ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 44/29

Žaloba podaná 25. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

(Vec C-512/08)

(2009/C 44/48)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a E. Traversa, splnomocnení zástupcovia)

Žalovaná: Francúzska republika

Návrhy žalobkyne

— určiť, že Francúzska republika si tým, — že podľa článku R-332-4 Code de la sécurité sociale (zákon o sociálnom zabezpečení) podmieňuje náhradu výdavkov na zdravotnícke výkony, ktoré sú dostupné v lekárskej ordinácii a ktoré vyžadujú použitie značného materiálneho vybavenia uvedeného v článku R-712-2 II Code de la santé publique (zákon o verejnom zdravotníctve), vydaním predchádzajúceho povolenia, — že ani v článku R-332-4, ani v inom ustanovení francúzskeho práva nestanovuje možnosť priznať pacientovi poistenému vo francúzskom systéme sociálneho zabezpečenia dodatočnú náhradu za podmienok stanovených v bode 53 rozsudku z 12. júla 2001, Vanbraekel a i. (C-368/98), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 Zmluvy ES,

— zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Komisia na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody.

Svojím prvým žalobným dôvodom Komisia spochybňuje potrebu predchádzajúceho povolenia pre možnosť získania náhrady určitej nie nemocničnej zdravotnej starostlivosti poskytnutej v inom členskom štáte. Hoci totiž táto požiadavka môže byť odôvodnená, pokiaľ ide o zdravotnícke výkony poskytnuté v nemocničnom zariadení, potrebou zabezpečiť tak dostatočný a trvalý prístup k vyváženej ponuke kvalitnej nemocničnej starostlivosti, ako aj udržanie tým vyvolaných výdavkov v rozumných medziach, je zrejme neprimeraná, pokiaľ ide o zdravotnícke výkony poskytnuté mimo nemocničných zariadení. Na obmedzenie prípadného finančného vplyvu zrušenia predchádzajúceho povolenia možno použiť niekoľko nástrojov, ako je možnosť členských štátov určiť rozsah náhrady z nemocničného poistenia, ktorá patrí poistencom, alebo vnútroštátne podmienky poskytovania výkonov, pokiaľ nie sú diskriminačné ani nepredstavujú prekážku voľného pohybu osôb.

Svojím druhým žalobným dôvodom Komisia vytýka, že vo francúzskom práve chýba ustanovenie umožňujúce priznať pacientovi, ktorý je poistencom v systéme francúzskeho sociálneho zabezpečenia, dodatočnú náhradu za podmienok stanovených v bode 53 rozsudku z 12. júla 2001, Vanbraekel a i. (C-368/98), teda náhradu zodpovedajúcu rozdielu v porovnaní so sumou, na ktorú by mal nárok, pokiaľ by mu bola nemocničná starostlivosť poskytnutá v jeho vlastnom členskom štáte. Pacienti poistení v uvedenom systéme sociálneho zabezpečenia v dôsledku toho nemôžu v úplnom rozsahu využívať práva, ktoré sú im priznané v zmysle výkladu článku 49 ES Súdnym dvorom.
SK Úradný vestník Európskej únie C 44/27

Žaloba podaná 12. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

(Vec C-491/08)

(2009/C 44/45)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia, splnomocnený zástupca)

Žalovaná: Talianska republika

Návrhy žalobkyne

— určiť, že pokiaľ ide o projekt turistického komplexu „Is Arenas“ na území obce Narbolia, ktorý sa týka biotopov a druhov nachádzajúcich sa na území ITB032228 „Is Arenas“, — tým, že Talianska republika neprijala pred 19. júlom 2006 primerané ochranné opatrenia vzhľadom na cieľ ochrany stanovený smernicou, aby sa chránil dôležitý ekologický záujem na celoštátnej úrovni, navrhovaný SIC ITB032228 „Is Arenas“ osobitne tým, že nezakázala zásah, ktorý by mohol vážnym spôsobom poškodiť ekologický charakter miesta, si nesplnila povinnosti stanovené smernicou 92/43/EHS (1), — tým, že Talianska republika neprijala pred 19. júlom 2006 primerané ochranné opatrenia, aby sa predišlo znehodnoteniu prirodzených biotopov a druhov biotopov, ako aj ohrozovaniu druhov, pre ktoré bol SIC určený, si nesplnila povinnosti stanovené článkom 6 ods. 2 smernice 92/43/EHS,

— zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Komisia má informáciu, že v oblasti SIC Is Arenas sa dokončuje turistický komplex, ktorého súčasťou je okrem iného golfové ihrisko. Podľa Komisie infraštruktúra turistického projektu v SIC Is Arenas osobitne zasahuje do zón, ktoré zabezpečujú ekologické spojenie medzi dvomi najdôležitejšími zónami borových lesov. Môže mať teda značne negatívny dosah na tieto zóny, osobitne na ich funkciu „ekologického mostu“.

Komisia zdôrazňuje, že medzi kritické vplyvy projektu patria okrem iného redukcia a transformácia pôvodných biotopov, tým, že sa zavádzajú cudzie druhy akým je golfový trávnik, nastáva znižovanie biotopov, vplyvy zasahovania a zhutňovania pôdy, zmenšovanie plochy druhov, vplyv spôsobený veľkým počtom plavcov na biotopy v prvom pobrežnom pásme. Tieto vplyvy majú extrémny význam, pretože sa týkajú systému dún a výšky stromov.

(1) Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002 s. 102).
SK Úradný vestník Európskej únie C 44/28

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 24. novembra 2008 – Vera Mattner/Finanzamt Velbert

(Vec C-510/08)

(2009/C 44/47)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Finanzgericht Düsseldorf

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Vera Mattner

Žalovaný: Finanzamt Velbert

Prejudiciálna otázka

Je potrebné články 39 ES a 43 ES, ako aj článok 56 ES v spojení s článkom 58 ES vykladať tak, že bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu o vyrubení dane z darovania, ktorá v prípade, keď pozemok nachádzajúci sa na vnútroštátnom území členského štátu nadobúda do vlastníctva osoba, ktorá nemá na území daného štátu bydlisko, stanovuje nezdaniteľnú sumu len vo výške 1 100 eur, zatiaľ čo pri darovaní toho istého pozemku by sa poskytla nezdaniteľná suma 205 000 eur v prípade, keď by darca alebo obdarovaný mal v čase uskutočnenia darovania bydlisko na vnútroštátnom území dotknutého členského štátu?
5.

Podľa odvolateľa je odôvodnenie Súdu prvého stupňa týkajúce sa otázky stanovísk právneho servisu v rozpore so rozsudkom Súdneho dvora vo veci Turco. Aj keď sa prejednávaná vec netýka hospodárskej súťaže, aj v tomto prípade sa zjavne musí uskutočniť preskúmanie na základe obsahu stanovísk. Skutočnosť, že by mohla byť spochybnená zákonnosť predchádzajúceho rozhodnutia sama o sebe nie je dôvodom na nezverejnenie dokumentu – práve naopak. Neexistencia informácií môže sama o sebe spôsobiť pochybnosti o zákonnosti určitého rozhodnutia a legitímnosti rozhodovacieho procesu ako celku. Riziku pochybnosti by sa tiež dalo vyhnúť, ak by Komisia vo svojom rozhodnutí jasne stanovila dôvody, pre ktoré zvolila riešenie, s ktorým právny servis nesúhlasil. Tvrdenie, že právny servis by bol zdržanlivejší a opatrnejší nemá žiadny základ a to isté platí pre odôvodnenie Súdu prvého stupňa, pokiaľ ide o ostatné dokumenty. Okrem toho sa odvolateľ domnieva, že tvrdenie, podľa ktorého by bolo pre právny servis ťažké obhajovať pred súdom rozdielne stanovisko, je vyjadrené príliš všeobecne na to, aby mohlo preukázať primerane pravdepodobné a nie čisto hypotetické riziko.
4.

V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku: Postačuje to na oslobodenie leteckého dopravcu od povinnosti vyplatiť náhradu, alebo je potrebné navyše požadovať dôkaz, že ani pri prijatí všetkých primeraných opatrení by nebolo možné vyhnúť sa zrušeniu letu, to znamená stiahnutiu príslušného lietadla z prevádzky a zrušeniu letu z dôvodu nedostatku náhradného lietadla?
1.

Má sa smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (1) (v znení smernice Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985) vykladať v tom zmysle, že poplatky vyberané štátnym notárom za spísanie notárskej zápisnice osvedčujúcej právny úkon patriaci do pôsobnosti tejto smernice, sú daňami v zmysle uvedenej smernice, ak v súlade s uplatniteľnými vnútroštátnymi právnymi predpismi môžu notársku činnosť vykonávať aj štátni notári a títo samotní sú veriteľmi, pokiaľ ide o predmetné poplatky a štát nedostáva žiadnu časť poplatkov za spísanie notárskej zápisnice osvedčujúcej právny úkon patriaci do pôsobnosti smernice vzhľadom na to, že sa ho vo všeobecnosti vzdal?
SK Úradný vestník Európskej únie C 69/16

Žaloba podaná 25. septembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

(Vec C-424/08)

(2009/C 69/27)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

Žalovaná: Spolková republika Nemecko

Návrhy žalobkyne

— určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že príslušné nemecké orgány nevytvorili externé núdzové plány pre všetky podniky, na ktoré sa uplatňuje článok 9 smernice Rady 96/82/ES (1) z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 11 ods. 1 písm. c) tejto smernice,

— zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Článok 11 ods. 1 písm. c) smernice Rady 96/82/ES vyžaduje od členských štátov, aby zabezpečili, že orgány určené na tento účel vytvoria pre všetky podniky, na ktoré sa uplatňuje článok 9 tejto smernice, externý núdzový plán opatrení mimo podniku. Tieto externé núdzové plány by mali obsahovať nielen informácie o nápravných opatreniach v rámci podniku a mimo podniku, ale aj informovať verejnosť o havárii a o tom, ako sa má správať. Ďalej sa do externých núdzových plánov majú napríklad zahrnúť informácie núdzovým službám ostatných členských štátov v prípade veľkej havárie s možnými cezhraničnými následkami.

Predmetom tejto žaloby je určenie, že Spolková republika Nemecko porušila článok 11 ods. 1 písm. c) smernice Rady 96/82/ES tým, že nevytvorila externé núdzové plány pre všetky podniky, na ktoré sa uplatňuje článok 9 tejto smernice.

(1) ħÚ. v. ES L 10, s. 13; Mim. vyd. 05/002, s. 410.
4.

a) Pokiaľ bude odpoveď na túto otázku záporná, treba za zodpovedný považovať orgán, ktorý vyhlásil zadávacie konanie, a pokiaľ áno, v akom zmysle? b) Platí to aj vtedy, ak sa na túto otázku odpovie kladne? c) Pokiaľ by mal tento orgán povinnosť nahradiť škodu, stanovuje právo Spoločenstva kritériá, na ktorých základe treba škodu zistiť a stanoviť jej výšku, a pokiaľ áno, o ktoré kritériá ide? d) Pokiaľ nemožno za zodpovedný považovať orgán, ktorý vyhlásil zadávacie konanie, možno podľa práva Spoločenstva určiť inú osobu, ktorá je zodpovednou, a na akom základe?
a)

Ak podnikateľ, ktorý obchoduje s určitými tovarmi alebo službami (ďalej len „sponzorujúci zákazník“), využije možnosť zadať prevádzkovateľovi internetového vyhľadávača kľúčové slovo [Pri reklame cez internet je možné využiť možnosť prihlásiť si za poplatok v rámci vyhľadávacích programov, akým je napr. Google, takzvané kľúčové slová. Ak sa do vyhľadávača zadá takéto kľúčové slovo, objaví sa odkaz na webovú stránku sponzorujúceho zákazníka alebo zoznam nájdených stránok alebo vpravo na stránke taktiež inzerát s výsledkami pod nadpisom „sponzorované odkazy“.], ktoré zodpovedá ochrannej známke prihlásenej niekým iným (ďalej len „majiteľ ochrannej známky“) pre podobné tovary alebo služby, a zadané kľúčové slovo – bez toho, aby to bolo pre užívateľa vyhľadávača zjavné – vedie k tomu, že internetový užívateľ, ktorý toto slovo zadá, nájde na zozname výsledkov prevádzkovateľa vyhľadávača odkaz na webovú stránku sponzorujúceho zákazníka, predstavuje to v tom prípade používanie prihlásenej ochrannej známky týmto sponzorujúcim zákazníkom v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 89/104/EHS (1)?
SK Úradný vestník Európskej únie C 55/17

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London (Spojené kráľovstvo) 29. decembra 2008 – EMI Group Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Vec C-581/08)

(2009/C 55/28)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

VAT and Duties Tribunal, London

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: EMI Group Ltd

Odporca: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Prejudiciálne otázky

a) Ako sa má v kontexte okolností veci samej vykladať posledná veta článku 5 ods. 6 šiestej smernice (1)?

b) Konkrétne, aké sú podstatné vlastnosti „vzorky“ v zmysle poslednej vety článku 5 ods. 6 šiestej smernice?

c) Môže členský štát obmedziť výklad pojmu „vzorka“ v zmysle poslednej vety článku 5 ods. 6 šiestej smernice na: i) priemyselnú vzorku vo forme, ktorá nie je bežne dostupná na predaj verejnosti a ktorá je poskytnutá aktuálnemu alebo potenciálnemu zákazníkovi podniku (do roku 1993); ii) len jednu alebo len prvú vzorku z množstva vzoriek poskytnutých tou istou osobou tomu istému príjemcovi, ak sú tieto vzorky identické alebo sa vzájomne po vecnej stránke neodlišujú (od roku 1993)?

d) Môže členský štát obmedziť výklad pojmu „dary nízkej hodnoty“ v zmysle poslednej vety článku 5 ods. 6 šiestej smernice tak, že vylúči: i) dar v podobe tovarov, ktorý predstavuje časť súboru darov alebo za sebou nasledujúcich darov darovaných z času na čas tej istej osobe (do októbra 2003); ii) akékoľvek podnikateľské dary darované tej istej osobe v rámci akéhokoľvek obdobia 12 mesiacov, ak ich celková hodnota prekročí 50 £ (október 2003 a neskôr)?

e) Ak je odpoveď na otázku č. 3 ii) alebo na ktorúkoľvek časť otázky č. 4 kladná, môže členský štát v prípade, že zdaniteľná osoba venuje podobný alebo rovnaký dar nahraného hudobného diela dvom alebo viacerým rôznym fyzickým osobám, a to z dôvodu ich osobných schopností, ovplyvniť úroveň verejnej pozornosti, ktorú dotknutý umelec získa, pokladať tieto predmety za predmety poskytnuté tej istej osobe len preto, lebo uvedené fyzické osoby sú zamestnané rovnakým subjektom?

f) Boli by odpovede na otázky č. 1 až 5 ovplyvnené skutočnosťou, že príjemca je zamestnávaný plne zdaniteľnou osobou alebo sám je plne zdaniteľnou osobou, ktorá je (alebo by bola) spôsobilá odpočítať akúkoľvek daň na vstupe splatnú pri poskytnutí tovaru, ktorým je vzorka?

(1) Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).
SK Úradný vestník Európskej únie C 220/17

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland (Spojené kráľovstvo) 16. októbra 2008 — Seaport Investments Ltd/Department of the Environment for Northern Ireland

(Vec C-454/08)

2009/C 220/30

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal in Northern Ireland

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Seaport Investments Ltd

Žalovaný: Department of the Environment for Northern Ireland

Uznesením z 20. mája 2009 Súdny dvor (šiesta komora) vyhlásil návrh na začatie prejudiciálneho konania za neprípustný.
SK Úradný vestník Európskej únie C 102/9

Žaloba podaná dňa 21. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika

(Vec C-507/08)

2009/C 102/12

Jazyk konania: slovenčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Giolito, J. Javorský, K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

Žalovaná: Slovenská republika

Návrhy

— určiť, že Slovenská republika si tým, že nevykonala rozhodnutie Komisie zo 7. júna 2006 o štátnej pomoci C 25/2005 (ex NN 21/2005) poskytnutej Slovenskou republikou v prospech spoločnosti Frucona Košice, a.s. [oznámené pod číslom K(2006) 2082 (1)], nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 249 štvrtého odseku Zmluvy ES a z článku 2 uvedeného rozhodnutia;

— zaviazať Slovenskou republiku na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Vo svojom rozhodnutí zo 7. júna 2006 o štátnej pomoci C 25/2005 (ex NN 21/2005) poskytnutej Slovenskou republikou v prospech spoločnosti Frucona Košice, a.s., Komisia rozhodla, že opatrenia, ktoré Slovenská republika vykonala v prospech spoločnosti Frucona Košice a.s. predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES a že táto pomoc nie je zlučiteľná so spoločným trhom. Zároveň nariadila Slovenskej republike, aby prijala všetky opatrenia potrebné na vymáhanie nezákonne poskytnutej pomoci od príjemcu späť.

Doteraz nedošlo k vráteniu pomoci priznanej Frucone.

Štátna pomoc bola Frucone poskytnutá vo forme odpustenia daňového dlhu, ktoré bolo schválené súdom v rámci vyrovnacieho konania. Slovenská republika vymáhala nezákonne poskytnutú pomoc v súdnom konaní. Prvostupňový súd žalobu zamietol okrem iného tým že povinnosť Frucony splatiť svoj dlh daňovému úradu zanikla ex lege. Odvolací súd potvrdil rozsudok prvostupňového súdu okrem iného tým, že uznesenie o vyrovnaní nie je možné preskúmať, pretože ako res judicata musí byť rešpektované všetkými orgánmi, vrátane odvolacieho súdu a takisto že Komisia v rozhodnutí nerešpektovala ustanovenia vnútroštátneho práva upravujúce kolíziu konkurzného a exekučného konania.

Rozhodnutia oboch súdov bránia okamžitému a účinnému výkonu rozhodnutia Komisie.

Nepostačuje, že Slovenská republika využila všetky prostriedky, ktoré má k dispozícii. Výsledkom použitia týchto prostriedkov musí byť účinný a okamžitý výkon rozhodnutia, bez ktorého platí, že Slovenská republika si nesplnila svoje povinnosti. Nedodržanie povinnosti členského štátu vymáhať je dané, ak kroky, ktoré členský štát podnikol, nemali žiadny dopad na skutočné vrátenie tejto sumy.

(1) Ú. v. EÚ L 112, 30.4.2007, s.14
SK Úradný vestník Európskej únie C 82/9

Odvolanie z 12. novembra 2008, ktoré podal Matthias Rath proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 8. septembra 2008 vo veci T-373/06, Matthias Rath/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu

(Vec C-488/08 P)

(2009/C 82/16)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Odvolateľ: Matthias Rath (v zastúpení: S. Ziegler, C. Kleiner a F. Dehn, advokáti)

Ďalší účastník odvolacieho konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhy odvolateľa

— zrušiť rozhodnutie siedmej komory Súdu prvého stupňa z 8. septembra 2008 vo veci T-373/06,

— vyhovieť návrhom podaným v konaní na prvom stupni,

— zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu, ako aj vedľajšieho účastníka konania pred Súdom prvého stupňa na náhradu trov konania.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Súd prvého stupňa napadnutým uznesením potvrdil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu, podľa ktorého v súvislosti s doplnkami výživy a dietetickými výrobkami na nie lekárske účely existuje nebezpečenstvo zámeny medzi slovnou ochrannou známkou „EPICAN“, prihlasovanou odvolateľom, a skoršou slovnou ochrannou známkou „EPIGRAN“.

Odvolateľ svoje odvolanie opiera o porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94. Súd prvého stupňa vychádzal pri skúmaní podobnosti tovarov a označení z nesprávnych skutočností. Ak by Súd prvého stupňa posúdil skutočnosti správne, došiel by k záveru, že neexistuje nijaké nebezpečenstvo zámeny kolidujúcich ochranných známok. To platí o to viac, že Súd prvého stupňa správne konštatoval, že spotrebiteľ venuje dotknutým tovarom zvýšenú pozornosť.
SK Úradný vestník Európskej únie C 82/9

Odvolanie z 12. novembra 2008, ktoré podal Matthias Rath proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 8. septembra 2008 vo veci T-374/06, Matthias Rath/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu

(Vec C-489/08 P)

(2009/C 82/17)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Odvolateľ: Matthias Rath (v zastúpení: S. Ziegler, C. Kleiner a F. Dehn, advokáti)

Ďalší účastník odvolacieho konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhy odvolateľa

— zrušiť rozhodnutie siedmej komory Súdu prvého stupňa z 8. septembra 2008 vo veci T-374/06,

— vyhovieť návrhom podaným v konaní na prvom stupni,

— zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu, ako aj vedľajšieho účastníka konania pred Súdom prvého stupňa na náhradu trov konania.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Súd prvého stupňa napadnutým uznesením potvrdil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu, podľa ktorého v súvislosti s doplnkami výživy a dietetickými výrobkami na nie lekárske účely existuje nebezpečenstvo zámeny medzi slovnou ochrannou známkou „EPICAN“, prihlasovanou odvolateľom, a skoršou slovnou ochrannou známkou Spoločenstva „EPIGRAN FORTE“.

Odvolateľ svoje odvolanie opiera o porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94. Súd prvého stupňa vychádzal pri skúmaní podobnosti tovarov a označení z nesprávnych skutočností. Ak by Súd prvého stupňa posúdil skutočnosti správne, došiel by k záveru, že neexistuje nijaké nebezpečenstvo zámeny kolidujúcich ochranných známok. To platí o to viac, že Súd prvého stupňa správne konštatoval, že spotrebiteľ venuje dotknutým tovarom zvýšenú pozornosť.
3.

Môže sa článok 2 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1535/2003 (2) vykladať v tom zmysle, že výrobky patriace pod číselné znaky ex 2008 70 61, ex 2008 70 69, ex 2008 70 71, ex 2008 70 79, ex 2008 70 92, ex 2008 70 94, ako aj ex 2008 70 99 sú hotovými výrobkami v zmysle uvedeného nariadenia?
SK Úradný vestník Európskej únie C 82/17

Žaloba podaná 28. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

(Vec C-37/09)

(2009/C 82/31)

Jazyk konania: portugalčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-B. Laignelot, S. Pardo Quintillán a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

Žalovaná: Portugalská republika

Návrhy žalobkyne

— určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala potrebné opatrenia, ktoré sú na jednej strane nevyhnutné na to, aby sa zabezpečilo, že odpady uložené v kameňolomoch Limas, Linos a Barreiras, ktoré sa nachádzajú na území obce Lourosa, budú zhodnotené alebo zneškodnené bez ohrozenia zdravia ľudí a bez poškodenia životného prostredia, predovšetkým bez ohrozovania vody a pôdy, a dotknuté odpady sa odovzdajú súkromnému alebo verejnému podniku poverenému zneškodnením alebo zhodnotením odpadov a na druhej strane neprijala potrebné opatrenia na obmedzenie vypúšťania nebezpečných látok uvedených v zozname II do podzemných vôd a zabránenie znečisťovaniu podzemných vôd týmito látkami, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch, ktorá kodifikovala smernicu Rady 75/442/EHS o odpadoch z 15. júla 1975, a z článkov 3 a 5 smernice Rady 80/68/EHS zo 17. decembra 1979 o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami,

— zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Od 80-tych rokov sa začalo s ukladaním odpadkov a odpadu rozličného pôvodu do bývalých kameňolomov bez akejkoľvek kontroly zo strany orgánov. Odpadky sa ukladali do kameňolomov až do februára 2004. Až v júni 2004 boli tieto územia uzavreté.

Analýza vody na rôznych miestach bývalých kameňolomov odhalila znepokojivú hodnotu chemickej kontaminácie. Spodná voda oblasti je kontaminovaná.

Počas mnohých rokov portugalská správa neprijala žiadne opatrenia, ktoré boli potrebné na to, aby zabránila držiteľom neidentifikovaných odpadov v tom, aby tieto odpady ukladali a svojvoľne zanechávali v bývalých kameňolomoch. Správa nekontrolovala odkladanie a svojvoľné zanechávanie odpadov v kameňolomoch a ani ich zneškodňovanie.

Na druhej strane portugalská správa neprijala opatrenia, ktoré boli potrebné na to, aby zabránila odvádzaniu toxických a škodlivých látok do podzemných vôd. Neuskutočnila predchádzajúci prieskum ukladania látok, ktoré by mohli zapríčiniť nepriame odvádzanie škodlivých látok do podzemných vôd. Takisto nekontrolovala ukladanie odpadov na povrchu.