

ii) Zachovanie práva na špeciálny vek odchodu do dôchodku

Ako už bolo uvedené, určití štátni zamestnanci, ktorí boli prevedení do spoločnosti Mesta AS, majú nárok na odchod do dôchodku v skoršom veku (t. j. 65 rokov), ako je obvyklý vek odchodu do dôchodku, t. j. 67 rokov. Podľa podmienok dohody medzi odborovými zväzmi a štátom zamestnanci výrobného oddelenia, ktorí v čase zriadenia spoločnosti Mesta AS (t. j. 1. januára 2003) mali 10 rokov alebo menej do odchodu do dôchodku (t. j. zamestnanci starší ako 55 rokov), získali právo ponechať si špeciálny vek odchodu do dôchodku, t. j. 65 rokov (41). Toto opatrenie bolo možné len vďaka skutočnosti, že zamestnanci boli stále členmi SPK, ako už bolo uvedené.

Štátne financovanie spoločnosti Mesta AS kryje len rozdiel medzi priemernými nákladmi bežného dôchodkového poistenia a nákladmi na zachovanie členstva špeciálneho veku odchodu do dôchodku. Zatiaľ čo pôvodné náklady sa odhadovali približne na 85 mil. NOK (42) (vrátane správnej réžie predstavujúcej približne 5 % celkovej sumy), celkové náklady, ktoré vznikli do 30. júna 2007, boli 26,5 mil. NOK (bez správnej réžie) (43).

iii) Súbor opatrení pri predčasnom odchode do dôchodku

V dohode medzi odborovými zväzmi a štátom sa tiež uvádza, že počas trojročného obdobia (od 1. januára 2003 do konca roka 2005) mohla spoločnosť Mesta AS ponúknuť zamestnancom prevedeným z výrobného oddelenia systém, v rámci ktorého by mohli odísť do dôchodku vo veku 60 rokov, a nie v obvyklom veku odchodu do dôchodku, t. j. 67 rokov (44). Predčasný odchod do dôchodku môže spoločnosť ponúknuť na základe vlastného uváženia na základe individuálneho hodnotenia zamestnancov (45).

Štátne financovanie spoločnosti Mesta AS kryje len rozdiel medzi priemernými nákladmi bežného dôchodkového poistenia a nákladmi na ponúkaný predčasný odchod do dôchodku. V prípravných legislatívnych prácach sa štátom financované náklady na ponúkaný predčasný odchod do dôchodku (vrátane správnej réžie predstavujúcej okolo 5 % celkových nákladov) odhadovali na 911 mil. NOK (46). Nórske orgány vysvetlili, že tento systém využilo približne 470 zamestnancov a do 30. júna 2007 celkové vzniknuté náklady predstavovali 691,9 mil. NOK (bez správnej réžie) (47).

iv) Sťahovanie, dochádzanie, zachovanie mzdy a modernizácia strojov

Podľa prípravných materiálov k rozpočtu táto nákladová položka kryje náklady na účely presťahovania („flyttekostnader“), dochádzania do práce („pendlergodtgjørelse“), udržanie mzdy („bibehold av lønn“) a modernizáciu strojov („bibehold av lønnbibehold av lønn“) (48). Nórske orgány vysvetlili, že zahŕňa aj náklady spojené s presťahovaním kancelárií („kontor–flyttekostnader“), presťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby („støttepunkter–flyttekostnader“) a prenos archívov („arkivoverføring“).

S výnimkou opatrení týkajúcich sa udržania miezd (ktoré neboli uvedené do platnosti, a preto v súvislosti s nimi nevznikli žiadne náklady) všetky opatrenia sa vykonali v čase zriadenia spoločnosti Mesta AS a trvali do konca roka 2005. Zatiaľ čo všetky náklady súvisiace so všetkými opatreniami, ktoré sa pôvodne odhadovali na 77 mil. NOK (49), nórske orgány vysvetlili, že v januári 2006 celkové vzniknuté náklady dosiahli približne 82,4 mil. NOK (bez správnej réžie). Štát tieto náklady zaplatil (50).

Táto položka zahŕňa náklady vynaložené v súvislosti s preložením vedúcich alebo administratívnych zamestnancov, aby mohli nastúpiť do zamestnania v spoločnosti Mesta AS. Keďže zamestnanci nastúpili do zamestnania na iných miestach v rámci spoločnosti Mesta AS, ako sú miesta, na ktorých títo zamestnanci pracovali predtým v rámci Verejnej správy ciest, určití zamestnanci sa museli presťahovať do nového bydliska, aby mohli nastúpiť do nového zamestnania. Medzi príklady takýchto nákladov patria skutočné zdokumentované náklady na sťahovanie („faktiske, legitimerte kostnader ved boligkjøp“), platené voľno na účely sťahovania („flyttepermisjon“) a cestovné náklady súvisiace s kontrolou novej nehnuteľnosti („visningsreise“).

Táto položka zahŕňa aj náklady, ktoré sa považovali za nevyhnutné na zabezpečenie, aby vedúci a administratívni zamestnanci nastúpili do zamestnania v spoločnosti Mesta AS v priestoroch ďaleko od ich bydliska. Medzi príklady takýchto nákladov patria náklady na dochádzanie medzi miestom bydliska a prácou („hjemreise“), náklady na dvojité nájomné („Dekning av husleie“) (51), príspevok na dochádzanie autom medzi miestom bydliska a prácou („kjøregodtgjørelse“) a náklady na ubytovanie („kostgodtgjørelse“).

Táto položka zahŕňa náklady na sťahovanie z kancelárií Verejnej správy ciest do sídla a krajských kancelárií spoločnosti Mesta AS. Príkladmi nákladov sú náklady na vypratanie starých kancelárií („Rydding og rengjøring av gamle kontorer“), balenie kancelárskeho materiálu (52) a preprava do nových kancelárií („Pakking og transport“), príprava, vybavenie nábytkom a modernizácia nových kancelárií spoločnosti Mesta AS („Klargjøring, innredning og oppgradering av nye kontorer“), ako aj náklady na riadenie činností spojených so sťahovaním („administrasjon av flyttning“).

Táto položka zahŕňa náklady na účely presťahovania zo starých kancelárií do nových miestnych kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby, ako aj reorganizáciu bývalých kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby na nové kancelárie zamestnancov prevádzky a údržby spoločnosti Mesta AS. Tieto náklady zahŕňajú zavedenie nového systému informačných technológií, ktoré si vyžiadala skutočnosť, že výrobné oddelenie malo spoločný systém informačných technológií s ostatnými oddeleniami Verejnej správy ciest. Konkrétnymi príkladmi nákladov sú náklady na vypratanie starých kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby („rydding og rengjøring av gamle driftsstøttepunkt“), balenie kancelárskeho materiálu a jeho preprava do nových kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby („pakking og transport“), príprava, vybavenie nábytkom a modernizácia nových kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby (Klargjøring, innredning og oppgradering av driftsstøttepunkt) a riadenie činností spojených so sťahovaním („administrasjon av flytting“).

Táto položka zahŕňa náklady na účely inštalácie elektronických a fyzických archívov v spoločnosti Mesta AS. Zahŕňa náklady spojené s oddelením príslušných archívov od ostatných irelevantných archívov Verejnej správy ciest, ako aj náklady spojené so zriadením nových archívov v spoločnosti Mesta AS. Medzi príklady týchto nákladov patria náklady na hodnotenie rozsahu zdrojov potrebných na každý archív („Ressursbehov pr. arkiv“), kopírovanie („kopiering“), dopravu („frakt“), prípravu („klargjøring“) a práce spojené so zabezpečením kvality („kvalitetssikring og sikkerhetsarbeid“).

Hoci by táto položka naznačovala, že zahŕňa náklady spojené s opravou alebo modernizáciou strojov, nie je to tak. Orgány vysvetlili, že pred reformou výrobné oddelenie vykonalo práce súvisiace so strojmi a ďalším zariadením, ktoré ostalo na staveniskách a na rekonštruovaných miestach (53). Táto položka preto pozostávala zo zvyšných záväzkov z predchádzajúcich zákaziek na práce a zahŕňala vypratanie staveniska („opprydding“) a odstránenie, zošrotovanie a prepravu nepotrebných strojov („fjerning, skroting, og fraktkostnader“). Stroje, ktoré sa mali odstrániť, boli staré, zničené a nevhodné na akékoľvek použitie pri podnikaní, a preto nie sú súčasťou žiadneho ocenenia strojov (alebo podniku ako celku) (54). Nórske orgány vysvetlili, že spoločnosť Mesta AS previedla časť prác na subdodávateľov za obchodných podmienok. Ďalšiu časť prác vykonala samotná spoločnosť Mesta AS za hodinovú sadzbu nákladov (bez ziskovej marže), ktorá preto bola nižšia ako trhová sadzba za podobné práce v danom čase (55). Nórske orgány predložili dokumentáciu obsahujúcu zoznam vyúčtovaní od subdodávateľov a ceny účtované samotnou spoločnosťou Mesta AS (56).

v) Náhrada mzdy

Nákladová položka náhrada mzdy („ventelønn“) netvorí súčasť nákladov, ktoré by nórske orgány označili ako „náklady na reštrukturalizáciu“. Náhrada mzdy napriek tomu tvorila súčasť stimulov ponúkaných na motiváciu zamestnancov na ich prevod do spoločnosti Mesta AS. Treba sa na ňu pozerať z hľadiska potreby zníženia veľkosti pracovnej sily.

Zatiaľ čo zamestnanci prevedení z výrobného oddelenia stratili svoje postavenie štátnych zamestnancov, niektoré osobitné práva vyplývajúce z tohto postavenia sa však na určité obmedzené obdobie zachovali. Niektoré z týchto práv upravuje zákon o spoločnosti Mesta (57). V paragrafe 4 zákona o spoločnosti Mesta sa ustanovuje, že zamestnanci, ktorí budú prepustení počas obdobia troch rokov od nastúpenia do zamestnania v spoločnosti Mesta AS 1. januára 2003 a ktorí spĺňajú určité podmienky (napríklad minimálnu dĺžku zamestnania jeden rok), majú nárok na to, aby im bolo ponúknuté vhodné pracovné miesto v štátnej správe („fortrinnsrett til annen statlig stilling“) alebo ak im takéto pracovné miesto nemožno ponúknuť, právo na náhradu mzdy („ventelønn“).

Náhradu mzdy upravuje zákon o štátnych zamestnancoch (58). Je to opatrenie, na základe ktorého štátni zamestnanci, ktorí dostali výpoveď z dôvodov nadbytočnosti a ktorým nebolo ponúknuté iné vhodné zamestnanie, majú nárok (za podmienok a časových obmedzení ustanovených v zákone) na 2/3 mzdy ku dňu podania výpovede.

Hoci náklady súvisiace s náhradou mzdy najprv tvorili súčasť nákladov na reštrukturalizáciu, ministerstvo práce neskôr rozhodlo, že pri zisťovaní veľkosti vlastného imania spoločnosti Mesta AS by sa radšej mali brať do úvahy odhadované náklady. Inými slovami, finančné prostriedky na financovanie príslušných nákladov by štát vložil do spoločnosti Mesta AS ako vlastné imanie (59). Dôvodom tohto prístupu bolo, že financovanie prostredníctvom vlastného imania by viedlo k opatrnejšiemu využívaniu výpovedí ako nástroja na reorganizáciu novej spoločnosti. Namiesto toho sa mali využívať iné (lacnejšie) nástroje reorganizácie, ako napríklad pracovné voľno s nižšou mzdou a súbor dôchodkových opatrení atď.

Zatiaľ čo sa pôvodne predpokladalo, že systém náhrady mzdy by sa vzťahoval na 450 zamestnancov s celkovými nákladmi 512 mil. NOK (60), tento odhad sa v októbri 2002 aktualizoval a zmenil sa na 150 zamestnancov s celkovými nákladmi približne 150 mil. NOK (61). Preto sa pri určovaní vlastného imania spoločnosti Mesta AS zobrala do úvahy táto suma.

Spoločnosť Mesta AS využila ďalej uvedené (lacnejšie) alternatívy znižovania pracovných síl (62) s cieľom udržať náklady na minimálnej úrovni. Nórske orgány vysvetlili, že aj napriek tomu kumulované náklady na tieto opatrenia a náhradu mzdy dosiahli celkovo 359 mil. NOK (z čoho 255,1 mil. NOK sa vynaložilo do 21. decembra 2008) a tak vysoko prekročili sumu vloženú do vlastného imania spoločnosti na krytie týchto nákladov.

Súbor opatrení pri skončení pracovného pomeru je úprava, na základe ktorej zamestnanci skončia pracovný pomer bez toho, aby získali náhradu mzdy, namiesto toho však dostanú až ročný plat, ako aj finančnú pomoc na nájdenie iného zamestnania.

Súbor opatrení pri odchode do dôchodku je úprava, na základe ktorej zamestnanci skončia pracovný pomer vo veku 62 rokov a za to im bude garantovaný plat vo výške 66 % až do veku odchodu do dôchodku 67 rokov a právo naďalej využívať počas tohto obdobia bežné dôchodkové práva.

Pracovné voľno so zníženou mzdou je úprava na motiváciu zamestnancov, ktorí by v období rokov od 2003 do 2005 dosiahli nárok na predčasný dôchodok (vo veku 60 rokov), aby skončili pracovný pomer skôr tým, že by sa takýmto zamestnancom ponúkla možnosť skončiť pracovný pomer okamžite, pričom by sa im vyplácalo 66 % mzdy až do času, keď by nadobudli nárok na predčasný dôchodok.

2.3. HODNOTA STROJOV A ZARIADENÍ (ĎALEJ LEN „STROJE“) A NEHNUTEĽNOSTÍ A BUDOV (ĎALEJ LEN „NEHNUTEĽNOSTI“) V POČIATOČNEJ SÚVAHE

Nasleduje prehľad postupu stanovovania hodnoty dlhodobých aktív v konečnej verzii počiatočnej súvahy spoločnosti Mesta AS. Na účely tohto postupu boli najatí dvaja audítori. Verejná správa ciest si najala spoločnosť Ernst & Young na zriadenie novej spoločnosti, zatiaľ čo ministerstvo dopravy a komunikácii si najalo spoločnosť Deloitte & Touche na účely kontroly kvality stanovenia hodnoty aktív a návrhu počiatočnej súvahy, ako aj overenie postupu, metód a zásad použitých v tomto kontexte. Spoločnosť Ernst & Young sa potom stala audítorom spoločnosti Mesta AS.

V krátkosti: v máji 2002 audítori začali stanovovanie hodnoty aktív na základe zásady simulovanej kontinuity (t. j. zrekonštruovanej účtovnej hodnoty), ale v auguste 2002 zmenili zásadu oceňovania na „skutočnú hodnotu“. Uskutočnilo sa individuálne (alebo skupinové) ocenenie tak strojov, ako aj nehnuteľností (podrobne opísané v časti 2.3.1). V októbri 2002 audítori vykonali ocenenie reálnej hodnoty celej činnosti spoločnosti Mesta AS na základe metódy diskontovaných peňažných tokov (podobne opísanej v časti 2.3.2). Z diskontovaných peňažných tokov vyplynulo, že celková hodnota podnikateľských činností (t. j. prevádzkový kapitál) bola nižšia ako hodnota vyplývajúca z ocenenia jednotlivých aktív. Keďže v nórskom zákone o spoločnostiach s ručením obmedzením sa ustanovuje, že vlastné imanie nemôže prevýšiť celkovú hodnotu podniku, hodnota jednotlivých aktív (alebo skupín aktív) sa znížila.

2.3.1. Samostatné stanovenie hodnoty aktív

vi) Stroje

Verejná správa ciest, spoločnosť Andersen & Co AS, právny zástupca nórskej vlády, spoločnosti ViaNova a Skagerak Forsikringsmegling AS vypracovali na účely stanovenia hodnoty aktív správu z 10. mája 2002 nazvanú Počiatočná súvaha (63). Hodnotenie v zásade vychádzalo z „účtovnej hodnoty“. Keďže sa však na štátnu správu nevzťahuje zákon o účtovníctve (64), hodnoty uvedené v účtovných knihách výrobného oddelenia sa museli rekonštruovať na hodnoty, aké by v účtovných knihách boli, ak by sa na výrobné oddelenie vzťahoval všeobecný zákon o účtovníctve (65). Zásadou pri hodnotení teda bolo skôr „vytvorenie účtovnej hodnoty so spätnou platnosťou“ alebo jednoducho „simulovaná kontinuita“. Na základe toho sa hodnota strojov uvedená v účtovných knihách výrobného oddelenia upravila 1. januára 2002 z 1 111 mil. NOK na 866 mil. NOK. Táto hodnota sa 1. januára 2003 ďalej upravila na 747 mil. NOK.

V následnej správe z augusta 2002 nazvanej Počiatočná súvaha (66), ktorú vypracovala Verejná správa ciest, spoločnosť Ernst & Young a spoločnosti Via Nova and Skagerak Forsikringsmegling AS, vyplýva, že v júli 2002 sa rozhodlo, že aktíva výrobného oddelenia, ktoré sa mali previesť na spoločnosť Mesta AS, by sa mali oceniť na základe zásady „skutočnej hodnoty“ namiesto „simulovanej kontinuity“, pretože prvá zásada oceňovania je transparentnejšia.

Neskoršia správa z decembra 2002 s názvom Dodatok k počiatočnej súvahe: Ocenenie aktív , ktorú vypracovala Verejná správa ciest a spoločnosti Ernst & Young, Via Nova, OPAK a Skagerak Forsikringsmegling AS, obsahuje hodnotu strojov vychádzajúcu zo skutočnej hodnoty (67). Na určenie skutočnej hodnoty sa použili dva prístupy. Pri určitej skupine strojov sa vychádzalo z účtovnej hodnoty ako je vedená v účtovnej evidencii štátnej správy upravenej o uplatnenie dane z pridanej hodnoty, čias odpisovania a určitého hodnotenia na základe vlastného uváženia. Pri ostatných skupinách strojov ich hodnoty vychádzali z externých hodnotení a cien (68). Skutočná hodnota sa takto odhadla na 572 mil. NOK, zatiaľ čo celková hodnota všetkých aktív sa odhadla na 1 162 mil. NOK (69).

Spoločnosť Ernst & Young následne vysvetlila, že výpočty uvedené v tejto správe, ktoré využívajú ako počiatočnú hodnotu simulovanú kontinuitu účtovnej hodnoty vo výške 747 mil. NOK na dosiahnutie skutočnej hodnoty 572 mil. NOK, sú zavádzajúce. Podľa spoločnosti Ernst & Young takéto výpočty netvorili súčasť postupu určovania skutočnej hodnoty strojov, ktoré sa mali previesť na spoločnosť Mesta AS.

vii) Nehnuteľnosti

V správe nazvanej Počiatočná súvaha z mája 2002 bola účtovná hodnota nehnuteľností vedená 1. januára 2002 v účtovnej evidencii štátnej správy 596 mil. NOK. Po vyradení nehnuteľností, ktoré sa nemali previesť na spoločnosť Mesta AS, a úpravách na základe zásady simulovanej kontinuity sa ich hodnota odhadla na 277 mil. NOK.

Po zmene zásad oceňovania zo simulovanej kontinuity na skutočnú hodnotu nehnuteľnosti ocenila spoločnosť OPAK, nezávislý znalec na oceňovanie nehnuteľností. Nórske orgány predložili znalecký posudok z 28. augusta 2002, v ktorom spoločnosť OPAK ocenila 375 nehnuteľnosti približne na 336 mil. NOK (70). V následnej správe z 31. októbra 2002, ktorú vypracovala spoločnosť OPAK, sa zistilo, že po doplnení okrem iného 16 nehnuteľností sa približná hodnota nehnuteľnosti stanovila na 395 mil. NOK. Spoločnosť Ernst & Young vysvetlila, že následne, po vylúčení nehnuteľností, ktoré sa nemali previesť na spoločnosť Mesta AS, a po úpravách za prenajaté nehnuteľnosti (71) sa hodnota nehnuteľnosti zmenila na 331 mil. NOK (72).

Zo správy z decembra 2002 s názvom Dodatok k počiatočnej súvahe: Ocenenie aktív vidieť, že zatiaľ čo hodnota nehnuteľností vychádzajúca zo zásady simulovanej kontinuity bola 596 mil. NOK, uplatnením zásady skutočnej hodnoty vyšla hodnota 331 mil. NOK.

2.3.2. Ocenenie na základe diskontovaných peňažných tokov

Súčasne, ale oddelene od individuálneho ocenenia aktív sa vykonalo stanovenie reálnej hodnoty celého podniku na základe metódy diskontovaných peňažných tokov, ktorá je zhrnutá v správe z októbra 2002 s názvom Stanovenie hodnoty, ktorú vypracovala spoločnosť Ernst & Young (73). V správe sa dospelo k záveru, že uplatnením metódy diskontovaných peňažných tokov sa zistilo, že prevádzkový kapitál (74) je približne 600 mil. NOK (s intervalom +/– 25 %). Analýza vychádzala z hodnotenia peňažných tokov za obdobie rokov 2003 – 2012 a za toto obdobie sa odhadla záporná súčasná hodnota vo výške 300 mil. NOK a konečná hodnota sa odhadla vo výške plus 900 mil. NOK (75). Miera návratnosti sa stanovila na úrovni 6,7 % nominálnej návratnosti celkových aktív po zdanení (76).

Spoločnosť vysvetlila, že prevádzkový kapitál (vo výške 600 mil. NOK) tvoria celkové aktíva po odpočítaní krátkodobého dlhu. Na porovnanie, odhad vyplývajúci z individuálneho ocenenia aktív bol 1 162 mil. NOK. Ak sa zo sumy 1 162 mil. NOK odpočíta krátkodobý dlh (vo výške 464 mil. NOK), prevádzkový kapitál (77) je 698 mil. NOK. Táto hodnota je vyššia ako prevádzkový kapitál 600 mil. NOK získaný na základe hodnotenia vychádzajúceho z reálnej hodnoty celého podniku (t. j. metódy diskontovaných peňažných tokov). V nórskom zákone o spoločnostiach s ručením obmedzením sa ustanovuje, že vlastné imanie nemôže prevýšiť celkovú hodnotu podniku, preto bolo potrebné znížiť hodnotu aktív (78). Spoločnosť Ernst & Young preto znížila hodnotu aktív s cieľom znížiť prevádzkový kapitál na 619 mil. NOK. Je to uvedené v tejto tabuľke (79):

Fixné aktíva 1 053 Obežné aktíva 109 Krátkodobý dlh (464) Čisté aktíva 698 Úprava hodnoty strojov smerom nadol (25) Úprava hodnoty nehnuteľností smerom nadol (54) Celková úprava smerom nadol (79) Hodnota po úprave smerom nadol 619 Dlh (dôchodky) 319 Vlastné imanie 300 Vlastné imanie v hotovosti 1 600 Celkové vlastné imanie v počiatočnej súvahe 1 900

Ako je zrejmé z uvedenej tabuľky, urobila sa úprava smerom nadol vo výške 79 mil. NOK. Z dôvodu vysokej nepresnosti hodnoty nehnuteľností a strojov sa pre tieto aktíva stanovili úpravy smerom nadol, ako je uvedené nižšie:

Odhadovaná reálna hodnota strojov 572 Nákup 44 Úprava smerom nadol (+/–) (25) Hodnota v počiatočnej súvahe 591 Odhadovaná reálna hodnota nehnuteľností 331 Nákup 4 Úprava smerom nadol (+/–) (54) Hodnota v počiatočnej súvahe 281

2.3.3. Kontrola kvality

Spoločnosť Deloitte & Touche začala súčasne s postupom určenia reálnej hodnoty (v októbri 2002) výkon kontroly úplne prvých hodnotení aktív (na základe simulovanej kontinuity) v porovnaní s výsledkami diskontovaných peňažných tokov. Týmto spôsobom spoločnosť Deloitte & Touche zistila, že hodnota dlhodobých aktív (určená pomocou simulovanej kontinuity) sa musela znížiť z 1 137 mil. NOK (80) na 937 mil. NOK (t. j. o 200 mil. NOK) (81).

2.3.4. Posúdenie hodnoty v konečnej verzii počiatočnej súvahy

V konečnej verzii počiatočnej súvahy z 1. januára 2003, ktorú vypracovala spoločnosť Mesta AS za pomoci spoločností Ernst & Young, ViaNova Plan a Trafikk AS (ktorá je pripojená ako príloha A), je uvedená celková hodnota dlhodobých aktív 977 mil. NOK (82).

Konečná verzia počiatočnej súvahy potvrdzuje, že hodnota strojov 572 mil. NOK uvedená v správe z decembra 2002 (nazvanej Dodatok k počiatočnej súvahe: Ocenenie aktív) bola upravená smerom nadol o 25 mil. NOK na 547 mil. NOK. Pripočítanie ďalších investícií a určité menšie úpravy viedli ku konečnej hodnote strojov 594 miliónov NOK.

Po nákupe určitých nehnuteľností v hodnote 4 mil. NOK bola hodnota nehnuteľností 335 mil. NOK a použitie metódy úpravy smerom nadol o 54 mil. NOK (ktorú si vyžiadal výsledok diskontovaných peňažných tokov) znamenalo, že hodnota nehnuteľností bola 281 mil. NOK.

2.4. PREVOD DOČASNÝCH ZMLÚV A ICH HODNOTY V POČIATOČNEJ SÚVAHE

2.4.1. Zákazky na výstavbu

Nórske orgány vysvetlili, že k 1. januáru 2003 všetky nové zákazky na výstavbu (na práce, ako sú cesty, tunely, prístavy a mosty) podliehali verejnému obstarávaniu.

Existujúce stavebné projekty sa však museli previesť na spoločnosť Mesta AS, aby sa zabezpečilo pokračovanie dokončenia prebiehajúcich stavebných projektov. Existujúce zákazky sa líšili, pokiaľ ide o komplexnosť a trvanie, ale platnosť všetkých sa skončila do jedného alebo dvoch rokov od zriadenia spoločnosti Mesta AS. Nórske orgány vysvetlili, že zákazky na výstavbu boli prevedené na spoločnosť Mesta AS za ceny pôvodne stanovené v zmluvách na tieto zákazky. Podľa názoru nórskych orgánov tieto ceny odrážali trhové ceny. Pred 1. januárom 2003 bola značná časť zákaziek na výstavbu zadaná na základe verejných súťaží a Verejná správa ciest preto získala určité skúsenosti s úrovňou trhových cien. Okrem toho sa ceny interných zmlúv o výstavbe medzi Verejnou správou ciest a výrobným oddelením museli stanovovať v súlade s vnútornými usmerneniami, ktoré obsahovali pravidlá, ako oceňovať interné zákazky (83). Podľa vnútorných usmernení mali skúsenosti získané so stanovovaním cien v rámci verejných súťaží tvoriť základ stanovovania cien interných zákaziek. Buď sa mali použiť priamo tieto ceny z verejných súťaží, alebo ceny interných zákaziek mali vychádzať z odhadov testovaných na súlad s cenami na trhu a (kde to prichádzalo do úvahy) mali sa znížiť na trhovú úroveň (84). V každom prípade všeobecná podmienka správy ciest bola, aby ceny stanovené v interných zmluvách odrážali úroveň cien na trhu (85). Nórske orgány napokon tiež objasnili, že okrem daní a poplatkov uložených za všetky služby, fiškálne a ostatné regulačné požiadavky nemali vplyv na cenu, za akú boli zmluvy prevedené (86).

Ceny, za aké boli zákazky na výstavbu prevedené na spoločnosť Mesta AS, boli rovnaké, ako ceny použité na účely určenia príjmov zo zákaziek v analýze diskontovaných peňažných tokov.

2.4.2. Zákazky na prevádzku a údržbu

Spoločnosť Mesta AS prevzala 102 existujúcich zákaziek na prevádzku a údržbu („funksjonsavtaler“) (87). Všetky tieto zákazky, ktoré sa týkali prác, ako je úprava povrchu ciest, značenie, odvodňovanie, posypávanie, ako aj ochrana pred záplavami a lavínami, sa mali skončiť maximálne do štyroch rokov, t. j. do tretieho štvrťroka 2006. Pokiaľ ide o trvanie, patria do štyroch kategórií uvedených ďalej v texte. Po skončení zákaziek na prevádzku a údržbu Verejná správa ciest zadala každý rok 1. septembra približne 25 % zákaziek v rámci verejnej súťaže týmto spôsobom:

— kategória A: 24 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2003,

— kategória B: 25 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2004,

— kategória C: 27 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2005,

— kategória D: 26 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2006.

Zatiaľ čo každá kategória zahŕňa zákazky pokrývajúce geografické oblasti, ktoré sú rovnomerne rozložené po celom Nórsku (aby sa zabezpečila stabilita poskytovania služieb), kategórie zodpovedajú aj úrovni náročnosti, pokiaľ ide o prácu, ktorá sa mala vykonať. V tomto ohľade kategória A zahŕňa najjednoduchšie zmluvné práce v malých oblastiach (t. j. v oblastiach, ktoré predstavujú minimálne problémy, pokiaľ ide o dopravné alebo poveternostné podmienky a typ cesty), zatiaľ čo kategória D zahŕňa zmluvné práce náročnej povahy, pokiaľ ide o cestu (ako sú napríklad cesty v horách alebo na útesoch), ako aj o dopravu a počasie. Kategórie B a C sa vzťahujú na zmluvné práce medzi týmito dvoma extrémami.

Nórske orgány vysvetlili, že ceny za služby poskytované na základe zmlúv o prevádzke a údržbe, uzatvorené s výrobným oddelením, sa ponechali aj po prevode zmlúv na spoločnosť Mesta AS.

2.4.3. Hodnota, za akú boli zákazky prevedené

Ceny, za akých boli zákazky prevedené, vyplývajú z tabuľky vytvorenej v exceli a predloženej nórskymi orgánmi, ktorá sa podobá tabuľke, ktorú predtým predložila spoločnosť Veidekke ASA (88). Po rozhodnutí o začatí konania nórske orgány aktualizovali odhad celkovej ceny, za akú sa zákazky na výstavbu previedli na spoločnosť Mesta AS, z 2 960 mil. NOK na 2 942 mil. NOK (89). Nórske orgány aktualizovali aj odhad celkovej ceny, za akú sa na spoločnosť Mesta AS previedli zákazky na prevádzku a údržbu, z 5 750 mil. NOK na 5 866 mil. NOK. V prehľade sa neuvádza cena jednotlivých zákaziek.

2.4.4. Úroveň cien vyplývajúca z následných verejných súťaží

Správa, ktorú zadalo a uverejnilo riaditeľstvo verejných ciest a spoločnosti ViaNova Plan a Trafikk AS, obsahuje analýzu cenovej úrovne zákaziek v decembri 2003 (ďalej len „správa spoločnosti ViaNova“). Zo správy spoločnosti ViaNova vyplýva, že veľa prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu prevedených na spoločnosť Mesta AS bolo v januári 2003 predmetom verejných súťaží. Jedným zo záverov správy bolo, že sa zdá, že úroveň cien prechodných zákaziek, ktoré boli predmetom verejnej súťaže počas roku 2003, bola o 32 % nižšia ako úroveň počiatočných nákladov porovnateľných prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS. Nórske orgány uviedli, že je správne, že Verejná správa ciest nezačala opätovné rokovania na účely získania zníženia cien v súvislosti so (zvyšnými) prechodnými zákazkami.

Nórske orgány predložili prehľad cien vyplývajúcich z verejných súťaží na zadanie zákaziek na prevádzku a údržbu v období rokov 2003 až 2006. Sumy uvedené v prehľade predloženom nórskymi orgánmi sú (s určitými nezrovnalosťami) podobné ako sumy uvedené v tabuľkovom formulári vytvorenom v exceli predloženom spoločnosťou Veidekke ASA, ktorý obsahuje aj tabuľku porovnávajúcu víťaznú (t. j. najnižšiu) ponuku v každom výberovom konaní s cenami, za aké boli zákazky prevedené. Z porovnania predloženého spoločnosťou Veidekke ASA vyplýva, že pokiaľ ide o zákazky zadané v rokoch 2003 až 2006, výsledné víťazné ceny boli vo všeobecnosti nižšie ako ceny, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS. Navyše, prehľad poukazuje aj na skutočnosť, že ceny predložené v ponukách, ktoré (samotná) spoločnosť Mesta AS predložila v následných výberových konaniach, sú nižšie ako ceny, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS (90).

(v mil. NOK) Rok výberového konania Víťazná cena Suma, o ktorú cena prevedenej zákazky prevyšuje víťaznú cenu Suma, o ktorú cena prevedenej zákazky prevyšuje ponuky spoločnosti Mesta AS 2003 1 226,6 94 67 2004 1 605,2 328 282 2005 1 857,1 760 563 2006 7 455,5 948 900

Prehľad zákaziek na prevádzku a údržbu zadaných vo verejných súťažiach v rokoch 2003 až 2006, ktoré predložili orgány, ukazuje, že spoločnosť Mesta AS vyhrala 14 z 24 zákaziek zadaných vo verejných súťažiach v roku 2003. Spoločnosť Mesta AS vyhrala v roku 2004 13 z 25 zákaziek, zatiaľ čo v roku 2005 vyhrala 20 z 29 zákaziek. V roku 2006 vyhrala spoločnosť Mesta AS 21 z 30 zákaziek (91). To znamená, že z celkového počtu 108 zákaziek získala spoločnosť Mesta AS 68 zákaziek, čo predstavuje približne 62,7 %.

2.4.5. Predchádzajúce cenové preskúmania a skúsenosti Verejnej správy ciest

Nórske orgány vysvetlili, že pred založením spoločnosti Mesta AS nórsky parlament podporil päť skúšobných/pilotných zákaziek, ktoré Verejná správa ciest plánovala zadať prostredníctvom verejných súťaží. Orgány vysvetlili, že výsledné ceny sa použili na interné hodnotenie tohto typu zákaziek (tak v období pred, ako aj po rozhodnutí o zriadení spoločnosti Mesta AS v roku 2001). Tieto ceny sa však nepoužili ako základ na stanovenie cien prechodných zákaziek. Na žiadosť dozorného úradu o odôvodnenie prečo, nórske orgány vysvetlili, že sa rozhodlo, že hodnota prechodných zákaziek by sa mala určiť na základe nákladov na zákazky.

Podľa orgánov boli víťazné ceny piatich skúšobných/pilotných zákaziek takéto:

— Bærum (1998) päť rokov: 74 940 000 NOK

— Nedre Romerike (1999) päť rokov: 56 000 000 NOK

— Ibestad Dyrøy (1999) päť rokov: 30 418 400 NOK

— Lågendalen (2000) štyri roky: 45 706 323 NOK

— Våler og Åsnes (2001) päť rokov: 39 018 023 NOK.

V decembri 2000 vydala Verejná správa ciest správu, v ktorej preskúmala konkurencieschopnosť služieb prevádzky a údržby výrobného oddelenia (92). Správa obsahuje predbežné výsledky z augusta 2000 a schopnosť konkurovať sa vypočítala na základe zistenia vzťahu medzi vypočítanými nákladmi na zákazku a dohodnutou cenou. V prípade zákaziek výrobného oddelenia tieto náklady predstavovali 94 % ceny, zatiaľ čo pokiaľ ide o zmluvy uzatvorené so súkromnými podnikateľmi, tieto náklady predstavovali 71 % ceny. Zdá sa, že skúšobné/pilotné zákazky tvorili základ, ktorý viedol k tomuto záveru. Na strane 7 správy je zákazka Bærum uvedená ako zákazka s priemernou ročnou hodnotou 15 mil. NOK a bola výsledkom verejnej súťaže. Tento údaj je výsledkom ceny na 1 km zo 125 000 × 120 km ciest, čo sa rovná 15 mil. NOK (alebo 75 mil. NOK počas piatich rokov) (93). Zákazka Nedre Romerike je v správe uvedená s ročnou hodnotou 11,2 mil. NOK. Cena na 1 km je 50 000 × 198 km ciest, čo sa rovná 9,9 mil. NOK (alebo 49,5 mil. NOK počas piatich rokov) (94).

Okrem toho z otázok parlamentného výboru pre dopravu adresovaných ministerstvu dopravy v rokoch 1999 – 2000 týkajúcich sa situácie Verejnej správy ciest vyplýva, že spoločnosť Akershus vykonala analýzu, ktorá ukázala, že úroveň cien zákaziek na prevádzku a údržbu bola o 20 % – 25 % vyššia ako úroveň cien súkromných zákaziek (95). Navyše v tlačovej správe zo 17. apríla 2001 Verejná cestná správa poukazuje na skutočnosť, že porovnanie štyroch zákaziek, v rámci ktorých súkromní prevádzkovatelia poskytli služby prevádzky a údržby na jednej strane, so zákazkami, na základe ktorých výrobné oddelenie poskytlo zodpovedajúce služby na strane druhej, ukázalo, že najnižšia cenová ponuka spomedzi súkromných poskytovateľov bola okolo 15 % až 20 % nižšia ako ponuka výrobného oddelenia.

2.4.6. Prechodné zákazky a počiatočná súvaha

Nórske orgány vysvetlili, že prechodné zákazky boli aktívami, ktoré tvorili súčasť diskontovaných peňažných tokov, a preto boli zobrané do úvahy pri hodnotení celkovej hodnoty spoločnosti Mesta AS. Na základe výsledkov diskontovaných peňažných tokov však hodnota portfólia zákaziek (96) bola príliš nízka, aby jej bola priradená akákoľvek hodnota (97).

2.4.7. Prechodná povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme

Nórske orgány vysvetlili, že v súlade s článkom 59 ods. 2 Dohody o EHP nórske orgány uložili spoločnosti Mesta AS 1. januára 2003 povinnosť vykonávať služby vo verejnom záujme v podobe služieb prevádzky a údržby na vnútroštátnych cestách. Povinnosť sa postupne končila, až 1. septembra 2006 prestala platiť úplne. Úloha poskytovať služby vo verejnom záujme je podrobne opísaná v správe o normách prevádzky a údržby vydaných Verejnou správou ciest v roku 1999 (a aktualizovaných v roku 2003) (98). V správe sa stanovujú základné požiadavky na zabezpečenie toho, aby úroveň prác prevádzky a údržby bola dostatočná na zachovanie bezpečnosti ciest prostredníctvom stanovenia konkrétnych noriem alebo činností v súvislosti s tunelmi, odvodňovacími systémami, pokrytím ciest, mostmi, prístavnými hrádzami a chodníkmi (ďalej len „normalizačná správa“) (99). V normalizačnej správe sa stanovujú aj konkrétne normy týkajúce sa spoľahlivej zimnej údržby na zabezpečenie udržania bezpečnosti ciest. Úloha poskytovať služby bola spoločnosti Mesta AS zverená prostredníctvom ustanovení uvedených v každej zmluve na zákazku zadanú spoločnosti Mesta AS s uvedením prehľadu príslušných noriem a s odkazom na správu o normalizácii prevádzky a údržby.

Nórske orgány vysvetlili, že zverenie úlohy vykonávať už opísané služby vo verejnom záujme spoločnosti Mesta AS malo zaručiť dostatočnú úroveň bezpečnosti ciest do septembra 2006. Orgány v tomto ohľade vysvetlili, že Verejná správa ciest je zodpovedná za bezpečnosť ciest a zabezpečenie minimálnej úrovne ich bezpečnosti dohľadom a sledovaním opráv a údržby (100). Táto úloha do 1. januára 2003 zahŕňala najmä sledovanie prác jedného poskytovateľa služieb, t. j. výrobného oddelenia. Po tomto dátume však táto úloha dostala novú dimenziu, pretože práce na údržbe ciest podliehali verejným súťažiam, a teda ich vykonávalo niekoľko rozličných poskytovateľov služieb. V tomto ohľade z prípravných legislatívnych prác vyplýva, že dôvodom postupného otváranie trhu bolo zabezpečiť, aby Verejná správa ciest mohla naďalej primerane kontrolovať a zabezpečovať, aby sa úroveň a bezpečnosť ciest udržala na uspokojivej úrovni (101).

Nórske orgány ďalej vysvetlili, že to bolo aj motiváciou pre zadávanie najrizikovejších a najnáročnejších zákaziek vo verejných súťažiach až na konci tohto procesu, zatiaľ čo jednoduchšie a menšie zákazky sa zadávali vo verejných súťažiach ako prvé (102). Ponechaním najnáročnejších zákaziek nakoniec Verejná správa ciest získala dostatočné skúsenosti s dohľadom a sledovaním niekoľkých poskytovateľov služieb po prvých kolách verejných súťaží. Verejná správa ciest preto mala najlepšie možné podmienky na zachovanie kontroly nad úrovňou bezpečnosti ciest v čase zadania najnáročnejších zákaziek vo verejných súťažiach (103).

Pokiaľ ide o úhradu náhrady za služby vo verejnom záujme nórske orgány predložili tabuľky uvedené ďalej v texte, ktoré poskytujú prehľad nákladov, príjmov a miery návratnosti v súvislosti so službami poskytovanými spoločnosťou Mesta AS v rámci prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu (104). V tejto súvislosti nórske orgány vysvetlili, že spoločnosť Mesta AS viedla počas rokov 2003 až 2006 účty za každú prechodnú zákazku osobitne. Preto všetky príjmy (a náklady) uvedené v nasledujúcich tabuľkách priamo súvisia s prechodnými zákazkami na prevádzku a údržbu.

Z tabuľky 1 vyplýva, že pokiaľ ide o celkový kapitál investovaný do spoločnosti Mesta AS, kapitál sa rozdelil na prechodné zákazky na prevádzku a údržbu rovnakým podielom, akým sa príjmy z prechodných zákaziek podieľajú na celkových príjmoch.

Mesta AS – rozdelenie kapitálu

(v mil. NOK) |Kapitál spolu 2003 2004 2005 2006 Počiatočný zostatok 2 686 3 989 4 291 4 643 Konečný zostatok 3 989 4 291 4 643 4 340 Priemer 3 338 4 140 4 467 4 492 Celkový obrat spoločnosti Mesta 6 386 5 899 6 076 4 492 Celkový obrat prevádzky a údržby 3 645 3 613 3 235 3 253 Podiel obratu prevádzky a údržby na celkovom obrate 57 % 61 % 53 % 55 % Kapitál vyčlenený na prevádzku a údržbu 1 905 2 536 2 378 2 460 Podiel kapitálu na prevádzku a údržbu vyčleneného na prechodné zákazky (v %) 96 % 81 % 60 % 30 % Podiel kapitálu na prevádzku a údržbu vyčleneného na prechodné zákazky (v NOK) 1 835 2 050 1 437 748

V nasledujúcej tabuľke je uvedený prehľad nákladov, príjmov a skutočnej miery návratnosti dosiahnutej spoločnosťou Mesta AS na základe prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu počas rokov 2003 až 2006. Nórske orgány uviedli, že v súvislosti s prechodnými zákazkami na prevádzku a údržbu nebola vopred stanovená žiadna konkrétna miera návratnosti.

Mesta AS: Príjmy, náklady a miera návratnosti za prechodné zákazky na prevádzku a údržbu

(v mil. NOK) 2003 2004 2005 2006 Spolu Príjmy 2 116 1 871 1 293 586 5 866 Zisk pred zdanením (105) 277 175 199 151 802 Zisk po zdanení: 199 126 144 108 577 Ziskové rozpätie 9 % 7 % 11 % 18 % Kapitál vyčlenený na prechodné zákazky 1 835 2 050 1 437 748 6 070 Skutočná návratnosť kapitálu 10,86 % 6,15 % 9,98 % 14,50 %

Nórske orgány vysvetlili, že priemerná miera návratnosti na trhu prevádzky a údržby, t. j. „referenčná miera návratnosti“, sú vážené priemerné náklady na kapitál (weighted average cost of capital – WACC) po zdanení 8,4 % (106).

V nasledujúcej tabuľke je uvedený prehľad o zložení referenčnej miery návratnosti.

Zloženie referenčnej miery návratnosti

Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC) Bezrizikový úrok pred zdanením (107) 3,85 % Prémia za riziko podielu na trhu (108) 5,00 % Celkový kapitál beta 0,90 Čistý dlh/vlastné imanie Vlastné imanie beta 1 Náklady na čisté imanie po zdanení 8,85 % Náklady na kapitál zvonku Bezrizikový úrok pred zdanením 3,85 % Prémia za úver 2,50 % Náklady na kapitál zvonku pred zdanením 6,35 % Daňová sadzba 28 % Náklady na kapitál zvonku po zdanení 4,57 % Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC) Náklady na vlastné imanie 8,85 % Podiel vlastného imania 90 % Vážené náklady na čisté imanie po zdanení 8,00 % Náklady na kapitál zvonku po zdanení 4,6 % Podiel kapitálu zvonku 10 % Vážené náklady na kapitál zvonku po zdanení 0,5 % Náklady WAAC na celkový kapitál po zdanení 8,42 %

Odkaz na mieru návratnosti 8,42 % vychádza z hodnoty beta 1, ktorá bola pevne stanovená s odvolaním sa na:

— sledovanie hodnoty beta počas obdobia 40 mesiacov (2002 – 2007) 15 porovnateľných spoločností (ako napríklad Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (109),

— mieru návratnosti korelovanú na základe Indexu všetkých krajín na svete spoločnosti Morgan Stanleys (110),

— predpokladalo sa, že podiel vlastného imania bol v súlade s priemerom za daný sektor (na základe 15 porovnateľných spoločností) (111).

Napokon v nasledujúcej tabuľke je uvedený rozdiel medzi referenčnou mierou návratnosti a skutočnou návratnosťou, ktorú spoločnosť Mesta AS dosiahla v príslušných rokoch zo zákaziek na prevádzku a údržbu.

Miera návratnosti

2003 2004 2005 2006 Spolu Mesta: miera návratnosti 10,86 % 6,15 % 9,98 % 14,5 % Referenčná miera návratnosti 8,42 % 8,42 % 8,42 % 8,42 % Prebytočná návratnosť 2,44 % –2,27 % 1,56 % 6,08 % Prebytočná návratnosť (v mil. NOK) 44,8 –46,4 22,5 45,5 66,4

2.5. SPRÁVNE A REGISTRAČNÉ POPLATKY

Podľa zákona o spoločnosti Mesta AS nehnuteľnosť prevedená z výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS sa mala zapísať do nórskeho katastra nehnuteľností ako „zmena mena“ (112). To znamená, že nehnuteľnosti spoločnosti Mesta AS boli zapísané do katastra nehnuteľností bez toho, aby spoločnosť musela zaplatiť správne a registračné poplatky, ktoré sú obvykle splatné v prípade prevodu vlastníckeho práva k majetku v Nórsku (113).

Administratívna prax v Nórsku, uvádzaná ako „zásada kontinuity“, umožňuje oslobodenie od platenia správnych a registračných poplatkov v prípadoch, keď sa predpokladá, že podnik v určitej podobe „pokračuje“. Ministerstvo spravodlivosti vydalo dva obežníky o uplatňovaní zásady kontinuity. Podľa prvého obežníka, ktorý bol platný od 1. januára 2003, táto zásada sa môže využiť len v prípade fúzií spoločností s ručením obmedzeným (114). Druhý obežník rozšíril k 1. júlu 2005 túto prax aj na delenie spoločností a zmeny formy spoločností (115).

2.6. DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA

Dozorný úrad prijal 18. júla 2007 rozhodnutie o začatí konania s cieľom začať formálne zisťovanie na základe predbežného zistenia, že opatrenia prijaté v súvislosti so zriadením spoločnosti Mesta AS by mohli zahŕňať štátnu pomoc, ktorá by nespĺňala žiadnu z výnimiek ustanovených v Dohode o EHP (116). Dozorný úrad mal preto pochybnosti o tom, či príslušné opatrenia možno považovať za zlučiteľné s fungovaním Dohody o EHP. Príslušné opatrenia sa týkajú reštrukturalizačných opatrení, stanovenia hodnoty aktív, prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS a neuhradenia správnych a registračných poplatkov.

3. PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN

Po prijatí rozhodnutia o začatí konania boli doručené pripomienky štyroch zainteresovaných strán, na základe ktorých dozorný úrad a jednotlivé zainteresované strany viedli komplexný dialóg o predmetných otázkach.

3.1. ARNTZEN DE BESCHE – MESTA AS

Právnická firma Arntzen de Besche („Arntzen“) predložila pripomienky v mene spoločnosti Mesta AS.

K otázke štátnej náhrady za reštrukturalizačné opatrenia spoločnosť Arntzen uviedla, že hlavnou otázkou je, či náklady predstavujú záväzok štátu. Ak to tak nie je, ide len o to, či sa náklady na reštrukturalizáciu môžu považovať za súčasť bežného rozpočtu spoločnosti Mesta AS a či náhrada týchto nákladov predstavuje ekonomickú výhodu. Na základe rozsudku vo veci „Combus“ rozhodujúcou otázkou je, či táto náhrada „zmierňuje záťaž, ktorú obvykle preberá rozpočet podniku“, a či je to len odpustenie týchto nákladov, čo predstavuje ekonomickú výhodu (117).

Je potrebné rozlišovať medzi kompenzáciou: i) nákladov vynaložených pri bežnej činnosti spoločnosti a ii) uloženými nákladmi, ktoré preto neboli vynaložené pri bežnej činnosti spoločnosti a nezodpovedajú nákladovým záväzkom konkurentov. Náhrada druhého typu nákladov môže, ako v tomto prípade, len kompenzovať alebo neutralizovať štrukturálnu nevýhodu zabezpečením rovnakých podmienok pre všetkých, a preto nepredstavuje štátnu pomoc. Z toho dôvodu spoločnosť Arntzen tvrdí, že kompenzácia reštrukturalizačných opatrení spoločnosti Mesta AS je v podstate štátnym záväzkom s cieľom kompenzovať štrukturálnu nevýhodu, a preto nepredstavuje štátnu pomoc.

V prípade, ak dozorný úrad zistí, že reštrukturalizačné opatrenia zahŕňajú štátnu pomoc, spoločnosť Arntzen uvádza, že pomoc je zlučiteľná, pretože umožňuje spoločnosti Mesta AS konkurovať za rovnakých podmienok na trhu, ktorý sa práve otvoril hospodárskej súťaži. Keďže výrobná zložka spoločnosti Mesta AS bola predtým štátnym poskytovateľom služieb, spoločnosť Mesta AS bola zriadená s organizačnou štruktúrou nevhodnou pre hospodársku súťaž. Bez kompenzácie by bola konkurenčná pozícia spoločnosti Mesta AS ovplyvnená. Komisia vo svojom rozhodnutí o spoločnosti „Destia“ uviedla názor, že otvorenie trhu je cieľom spoločného záujmu Spoločenstva (118). Navyše cieľom usmernení o štátnej pomoci súvisiacich s uviaznutými nákladmi je uľahčovať podnikom prechod na konkurenčný trh. Pomoc (obmedzená v čase a účinkoch) na dosiahnutie spoločného cieľa uľahčenia prechodu z uzavretého trhu na (čiastočne) liberalizovaný trh je v spoločnom záujme a slúži na vyváženie narušenia hospodárskej súťaže. V tejto súvislosti je potrebné poukázať na skutočnosť, že spoločnosť Mesta AS musí splatiť všetky prípadné prebytočné finančné prostriedky súvisiace s reštrukturalizáciou.

Pokiaľ ide o hodnotenie strojov, spoločnosť Arntzen tvrdí, že po zmene zásady oceňovania z účtovnej hodnoty na skutočnú hodnotu potvrdila analýza diskontovaných peňažných tokov hodnotu podniku vo výške 600 mil. NOK. Priradenie hodnoty aktívam nemení celkovú hodnotu, a preto nevznikajú v tejto súvislosti otázky o štátnej pomoci. Na základe výsledkov analýzy diskontovaných peňažných tokov sa hodnota aktív (vrátane krátkodobého dlhu) znížila zo skutočnej hodnoty 698 mil. NOK na 619 mil. NOK. Preto úprava predstavovala 79 mil. NOK, a nie 200 mil. NOK.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť Arntzen tvrdí, že spoločnosť Mesta AS získala len náhradu nákladov na poskytovanie služieb na základe príslušných zmlúv, a preto nezískala žiadnu ekonomickú výhodu v zmysle pravidiel o štátnej pomoci. Spoločnosť Arntzen ďalej tvrdí, že na účely preukázania výhody dozorný úrad musí stanoviť referenčnú cenu, ktorá bude pri porovnaní so skutočnou cenou zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS predstavovať ekonomickú výhodu. Bolo by to len v prípade, ak dozorný úrad preukáže, že podniky existujúce 1. januára 2003 mohli poskytnúť podobné služby za nižšiu cenu a že ceny, za akých boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS, boli nadhodnotené. Dôkazné bremeno nesie dozorný úrad.

Spoločnosť Arntzen ďalej tvrdí, že 1. januára 2003 v skutočnosti neexistovala žiadna trhová cena, pretože všetky služby prevádzky a údržby sa vykonávali interne a 1. januára 2003 zriadením spoločnosti Mesta AS vznikol de facto monopol. Ceny vyplývajúce z verejných súťaží na pilotné projekty sa nemôžu použiť ako referenčné ceny. Po prvé dozorný úrad nepreukázal, že ostatné podniky boli skutočne pripravené a schopné poskytnúť príslušné služby za nižšiu cenu. Berúc do úvahy význam tohto prípadu, by dozorný úrad mal vykonať podrobné preskúmanie, či ostatné podniky boli skutočne pripravené poskytnúť príslušné služby za nižšiu cenu. Len v takom prípade by išlo o poskytnutie štátnej pomoci. Po druhé, zatiaľ čo úrovne cien vyplývajúce z verejných súťaží na pilotné zákazky boli nižšie ako ceny, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS, tieto dve skupiny zákaziek nie sú podobné. To znamená, že pilotné zákazky sa nemôžu považovať za zákazky reprezentujúce trhovú cenu. V tejto súvislosti treba poznamenať, že pôvodná zmluvná cena jednej z pilotných zákaziek, t. j. zákazky na Bærum, sa zvýšila o 25 % z dôvodu dodatočných prác. Veľká časť takýchto dodatočných prác je zahrnutá v základnej cene prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS. Napokon dozorný úrad nemá informácie, ktoré by dokazovali, že podniky, ktoré vyhrali pilotné zákazky alebo zákazky zadané v rámci verejných súťaží po roku 2003, skutočne kryjú svoje náklady na poskytovanie služieb. Ak by podniky nekryli svoje náklady, nebolo by to efektívne otvorenie trhu.

3.2. THOMMESSEN – VEIDEKKE ASA

Právnická firma Thommessen Krefting Greve Lund AS („Thommessen“) predložila argumenty v mene spoločnosti Veidekke ASA.

Pokiaľ ide o reštrukturalizačné opatrenia, spoločnosť Thommessen tvrdí, že v rozsudku vo veci Combus sa uvádza, že štátne financovanie neefektívnych nákladov, ktoré vznikli v dôsledku predchádzajúcich pracovnoprávnych predpisov, nepredstavuje štátnu pomoc za predpokladu, že je primerané štrukturálnej nevýhode. Každá prípadná náhrada presahujúca rozdiel medzi nákladmi štrukturálnej nevýhody a príslušnými nákladmi práce porovnateľného podniku je štátna pomoc. Štátna intervencia by nemala znižovať dôchodkové povinnosti spoločnosti Mesta AS, ktoré vznikli v minulosti, ale len zmierňovať štrukturálne nevýhody v budúcnosti (t. j. od roku 2003 ďalej). Spoločnosť Thommessen tvrdí, že spoločnosť Mesta AS bola za štrukturálne nevýhody kompenzovaná nadmerne. Dozorný úrad by mal preto overiť, či nadstav zamestnancov spoločnosti Mesta AS mal za následok nejaké výhody pre spoločnosť, čo by znamenalo, že štrukturálna nevýhoda (nadstavu zamestnancov) bola nadhodnotená. Inými slovami, dozorný úrad musí vysvetliť, či nevýhoda v podobe nadstavu zamestnancov bola neutralizovaná prístupom k prebytku a lacnejšej pracovnej sile. V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že ziskovosť spoločnosti Mesta AS bola počas prvých troch rokov jej existencie podstatne lepšia, ako sa pôvodne očakávalo. Zo St. prp. nr 1 (2007 – 2008) vyplýva, že finančné prostriedky pridelené na každý rok pokrývali viac ako len príslušný záväzok súvisiaci s reštrukturalizačnými opatreniami, čo svedčí o nadmernej kompenzácii.

Dozorný úrad by mal najmä overiť, či mal štát možnosť previesť naspäť, preložiť alebo vymeniť niektorých zamestnancov namiesto toho, aby im ponúkol predčasný dôchodok. Dozorný úrad by mal požiadať nórske orgány, aby predložili dôkaz potvrdzujúci, že predčasný dôchodok bol na vyriešenie personálnych problémov nevyhnutný. Dozorný úrad by mal overiť, či orgány kompenzovali len rozdiel medzi priemernými nákladmi na bežné dôchodkové poistenie a členstvom v štátnom dôchodkovom fonde a či kompenzácia bola obmedzená len na štátnych zamestnancov. Od dozorného úradu požaduje, aby overil, či náklady na zachovanie špeciálneho veku odchodu do dôchodku sú nákladmi, ktoré sa obvykle zahŕňajú do rozpočtu podniku, a preto nie sú štrukturálnou nevýhodou, čo znamená, že kompenzácia môže predstavovať štátnu pomoc. Dozorný úrad by mal posúdiť túto transakciu aj na základe smernice o prevode podnikov.

Spoločnosť Thommessen tiež uviedla, že „… v usmerneniach vlády sa uvádza, že zamestnávateľ môže požiadať ministerstvo práce o pokračovanie členstva. V prípade zamietnutia žiadosti sa môže fyzická osoba zapojiť do systému poistenia cez takzvané uzavreté členstvo“, a pýta sa, či sa uzavreté členstvo považovalo za alternatívu kompenzácie reštrukturalizačných opatrení spoločnosti Mesta AS. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že spoločnosť Mesta AS možno prevzala záväzok, ktorý nebola povinná prevziať. Ak sú náklady na reštrukturalizáciu spoločnosti Mesta AS v tejto súvislosti dôsledkom dobrovoľného prevzatia (alebo zachovania) povinností, je to rozhodnutie spoločnosti Mesta AS. Kompenzácia nákladov, ktoré spoločnosť Mesta AS nebola podľa zákona povinná znášať, sú nákladmi, ktoré sa bežne hradia z rozpočtu spoločnosti, a štátne financovanie určené na tento účel predstavuje štátnu pomoc.

Kompenzácia reštrukturalizačných nákladov môže byť zlučiteľná v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP za predpokladu, že sú splnené podmienky nevyhnutnosti a primeranosti. V tejto súvislosti musí byť cieľ zvýšenia efektívnosti bývalého výrobného oddelenia vyvážený v porovnaní s cieľom zabezpečiť, aby bol trh konkurencieschopnejší. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že konkurencieschopnosť spoločnosti Mesta AS sa naozaj dosiahla pomocou vysokého podielu zákaziek zadaných v rámci verejného obstarávania na úkor efektívnej hospodárskej súťaže na trhu. Spoločnosť Mesta AS je úplne najväčším hráčom so 60 % podielom na trhu. Potvrdzuje to aj neustále klesajúci počet uchádzačov vo verejných súťažiach. Problémom je, že spoločnosť Mesta AS bola za štrukturálne nevýhody nadmerne kompenzovaná. Trh sa jednoducho zmenil z oligopolného na bipolárny trh so spoločnosťou Mesta AS ako dominantným hráčom. Dozorný úrad musí preskúmať, či predmetné opatrenia nepredstavujú výhodu s narušením hospodárskej súťaže ako jej dôsledkom.

K otázke oceňovania aktív spoločnosť Thommessen uvádza, že dozorný úrad musí preskúmať túto vec nezávisle od toho, či počiatočná súvaha spĺňa nórske predpisy o účtovníctve a o spoločnostiach. Spoločnosť Thommessen v tejto súvislosti uvádza, že nórsky zákon o spoločnostiach s ručením obmedzeným obsahuje pravidlo na zabezpečenie toho, aby vklad do základného imania nepresahoval reálnu hodnotu. Zatiaľ čo predstavenstvo môže byť zodpovedné za ocenenie presahujúce reálnu hodnotu, neexistuje žiadna zodpovednosť za nižšie ocenenie, ako je reálna hodnota. Spoločnosť Thommessen preto očakáva osobitné nezávislé znalecké posúdenie, či hodnota aktív bola stanovená na úrovni trhovej hodnoty.

Spoločnosť Thommessen súhlasí s tým, že aktíva by mali vychádzať z reálnej hodnoty, ktorá by mohla vychádzať z analýzy diskontovaných finančných tokov. Podľa § 4 ods. 2 nórskeho zákona o účtovníctve musí táto analýza vychádzať zo zásady „najlepšieho odhadu“. Spoločnosť Thommessen však tvrdí, že odhad predložený nórskymi orgánmi nie je v súlade s touto zásadou, ale vychádzal z jednostranných tvrdení s cieľom znížiť hodnotu aktív. Po prvé, hoci analýza diskontovaných peňažných tokov potvrdila, že so stanovením hodnoty sú spojené neistoty, stanovenie reálnej hodnoty jednotlivých aktív ukázalo, že skutočná hodnota bola podstatne vyššia, a preto sa mala analýza diskontovaných finančných tokov upraviť smerom nahor. Po druhé z analýzy diskontovaných finančných tokov vyplýva, že konečná hodnota bola 900 mil. NOK, ale táto bola upravená smernom nadol, pretože peňažné toky na obdobie rokov 2003 – 2012 sa odhadli vo výške – 300 mil. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že nepresnosti pri zriaďovaní spoločnosti Mesta AS a odhad výkonov, aké bude dosahovať, boli zveličené a ich cieľom bola úprava reálnej hodnoty aktív smerom nadol. Po tretie na základe externého hodnotenia sa hodnota 18 skupín strojov odhadla na 424 mil. NOK. To je podstatne viac ako 148 mil. NOK, čo bola výsledná hodnota dokonca vyššieho počtu, t. j. 37 skupín strojov. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že je nepochopiteľné, ako stroje spoločnosti Mesta AS, ktorých je viac, ako má spoločnosť Veidekke ASA, boli ohodnotené nižšou trhovou cenou ako stroje spoločnosti Veidekke ASA. Dozorný úrad by to mal preskúmať. Spoločnosť Thommessen napokon tvrdila, že je neobvyklé, že reálna hodnota podniku neobsahuje žiadny goodwill.

Spoločnosť Thommessen okrem toho tvrdí, že úprava hodnoty strojov smerom nadol o 200 mil. NOK a hodnoty nehnuteľností o 50 mil. NOK (t. j. rozdiel medzi 331 mil. NOK a 281 mil. NOK) predstavuje výhody, pretože nižšie ocenenie aktív znamená, že odpisy sú nižšie, a teda vyššie prevádzkové príjmy. Tieto extra dodatočné príjmy predstavujú štátnu pomoc. Navyše, čím je vyššie ohodnotenie aktív, tým vyššia by mala byť požadovaná miera návratnosti. Nižšie ocenenie však znamená, že ročné zisky nórskych orgánov sú príliš nízke a rozdiel medzi nimi a ziskami vychádzajúcimi zo správneho ocenenia predstavujú štátnu pomoc.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť Thommessen víta, že nórske orgány uznali rozdiel medzi trhovou cenou (vyplývajúcou z verejných súťaží) a cenou, za akú boli prevedené prechodné zákazky na prevádzku a údržbu, pričom tento rozdiel je okolo 2 mld. NOK (119). Pokiaľ ide o tvrdenie nórskych orgánov, že odhadované príjmy zo zákaziek tvoria súčasť počiatočnej súvahy a že nie je potrebné stanoviť trhovú hodnotu, spoločnosť Thommessen uvádza, že v analýze diskontovaných finančných tokov sa nesprávne predpokladá, že zákazky boli prevedené za trhovú hodnotu (120). Pokiaľ ide o tvrdenie, že 1. januára 2003 neexistovala žiadna trhová cena ani spoľahlivé ukazovatele trhovej ceny, nórske orgány ignorujú skutočnosť ceny vyplývajúcej z pilotných zákaziek, trhovú cenu na podobných trhoch ostatných severských krajín a trhovú cenu vyplývajúcu z verejných súťaží, ktoré sa uskutočnili v roku 2003 a v nasledujúcich rokoch.

Spoločnosť Mesta AS takto získala kompenzáciu za štrukturálne nevýhody vo forme finančných prostriedkov na reštrukturalizáciu vo výške 993,6 mil. NOK hotovostnou injekciou vo výške 1 600 mil. NOK a prevýšenia cien prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS. Spoločnosť Mesta AS získala kompenzáciu za tie isté náklady na reštrukturalizáciu dvakrát. Nórske orgány si boli vedomé, že trhová cena bola o 25 % – 30 % nižšia ako interné ceny medzi výrobným oddelením a Verejnou správou ciest – čo je presne dôvod pre liberalizáciu trhu. V tejto súvislosti sa odvoláva na správu z decembra 2000 vydanú Verejnou správu ciest, v ktorej sa uvádza, že náklady výrobného oddelenia boli omnoho vyššie ako náklady na podobné zmluvy uzatvorené so súkromnými podnikateľmi. Spoločnosť Thommessen preto tvrdí, že trhová cena bola dobre zdokumentovaná. Spoločnosť Thommessen napokon tvrdila, že trhová cena by sa mala stanoviť na základe nákladov spoločnosti Mesta AS, príslušný základ výpočtu nákladov spoločnosti Mesta AS je základ výpočtu nákladov existujúci po splatení reštrukturalizačných opatrení, t. j. základ výpočtu nákladov „konkurencieschopnej“ spoločnosti Mesta AS porovnaný so základom výpočtu nákladov spoločnosti Mesta AS s výhradou nákladov na reštrukturalizáciu, ktoré boli (alebo budú) kompenzované. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že keď sa zoberie do úvahy základ výpočtu nákladov konkurencieschopnej spoločnosti Mesta AS, táto spoločnosť bola nadmerne kompenzovaná sumou 181 mil. NOK (čo je rozdiel medzi cenami, za aké boli zákazky prevedené, a cenami vyplývajúcimi z následných verejných súťaží).

3.3. SCHJØDT

Pokiaľ ide o reštrukturalizačné opatrenia, právnická firma Schjødt, ktorá predložila pripomienky v mene anonymného navrhovateľa, poukazuje na skutočnosť, že finančné prostriedky na zachovanie výhod vyplývajúcich z postavenia štátneho zamestnanca nepredstavujú štátnu pomoc, ak sú tieto finančné prostriedky poskytnuté individuálnym osobám na základe objektívnych kritérií a ich výsledkom nie sú výhody pre určité spoločnosti. Naopak, finančné prostriedky na dávky zamestnancom, ktoré sú súčasťou obvyklých nákladov spoločností, predstavujú štátnu pomoc. Otázkou preto je, čo sa môže považovať za obvyklé finančné náklady spoločností. Spoločnosť Schjødt tvrdí, že o štátnu pomoc ide len vtedy, ak tieto dávky presahujú dávky, ktoré by boli ponúknuté zamestnancom prijatým do zamestnania z trhu práce. Z rozsudku vo veci Combus (proti ktorému nebolo nikdy podané odvolanie) vyplýva, že priame platby zamestnancom náhradou za vzdanie sa postavenia štátneho zamestnanca nepredstavujú žiadnu pomoc spoločnosti (121). Rozsudok vo veci Combus bol však vydaný, keď existovala veľká neistota týkajúca sa štrukturálnych nevýhod, a v žiadnom prípade nie je jasné, či skutočnosti v prípade spoločnosti Mesta AS sú podobné skutočnostiam vo veci Combus, a teda či vec Combus predstavuje spoľahlivý precedens pre tento prípad.

Spoločnosť Schjødt tvrdí, že náhrada za sťahovanie zamestnancov, dochádzanie, sťahovanie kancelárií a sťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby atď. spĺňa podmienky štátnej pomoci, ktorú, ako sa zdá, nemožno považovať za zlučiteľnú. Rovnako ani výdavky spojené s modernizáciou strojov nemožno nahradiť a zároveň považovať za záporné aktíva.

Spoločnosť Schjødt odmieta považovať pomoc na reštrukturalizáciu spoločnosti Mesta AS za zlučiteľnú a odvoláva sa na usmernenia o štátnej pomoci týkajúce sa opatrení na záchranu a reštrukturalizáciu. Spoločnosť Mesta AS nie je a ani jej predchodca nebol v ťažkostiach v zmysle týchto usmernení, ktoré nie sú v žiadnom prípade uplatniteľné na nové firmy, ktoré vzniknú reorganizáciou.

Pokiaľ ide o hodnotenie aktív, spoločnosť Schjødt poukazuje na skutočnosť, že nezávislé hodnotenie môže poskytnúť usmernenie na účely hodnotenia údajného podhodnotenia aktív. Toto podhodnotenie spolu s hotovostnou injekciou vo výške 1 600 mil. NOK by mohlo viesť k podielu vlastného imania presahujúcemu hodnotu, ktorá by sa získala z riadneho uplatnenia zásady súkromného investora pôsobiaceho na trhu. V rámci overovania tohto tvrdenia by sa malo tiež overiť, či sa nórske orgány zriekli vyplatenia zodpovedajúcich výnosov zo svojich investícií.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť poukazuje na skutočnosť, že tvrdenia nórskych orgánov predpokladajú, že: i) zákazky by sa mali previesť za trhovú cenu, aby nepredstavovali pomoc, a ii) že ich činnosť sa musí hodnotiť na základe informácií dostupných v príslušnom čase s tvrdením, že následné dôkazy (ktoré svedčia o tom, že ceny prechodných zákaziek boli vyššie ako trhová cena) nemožno brať do úvahy (122). Spoločnosť Schjødt však tvrdí, dôkazy post factum možno zobrať do úvahy v prípade, ak iba potvrdzujú informácie dostupné v danom čase. Nórske orgány sú si vedomé, že ceny zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS boli so všetkou pravdepodobnosťou vyššie ako trhová cena. A naozaj, hlavnou hybnou silou reorganizácie bolo zvýšenie efektívnosti a „vyššia hodnota za menej peňazí“ (123). Zo správy vydanej v roku 2001 mestskou radou Statskonsult sa zdá, že od roku 1996 mesto Oslo vystavilo svoje činnosti spojené s prevádzkou a údržbou ciest hospodárskej súťaži, čo malo za následok zníženie nákladov v oblasti prevádzky a údržby približne o 20 %. Napokon zo správy vydanej v roku 2001 samotnou Verejnou správou ciest taktiež vyplýva, že zákazky na prevádzku a údržbu zadané súkromným prevádzkovateľom boli konkurencieschopnejšie ako tie, ktoré realizovalo výrobné oddelenie.

Nórske orgány namiesto toho, aby konali na základe informácií, ktoré mali k dispozícii, ignorovali predchádzajúce skúsenosti a previedli zákazky za ceny vyššie ako trhová cena. Spoločnosť Schjødt tvrdí, že nórske orgány nemôžu odpísať takéto údaje. Orgány mohli jednoducho uplatniť všeobecnú mieru zníženia portfólia zákaziek. Spoločnosť Schjødt ďalej tvrdila, že schválenie vyššej ceny nemôže byť oprávnené, pretože spoločnosť Mesta AS už získala kompenzáciu za reštrukturalizačné opatrenia a ceny zákaziek nevychádzali z cien verejných súťaží ani nezahŕňali mechanizmus úprav. Prípad spoločnosti Mesta AS sa preto úplne líši od prípadu spoločnosti Destia (124).

Nórske orgány opakovane uviedli, že na trhu prevádzky a údržby neboli žiadni súkromní prevádzkovatelia, hoci z prp. nr. 1 (2001 – 2002) vyplýva, že 30 % prác prevádzky a údržby sa zadávalo v rámci súťaže prevádzkovateľov na trhu. Navyše v uvedenej správe mestskej rady Statskonsult sa uvádza, že zatiaľ čo väčšina prác prevádzky a údržby v roku 2000 vykonala Verejná správa ciest, 28 % prác bolo prenechané trhu. Pokiaľ ide o nadobudnutie príslušných zručností Verejnej správy ciest so zadávaním prác v rámci verejných súťaží, spoločnosť Schjødt poukazuje na skutočnosť, že Verejná správa ciest využívala tieto zručnosti prostredníctvom dohody o prevádzke a údržbe („funksjonsavtale“) s výrobným oddelením tak, aby získala tieto zručnosti do roku 2003. Orgány nevysvetlili, ako sa zručnosti v oblasti zadávania prác prevádzkovateľom na trhu v rámci verejných súťaží líšili od zručností využitých v súvislosti s dohodami s výrobným oddelením.

Napokon, pokiaľ ide o správne poplatky, spoločnosť Schjødt tvrdí, že toto oslobodenie predstavuje ekonomickú výhodu pre spoločnosť Mesta AS a že zásada kontinuity neplatí, pretože nedošlo k skutočnému prevodu vlastníckeho práva. Skutočnosti prípadu spoločnosti Mesta AS sú podobné skutočnostiam v prípade spoločnosti Entra, a preto výhoda poskytnutá spoločnosti Mesta AS predstavuje štátnu pomoc. Keďže hodnota nehnuteľností bola v počiatočnej súvahe upravená smernom nadol, výška pomoci sa nedá na základe toho vypočítať, ale musí sa stanoviť na základe trhovej hodnoty prevádzaných nehnuteľností.

3.4. WIERSHOLM – SKANSKA

Právnická firma Wiersholm predložila pripomienky v mene spoločnosti Skanska.

Spoločnosť Wiersholm tvrdí, že miera návratnosti stanovená na základe aktív ocenených nižšie, ako bola trhová hodnota, nespĺňa test súkromného investora pôsobiaceho na trhu. Spoločnosť Wiersholm poukazuje na skutočnosť, že ako už uviedol dozorný úrad, existuje značná neistota, pokiaľ ide o hodnotu dlhodobých aktív, a nevidí, ako nórske orgány splnili test súkromného investora pôsobiaceho na trhu. Nórske orgány nevysvetlili, prečo neboli všetky skupiny strojov predmetom externého preskúmania reálnych hodnôt (ktoré sa týkalo len 18 z 55 skupín), a ani neuviedli dôvod použitia rozdielnych metód oceňovania na jednotlivé skupiny. Spoločnosť Wiersholm tvrdí, že je potrebné nezávislé hodnotenie. Berúc do úvahy rozsah údajov predložených v tomto prípade, zásada, podľa ktorej prevod aktív za účtovnú hodnotu nepredstavuje pomoc (t. j. „zásada účtovnej hodnoty“), ktorú prijala Komisia vo svojom rozhodnutí o spoločnosti Destia, sa nemôže uplatniť priamo (125). Odvoláva sa na rozhodnutie dozorného úradu v prípade skupiny Arcus (126), v ktorom boli výrobné zariadenia a ďalšie aktíva prevedené zo štátneho monopolu na skupinu Arcus. V prípade skupiny Arcus dozorný úrad zistil, že hodnota prevedených aktív bola 264 mil. NOK, t. j. boli ocenené nižšie, ako bola trhová cena, a že štát získal o túto sumu nižšiu kompenzáciu. Táto transakcia znamenala, že skupina Arcus dostala štátnu pomoc tej istej veľkosti. Z rozhodnutia vidieť, že preskúmanie hodnotenia aktív v prípade spoločnosti Mesta AS je relevantné.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť Wiersholm sa dovoláva na vyhlásenie dozorného úradu v rozhodnutí o začatí konania, z ktorého vyplýva, že zmluvná cena nižšia ako trhová cena znamená pre poskytovateľa služieb ekonomickú výhodu. Podľa spoločnosti Wiersholm stanovisko nórskych orgánov je, že nie je dôležité, či zákazky boli prevedené na spoločnosť Mesta AS za trhovú cenu. Hlavné je, aby hrubé príjmy zo zákaziek boli zahrnuté do analýzy peňažných tokov a boli zohľadnené v počiatočnej súvahe spoločnosti Mesta AS ako nepeňažný vklad. Nórske orgány tiež uviedli, že prechodné zákazky predstavovali len malú časť tejto hodnoty. Spoločnosť Wiersholm tvrdí, že orgány nemôžu nebrať do úvahy potrebu stanovenia trhovej ceny odkazom na hrubé príjmy v diskontovaných peňažných tokoch. Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania vo veci spoločnosti Destia jasne uviedla, že zisková prirážka predstavuje štátnu pomoc. „To prináša ekonomickú výhodu Tieliikelaitosu [Destia], ktorá je financovaná prostredníctvom štátnych zdrojov: Tieliikelaitos [Destia] získava od štátu viac peňazí, ako by za rovnocennú službu dostal bežný prevádzkovateľ na trhu“ (127).

Spoločnosť Skanska nesúhlasí s tvrdením nórskych orgánov, že v čase zriadenia spoločnosti Mesta AS neexistovali žiadne trhové ceny. Trhové ceny už existovali prostredníctvom pilotných zákaziek a analýza spoločnosti Veidekke ASA uvedená v rozhodnutí o začatí konania jasne dokazuje rozdiel medzi cenami, za aké boli zákazky prevedené, a cenami vyplývajúcimi z následných výberových konaní rovnakých zákaziek. Očakávania následných znížení cien neznamenajú, že s cenami, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS, nebola spojená žiadna ekonomická výhoda. Orgány sa pokúšajú odôvodniť cenovú politiku tvrdením, že trh nebol v rokoch 2003 – 2006 úplne otvorený hospodárskej súťaži. Spoločnosť Mesta AS však mala prospech z nadhodnotených zmlúv, ktoré boli platné aj v čase otvorenia trhu. Priemerná úroveň cien sa počas prechodného obdobia naozaj zvýšila, zatiaľ čo priemerná úroveň cien spoločnosti Skanska bola stabilná. Vyplýva to z analýzy ponúk týkajúcich sa tak zákaziek na výstavbu, ako aj zákaziek na prevádzku a údržbu počas obdobia od 1. augusta 2002 do 1. februára 2008. Z tejto analýzy vyplýva, že priemerné ceny spoločnosti Mesta AS rástli z cien, ktoré boli o 20 % nižšie ako ceny spoločnosti Skanska, až dosiahli úroveň vyššiu, ako bola úroveň cien spoločnosti Skanska. Z toho vidieť, že zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS predstavovali ekonomickú výhodu, ktorá predstavuje štátnu pomoc.

4. PRIPOMIENKY NÓRSKYCH ORGÁNOV

4.1. REŠTRUKTURALIZAČNÉ A REORGANIZAČNÉ OPATRENIA

Nórske orgány tvrdili, že financovanie reštrukturalizačných opatrení štátom nepredstavuje žiadnu štátnu pomoc.

V tejto súvislosti nórske orgány tvrdili, že spoločnosť Mesta AS bola zriadená 1. januára 2003 s niekoľkými nevýhodami, ktoré vyplývali zo skutočnosti, že výrobné oddelenie tvorilo súčasť štátnej správy a že zamestnanci mali postavenie štátnych zamestnancov. Medzi nevýhody patril prevod nadmerného počtu zamestnancov (1 700) na spoločnosť Mesta AS, ktorým sa na prechodné obdobie ponechali dôchodkové (alebo alternatívne) práva štátnych zamestnancov. Spoločnosť Mesta AS zaplatila dodatočné náklady za zachovanie týchto práv počas prechodného obdobia (128). Zámerom poskytnutia financovania spoločnosti Mesta AS na reštrukturalizačné opatrenia bolo kompenzovať spoločnosť Mesta AS za to, že bola zriadená s nákladmi, ktoré neboli vhodné na komerčnú činnosť, ako napríklad dodatočné náklady na dôchodky štátnych zamestnancov, a ktoré nemali žiadni konkurenti. Nórske orgány sa domnievajú, že takéto náklady (ktoré boli predmetom kompenzácie) vyplývajú z povinností, ktoré vznikli v dôsledku toho, že výrobné oddelenie tvorilo súčasť štátnej správy, a preto predstavujú štátny záväzok. Kompenzácia týchto nákladov preto nepredstavuje pre spoločnosť Mesta AS ekonomickú výhodu.

Nórske orgány okrem toho uviedli, že taký istý výsledok by dosiahla vykonaním príslušných reštrukturalizačných opatrení pred transformáciou výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS. Bolo by to však náročné na čas a menej efektívne z hľadiska nákladov a v dôsledku toho by sa oneskoril proces liberalizácie. Nórske orgány v tejto súvislosti poznamenávajú, že ak by reštrukturalizačné opatrenia boli prijaté pred transformáciou, neznamenalo by to žiadnu pomoc a čistý vplyv na spoločnosť Mesta AS by bol rovnaký bez ohľadu na to, či opatrenia boli vykonané pred alebo po reštrukturalizácii. Podľa názoru nórskych orgánov skutočnosť, že v súvislosti s alternatívnym prístupom by nevznikli otázky o štátnej pomoci, dokazuje, že náhrada nákladov na reštrukturalizáciu neznamená ekonomickú výhodu pre spoločnosť Mesta AS.

Na podporu svojich tvrdení sa nórske orgány odvolávajú na prípad spoločnosť Combus, v ktorom Súd prvého stupňa dospel k záveru, že kompenzácia opatrení určených na vyrovnanie štrukturálnej nevýhody nepredstavuje štátnu pomoc (129). V uvedenom prípade dánska vláda zaplatila 100 mil. DKK za štátnych zamestnancov, ktorí sa vzdali svojho postavenia štátnych zamestnancov (a s tým spojených prác) v súvislosti s ich prevodom do spoločnosti Combus. Nórske orgány poukázali aj na to, že Súd prvého stupňa konštatoval, že dánska vláda by dosiahla rovnaký výsledok, keby nepreviedla štátnych zamestnancov do spoločnosti Combus: „… dánska vláda mohla dosiahnuť rovnaký výsledok preradení svojich úradníkov v rámci štátu bez vyplatenia akýchkoľvek konkrétnych bonusov, ktoré by spoločnosti Combus umožnili zamestnať okamžite zamestnancov na zmluvnom základe podľa súkromného práva“ (130).

Nórske orgány tvrdili, že podľa rozsudku spoločnosti Combus je rozhodujúce, či kompenzácia zmierňuje záťaž, ktorá obvykle prechádza na rozpočet podniku. Táto kompenzácia sa má považovať za ekonomickú výhodu, ktorú prijímajúci podnik nedosiahol za normálnych trhových podmienok. Podľa orgánov toto vyhlásenie zabezpečuje prístup, podľa ktorého je potrebné rozlišovať medzi „nákladmi, ktoré boli vynaložené pri činnosti spoločnosti, a nákladmi, ktoré boli spoločnosti uložené, ale ktoré by neboli vynaložené pri bežnom plnení rozpočtu spoločnosti“. Orgány sa domnievajú, že náhrada týchto uložených nákladov nepredstavuje ekonomickú výhodu, ak iba kompenzuje spoločnosti štrukturálnu nevýhodu, ktorú jej konkurenti nemajú.

Nórske orgány okrem toho tvrdili, že ak je finančný záväzok „zahrnutý“ do nepeňažného vkladu, znižuje to celkovú čistú hodnotu podniku, a preto prevádzajúci môže kompenzovať takéto finančné záväzky, aby ich neutralizoval. Nepeňažný vklad do spoločnosti Mesta AS zahŕňal niekoľko položiek predstavujúcich nevýhody nevhodné na komerčnú činnosť. Namiesto zníženia hodnoty nepeňažného vkladu orgány ponechali pôvodnú hodnotu a namiesto toho kompenzovali nevýhody spojené s reštrukturalizačnými opatreniami.

Na podporu tvrdenia, že na hodnotu nepeňažného vkladu finančné záväzky nemali vplyv (a že preto orgány mali kompenzovať negatívny vplyv týchto záväzkov), nórske orgány sa odvolali na výpočet čistej súčasnej hodnoty a vlastného imania spoločnosti Mesta AS. V tejto súvislosti sa odvolávajú na spoločnosť Deloitte & Touche, ktorá vo svojej správe z 12. decembra 2002 (131) konštatuje, že „… náklady [na reštrukturalizáciu] sa odhadujú na základe existujúcich plánov na zníženie počtu pracovných síl a existujúce dohody o platoch. Spoločnosť prevezme existujúce dohody o platoch a musí uhradiť tieto náklady až na náklady vyplývajúce zo záväzkov patriacich štátu, ktoré preto budú v roku 2003, 2004 a 2005 uhradené z rozpočtových prostriedkov.“ A „… reštrukturalizácia spoločnosti so sebou prináša náklady, ktoré sa musia zaregistrovať ako náklady minulých období verejného subjektu a ako také boli vynaložené až v čase zriadenia spoločnosti. Spoločnosť prevezme existujúce pracovné zmluvy a musí pokryť tieto náklady s výnimkou nákladov vyplývajúcich zo záväzkov patriacich štátu, ktoré budú preto hradené z rozpočtových prostriedkov na roky 2003, 2004 a 2005.“ Spoločnosť Deloitte & Touche tiež uvádza, že aj to bolo dôvodom, prečo boli spoločnosti Mesta AS udelené finančné prostriedky na krytie nákladov na reštrukturalizáciu (ktoré nie sú súčasťou počiatočnej súvahy) nepretržite počas troch rokov.

Nórske orgány tvrdia, že vlastník musí mať možnosť vyrovnať tieto nevýhody, ako by požadoval súkromný kupujúci, ak by sa výrobné oddelenie malo predať bez toho, aby sa na neho vzťahovali pravidlá o štátnej pomoci: ak by sa výrobné oddelenie predalo, kupujúci by zistil, že štruktúra nie je vhodná na komerčnú činnosť, a požadoval by: i) zníženie kúpnej ceny zodpovedajúco nevýhodám alebo ii) aby predávajúci (t. j. orgány) pokryl náklady nevyhnutné na zabezpečenie, aby bol podnik vhodný na komerčnú činnosť.

a) Predčasný odchod do dôchodku, zachovanie dôchodkových práv štátnych zamestnancov a zachovanie špeciálneho veku na odchod do dôchodku

Nórske orgány pripomínajú, že predčasný odchod do dôchodku bol ponúknutý s cieľom znížiť počet zamestnancov, ktorí boli štátnymi zamestnancami. Podľa nórskych orgánov je nesprávne tvrdiť, že toto opatrenie znamená, že spoločnosť Mesta AS mala prospech z práce vykonanej týmito zamestnancami bez toho, aby musela platiť všetky náklady súvisiace s podmienkami ich pracovného pomeru. Bolo by pre štát ešte drahšie, keby si zamestnancov ponechal, akoby ich previedol na spoločnosť Mesta AS a uhradil spoločnosti Mesta AS opatrenia spojené s predčasným odchodom do dôchodku (132). Preto kompenzácia za predčasný odchod do dôchodku nepatrí do pôsobnosti článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.

Nórske orgány tvrdia, že kompenzácia za zachovanie dôchodkov štátnych zamestnancov je priamym dôsledkom predchádzajúceho postavenia zamestnancov ako štátnych zamestnancov, a preto by sa mala považovať za záväzok nórskych orgánov. Ten istý záver sa vzťahuje na zachovanie systému špeciálneho veku odchodu do dôchodku (ktorý bol priznaný určitým zamestnancom počas ich pracovného pomeru vo výrobnom oddelení). V oboch prípadoch sa táto kompenzácia vzťahovala len na rozdiel medzi dodatočnými nákladmi na dôchodky štátnych zamestnancov alebo na systém špeciálneho veku odchodu do dôchodku na jednej strane a bežným dôchodkovým systémom na strane druhej. Žiadnemu z konkurentov spoločnosti Mesta AS neboli uložené takéto povinnosti v súvislosti s ich zamestnancami, a preto kompenzácia za tieto opatrenia nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.

b) Sťahovanie kancelárií, sťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby, prevod archívov a sťahovanie

Náklady na sťahovanie kancelárií neboli výsledkom činností vykonaných spoločnosťou Mesta AS, ale boli vynaložené v dôsledku geografického umiestnenia výrobného oddelenia. Rovnako aj náklady na sťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby sú výsledkom činností vykonaných pred zriadením spoločnosti Mesta AS, a preto sa nemôžu považovať za náklady, ktoré možno bežne predpokladať v rozpočtoch podnikov, ale sú skôr výsledkom záväzkov štátu. To isté platí pre náklady na prevod archívov. Na rozdiel od tvrdenia dozorného úradu v rozhodnutí o začatí konania to isté platí aj pre náklady na sťahovanie, ktoré vynaložili zamestnanci výrobného oddelenia, ktorí museli zmeniť bydlisko, aby mohli nastúpiť do zamestnania v nových priestoroch spoločnosti Mesta AS. Nórske orgány v tejto súvislosti poukázali aj na to, že bolo nevyhnutné ponúknuť kľúčovým zamestnancom stimuly, aby sa znížilo riziko, že by odstúpili. Napokon náklady na dochádzanie počas dvoch rokov (t. j. do 1.januára 2005) pre kľúčových zamestnancov boli tiež výsledkom činností výrobného oddelenia s cieľom zabrániť tomu, aby títo zamestnanci odišli zo spoločnosti Mesta AS.

c) Záver a tvrdenia o zlučiteľnosti

Na základe uvedeného nórske orgány dospeli k záveru, že žiadne z opatrení, na ktoré boli poskytnuté finančné prostriedky na reštrukturalizáciu, nepredstavujú výhodu pre spoločnosť Mesta AS. V skutočnosti, keďže štát poskytol spoločnosti Mesta AS len 993,6 mil. NOK na krytie nákladov na reštrukturalizáciu (hoci celkové predpokladané náklady na reštrukturalizáciu predstavovali 1 097,8 mil. NOK), spoločnosť Mesta AS tak dostala kompenzáciu o 104,2 mil. NOK nižšiu (133).

Ak by však dozorný úrad dospel k záveru, že reštrukturalizačné opatrenia zahŕňajú štátnu pomoc, nórske orgány tvrdia, že pomoc je zlučiteľná s článkom 61 ods. 3 písm. c), pretože: i) opatrenia sledujú cieľ spoločného európskeho záujmu; ii) reštrukturalizácia spoločnosti AS je nevyhnutná na dosiahnutie tohto cieľa a iii) pomoc nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu v takom rozsahu, aký je v rozpore so spoločným záujmom.

Pokiaľ ide o sledovanie spoločného európskeho záujmu, nórske orgány tvrdia, že otvorenie trhov hospodárskej súťaži je cieľom spoločného európskeho záujmu Spoločenstva (134). V tomto prípade zriadenie štátom vlastneného podniku, aby konkuroval za rovnakých podmienok novým subjektom na trhu, bolo nevyhnutným krokom v súvislosti s otvorením trhu. Nórske orgány pripomínajú, že vnútroštátne orgány sa môžu sami rozhodnúť, ako by malo dôjsť k otvoreniu trhu. Orgány tiež poznamenávajú, že otvorenie trhov s prevádzkou a údržbou ciest hospodárskej súťaži je lepšie pre hospodársku súťaž ako ktorákoľvek z alternatív pokračovania vykonávania týchto služieb štátom alebo otvorenie trhu hospodárskej súťaži len čiastočne.

Napokon, keď sa berie do úvahy vplyv na hospodársku súťaž, ohľad sa musí brať na celkový ekonomický účinok reštrukturalizácie činností údržby a prevádzky ciest. Spoločnosť Mesta AS bola zriadená so štrukturálnou nevýhodou v porovnaní s jej konkurentmi. Z ekonomického hľadiska preto spoločnosť Mesta AS nebola v situácii porovnateľnej so situáciou jej konkurentov, pretože spoločnosť Mesta znášala záťaž, ktorá má pôvod v bývalom výrobnom oddelení štátu. Preto sa pri analyzovaní účinkov hospodárskej súťaže musí brať ohľad na zásadu neutrality uvedenej v článku 125 Dohody o EHP. Podľa názoru nórskych orgánov to znamená, že musí byť prijateľné kompenzovať spoločnosti Mesta AS štrukturálne nevýhody na účely zriadenia komerčne orientovanej spoločnosti. Orgány tiež poznamenávajú, že pomoc na reštrukturalizačné opatrenia sa obmedzila len na to, čo bolo nevyhnutné na účely otvorenia trhu hospodárskej súťaži. Napokon tento proces nepriaznivo neovplyvnil podmienky obchodu v rozsahu, aký by bol v rozpore so spoločným záujmom.

4.2. PRECHODNÉ ZÁKAZKY

Nórske orgány poukázali na skutočnosť, že ceny, za aké boli tak zákazky na výstavbu, ako aj zákazky na prevádzku a údržbu prevedené na spoločnosť Mesta AS, boli rovnaké ako ceny použité na určenie príjmov v súvislosti s analýzou diskontovaných peňažných tokov. Tieto zákazky preto tvorili súčasť hodnotenia celkovej hodnoty podniku, ktorý, naopak, tvorila súčasť nepeňažného vkladu. Preto zákazky ako nepeňažný vklad nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP. Preto nie je nevyhnutné posúdiť, či zákazky boli prevedené na spoločnosť Mesta AS za trhovú cenu.

V každom prípade však nórske orgány v súvislosti so zákazkami na výstavbu poukazujú na skutočnosť, že v dôsledku dodržiavania interných usmernení boli ceny, za aké boli zákazky na výstavbu prevedené, zodpovedajú úrovni cien vyplývajúcich z verejných súťaží.

Pokiaľ ide o zákazky na prevádzku a údržbu, 1. januára 2003 nebola žiadna trhová cena ani žiadny iný spoľahlivý zdroj, ktorý by naznačoval trhovú cenu, pretože všetky služby spojené s prevádzkou a údržbou vykonávalo výrobné oddelenie (135). Podľa názoru nórskych orgánov trh s prácami prevádzky a údržby nebol otvorený pre hospodársku súťaž 1. januára 2003, ale až 1. septembra 2003 (a aj to len čiastočne) (136). Do 1. januára 2003 bola Verejná správa ciest zodpovedná za 100 % prác prevádzky a údržby súvisiacich so sieťou štátnych ciest. Keďže 1. januára 2003 neexistoval trh príslušných služieb, neexistovala žiadna iná alternatíva ako prevod prechodných zákaziek za náklady vychádzajúce z cien, ktoré predtým stanovilo výrobné oddelenie. Žiadna z pripomienok tretích strán nevyvrátila toto hľadisko.

Nórske orgány v tejto súvislosti tiež tvrdili, že dôvodom, že nebol žiadny (rozvinutý) trh, bolo, že súkromné hospodárske subjekty neboli 1. januára 2003 pripravené poskytovať príslušné služby potrebné na udržanie bezpečnosti ciest (137). Preto sa predpokladalo, že v najlepšom záujme pre všetkých bude postupné otvorenie trhu prevádzky a údržby. Postupné otvorenie by zabezpečilo racionálne rozdelenie zákaziek, pretože prevádzkovatelia by nemuseli pripravovať ponuky v súvislosti s celým portfóliom zákaziek v jeden a ten istý deň. Postupné otváranie by bolo tiež v súlade s potrebou prevádzkovateľov postupne získavať zručnosti počas prechodného obdobia ako poskytovatelia služieb, a tým dosiahnuť vyspelosť trhu (138). Napokon postupné otváranie by bolo administratívne jednoduchšie a umožnilo by Verejnej správe ciest získať zručnosti kupujúceho príslušných služieb (139). Podľa nórskych orgánov prípravné legislatívne práce potvrdzujú tento prístup, pričom zdôrazňujú, že tieto prvky boli dôvodom, že 1.januára 2003 trh ešte nebol pripravený na hospodársku súťaž (140).

V prípade, že by sa dozorný úrad domnieval, že prevádzkovatelia na trhu boli v takej situácii, že mohli poskytovať služby, nórske orgány tvrdia, že neboli spoľahlivé zdroje, ktoré by odkazovali na ceny nižšie ako ceny stanovené v prechodných zmluvách. Päť pilotných zákaziek sa nemohlo použiť ako základ referenčných cien, pretože boli súčasťou „profesionalizácie“ Verejnej správy ciest. Tento proces zahŕňal prípravu vzorovej zmluvy o prevádzke a údržbe, ktorá sa mala otestovať prostredníctvom interných zákaziek na prevádzku a údržbu (141), a päť pilotných zákaziek (142), čo by Verejnej správe ciest umožnilo získať skúsenosti „verejného obstarávateľa“. Účelom pilotných zákaziek preto nebolo testovať trh na trhovú cenu.

Navyše ponuky predložené na pilotné zákazky sa značne líšili (napríklad v prípade zákazky Våler/Åsnes bola najvyššia ponuka 63 mil. NOK, zatiaľ čo najnižšia bola 30,4 mil. NOK). Tieto rozdiely ukazujú, že trh nebol zrelý, a preto ceny nemohli predstavovať spoľahlivý ukazovateľ úrovne cien (143). Navyše, keďže pilotné zákazky predstavujú menej ako 2 % celkovej cestnej siete (1 000 z celkovo 54 000 kilometrov), týkajú sa malej geografickej oblasti. Okrem toho povinnosti v rámci pilotných zákaziek zahŕňali dodatočné práce (144). Názorným príkladom je zákazka Bærum, ktorú vyhrala spoločnosť Selmer ASA za pôvodnú zmluvnú cenu 74 940 323 NOK. Dodatočné práce však znamenali, že sa muselo pridať 18 726 793 NOK, čím sa zvýšila zmluvná cena o 25 %. Objem dodatočných prác v pilotnej fáze ukazuje, že Verejná správa ciest zle odhadla množstvo prác spojených so zákazkami prevádzky a údržby. Takéto práce však boli zahrnuté v prechodných zákazkách prevedených na spoločnosť Mesta AS. Orgány v tejto súvislosti upozorňujú na skutočnosť, že v správe 118 sa varuje pred porovnávaním skúseností získaných v súvislosti so zákazkou Bærum s ostatnými skúsenosťami (145). Podľa názoru nórskych orgánov sa preto ceny pilotných zákaziek nemohli použiť ako spoľahlivé ukazovatele trhových cien.

Nórske orgány okrem toho namietali proti tvrdeniu v rozhodnutí o začatí konania (a ktoré zopakovala spoločnosť Veidekke ASA), že úroveň cien prvej skupiny zákaziek na prevádzku a údržbu, ktoré boli predmetom verejnej súťaže v roku 2003, mohla byť reprezentatívna na stanovenie úrovne cien pre zvyšné prechodné zákazky prevádzky a údržby. Nórske orgány tvrdia, že táto úroveň cien nie je spoľahlivá, pretože trh so službami súvisiacimi s prevádzkou a údržbou nie je rozvinutý dokonca ani dnes v tom zmysle, že nie je možné predpokladať výsledky postupu verejného obstarávania. Svedčí o tom výrazný rozdiel medzi najvyššími a najnižšími ponukami na zákazky. Najmenší rozdiel bol 2 %, zatiaľ čo najvyšší rozdiel bol 113 %. Toto nie je dostatočný základ zistenia trhovej ceny. Nórske orgány spochybňujú, či trhovú cenu možno stanoviť s odkazom na najnižšiu cenu na nerozvinutom trhu. Nórske orgány sa domnievajú, že úroveň cien prechodných zákaziek nepresahuje to, „čo možno považovať za udržateľnú trhovú cenu v čase, keď boli prechodné zákazky prevedené …“. Hodnotenie musí v každom prípade vychádzať zo skutočností dostupných v čase zriadenia spoločnosti.

Ak by však dozorný úrad dospel k záveru, že ceny zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS zahŕňali štátnu pomoc, nórske orgány tvrdia, že takáto pomoc je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP s odkazom na článok 61 ods. 3 písm. c) alebo článok 59 ods. 2

Pokiaľ ide o článok 61 ods. 3 písm. c), nórske orgány tvrdili, že spoločnosť Mesta AS bola zriadená, aby počas obdobia štyroch rokov otvorila monopolizovaný trh úplne hospodárskej súťaži a vytvorila udržateľný trh (146). Postupné otvorenie bolo nutné na zabezpečenie toho, aby štátne cesty boli bezpečne prevádzkované a udržiavané. Ako už bolo uvedené, prípravné legislatívne práce potvrdzujú, že zručnosti Verejnej správy ciest (s obmedzenými skúsenosťami kupujúceho služieb a kontrolóra príslušných zmluvných povinností) bolo potrebné zlepšiť (147). Aj prevádzkovatelia na trhu potrebovali čas na to, aby mohli vykonávať príslušné úlohy. Predpokladalo sa, že postupné zvyšovanie verejných súťaží umožní spoločnostiam získať skúsenosti a vynaložiť investície do riadenia prevádzky a údržby ciest uspokojivým spôsobom. Ako už bolo uvedené, postupné otváranie trhu zabezpečí racionálne prideľovanie zákaziek na rozdiel od situácie, ak by sa zákazky zadali do verejnej súťaže v tom istom čase (148). Udržanie bezpečnosti ciest sa malo dosiahnuť prostredníctvom verejných súťaží najprv na najjednoduchšie zákazky a až nakoniec na najnáročnejšie zákazky (súvisiace s cestami v nepriaznivých klimatických oblastiach a v oblastiach s meniacimi sa poveternostnými podmienkami). Nórske orgány napokon tvrdia, že poskytnutie finančných prostriedkov spoločnosti Mesta AS na náklady na prechodné zákazky bolo oprávnené. Bolo by neprimerané uložiť spoločnosti Mesta AS povinnosť poskytovať služby v rámci prechodných zákaziek bez krytia nákladov, pretože spoločnosť Mesta AS má vyššie náklady ako jej konkurenti (149).

Akákoľvek prípadná pomoc poskytnutá prostredníctvom prechodných zákaziek bola primeraná, pretože jej trvanie bolo obmedzené maximálne na štyri roky a cena bola pevne stanovená, čo je motívom na zvýšenie efektívnosti. Navyše, pokiaľ ide o omnoho vyššiu ako predpokladanú ziskovosť počas prvých troch rokov činnosti, nórske orgány vysvetlili, že v roku 2007 by spoločnosti Mesta AS neboli poskytnuté žiadne ďalšie finančné prostriedky na reštrukturalizačné opatrenia. To dokazuje, že plnenie spoločnosti Mesta AS sa monitorovalo s cieľom kont