SK Úradný vestník Európskej únie C 118/25

Žaloba podaná 8. februára 2012 – Helénska republika/Komisia

(Vec T-52/12)

2012/C 118/44

Jazyk konania: gréčtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a S. Papaioannou)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil alebo zmenil rozhodnutie Komisie zo 7. decembra 2011 o kompenzáciách, ktoré vyplatil Organismos ellinkon georgikon asfaliseon (grécky poľnohospodársky poisťovací orgán, ďalej len „ELGA“) v rokoch 2008 a 2009, a

— zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Touto žalobou Helénska republika navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. decembra 2011 o štátnej pomoci C 3/2010 a kompenzáciách, ktoré vyplatil ELGA v rokoch 2008 a 2009, oznámené pod číslom K(2011) 7260 v konečnom znení.

Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia nesprávnym spôsobom vyložila a uplatnila článok 107 ods. 1 a článok 108 ZFEÚ spolu s ustanoveniami zákona č. 1790/1988 (1), ktorými sa ELGA riadi, a že nesprávne posúdila skutkové okolnosti, pretože všetky platby týkajúce sa roku 2009 (415 019 452 eur) boli skutočnými náhradami za škody v poľnohospodárskej výrobe a na dobytku, ktoré vznikli v rokoch 2007 a 2008 z dôvodu zlých klimatických podmienok, čiže škody, ktoré ELGA ako sociálno poisťovací orgán sui generis bola povinná nahradiť na základe povinného poistenia poľnohospodárskej výroby.

Vo svojom druhom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza existenciu nesprávneho posúdenia skutkových okolností a porušenia formálnych náležitostí konania tým, že Európska komisia nesprávne posúdila skutkové okolnosti a spolu s nesprávnym a/alebo nedostatočným odôvodnením prijala záver, že platby týkajúce sa roku 2009 predstavujú protiprávnu štátnu pomoc v rozsahu, v akom nie sú odôvodnené povahou a všeobecnou štruktúrou povinného poistenia ELGA, predstavujú finančnú výhodu pre príjemcov a ohrozujú hospodársku súťaž a ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi.

Vo svojom treťom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza nesprávny výklad a uplatnenie článkov 107 a 108 ZFEÚ, ako aj porušenie formálnych náležitostí konania tým, že Európska komisia protiprávne a v každom prípade bez dostatočného odôvodnenia zarátala do súm určených na vrátenie z dôvodu protiprávnej pomoci sumu 186 011 000,60 eura zodpovedajúcu platbám povinného poistenia zaplateného samotnými poľnohospodármi v rokoch 2008 a 2009 z dôvodu povinného poistenia ELGA, ktorá nepredstavovala protiprávnu štátnu pomoc, ale súkromné zdroje takej povahy, že táto suma mala byť odpočítaná z konečnej čiastky, ktorá má byť vrátená.

Vo svojom štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia vychádzala z nesprávneho výkladu a uplatnenia článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ, ako aj nesprávneho uplatnenia diskrečnej právomoci, ktorou disponuje v oblasti štátnej pomoci, pretože v každom prípade sa platby týkajúce sa roku 2009 mali považovať za platby zlučiteľné so spoločným trhom z dôvodu zjavného závažného narušenia gréckeho hospodárstva a vstup do platnosti ustanovenia primárneho práva EÚ nemôže závisieť od vstupu do platnosti oznámenia Európskej komisie, akým je dočasný rámec Spoločenstva.

Vo svojom piatom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia svojím napadnutým rozhodnutím v každom prípade porušila článok 39 ZFEÚ, článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a článok 296 ZFEÚ, ako aj všeobecné zásady rovnosti zaobchádzania, proporcionality, legitímnej dôvery, hospodárskej slobody a zásady hospodárskej súťaže z dôvodu neoprávnenej a neodôvodnenej výnimky a nesprávneho uplatnenia dočasného rámca Spoločenstva platného od 17. decembra 2008 na podniky činné v prvotnej poľnohospodárskej výrobe, ako bol uplatniteľný na všetky ostatné podniky vo všetkých ostatných oblastiach hospodárstva Spoločenstva.

Vo svojom šiestom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia vo svojom napadnutom rozhodnutí nesprávne posúdila a vypočítala sumy na vrátenie, pretože neodpočítala pomoc de minimis stanovenú v nariadeniach č. 1860/2004 (2) a č. 1535/2007 (3) týkajúcich sa uplatnenia článkov 107 a 108 ZFEÚ na pomoc de minimis v sektore poľnohospodárskej výroby.

Vo svojom siedmom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že Európska komisia z dôvodu nesprávneho výkladu uplatnenia usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva a lesného hospodárstva na roky 2007 – 2013 a z dôvodu nesprávneho uplatnenia diskrečnej právomoci, ktorou disponuje, zastávala názor vyjadrený vo svojom nesprávnom a protirečivom odôvodnení, že kompenzácie za rok 2008 zaplatené za straty v poľnohospodárskej výrobe spôsobené medveďmi, a ktorých objem pomoci bol 100 %, sú zlučiteľné s vnútorným trhom iba vo výške 80 %.

(1) Zákon č. 1790/1988 ‘týkajúci sa organizácie a fungovania gréckeho poľnohospodárskeho poisťovacieho orgánu a iných ustanovení’ (FEK A 134/20.06.1988)

(2) Nariadenie Komisie (ES) č. 1860/2004 zo 6. októbra 2004 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES pokiaľ ide o pomoc de minimis v sektore poľnohospodárstva a rybného hospodárstva.

(3) Nariadenie Komisie (ES) č. 1535/2007 z 20. decembra 2007 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na pomoc de minimis v sektore poľnohospodárskej výroby.