ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ORGÁNU EZVO

č. 788/08/COL

zo 17. decembra 2008,

ktorým sa šesťdesiaty siedmykrát menia a dopĺňajú procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci zmenou a doplnením existujúcich kapitol o referenčných a diskontných sadzbách a o štátnej pomoci vo forme záruk a zavedením novej kapitoly o povinnosti vrátiť neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú štátnu pomoc, o štátnej pomoci na kinematografické a iné audiovizuálne diela a o štátnej pomoci železničným podnikom

DOZORNÝ ORGÁN EZVO (1),

SO ZRETEĽOM na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (2), najmä na jej články 61 až 63 a jej protokol 26,

SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného orgánu a Súdneho dvora (3), najmä na jej článok 24 a článok 5 ods. 2 písm. b),

KEĎŽE podľa článku 24 Dohody o dozore a súde uvedie dozorný orgán do platnosti ustanovenia Dohody o EHP týkajúce sa štátnej pomoci,

KEĎŽE podľa článku 5 ods. 2 písm. b) Dohody o dozore a súde vydáva dozorný orgán oznámenia alebo usmernenia o otázkach, ktorými sa zaoberá Dohoda o EHP, ak to táto dohoda alebo Dohoda o dozore a súde výslovne ustanovujú alebo ak to dozorný orgán považuje za nevyhnutné,

KEĎŽE podľa článku 1 časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde (4) dozorný orgán priebežne skúma všetky systémy pomoci existujúce v štátoch EZVO a navrhuje príslušné opatrenia, ktoré si vyžaduje postupný rozvoj alebo fungovanie Dohody o EHP,

PRIPOMÍNAJÚC procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci prijaté 19. januára 1994 dozorným orgánom (5),

KEĎŽE 15. novembra 2007 Európska komisia prijala oznámenie s názvom „K efektívnemu vykonávaniu rozhodnutí Komisie prikazujúcich členským štátom vymáhať neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú štátnu pomoc“ (6),

KEĎŽE 19. januára 2008 Európska komisia vydala oznámenie o revízii spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (7),

KEĎŽE 16. júna 2007 Európska komisia vydala oznámenie o predĺžení uplatnenia oznámenia o následných opatreniach k oznámeniu Komisie o určitých právnych aspektoch súvisiacich s kinematografickými a inými audiovizuálnymi dielami z roku 2001 (8),

KEĎŽE 20. júna 2008 Európska komisia prijala oznámenie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme záruk (9),

KEĎŽE 22. júla 2008 Európska komisia vydala oznámenie o usmerneniach Spoločenstva o štátnej pomoci železničným podnikom (10),

KEĎŽE tieto oznámenia majú význam aj pre Európsky hospodársky priestor,

KEĎŽE sa v rámci celého Európskeho hospodárskeho priestoru má zabezpečiť jednotné uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci EHP,

KEĎŽE podľa bodu II v oddiele „VŠEOBECNÉ“ na konci prílohy XV k Dohode o EHP má dozorný orgán po konzultácii s Komisiou prijať akty, ktoré zodpovedajú aktom prijatým Európskou komisiou,

PO konzultácii s Európskou komisiou,

PRIPOMÍNAJÚC, že dozorný orgán konzultoval so štátmi EZVO listami adresovanými Islandu, Lichtenštajnsku a Nórsku,

PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

Kapitola usmernení o štátnej pomoci týkajúca sa referenčných a diskontných sadzieb sa týmto mení a dopĺňa. Nová kapitola je uvedená v prílohe I k tomuto rozhodnutiu.

Článok 2

Kapitola usmernení o štátnej pomoci týkajúca sa štátnych záruk sa týmto mení a dopĺňa. Nová kapitola je uvedená v prílohe II k tomuto rozhodnutiu.

Článok 3

Usmernenia o štátnej pomoci sa menia a dopĺňajú zavedením novej kapitoly o štátnej pomoci železničným podnikom. Nová kapitola je uvedená v prílohe III k tomuto rozhodnutiu.

Článok 4

Usmernenia o štátnej pomoci sa menia a dopĺňajú zavedením novej kapitoly o povinnosti vrátiť neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú štátnu pomoc. Nová kapitola je uvedená v prílohe IV k tomuto rozhodnutiu.

Článok 5

Usmernenia o štátnej pomoci sa menia a dopĺňajú zavedením novej kapitoly o pomoci na kinematografické a iné audiovizuálne diela. Nová kapitola je uvedená v prílohe V k tomuto rozhodnutiu.

Článok 6

Existujúca kapitola usmernení o štátnej pomoci týkajúca sa sťažností – formulára na podávanie sťažností týkajúcich sa údajne neoprávnene poskytnutej štátnej pomoci sa vypúšťa.

Článok 7

Iba anglické znenie je autentické.

(1) Ďalej len „dozorný orgán“.

(2) Ďalej len „Dohoda o EHP“.

(3) Ďalej len „Dohoda o dozore a súde“.

(4) Ďalej len „protokol 3“.

(5) Usmernenia o uplatňovaní a výklade článkov 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ktoré prijal a vydal dozorný orgán 19. januára 1994, uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (ďalej len „Ú. v. EÚ“) L 231, 3.9.1994, s. 1 a v dodatku EHP č. 32, 3.9.1994, s. 1. Usmernenia boli naposledy zmenené a doplnené 8.10.2008. Ďalej len „usmernenia o štátnej pomoci“. Aktualizované znenie usmernení o štátnej pomoci je dostupné na webovej stránke dozorného orgánu: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(6) Ú. v. EÚ C 272, 15.11.2007, s. 4.

(7) Ú. v. EÚ C 14, 19.1.2008, s. 6.

(8) Ú. v. EÚ C 134, 16.6.2007, s. 5.

(9) Ú. v. EÚ C 155, 20.6.2008, s. 10.

(10) Ú. v. EÚ C 184, 22.7.2008, s. 13.

(2) Bežným kolaterálom sa rozumie úroveň kolaterálu obvykle požadovaným finančnými inštitúciami ako záruka za poskytnutý úver. Úroveň kolaterálov sa môže vypočítať ako strata v prípade zlyhania (Loss Given Default – LGD), čo je očakávaná strata v percentách expozície dlžníka po zohľadnení súm, ktoré možno získať späť z kolaterálu a konkurznej podstaty; v dôsledku toho je LGD nepriamo úmerná hodnote kolaterálov. Na účely tejto kapitoly sa predpokladá, že „vysoká“ kolateralizácia znamená LGD nižšie ako alebo na úrovni 30 %, „bežná“ kolateralizácia LGD od 31 % do 59 %, a „nízka“ kolateralizácia LGD viac ako alebo na úrovni 60 %. Bližšie informácie pojmu LGD sú uvedené v dokumente Basel II: Medzinárodná konvergencia merania kapitálu a kapitálových noriem: Revidovaný rámec — úplné znenie dostupné na webovej stránke: http://www.bis.org/publ/bcbs128.pdf

Pre dlžníkov, ktorí nemajú úverovú históriu, alebo v prípade ratingu vychádzajúceho zo súvahy, ako sú niektoré spoločnosti so špeciálnym určením alebo začínajúce spoločnosti, by sa základná sadzba mala zvýšiť najmenej o 400 bázických bodov (v závislosti od disponibilných kolaterálov) a marža by nemala byť nikdy nižšia, ako marža, ktorá by platila pre materskú spoločnosť.

PRÍLOHA II

ŠTÁTNE ZÁRUKY (1)

1. ÚVOD

1.1. Kontext

V tejto kapitole sa aktualizuje prístup Dozorného orgánu EZVO k štátnej pomoci, ktorá sa poskytuje vo forme záruk, a jej cieľom je poskytnúť štátom EZVO podrobnejšie usmernenie k zásadám, z ktorých má Dozorný orgán EZVO v úmysle vychádzať pri svojom výklade článkov 61 a 62 Dohody o EHP, ako aj protokolu 3 k Dohode o dozore a súde a pri ich uplatňovaní na štátne záruky. Tieto zásady sú v súčasnosti ustanovené v existujúcej kapitole usmernení Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci týkajúcej sa štátnych záruk (2). Skúsenosti získané pri uplatňovaní existujúcej kapitoly od roku 2000 naznačujú, že politika Dozorného orgánu EZVO v tejto oblasti by sa mala prehodnotiť. V tejto súvislosti chce Dozorný orgán EZVO pripomenúť napríklad najnovšie postupy Európskej komisie pri rozličných konkrétnych rozhodnutiach (3) v súvislosti s potrebou vykonať individuálne posúdenie rizika strát v súvislosti s každou zárukou v prípade schém. Dozorný orgán EZVO má naďalej v úmysle vykonávať svoju politiku v tejto oblasti podľa možnosti čo najtransparentnejšie, aby jeho rozhodnutia boli predvídateľné a aby sa zabezpečilo rovnaké zaobchádzanie. Dozorný orgán EZVO má v úmysle najmä poskytovať malým a stredným podnikom (ďalej len „MSP“) a štátom EZVO tzv. „bezpečné prístavy“ tým, že bude vopred stanovovať, pre dané spoločnosti na základe ich finančného ratingu, minimálnu maržu, ktorá by sa mala účtovať za štátnu záruku, aby sa nemohla považovať za pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP. Podobne by sa za prvok pomoci mohlo považovať každé deficit účtovaného poplatku v porovnaní s touto úrovňou.

1.2. Typy záruk

Najbežnejšie sa záruky spájajú s úverom alebo iným finančným záväzkom, ktorý sa stanoví zmluvou medzi dlžníkom a veriteľom, môžu sa poskytovať ako individuálne záruky alebo v rámci schém poskytovania záruk.

Môžu však existovať rôzne formy záruk v závislosti od ich právneho základu, typu transakcie, na ktorú sa poskytujú, ich trvania atď. Patria sem okrem iného tieto formy záruky:

— všeobecné záruky, t. j. záruky, ktoré sa poskytujú podnikom ako také, a záruky spojené s určitou transakciou, ktorou môže byť úver, investícia do základného imania atď.;

— záruky, ktoré sa poskytujú určitým nástrojom, a záruky viazané na právnu formu samotného podniku;

— priamo poskytnuté záruky alebo protizáruky poskytnuté ručiteľovi na prvej úrovni;

— neobmedzené záruky a záruky s obmedzením výšky a/alebo trvania. Dozorný orgán EZVO považuje za pomoc vo forme záruky aj výhodnejšie podmienky financovania pre podniky, ktorých právna forma vylučuje konkurzné konanie alebo iné postupy v prípade platobnej neschopnosti, alebo keď sa poskytuje výslovná štátna záruka alebo krytie strát štátom. To isté platí, keď štát získa nejaký majetok v podniku, ak sa namiesto obvyklého obmedzeného ručenia prijme neobmedzené ručenie;

— záruky jednoznačne vyplývajúce zo zmluvného zdroja (ako sú formálne zmluvy, odporúčajúce listy) alebo z iného právneho zdroja a záruky, ktorých forma je menej viditeľná (ako sú sprievodné listy, ústne záväzky), prípadne aj s rôznou úrovňou istoty, ktorú môžu tieto záruky poskytovať.

V poslednom prípade nedostatok vhodných právnych alebo účtovných záznamov často vedie k zlej vysledovateľnosti. Platí to aj pre príjemcu, aj pre štátny alebo verejný organ, ktorý záruku poskytuje, a následne aj pre informácie dostupné pre tretie osoby.

1.3. Štruktúra a rozsah pôsobnosti kapitoly

Na účely tejto kapitoly:

a) „schéma poskytovania záruk“ znamená akýkoľvek nástroj, na základe ktorého možno bez potreby ďalších vykonávacích opatrení poskytnúť záruky podnikom pri dodržaní určitých podmienok pre dĺžku trvania záruky, výšku záruky, príslušnú transakciu, typ alebo veľkosť podnikov (napríklad MSP),

b) „individuálna záruka“ znamená akúkoľvek záruku poskytnutú podniku, ktorá nebola poskytnutá na základe schémy poskytovania záruk.

Oddiely 3 a 4 tejto kapitoly sú navrhnuté tak, aby sa mohli priamo uplatňovať pri zárukách viazaných na konkrétne finančné transakcie, ako je napríklad úver. Dozorný orgán EZVO sa vzhľadom na ich periodicitu a skutočnosť, že obvykle ich možno kvantifikovať, domnieva, že sú to prípady, kde je väčšinou potrebné záruky klasifikovať ako obsahujúce alebo neobsahujúce prvok štátnej pomoci.

Keďže vo väčšine prípadov je transakciou krytou zárukou úver, v tejto kapitole sa ďalej hlavný príjemca záruky označuje ako „dlžník“ a subjekt, ktorého riziko sa zmierňuje štátnou zárukou, ako „veriteľ“. Používaním týchto dvoch konkrétnych pojmov sa má uľahčiť aj pochopenie podstaty a významu textu, keďže základný princíp úveru je dobre známy. Z toho však nevyplýva, že oddiely 3 a 4 sa môžu uplatňovať len pri zárukách na úvery. Uplatňujú sa na všetky záruky, kde je prítomný podobný presun rizika, ako napríklad pri investovaní vo forme kmeňových akcií pod podmienkou, že sa zohľadňuje príslušný rizikový profil (vrátane možnej nedostatočnej kolateralizácie).

Kapitola sa vzťahuje na všetky hospodárske odvetvia vrátane sektora dopravy bez toho, aby boli dotknuté osobitné pravidlá týkajúce sa záruk v príslušnom odvetví.

Táto kapitola sa nevzťahuje na záruky na vývozné úvery.

1.4. Iné typy záruk

Kde určité formy záruk (pozri bod 1.2) zahŕňajú presun rizika na ručiteľa a kde nevykazujú jeden alebo viacero špecifických znakov uvedených v bode 1.3, napríklad poistné záruky, bude sa musieť vykonať analýza jednotlivých prípadov, pri ktorej sa, ak to bude potrebné, uplatnia oddiely alebo metodiky opísané v tejto kapitole.

1.5. Nestrannosť

Táto kapitola platí bez toho, aby bol dotknutý článok 125 Dohody o EHP, teda neovplyvňuje pravidlá štátov EZVO, ktoré upravujú systém vlastníctva majetku. Dohoda o EHP je nestranná, pokiaľ ide o verejné a súkromné vlastníctvo.

Konkrétne, iba samotná skutočnosť, že veľký podiel v nejakom podniku vlastní štát, nestačí na to, aby sa samotná táto skutočnosť považovala za štátnu záruku, ak neexistujú žiadne výslovné alebo predpokladané prvky záruky.

2. UPLATNITEĽNOSŤ ČLÁNKU 61 ODS. 1

2.1. Všeobecné poznámky

V článku 61 ods. 1 Dohody o EHP sa konštatuje, že každá pomoc poskytnutá v akejkoľvek forme členskými štátmi ES, štátmi EZVO alebo zo štátnych zdrojov, ktorá narúša alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že uprednostňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP, ak ovplyvňuje obchod medzi zmluvnými stranami.

Tieto všeobecné kritériá platia rovnako pre záruky. Podobne ako iné formy možnej pomoci, záruky, ktoré poskytne priamo štát, konkrétne ústredné, regionálne alebo miestne orgány, ako aj záruky, ktoré poskytnú zo štátnych zdrojov iné štátom riadené orgány, ako sú podniky, a ktoré teda možno pripísať orgánom verejnej moci (4), môžu predstavovať štátnu pomoc.

Aby sa predišlo akýmkoľvek pochybnostiam, mal by sa objasniť pojem štátne zdroje v súvislosti so štátnymi zárukami. Prínosom štátnej záruky je, že riziko spojené s touto zárukou znáša štát. Skutočnosť, že riziko znáša štát, by sa za normálnych okolností mala kompenzovať primeraným poplatkom. Keď sa štát zriekne celého takého poplatku alebo jeho časti, je to výhoda pre podnik a únik štátnych zdrojov. Takže, i keď by sa stalo, že štát nikdy nerealizuje žiadne platby na základe záruky, napriek tomu môže ísť o štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP. Pomoc sa poskytne v momente, keď sa poskytne záruka, nie vtedy, keď sa záruka uplatní alebo keď sa realizujú platby podľa podmienok záruky. Či záruka predstavuje štátnu pomoc, alebo nie, a ak áno, aká môže byť výška tejto štátnej pomoci, to sa musí posúdiť v momente poskytnutia záruky.

V tejto súvislosti Dozorný orgán EZVO poukazuje na skutočnosť, že analýza podľa pravidiel štátnej pomoci nemá vplyv na zlučiteľnosť daného opatrenia s inými ustanoveniami Dohody o EHP.

2.2. Pomoc pre dlžníka

Príjemcom pomoci je zvyčajne dlžník. Ako sa uvádza v bode 2.1, znášanie rizika by sa za normálnych okolností malo odmeniť primeraným poplatkom. Ak dlžník nemusí platiť poplatok, alebo je poplatok nízky, získava výhodu. V porovnaní so situáciou bez záruky, štátna záruka umožňuje dlžníkovi získať pre úver lepšie finančné podmienky, aké sú obvykle dostupné na finančných trhoch. Obyčajne môže dlžník pomocou štátnej záruky získať nižšiu sadzbu a/alebo ponúknuť nižšie zabezpečenie. V niektorých prípadoch by dlžník bez štátnej záruky nenašiel finančnú inštitúciu, ktorá by mu bola ochotná požičať finančné prostriedky za akýchkoľvek podmienok. Štátne záruky môžu teda uľahčovať zakladanie nových podnikov a určitým podnikom umožňujú navýšenie kapitálu na vykonávanie nových činností. Podobne môže štátna záruka pomôcť podniku v ťažkostiach, aby zostal činným namiesto toho, aby bol zrušený alebo musel prejsť reštrukturalizáciou, čo môže viesť k narušeniu hospodárskej súťaže.

2.3. Pomoc pre veriteľa

2.3.1. I keď príjemcom pomoci je obvykle dlžník, nemožno vylúčiť, že za určitých okolností bude mať aj veriteľ priamy prospech z pomoci. Konkrétne, napríklad, ak sa štátna záruka poskytne ex post v súvislosti s úverom alebo s iným finančným záväzkom, ktorý už bol prijatý, bez úpravy podmienok tohto úveru alebo tohto finančného záväzku, alebo ak sa jeden úver so zárukou použije na splatenie iného úveru bez záruky tej istej úverovej inštitúcii, vtedy môže ísť aj o pomoc pre veriteľa v prípade, ak sa zvýši zabezpečenie úverov. V prípade, keď záruka predstavuje pomoc pre veriteľa, treba upozorniť na skutočnosť, že takáto pomoc by v zásade mohla predstavovať prevádzkovú pomoc.

2.3.2. Záruky sa líšia od iných opatrení štátnej pomoci, ako sú granty alebo oslobodenia od daní tým, že v prípade záruk štát vstupuje aj do právneho vzťahu s veriteľom. Musia sa preto brať do úvahy možné dôsledky neoprávnene poskytnutej štátnej pomoci na tretie osoby. V prípade štátnych záruk na úvery sa to týka najmä úverových finančných inštitúcií. Ak ide o záruky na dlhopisy, ktoré boli vydané s cieľom financovať podniky, potom sa to týka finančných inštitúcií, ktoré sa podieľajú na vydaní dlhopisov. Otázka, či neoprávnenosť poskytnutia pomoci má vplyv na právne vzťahy medzi štátom a tretími osobami, je záležitosťou, ktorá sa musí preskúmať podľa vnútroštátneho práva. Vnútroštátne súdy musia v niektorých prípadoch preskúmať, či vnútroštátne právne predpisy nebránia dodržiavaniu záručných zmlúv, a Dozorný orgán EZVO sa domnieva, že pri tomto posudzovaní by mali brať do úvahy porušenie právnych predpisov EHP. Preto by veritelia mohli mať záujem, aby sa pri každom poskytnutí záruky v rámci štandardného preventívneho opatrenia preverilo, či sa dodržali všetky pravidlá EZVO o štátnej pomoci. Štát EZVO by tiež mal byť schopný poskytnúť číslo prípadu, ktoré vydá Dozorný orgán EZVO pre individuálny prípad alebo schému, a prípadne aj kópiu rozhodnutia Dozorného orgánu EZVO, ktoré nemá dôverný charakter, spolu s príslušným odkazom na Úradný vestník Európskej únie. Dozorný orgán EZVO vynaloží maximálne úsilie nato, aby transparentným spôsobom sprístupňoval informácie o prípadoch a systémoch, ktoré schváli.

3. PODMIENKY VYLUČUJÚCE EXISTENCIU POMOCI

3.1. Všeobecné úvahy

Ak individuálna záruka alebo schéma poskytovania záruk, do ktorej vstúpi štát, neprinesie podniku žiadnu výhodu, nepredstavuje štátnu pomoc.

V tejto súvislosti, Európsky súdny dvor vo svojich najnovších rozsudkoch (5) potvrdil, že Európska komisia by pri zisťovaní, či sa prostredníctvom záruky alebo schémy poskytovania záruk poskytuje výhoda, mala pri svojom posudzovaní vychádzať zo zásady investora pôsobiaceho v trhovom hospodárstve (ďalej len „zásada investora v trhovom hospodárstve“). Mali by sa preto brať do úvahy existujúce možnosti príjemcu získať rovnocenné finančné zdroje prostredníctvom prístupu na kapitálový trh. O štátnu pomoc nejde v tom prípade, ak sa získa prístup k novému zdroju financovania za takých podmienok, ktoré by boli prijateľné pre súkromného prevádzkovateľa za normálnych podmienok trhového hospodárstva (6).

Aby sa uľahčil proces posúdenia, či bola v prípade daného opatrenia poskytnutia záruky splnená zásada investora v trhovom hospodárstve, Dozorný orgán EZVO v tejto časti uvádza niekoľko dostatočných podmienok potvrdzujúcich neprítomnosť prvku pomoci. Individuálne záruky sú zahrnuté v bode 3.2 a jednoduchšia možnosť pre MSP v bode 3.3. Schémy poskytovania záruk sú zahrnuté v bode 3.4 a jednoduchšia možnosť pre MSP v bode 3.5.

3.2. Individuálne záruky

Ak ide o individuálne štátne záruky, Dozorný orgán EZVO sa domnieva, že splnením všetkých nasledujúcich podmienok sa dostatočne vylúči prítomnosť štátnej pomoci:

a) Dlžník nemá finančné ťažkosti. Pri rozhodovaní, či sa dlžník nachádza v ťažkej finančnej situácii, by sa malo vychádzať z definície uvedenej v kapitole týchto usmernení o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach (7). MSP, ktoré vznikli pred menej ako troma rokmi, sa na účely tejto kapitoly nebudú počas tohto obdobia považovať za podniky v ťažkostiach.

b) Rozsah záruky možno riadne stanoviť v čase poskytnutia. To znamená, že záruky musia byť naviazané na konkrétnu finančnú transakciu na pevnú maximálnu sumu a musia byť časovo obmedzené.

c) Záruka nekryje viac ako 80 % nesplateného úveru alebo iného finančného záväzku; toto obmedzenie sa neuplatňuje na záruky na krytie dlhových cenných papierov (8). Dozorný orgán EZVO sa domnieva, že ak je finančný záväzok plne krytý štátnou zárukou, veriteľ má menšiu stimuláciu riadne posúdiť, zabezpečiť a minimalizovať riziko vyplývajúce z úverovej operácie, a najmä riadne posúdiť úverovú bonitu dlžníka. Takéto posúdenie rizík nie vždy môže prevziať štát ako poskytovateľ záruky, a to kvôli nedostatku prostriedkov. Nedostatok stimulov na minimalizovanie rizika nesplatenia úveru by mohol viesť veriteľov k uzatváraniu zmlúv na úvery s väčším ako obvyklým obchodným rizikom a v štátnom portfóliu by tým mohla narastať výška záruk na vyššie riziká. Toto 80 % obmedzenie sa neuplatňuje na verejnú záruku poskytnutú na financovanie spoločnosti, ktorej činnosť pozostáva výlučne z poskytovania služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (9), ktorými bola riadne poverená, a v prípade, keď bola záruka poskytnutá orgánom verejnej moci, ktorý toto poverenie vydal. Toto 80 % obmedzenie sa uplatňuje, ak daná spoločnosť poskytuje iné služby všeobecného hospodárskeho záujmu alebo vykonáva iné ekonomické činnosti. Na zabezpečenie, aby veriteľ skutočne znášal časť rizika, náležitá pozornosť sa musí venovať týmto dvom aspektom: — keď sa veľkosť úveru alebo finančného záväzku časom znižuje, napríklad preto, že úver sa začal splácať, úmerne sa musí znižovať aj hodnota záruky tak, aby záruka nikdy nekryla viac ako 80 % nesplateného úveru alebo finančného záväzku, — straty sa musia znášať proporcionálne a rovnako na strane veriteľa i poskytovateľa záruky. Takisto čisté výnosy (čiže príjmy po odpočítaní nákladov na spracovanie pohľadávok) získané z vymáhania dlhu zo zabezpečenia poskytnutého dlžníkom musia proporcionálne znižovať straty, ktoré znášajú veriteľ i poskytovateľ záruky rovnakým dielom. Záruky proti prvej strate, keď sa straty najprv pripisujú poskytovateľovi záruky a až potom veriteľovi, sa budú považovať za záruky, ktoré môžu obsahovať prvok pomoci. Ak má štát EZVO v úmysle poskytnúť záruku vyššiu, ako je hranica 80 %, a tvrdí, že táto záruka nepredstavuje pomoc, mal by toto tvrdenie riadne odôvodniť, napríklad na základe zmluvnej úpravy celej transakcie, a oznámiť ju Dozornému orgánu EZVO, aby sa záruka mohla riadne posúdiť, či nemá prípadne charakter štátnej pomoci.

d) Za záruku sa platí trhovo orientovaná cena. Ako sa uvádza v bode 2.1, znášanie rizika by sa za normálnych okolností malo kompenzovať primeraným poplatkom zo sumy záruky alebo protizáruky. Ak je cena za záruku prinajmenšom taká istá ako zodpovedajúca referenčná výška poplatku na finančných trhoch, záruka neobsahuje prvok pomoci. Ak sa na finančných trhoch nedá nájsť zodpovedajúca referenčná výška poplatku, celkové finančné náklady na úver so zárukou, vrátane úrokovej sadzby úveru a poplatku za záruku, sa musia porovnať s trhovou cenou podobného úveru, ktorý nie je zabezpečený zárukou. V obidvoch prípadoch sa pri určovaní zodpovedajúcej trhovej ceny musí prihliadať na charakter záruky a príslušného úveru. Patrí sem okrem iného výška a trvanie transakcie, zábezpeka, ktorú poskytol dlžník, a ďalšie skúsenosti, ktoré majú vplyv na hodnotenie miery návratnosti, pravdepodobnosť neplnenia záväzkov dlžníka v dôsledku jeho finančnej situácie, oblasť jeho činnosti a vyhliadky, ako aj ďalšie ekonomické podmienky. Táto analýza by mala predovšetkým umožniť zaradiť dlžníka pomocou ratingu rizika. Toto zaradenie môže poskytnúť niektorá medzinárodne uznávaná ratingová agentúra alebo interný rating, ak je k dispozícii, ktorý používa banka poskytujúca príslušný úver. Dozorný orgán EZVO poukazuje na súvislosť medzi ratingom a úrokovou sadzbou v prípade neplnenia záväzkov, ktoré stanovili medzinárodné finančné inštitúcie, ktorých práce sú aj verejne dostupné (10). Na účely posúdenia, či poplatok zodpovedá trhovým cenám môže štát EZVO vykonať porovnanie cien, ktoré platia podniky s podobným ratingom pôsobiace na trhu. Dozorný orgán EZVO preto nesúhlasí s tým, aby sa poplatok za poskytnutie záruky stanovil paušálnou sadzbou, ktorá sa považuje za zodpovedajúcu celkovej úrovni daného odvetvia.

3.3. Hodnotenie individuálnych záruk pre MSP

Vo výnimočných prípadoch, ak je dlžníkom MSP (11), môže Dozorný orgán EZVO odchylne od bodu 3.2 písm. d) prijať jednoduchšie hodnotenie toho, či záruka na úver obsahuje alebo neobsahuje prvok pomoci. V takom prípade, a za predpokladu, že sú splnené všetky ostatné podmienky stanovené v bode 3.2 písm. a), b) a c), sa štátna záruka nepovažuje za pomoc, ak sa podľa ratingu dlžníka (12) účtuje zo sumy, na ktorú štát skutočne poskytuje záruku, minimálny ročný poplatok („poplatok za zabezpečenie“ (13)) uvedený v nasledujúcej tabuľke.

Kvalita úveru Standard and Poor’s Fitch Moody’s Ročný poplatok za zabezpečenie Najvyššia kvalita AAA AAA Aaa 0,4 % Veľmi vysoká platobná schopnosť AA + AA + Aa 1 0,4 % AA – AA – Aa 2 AA – AA – Aa 3 Vysoká platobná schopnosť A + A + A 1 0,55 % A – A – A 2 A – A – A 3 Dostatočná platobná schopnosť BBB + BBB + Baa 1 0,8 % BBB BBB Baa 2 BBB – BBB – Baa 3 Platobná schopnosť je citlivá na nepriaznivé podmienky BB + BB + Ba 1 2,0 % BB – BB – Ba 2 BB – BB – Ba 3 Za nepriaznivých podmienok sa platobná schopnosť pravdepodobne zhorší B + B + B 1 3,8 % B B B 2 B – B – B 3 6,3 % Platobná schopnosť závisí od zachovania priaznivých podmienok CCC + CCC + Caa 1 Nemožno poskytnúť žiadny ročný poplatok za zabezpečenie CCC CCC Caa 2 CCC – CCC – Caa 3 CC CC C Neplnenie alebo takmer neplnenie SD DDD Ca Nemožno poskytnúť žiadny ročný poplatok za zabezpečenie D DD C D

Poplatky za zabezpečenie sa na začiatku každého príslušného roka určujú podľa výšky sumy, na ktorú štát skutočne poskytuje záruku alebo protizáruku. Musia sa považovať za minimum, aké možno uplatniť na spoločnosť s úverovým ratingom, ktorý sa rovná aspoň hodnotám uvedeným v tabuľke (14).

V prípade paušálneho poplatku za záruku zaplateného vopred sa záruka na úver považuje za záruku bez prvku pomoci, ak sa rovná aspoň súčasnej hodnote budúcich poplatkov za záruku, ktoré sú uvedené vyššie, pričom ako diskontná sadzba sa použije príslušná referenčná sadzba (15).

Ako sa uvádza v predchádzajúcej tabuľke, spoločnosti s ratingom CCC/Caa alebo horším nemôžu využívať výhody tohto zjednodušeného postupu.

Pre MSP, ktoré nemajú úverovú históriu, alebo v prípade ratingu vychádzajúceho zo súvahy, ako sú niektoré spoločnosti so špeciálnym určením alebo začínajúce spoločnosti, poplatok za zabezpečenie by sa mal stanoviť na úrovni 3,8 % a nemal by byť nikdy nižší ako poplatok, ktorý by platil pre materskú spoločnosť alebo materské spoločnosti.

Uvedené rozpätia sa môžu z času na čas prehodnotiť s cieľom zohľadniť situáciu na trhu.

3.4. Schémy poskytovania záruk

V prípade schémy poskytovania štátnych záruk Dozorný orgán EZVO predpokladá, že prítomnosť štátnej pomoci je vylúčená pri splnení všetkých týchto podmienok:

a) Schéma nepovoľuje poskytovanie záruk dlžníkom vo finančných ťažkostiach (pozri podrobné informácie v bode 3.2. písm. a)).

b) Rozsah záruk sa dá riadne stanoviť v čase poskytnutia. To znamená, že záruky sa musia viazať na konkrétne finančné transakcie, na pevnú maximálnu sumu a musia byť časovo obmedzené.

c) Záruky nekryjú viac ako 80 % každého nesplateného úveru alebo iného finančného záväzku (pozri podrobné informácie a výnimky v bode 3.2 písm. c)).

d) Podmienky schémy vychádzajú z realistického posúdenia rizika tak, aby poplatky, ktoré príjemcovia zaplatia, umožnili v maximálnej miere samofinancovanie tejto schémy. Dozorný orgán EZVO považuje charakter samofinancovania schémy a riadnu orientáciu na riziko za ukazovatele, že poplatky účtované za záruky v rámci schémy zodpovedajú trhovým cenám. To znamená, že riziko každej novej záruky sa musí posúdiť na základe všetkých relevantných faktorov (kvality dlžníka, zabezpečenia, trvania záruky atď.). Na základe tejto analýzy rizík sa musia stanoviť rizikové triedy (16) a záruka sa musí zaradiť do jednej z týchto rizikových tried a podľa výšky záruky alebo protizáruky sa musí účtovať zodpovedajúci poplatok.

e) Na dosiahnutie riadneho a postupného hodnotenia aspektu samofinancovania schémy sa primeranosť výšky poplatkov musí prehodnocovať aspoň raz ročne na základe skutočnej miery stratovosti schémy v ekonomicky primeranom časovom horizonte a poplatky sa musia zodpovedajúcim spôsobom upraviť, ak existuje riziko, že schéma prestane byť samofinancujúca. Táto úprava sa môže týkať všetkých existujúcich a budúcich záruk alebo len budúcich záruk.

f) Aby mohli byť poplatky považované za poplatky zodpovedajúce trhovým cenám, musia zahŕňať bežné riziká súvisiace s poskytnutím záruky, administratívne náklady schémy a ročnú odmenu za primeraný kapitál, dokonca i keď tento ešte vôbec neexistuje alebo je vytvorený len čiastočne. Čo sa týka administratívnych nákladov, tieto by mali zohľadňovať aspoň úvodné posúdenie rizík, ako aj náklady na monitorovanie a riadenie rizík, ktoré sú spojené s poskytnutím a správou záruky. Pokiaľ ide o odmenu za kapitál, Dozorný orgán EZVO poznamenáva, že obvyklí poskytovatelia záruk podliehajú pravidlám pre kapitálové požiadavky a v súlade s týmito pravidlami sú nútení vytvoriť vlastný kapitál, aby nedošlo k ich úpadku v dôsledku kolísania ročných strát súvisiacich so zárukami. Schémy poskytovania štátnych záruk obvykle nepodliehajú týmto pravidlám, a teda nemusia vytvárať takéto rezervy. Inými slovami, vždy keď straty vyplývajúce zo záruk presiahnu príjmy z poplatkov za záruky, deficit sa jednoducho pokryje zo štátneho rozpočtu. Táto štátna záruka na schému spôsobuje, že schéma sa dostáva do priaznivejšej situácie ako obyčajný poskytovateľ záruky. Dozorný orgán EZVO sa domnieva, že na to, aby sa táto disproporcia odstránila a aby štát dostal odmenu za riziko, ktoré na seba preberá, musia poplatky za záruku zahŕňať aj odmenu za dostatočný kapitál. Dozorný orgán EZVO sa domnieva, že tento kapitál musí zodpovedať 8 % (17) z výšky nesplatených záruk. Pri zárukách poskytnutých podnikom s ratingom zodpovedajúcim ratingu AAA/AA- (Aaa/Aa3) sa suma kapitálu, ktorá sa má odmeniť, môže znížiť na 2 % z výšky nesplatených záruk. Zatiaľ čo pri zárukách poskytnutých podnikom s ratingom zodpovedajúcim ratingu A+/A- (A1/A3) sa suma kapitálu, ktorá sa má odmeniť, môže znížiť na 4 % z výšky nesplatených záruk. Obvyklá odmena za tento kapitál sa skladá z poplatku za riziko, prípadne zvýšeného o bezrizikovú úrokovú sadzbu. V každom prípade sa poplatok za riziko musí štátu zaplatiť z primeranej výšky kapitálu. Dozorný orgán EZVO sa na základe vlastnej skúsenosti a skúsenosti Európskej komisie domnieva, že za obvyklá výška poplatku za kapitálové riziko je minimálne 400 bázických bodov a že takýto poplatok za kapitálové riziko by mal byť zahrnutý do poplatku za záruku účtovaného príjemcom (18). Podobne ako vo väčšine schém poskytovania štátnych záruk, ak kapitál na schému neposkytne štát a nejestvuje preto žiadny príspevok v hotovosti zo strany štátu, bezriziková úroková sadzba sa nemusí brať do úvahy. Naproti tomu, ak príslušný kapitál skutočne poskytne štát, štát musí znášať náklady spojené s úverom a schéma má prospech z týchto prostriedkov prostredníctvom ich prípadného investovania. Štátu sa preto musí z poskytnutej sumy zaplatiť bezriziková úroková sadzba. Tento poplatok by mal byť navyše odvodený z finančného príjmu schémy a nemusí mať nutne vplyv na poplatok za záruku (19). Dozorný orgán EZVO sa domnieva, že výnos z 10-ročného vládneho dlhopisu sa môže použiť ako vhodný vzor pre bezrizikovú úrokovú sadzbu, ktorý sa považuje za obvyklú návratnosť kapitálu.

g) Aby sa zabezpečila transparentnosť, v schéme sa musia stanoviť podmienky, na základe ktorých sa budú poskytovať budúce záruky, ako napríklad oprávnené spoločnosti podľa ratingu, a kde to prichádza do úvahy aj odvetvie a rozsah, ako aj maximálna výška a trvanie záruk.

3.5. Hodnotenie schém poskytovania záruk pre MSP

S ohľadom na špecifickú situáciu MSP a v záujme uľahčenia ich prístupu k financiám predovšetkým prostredníctvom schém poskytovania záruk, existujú pre tieto podniky dve konkrétne možnosti:

— použitie poplatkov za zabezpečenie, ako sú vymedzené v individuálnych zárukách pre MSP;

— hodnotenie schém poskytovania záruk ako takých umožnením uplatňovania paušálneho poplatku bez potreby individuálneho ratingu MSP, ktoré sú príjemcami pomoci.

Podmienky využívania oboch pravidiel sú vymedzené takto:

Uplatňovanie poplatkov za zabezpečenie v schémach poskytovania záruk pre MSP

V súlade s tým, čo sa navrhuje na účely zjednodušenia v súvislosti s individuálnymi zárukami, schémy poskytovania záruk v prospech MSP možno v zásade považovať aj za samofinancujúce a nepredstavujúce štátnu pomoc, ak sa použijú minimálne poplatky za zabezpečenie stanovené v bode 3.3 na základe ratingu podnikov (20). Ostatné podmienky stanovené v bode 3.4 písm. a), b) a c), ako aj v bode 3.4 písm. g) však musia byť splnené a podmienky stanovené v bode 3.4 písm. d), e) a f) sa považujú za splnené, keď sa použijú minimálne ročné poplatky uvedené v bode 3.3.

Uplatňovanie paušálnych poplatkov pri schémach poskytovania záruk pre MSP

Dozorný orgán EZVO si uvedomuje, že individuálne posúdenie rizík každého dlžníka je nákladný postup, ktorý nemusí byť vhodný, ak schéma zahŕňa veľký počet malých úverov, pre ktoré je schéma nástrojom na zoskupenie rizík.

Preto, keď sa schéma týka len záruk pre MSP a ak suma záruky nepresahuje prahovú hodnotu 2,5 milióna EUR na jednu spoločnosť, Dozorný orgán EZVO môže odchylne od bodu 3.4 písm. d) akceptovať paušálny ročný poplatok za záruku pre všetkých dlžníkov. Na to, aby sa záruky poskytnuté na základe takejto schémy nepovažovali za štátnu pomoc, sa však musí zachovať samofinancovanie schémy a musia sa splniť všetky ostatné podmienky uvedené v bode 3.4 písm. a), b) a c), ako aj v bode 3.4 písm. e), f) a g).

3.6. Neexistencia automatickej klasifikácie ako štátnej pomoci

Nesplnenie jednej z podmienok uvedených v bodoch 3.2 až 3.5 neznamená, že záruka alebo schéma poskytovania záruk sa automaticky považuje za štátnu pomoc. Ak existuje pochybnosť o tom, či plánovaná záruka alebo schéma poskytovania záruk predstavuje štátnu pomoc, mala by sa notifikovať Dozornému orgánu EZVO.

4. ZÁRUKY S PRVKOM POMOCI

4.1. Všeobecné informácie

Keď individuálna záruka alebo schéma poskytovania záruk nie sú v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, považujú sa za individuálnu záruku alebo záručnú schému obsahujúcu štátnu pomoc. Prvok štátnej pomoci sa preto musí kvantifikovať, aby sa overilo, či sa pomoc môže považovať za zlučiteľnú podľa osobitnej výnimky pre štátnu pomoc. V zásade sa za prvok štátnej pomoci bude považovať rozdiel medzi príslušnou trhovou cenou záruky poskytnutej individuálne alebo prostredníctvom schémy a skutočnou cenou zaplatenou za toto opatrenie.

Výsledné ročné ekvivalenty hotovostného grantu by sa mali znížiť na ich súčasnú hodnotu pomocou referenčnej sadzby a potom spočítať, čím sa získa celkový ekvivalent grantu.

Pri výpočte prvku pomoci v záruke bude Dozorný orgán EZVO venovať osobitnú pozornosť týmto prvkom:

a) Či v prípade individuálnych záruk má dlžník finančné ťažkosti. Či v prípade schém poskytovania záruk kritéria oprávnenosti schémy zaručujú vylúčenie takýchto spoločností (podrobné informácie pozri v bode 3.2 písm. a)). Dozorný orgán EZVO upozorňuje, že pri spoločnostiach nachádzajúcich sa v ťažkostiach, by prípadný trhový poskytovateľ záruky v čase poskytnutia záruky účtoval vysoký poplatok vzhľadom na vysokú očakávanú mieru neplnenia záväzkov. Ak sa pravdepodobnosť, že dlžník nebude schopný úver splatiť, javí ako mimoriadne vysoká, táto trhová sadzba nemusí existovať a vo výnimočných prípadoch sa prvok pomoci v záruke môže ukázať rovnako vysoký ako suma skutočne krytá touto zárukou.

b) Či sa v čase poskytnutia každej záruky dá riadne stanoviť jej rozsah. To znamená, že záruky musia byť naviazané na konkrétnu finančnú transakciu, na pevnú maximálnu sumu a musia byť časovo obmedzené. V tejto súvislosti sa Dozorný orgán EZVO v zásade domnieva, že neobmedzené záruky sú v zásade nezlučiteľné s článkom 61 Dohody o EHP.

c) Či záruky nekryjú viac ako 80 % každého nesplateného úveru alebo iného finančného záväzku (podrobné informácie pozri v bode 3.2 písm. c)). V snahe zabezpečiť, aby veriteľ mal skutočnú stimuláciu na riadne posúdenie, zabezpečenie a minimalizáciu rizika vyplývajúceho z úverovej operácie, a najmä na riadne posúdenie úverovej bonity dlžníka sa Dozorný orgán EZVO domnieva, že veriteľ (21) by mal kryť percentuálny podiel nekrytý štátnou zárukou aspoň vo výške 20 %, s cieľom riadne zabezpečiť svoje úvery a minimalizovať riziko spojené s transakciou. Dozorný orgán EZVO preto vo všeobecnosti dôkladnejšie preskúma každú záruku a schému poskytovania záruk, ktoré kryjú celú (alebo takmer celú) finančnú transakciu s výnimkou tých, ktoré štát EZVO riadne odôvodní, napríklad osobitným charakterom transakcie.

d) Či sa prihliadalo na špecifický charakter záruky a úveru (alebo iného finančného záväzku) pri určovaní trhového poplatku za záruku, z ktorého sa počíta prvok pomoci porovnaním so skutočne zaplateným poplatkom (podrobné informácie pozri v bode 3.2 písm. d)).

4.2. Prvok pomoci v individuálnych zárukách

Pri individuálnej záruke by sa mal ekvivalent záruky vyjadrený ako hotovostný grant vypočítať ako rozdiel medzi trhovou cenou záruky a skutočne zaplatenou cenou.

Keď trh neposkytuje záruky na daný typ transakcie, trhová cena za záruku nie je známa. V takomto prípade by sa mal prvok pomoci vypočítať takým istým spôsobom ako ekvivalent zvýhodneného úveru vyjadrený ako grant, a to ako rozdiel medzi konkrétnou trhovou úrokovou sadzbou, ktorú by táto spoločnosť platila bez záruky, a úrokovou sadzbou, ktorú získala prostredníctvom štátnej záruky po zohľadnení všetkých zaplatených poplatkov. Ak neexistuje žiadna trhová úroková sadzba a ak má štát EZVO v úmysle použiť ako náhradu referenčnú sadzbu, Dozorný orgán EZVO zdôrazňuje, že na výpočet intenzity pomoci pri individuálnej záruke platia podmienky ustanovené v kapitole usmernení Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci týkajúcej sa referenčných sadzieb (22). To znamená, že riadna pozornosť sa musí venovať navýšeniu, ktoré sa má pripočítať k základnej sadzbe na účely zohľadnenia príslušného rizikového profilu spojeného so zaručenou operáciou, zaručeným podnikom a poskytnutými kolaterálmi.

4.3. Prvok pomoci v individuálnych zárukách pre MSP

Pri MSP sa môže uplatňovať aj zjednodušený systém hodnotenia opísaný v bode 3.3. V tom prípade, ak poplatok za danú záruku nezodpovedá hodnote stanovenej ako minimum pre jej ratingovú triedu, rozdiel medzi touto minimálnou úrovňou a účtovaným poplatkom sa bude považovať za pomoc. Ak záruka trvá dlhšie ako rok, ročné deficity sa znížia pomocou príslušnej referenčnej sadzby (23).

Dozorný orgán EZVO môže akceptovať odchýlku od týchto pravidiel len v prípadoch, ktoré príslušný štát EZVO jasne preukáže a riadne zdôvodní. Aj v takýchto prípadoch sa však musí rešpektovať prístup na základe rizika.

4.4. Prvok pomoci v schémach poskytovania záruk

V schémach poskytovania záruk je ekvivalent každej záruky v rámci schémy vyjadrený ako hotovostný grant rozdielom medzi poplatkom skutočne účtovaným (ak taký je) a poplatkom, ktorý by sa mal účtovať v rovnocennej schéme nepredstavujúcej pomoc vytvorenej v súlade s podmienkami ustanovenými v bode 3.4. Uvedené teoretické poplatky, na základe ktorých sa robí výpočet prvku pomoci, musia preto pokrývať bežné riziká spojené so zárukou, ako aj administratívne a kapitálové náklady (24). Tento spôsob výpočtu ekvivalentu grantu má za cieľ zabezpečiť, aby sa celková pomoc poskytnutá na základe schémy rovnala sume peňazí, ktorú vynaložia orgány verejnej moci na krytie deficitu schémy, a to v strednodobom i dlhodobom horizonte.

Keďže v prípade schém poskytovania štátnych záruk konkrétne charakteristiky jednotlivých prípadov nemusia byť známe v čase, keď sa má schéma posudzovať, prvok pomoci sa musí posudzovať so zreteľom na ustanovenia schémy.

Výpočty prvkov pomoci v schémach poskytovania záruk sa môžu robiť aj pomocou metodík, ktoré už Dozorný orgán EZVO schválil po ich notifikácii na základe aktu, ktorý tvorí súčasť Dohody o EHP v oblasti štátnej pomoci, ako je nariadenie Komisie (ES) č. 1628/2006 z 24. októbra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na národnú regionálnu investičnú pomoc (25) za predpokladu, že sa schválená metodika výslovne týka takéhoto istého typu záruk, ako aj typu východiskovej transakcie.

Dozorný orgán EZVO môže akceptovať odchýlku od týchto pravidiel len v prípadoch, ktoré príslušný štát EZVO jasne preukáže a riadne odôvodní. Aj v takýchto prípadoch sa však musí rešpektovať prístup na základe rizika.

4.5. Prvok pomoci v schémach poskytovania záruk pre MSP

Na účely výpočtu pomoci možno využiť aj dva zjednodušujúce nástroje vysvetlené v bode 3.5, ktoré sa vzťahujú na schémy poskytovania záruk pre MSP. Podmienky využívania oboch pravidiel sú vymedzené takto:

Uplatňovanie poplatkov na zabezpečenie v schémach poskytovania záruk pre MSP

Pri MSP sa môže uplatňovať aj zjednodušený systém hodnotenia opísaný v bode 3.5. V prípade, ak poplatok za danú kategóriu v schéme poskytovania záruk nezodpovedá hodnote stanovenej ako minimum pre jej ratingovú triedu (26), rozdiel medzi touto minimálnou úrovňou a účtovaným poplatkom sa bude považovať za pomoc (27). Ak záruka trvá dlhšie ako rok, ročné deficity sa znížia pomocou príslušnej referenčnej sadzby (28).

Uplatňovanie paušálnych poplatkov v schémach poskytovania záruk pre MSP

Vzhľadom na to, že štátna pomoc poskytnutá v rámci schémy poskytovania záruk pre MSP môže narušiť hospodársku súťaž v obmedzenejšom rozsahu, Dozorný orgán EZVO sa domnieva, že keď sa schéma týka len záruk pre MSP, kde hodnota záruky neprevyšuje 2,5 milióna EUR na jednu spoločnosť v danej schéme, Dozorný orgán EZVO môže akceptovať, odchylne od bodu 4.4, hodnotenie intenzity pomoci schémy ako takej bez toho, že by bolo potrebné vykonať hodnotenie každej individuálnej záruky alebo rizikovej triedy v rámci schémy (29).

5. ZLUČITEĽNOSŤ ŠTÁTNEJ POMOCI VO FORME ZÁRUK S FUNGOVANÍM DOHODY O EHP

5.1. Všeobecné informácie

Štátne záruky patriace do pôsobnosti článku 61 ods. 1 Dohody o EHP musí preskúmať Dozorný orgán EZVO, aby určil, či sú alebo nie sú zlučiteľné s fungovaním Dohody o EHP. Skôr ako sa takéto posúdenie zlučiteľnosti môže urobiť, musí sa určiť príjemca pomoci.

5.2. Posúdenie

To, či daná pomoc je alebo nie je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP preskúma Dozorný orgán EZVO podľa rovnakých pravidiel, aké sa uplatňujú na iné formy opatrení pomoci. Konkrétne kritériá na posúdenie zlučiteľnosti vysvetlil a podrobne uviedol Dozorný orgán EZVO vo svojich usmerneniach o štátnej pomoci (30). Pri skúmaní sa prihliada najmä na intenzitu pomoci, charakter príjemcov a sledované ciele.

5.3. Podmienky

Dozorný orgán EZVO bude záruky akceptovať len vtedy, ak ich použitie je zmluvne naviazané na konkrétne podmienky, ktoré môžu viesť až k povinnosti vyhlásiť konkurz podniku, ktorý je príjemcom pomoci, alebo k inému podobnému postupu. Na týchto podmienkach sa budú musieť zúčastnené strany dohodnúť hneď na začiatku pri poskytnutí záruky. V prípade, ak má štát EZVO v úmysle použiť záruku za iných podmienok, ako sú podmienky pôvodne dohodnuté v štádiu jej poskytnutia, Dozorný orgán EZVO bude potom považovať toto použitie záruky za vznik novej pomoci, ktorá sa musí notifikovať podľa článku 1 ods. 3 časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde.

6. SPRÁVY PREDKLADANÉ ŠTÁTMI EZVO DOZORNÉMU ORGÁNU EZVO

V súlade so všeobecnými povinnosťami týkajúcimi sa monitorovania (31) je na účely ďalšieho monitorovania nového vývoja na finančných trhoch dôležitá najmä stála priebežná kontrola schém poskytovania štátnych záruk schválených Dozorným orgánom EZVO podľa článku 62 ods. 1 Dohody o EHP, keďže hodnota štátnych záruk sa ťažko posudzuje a mení sa v čase. Štáty EZVO preto predkladajú Dozornému orgánu EZVO správy.

Pre schémy poskytovania záruk, ktoré predstavujú pomoc, sa tieto správy budú musieť predkladať aspoň na konci obdobia platnosti schémy poskytovania záruk a pri notifikácii zmien a doplnení schémy. Dozorný orgán EZVO však môže považovať za vhodné požadovať správy častejšie, v závislosti od konkrétneho prípadu.

Pri schémach poskytovania záruk, ktoré podľa rozhodnutia Dozorného orgánu EZVO nepredstavujú pomoc, a najmä pri tých, ktoré neexistujú spoľahlivé údaje z minulosti, môže Dozorný orgán EZVO pri rozhodovaní o tom, čí predstavujú alebo nepredstavujú pomoc, požadovať, aby boli takéto správy predložené, a tým objasňovať v jednotlivých prípadoch frekvenciu a obsah požiadaviek na podávanie správ.

Správy by mali obsahovať aspoň tieto informácie:

a) počet a výšku vydaných záruk;

b) počet a výšku súm, na ktoré bola poskytnutá záruka a ktoré neboli na konci obdobia splatené;

c) počet a hodnotu súm, na ktoré bola poskytnutá záruka a ktoré neboli riadne a načas splatené (uvedené jednotlivo) za rok;

d) ročné príjmy: (1) príjmy z účtovaných poplatkov; (2) príjmy z vrátených pomocí; (3) iné príjmy (napr. úroky z vkladov alebo investícií);

e) ročné náklady: (1) administratívne náklady; (2) odškodnenia zaplatené z uplatnených záruk;

f) ročný prebytok alebo deficit (rozdiel medzi príjmami a nákladmi); a zároveň

g) kumulovaný prebytok alebo deficit od začiatku schémy (32).

Za individuálne záruky by sa mali podobne predkladať príslušné údaje, najmä údaje uvedené pod písmenami d) až g).

Dozorný orgán EZVO v každom prípade upozorňuje štáty EZVO na skutočnosť, že správny zber potrebných údajov od začiatku uplatňovania schémy a ich úhrn za jednotlivé roky sú predpokladom správneho predkladania správ neskôr.

Dozorný orgán EZVO upozorňuje štáty EZVO aj na skutočnosť, že pri zárukách, ktoré nepredstavujú pomoc a poskytujú sa individuálne alebo na základe schémy, sa môže stať, že hoci neexistuje notifikačná povinnosť, Dozorný orgán EZVO musí overiť, či záruka alebo schéma neobsahujú prvky pomoci, napríklad po prijatí sťažnosti. V takom prípade bude Dozorný orgán EZVO požadovať informácie podobné tým, ktoré sú uvedené vyššie na účely správ od príslušných štátov EZVO.

Keď sa správy musia predkladať na základe osobitných povinnosti prekladať správy, ktoré sú ustanovené v nariadeniach o skupinových výnimkách, usmernenia alebo rámcoch platných v oblasti štátnej pomoci, tieto osobitné správy nahrádzajú správy, ktoré sa majú predkladať na základe tejto povinnosti podávania správ o zárukách za predpokladu, že tieto osobitné správy obsahujú vyššie uvedené informácie.

7. VYKONÁVACIE OPATRENIA

Dozorný orgán EZVO vyzýva štáty EZVO, aby upravili svoje existujúce opatrenia pre záruky v súlade s ustanoveniami tejto kapitoly do 1 januára 2010, pokiaľ ide o nové záruky.

(1) Táto kapitola zodpovedá oznámeniu Komisie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme záruk (Ú. v. EÚ C 155, 20.6.2008, s. 10 a korigendum uverejnené v Ú. v. EÚ C 244, 25.9.2008, s. 32) a nahrádza existujúcu kapitolu usmernení Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci týkajúcej sa štátnych záruk (Ú. v. ES L 274, 26.10.2000, s. 29, dodatok EHP č. 48, 26.10.2000, s. 45).

(2) Ú. v. ES L 274, 26.10.2000, s. 29, dodatok EHS č. 48, 26.10.2000, s. 45. Táto kapitola zodpovedá oznámeniu Komisie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme záruk (Ú. v. ES C 71, 11.3.2000, s. 14).

(3) Napríklad rozhodnutie Komisie 2003/706/ES z 23. apríla 2003 o schéme pomoci vykonávanej Nemeckom pod názvom „Schémy poskytovania záruk spolkovej krajiny Brandenburgsko na roky 1991 a 1994“, štátna pomoc C 45/98 (ex NN 45/97) (Ú. v. EÚ L 263, 14.10.2003, s. 1); rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2003 o schémach poskytovania záruk na financovanie lodiarstva – Nemecko (N 512/03) (Ú. v. EÚ C 62, 11.3.2004, s. 3); rozhodnutie Komisie 2006/599/ES zo 6. apríla 2005 o programe štátnej pomoci, ktorú chce Taliansko poskytnúť na financovanie lodiarstva (Ú. v. EÚ L 244, 7.9.2006, s. 17).

(4) Pozri vec C-482/99 Francúzsko/Komisia (Stardust), Zb. 2002, s. I-4397.

(5) Pozri vec C-482/99 citovanú v poznámke pod čiarou č. 4.

(6) Pozri usmernenia Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci na podiely orgánov štátnej správy, (Ú. v. ES L 231, 3.9.1994, s. 1, dodatok EHP č. 32, 3.9.1994, s. 1). Tieto usmernenia vychádzajú z bulletinu ES 9-1984 o uplatňovaní (bývalých) článkov 92 a 93 Zmluvy o EHS na podiely orgánov štátnej správy (Bulletin Európskych spoločenstiev č. 9-1984) začlenené do bodu 9 prílohy XV k Dohode o EHP. Pozri tiež spojené veci 296 a 318/82 Holandsko a Leeuwarder Papierwarenfabriek BV/Komisia, Zb. 1985, s. 809, odsek 17 Pozri tiež usmernenia Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci sektoru letectva (Ú. v. ES L 124, 23.5.1996, s. 41 (bod 30), dodatok EHP č. 23, 23.5.1996, s. 86 (bod 30)). Tieto usmernenia predpisujú dozornému orgánu, aby uplatňoval kritériá zodpovedajúce oznámeniu Komisie o uplatňovaní článkov 92 a 93 Zmluvy o ES a článku 61 Dohody o EHP na štátnu pomoc v sektore letectva (Ú. v. ES C 350, 10.12.1994, s. 5), body 25 a 26.

(7) Ú. v. EÚ L 97, 15.4.2005, s. 41, dodatok EHP č. 18, 14.4.2005, s. 1. Táto kapitola zodpovedá usmerneniam Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach (Ú. v. EÚ C 244, 1.10.2004, s. 2).

(8) Definíciu „dlhových cenných papierov“ pozri v článku 2 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/34/ES (Ú. v. EÚ L 390, 31.12.2004, s. 38), ktorá bola začlenená do Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 120/2005 z 30. septembra 2005, ktorým sa mení a dopĺňa príloha IX k Dohode o EHP (Ú. v. EÚ L 339, 22.12.2005, s. 26, dodatok EHP č. 66, 22.12.2005, s. 15). Smernica bola naposledy zmenená a doplnená smernicou 2008/22/ES (Ú. v. EÚ L 76, 19.3.2008, s. 50.) (zatiaľ nezačlenená do Dohody o EHP).

(9) Takéto služby všeobecného hospodárskeho záujmu musia byť v súlade s pravidlami EHP, ako je napríklad rozhodnutie Komisie 2005/842/ES z 28. novembra 2005 o uplatňovaní článku 86 ods. 2 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (Ú. v. EÚ L 312, 29.11.2005, s. 67), ktoré bolo začlenené do Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 91/2006, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XV k Dohode o EHP (Ú. v. EÚ L 289, 19.10.2006, s. 31, dodatok EHP č. 52, 19.10.2006, s. 24) a kapitoly týchto usmernení o štátnej pomoci vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (Ú. v. EÚ L 109, 26.4.2007, s. 44, dodatok EHP č. 20, 26.4.2007, s. 1). Táto kapitola zodpovedá rámcu Spoločenstva pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (Ú. v. EÚ C 297, 29.11.2005, s. 4).

(10) Napríklad tabuľka 1 úverových ratingov agentúr, ktorá je uvedená v pracovnom dokumente Banky pre medzinárodné zúčtovanie č. 207, ktorý je dostupný na webovej stránke http://www.bis.org/publ/work207.pdf.

(11) „MSP“ znamená malé a stredné podniky ako sú definované v kapitole usmernení Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci pre mikro, malé a stredné podniky (MSP). Táto definícia zodpovedá definícii uvedenej v odporúčaní Komisie č. 2003/361/ES, ktoré sa týka definície mikro, malých a stredných podnikov (Ú. v. EÚ L 124, 20.5.2003, s. 36). Pozri tiež prílohu I k nariadeniu Komisie (ES) č. 70/2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc malým a stredným podnikom (Ú. v. ES L 10, 13.1.2001, s. 33), ktoré bolo začlenené do Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 88/2002, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XV k Dohode o EHP (Ú. v. ES L 266, 3.10.2002, s. 56, dodatok EHP č. 49, 3.10.2002, s. 42). Toto nariadenie bolo naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1976/2006 (Ú. v. EÚ L 368, 23.12.2006, s. 85) začleneným do Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 28/2007 (Ú. v. EÚ L 209, 9.8.2007, s. 50, dodatok EHP č. 38, 9.8.2007, s. 33).

(12) Tieto poplatky za zabezpečenie sa stanovujú v súlade s cenovými maržami úverov pre podniky s podobným ratingom stanovenými v kapitole usmernení Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci týkajúcej sa spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb. Tieto usmernenia zodpovedajú oznámeniu Komisie o revízii spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (Ú. v. EÚ C 14, 19.1.2008, s. 6). Na základe štúdie na danú tému vypracovanej na žiadosť Európskej komisie (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf — pozri stranu 23 a strany 156 – 159 štúdie), sa zohľadnilo všeobecné zníženie o 20 bázických bodov. Toto zníženie zodpovedá rozdielu v marže medzi úverom a zárukou v prípadoch s podobným rizikom s cieľom zohľadniť dodatočné náklady konkrétne súvisiace s úvermi.

(13) Tabuľka obsahuje ratingové triedy ratingových agentúr Standard and Poor’s a Fitch a Moody’s, ktoré sú ratingovými agentúrami, ktoré sa najčastejšie používajú v bankovom sektore na naviazanie ich vlastného ratingového systému, ako je uvedené v bode 3.2 písm. d). Ratingy sa však nemusia získavať od týchto konkrétnych ratingových agentúr. Rovnako akceptovateľné sú vnútroštátne ratingové systémy alebo ratingové systémy používané bankami na vyjadrenie miery zlyhania za predpokladu, že vyjadrujú ročnú pravdepodobnosť zlyhania, keďže tento údaj používajú ratingové agentúry na hodnotenie spoločností. Iné systémy by mali pomocou tohto kľúča určovania ratingu umožniť podobnú klasifikáciu.

(14) Napríklad spoločnosti, ktorej banka priradí úverový rating zodpovedajúci BBB-/Baa 3, by sa mal na začiatku každého roka účtovať ročný poplatok za zabezpečenie vo výške najmenej 0,8 % zo sumy, na ktorú štát skutočne poskytuje záruku.

(15) Pozri usmernenia uvedené v poznámke pod čiarou č. 12, v ktorých sa ustanovuje, že „Referenčná sadzba sa použije aj ako diskontná sadzba na výpočet súčasných hodnôt. Na tento účel sa v zásade použije základná sadzba zvýšená o pevnú maržu 100 bázických bodov.“ (s. 4).

(16) Ďalšie informácie pozri v poznámke pod čiarou č. 13.

(17) Zodpovedá kapitálovým požiadavkám ustanoveným v článku 75 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1), ktorá bola začlenená do Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 65/2008, ktorým sa mení a dopĺňa príloha IX k Dohode o EHP (Ú. v. EÚ L 257, 25.9.2008, s. 27, dodatok EHP č. 58, 25.9.2008, s. 9) v spojení s jej prílohou VI (odsek 41 a nasl.).

(18) Na záruku poskytnutú spoločnosti s ratingom BBB vo výške 100 sa preto majú vytvoriť rezervy vo výške 8. Uplatnenie 400 bázických bodov (alebo 4 %) na túto sumu dáva výsledné ročné kapitálové náklady 8 %*4 % = 0,32 % zo sumy krytej zárukou, čo zodpovedajúcim spôsobom ovplyvní cenu záruky. Ak sa v schéme pre túto spoločnosť predpokladá ročná miera zlyhania napríklad 0,35 % a ročné administratívne náklady sa odhadujú na 0,1 %, cena záruky, ktorá sa nepovažuje za pomoc, bude 0,77 % ročne.

(19) V takom prípade, a ak sa predpokladá, že bezriziková úroková sadzba je 5 %, ročné náklady na rezervy, ktoré sa majú vytvoriť pre tú istú záruku vo výške 100 a rezervy, ktoré sa majú vytvoriť vo výške 8 budú 8 % *(4 % + 5 %) = 0,72 % zo sumy krytej zárukou. Za rovnakých predpokladov (miera zlyhania 0,35 % a administratívne náklady 0,1 %) bude cena záruky 0,77 % ročne a štátu by sa mal zo schémy zaplatiť dodatočný poplatok 0,4 %.

(20) Zahŕňa to ustanovenie, podľa ktorého sa poplatok za zabezpečenie pre MSP, ktoré nemajú úverovú históriu, alebo v prípade ratingu vychádzajúceho zo súvahy, stanoví vo výške 3,8 %, ale nesmie by byť nikdy nižší ako poplatok, ktorý by platil pre ich materské spoločnosti.

(21) Vychádza sa z predpokladu, že rovnakú úroveň zábezpeky poskytuje spoločnosť štátu i úverovej inštitúcii.

(22) Pozri kapitolu uvedenú v poznámke pod čiarou č. 12.

(23) Ďalšie informácie pozri v poznámke pod čiarou č. 15.

(24) Tento výpočet sa môže robiť súhrnne pre každú rizikovú triedu, ako rozdiel medzi a) nesplatenou sumou krytou zárukou vynásobenou rizikovým koeficientom danej rizikovej triedy (pričom „riziko“ predstavuje pravdepodobnosť platobnej neschopnosti po zahrnutí administratívnych a kapitálových nákladov), čo predstavuje trhový poplatok, a b) akýmkoľvek zaplateným poplatkom, t. j. (suma krytá zárukou × riziko) – zaplatený poplatok.

(25) Ú. v. EÚ L 302, 1.11.2006, s. 29. Začlenené do Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 157/2006 (Ú. v. EÚ L 89, 29.3.2007, s. 33, dodatok EHP č. 15, 29.3.2007, s. 26).

(26) Zahŕňa to aj možnosť, že pre MSP, ktoré nemajú úverovú históriu, alebo rating vychádzajúci zo súvahy, sa poplatok za zabezpečenie stanoví na úrovni 3,8 % a pritom nesmie by byť nikdy nižší ako poplatok, ktorý by platil pre materskú spoločnosť alebo materské spoločnosti.

(27) Tento výpočet sa môže robiť súhrnne pre každú rizikovú triedu ako nesplatená suma krytá zárukou vynásobená rozdielom medzi a) percentuálnym poplatkom za zabezpečenie pre danú rizikovú triedu a b) zaplateným percentuálnym poplatkom, t. j. suma krytá zárukou × (poplatok za zabezpečenie – zaplatený poplatok).

(28) Ďalšie informácie pozri v poznámke pod čiarou č. 12.

(29) Tento výpočet sa môže robiť súhrnne bez ohľadu na rizikovú triedu, ako rozdiel medzi a) nesplatenou sumou krytou zárukou vynásobenou rizikovým faktorom schémy („riziko“ je pravdepodobnosť platobnej neschopnosti po zahrnutí administratívnych a kapitálových nákladov) a b) zaplateným poplatkom, t. j. (suma krytá zárukou × riziko) – zaplatený poplatok.

(30) Pozri usmernenia Dozorného orgánu EZVO o štátnej pomoci na webovej stránke http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

(31) Ako sú napríklad povinnosti ustanovené najmä v rozhodnutí Dozorného orgánu EZVO č. 195/04/COL zo 14.7.2004 (Ú. v. EÚ L 139, 25.5.2006, s. 37, dodatok EHP č. 26, 25.5.2006, s. 1) naposledy zmenenom a doplnenom rozhodnutím Dozorného orgánu EZVO č. 789/08/COL zo 17.12.2008 (Ú. v. EÚ L 340, 22.12.2010, s. 1, dodatok EHP č. 72, 22.12.2010, s. 1). Toto rozhodnutie zodpovedá nariadeniu Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, 30.4.2004, s. 1) naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 271/2008 (Ú. v. EÚ L 82, 25.3.2008, s. 1). Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 bolo začlenené do Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 123/2005, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XV a protokol 26 k Dohode o EHP (Ú. v. EÚ L 339, 22.12.2005, s. 32, dodatok EHP č. 66, 22.12.2005, s. 18).

(32) Ak je schéma aktívna viac ako 10 rokov, majú sa poskytovať len údaje o výške ročných deficitoch alebo prebytkoch len za posledných 10 rokov.