R o z s u d o k
Okresný súd v Poprade samosudkyňou JUDr. Janou Burešovou v právnej
veci navrhovateľa F. M., bytom J. XXXX,. H. X – M., Česká republika
proti odporkyni J. M., bytom M. XX,. P. o určenie príspevku na výživu
rozvedeného manžela takto
r o z h o d o l:
Súd návrh z a m i e t a.
Žiaden z účastníkov n e m á právo na náhradu trov konania.
O d ô v o d n e n i e:
Navrhovateľ žiadal, aby súd rozhodol o povinnosti odporkyne prispievať
mu na výživu rozvedeného manžela mesačne sumou 1.000, – Kč od
1.2.2006, počnúc dňom právoplatnosti rozsudku.
Navrhovateľ v návrhu uviedol, že manželstvo účastníkov konania bolo
rozvedené. Po rozvode dieťa pochádzajúce z manželstva bolo zverené
odporkyni. V súčasnej dobe je navrhovateľ v evidencii úradu práce a
poberá sociálnu dávku, ktorá mu nestačí pokryť náklady na primeranú
výživu. Má vedomosť o tom, že odporkyňa pracuje v reštaurácii ako
kuchárka s príjmom približne 8.500, – Sk.
Na pojednávaní navrhovateľ na podanom návrhu trval a žiadal, aby súd
návrhu vyhovel. Uviedol, že sa po rozvode manželstva presťahoval do
Českej republiky, kde spočiatku v januári 2006 dostával opakovanú dávku
sociálnej starostlivosti 1.950, – Kč. V súčasnej dobe od 1.2.2006 dostáva
opakovanú dávku sociálnej starostlivosti 3.455, – Kč. Do Českej republiky
sa presťahoval za svojimi rodičmi. V minulosti, keď žil na Slovensku,
bol evidovaný na úrade práce s krátkymi prestávkami asi od roku 1997.
Pracovný pomer mal naposledy uzavretý so spoločnosť N. so sídlom v
P., kde ukončil pracovný pomer dohodou z dôvodu, že mal nezhody so
šéfkou. Potom nárazovo pracoval na troch pracoviskách, išlo o krátkodobé
zamestnanie, zhruba po mesiaci. V súčasnej dobe svojím rodičom na
stravu a nájom dáva 2.800, – Kč a zostáva mu 700, – Kč na mesiac. Je
zdravý a žiadne zdravotné problémy nemá. Nevlastní žiadny majetok.
Na výživu dcéry pochádzajúcej z manželstva, nič neplatí, pretože je
bez príjmu a matka dieťaťa dostáva náhradné výživné. V budúcnosti od
1.10.2006 by sa mal zamestnať.
Odporkyňa na pojednávaní uviedla, že tvrdenia navrhovateľa sú pravdivé.
Dodala, že jej príjem činí 8.280, – Sk hrubého, k tomu dostáva výživné
1.000, – Sk ako náhradné výživné a rodinné prídavky 540, – Sk. Z tejto
sumy platí 1.060, – Sk inkaso, 2.700, – Sk za byt, ktorý má v nájme,
telefón približne 500, – Sk mesačne, dcére platí dochádzku do školy 200,
– Sk mesačne, sporadicky chodieva dcéra na obedy, kde 1 obed stojí
28, – Sk. Dcéra má zdravotné problémy, v lete na lieky mesačne dáva
aj 100, – Sk. V súčasnej dobe má tiež zdravotné problémy a zaplatila
70, – Sk za injekcie a 100, – Sk za lieky. Dodala, že od februára 2006 je
práceneschopná, pretože mala zlomenú nohu a od 1.10.2006 by mala
nastúpiť do zamestnania.
Súd vykonal dokazovanie výsluchom účastníkov konania, dokladmi o
príjmoch účastníkov konania, rozvodovým spisom tunajšieho súdu č.
8C/807/1998, návrhom na určenie príspevku na výživu rozvedeného
manžela, na základe čoho súd celú vec posúdil takto:
Súd zistil z vyjadrenia účastníkov konania, že navrhovateľ má štátnu
príslušnosť Českej republiky a odporkyňa má štátnu príslušnosť
Slovenskej republiky. Preto podľa § 103 O.s.p. súd skúmal v prvom rade,
či je daná právomoc súdu Slovenskej republiky a konkrétne miestna
príslušnosť Okresného súdu v Poprade na rozhodovanie o tejto veci. Súd
zistil, že s poukazom na čl. V, bod 2 Nariadenia Rady (ES) č. «44/2001»
z 22.12.2000 a s použitím bodu 11 Preambuly Nariadenia Rady (ES)
č. 2201/2003 z 27.11.2003 na daný prípad je potrebné použiť právny
poriadok Slovenskej republiky. Teda je daná právomoc súdov v Slovenskej
republike rozhodovať o nároku navrhovateľa a keďže odporkyňa žije v
obvode Okresného súdu Poprad, je daná aj miestna príslušnosť tunajšieho
súdu.
Súd ďalej zistil, že manželstvo účastníkov konania bolo rozvedené
rozsudkom Okresného súdu v Poprade č. 8C/807/1998 – 29 zo dňa
26.4.1999. Rozsudok sa stal právoplatným 20.5.1999. Týmto rozsudkom
manželstvo účastníkov konania bolo rozvedené a mal. dieťa pochádzajúce
z manželstva bolo zverené do výchovy matke a otcovi bolo stanovené
výživné mesačne po 1.000, – Sk. V tom čase navrhovateľ bol zamestnaný
v N., s.r.o. P. s priemerným mesačným zárobkom 8.900, – Sk. Tohto
zamestnania sa bez vážneho dôvodu vzdal, z vlastného rozhodnutia
rozviazal pracovný pomer. Matka dieťaťa v tom čase mala priemerný
zárobok 4.040, – Sk.
Súd ďalej zistil, že v súčasnej dobe je navrhovateľ evidovaný na úrade
práce v Českej republike a dostáva dávku sociálnej starostlivosti 3.455, –
Sk.
Odporkyňa je zamestnaná ako kuchárka v P. J. v P. – V., dostáva v
súčasnej dobe len dávky nemocenského poistenia, pretože od februára
2006 je práceneschopná. Podľa jej vyjadrenia priemerný mesačný zárobok
predstavuje 8.280, – Sk hrubého.
Súd ďalej zistil, že návrh na určenie príspevku na výživu rozvedeného
manžela bol súdu doručený 13.1.2006, kedy sa toto konanie začalo.
Podľa § 72 ods. 1 Zákona o rodine rozvedený manžel, ktorý nie je
schopný sám sa živiť, môže žiadať od bývalého manžela, aby mu
prispieval na primeranú výživu podľa svojich schopnosti, možností a
majetkových pomerov.
Podľa § 72 ods. 3 Zákona o rodine príspevok na výživu rozvedeného
manžela možno priznať najdlhšie na dobu piatich rokov odo dňa
právoplatnosti rozhodnutia o rozvode. Súd môže výnimočne túto
dobu predĺžiť, ak rozvedený manžel, ktorému súd príspevok priznal,
nie je z objektívnych dôvodov schopný sám sa živiť ani po uplynutí
tejto doby, najmä ak ide o toho manžela, ktorému bolo v konaní o
rozvod manželstva zverené do osobnej starostlivosti dieťa s dlhodobo
nepriaznivým zdravotným stavom, alebo o manžela, ktorý má sám
dlhodobo nepriaznivý zdravotný stav vyžadujúci sústavnú opateru.
V súlade s citovanými zákonnými ustanoveniami a zisteným skutkovým
stavom súd dospel k záveru, že navrhovateľ podal návrh na určenie
príspevku na výživu rozvedeného manžela po zákonom stanovenej lehote
piatich rokov. Keďže od právoplatnosti rozvodového rozsudku 5-ročná
lehota uplynula dňa 20. mája 2004 a návrh na určenie príspevku bol
predložený súdu 13. januára 2006, ide o nárok, ktorý bol prekludovaný
a zo zákona navrhovateľovi tento nárok nepatrí. Naviac, súd nezistil
ani výnimočné dôvody osobitného zreteľa, kedy by súd mohol aj po
uplynutí tejto lehoty priznať nárok na príspevok na výživu rozvedeného
manžela. Navrhovateľ nepreukázal, že by mal zverené dieťa do osobnej
starostlivosti, ktoré dieťa by malo nepriaznivý zdravotný stav alebo že by
sám bol obmedzovaný v zamestnaní nepriaznivým zdravotným stavom.
Naopak, bolo preukázané, že už počas rozvodového konania navrhovateľ
nemal riadne zamestnanie a už vtedy mal problém sa zamestnať a
finančne zabezpečiť svoje potreby. Od rozvodového rozsudku prešlo
dostatok času na to, aby navrhovateľ sa zorientoval a svojou prácou si
zabezpečoval svoju výživu sám. Preto v tejto časti súd návrh v celom
rozsahu zamietol ako nedôvodný.
O trovách konania súd rozhodol podľa § 142 ods. 1 O.s.p.. Úspešná
odporkyňa si trovy konania neuplatnila a neúspešný navrhovateľ nárok na
náhradu trov konania nemá.
P o u č e n i e: Proti tomuto rozsudku je prípustné odvolanie, ktoré sa
podáva do 15 dní od doručenia rozhodnutia na súde, proti rozhodnutiu
ktorého smeruje.
V odvolaní sa má popri všeobecných náležitostiach (§ 42 ods. 3) uviesť,
proti ktorému rozhodnutiu smeruje, v akom rozsahu sa napáda, v čom
sa toto rozhodnutie alebo postup súdu považuje za nesprávny a čoho sa
odvolateľ domáha.
Odvolanie proti rozsudku alebo uzneseniu, ktorým bolo rozhodnuté vo
veci samej, možno odôvodniť len tým, že
a) v konaní došlo k vadám uvedeným v § 221 ods. 1
b) konanie má inú vadu, ktorá mohla mať za následok nesprávne
rozhodnutie vo veci
c) súd prvého stupňa neúplne zistil skutkový stav veci, pretože nevykonal
navrhnuté dôkazy, potrebné na zistenie rozhodujúcich skutočností
d) súd prvého stupňa dospel na základe vykonaných dôkazov k
nesprávnym skutkovým zisteniam
e) doteraz zistený skutkový stav neobstojí, pretože sú tu ďalšie
skutočnosti alebo iné dôkazy, ktoré doteraz neboli uplatnené (§ 205a)
f) rozhodnutie súdu prvého stupňa vychádza z nesprávneho právneho
posúdenia veci
Ak povinný dobrovoľne nesplní, čo mu ukladá vykonateľné rozhodnutie,
oprávnený môže podať návrh na vykonanie exekúcie podľa osobitného
zákona; ak ide o rozhodnutie o výchove maloletých detí, návrh na súdny
výkon rozhodnutia.
Ak povinný dobrovoľne nesplní, čo mu ukladá vykonateľné rozhodnutie,
pri ktorom vznikla poplatková povinnosť zaplatiť súdne poplatky, trovy
trestného konania, pokuty, svedočné, znalečné a iné náklady súdneho
konania, vedie sa výkon rozhodnutia z úradnej moci.