ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Článok 5 ods. 1 písm. a) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok a článok 9 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva sa majú vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky je oprávnený zakázať konkurentovi, aby použitím kľúčového slova zhodného s touto ochrannou známkou, ktoré si tento konkurent vybral v rámci služby odkazov na internete bez súhlasu uvedeného majiteľa, dal zobraziť reklamu na tovary alebo služby zhodné s tými, pre ktoré je uvedená ochranná známka zapísaná, ak je toto použitie spôsobilé zasiahnuť do jednej z funkcií ochrannej známky. Takéto použitie: — zasahuje do funkcie označenia pôvodu ochrannej známky, ak reklama zobrazená na základe tohto kľúčového slova neumožňuje alebo len s ťažkosťami umožňuje používateľovi internetu, ktorý je bežne informovaný a primerane pozorný, zistiť, či tovary alebo služby dotknuté oznamom pochádzajú od majiteľa ochrannej známky alebo od podniku hospodársky s ním spojeného, alebo naopak od tretej osoby, — nezasahuje v rámci služby odkazov, ktorá má vlastnosti ako služba dotknutá vo veci samej, do reklamnej funkcie ochrannej známky a — zasahuje do investičnej funkcie ochrannej známky, ak majiteľovi podstatným spôsobom obmedzuje použitie jeho ochrannej známky na získanie alebo zachovanie dobrej povesti spôsobilej pritiahnuť alebo zaviazať si spotrebiteľov.
3.

Zásady ekvivalencie a efektivity nebránia tomu, aby také vrátenie súm, ktoré má zabezpečiť uplatnenie toho istého daňového systému na dividendy vyplácané dcérskou spoločnosťou so sídlom vo Francúzsku a na dividendy vyplácané dcérskou spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte, ktoré majú byť prerozdelené touto materskou spoločnosťou, bolo podmienené tým, že daňovník predloží údaje, ktoré má len on sám a ktoré sa v prípade každej spornej dividendy týkajú najmä skutočne uplatnenej sadzby dane a skutočne zaplatenej dane zo zisku dosiahnutého jeho dcérskymi spoločnosťami so sídlom v iných členských štátoch, zatiaľ čo v prípade dcérskych spoločností so sídlom vo Francúzsku sa tieto dôkazy, ktoré sú správnym orgánom známe, nevyžadujú. Predloženie týchto údajov však možno požadovať len za predpokladu, že nie je prakticky nemožné alebo neprimerane zložité predložiť dôkaz o zaplatení dane dcérskymi spoločnosťami so sídlom v iných členských štátoch, a to najmä vzhľadom na právnu úpravu uvedených členských štátov, ktorá sa týka zamedzenia dvojitého zdanenia a oznamovania splatnej dane z príjmov právnických osôb, ako aj archivácie administratívnych dokladov. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či sú v konaní vo veci samej tieto podmienky splnené.
SK Úradný vestník Európskej únie C 311/7

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko.) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet

(Vec C-398/09) (1)

(Nevrátenie dane zaplatenej bez právneho dôvodu - Bezdôvodné obohatenie z dôvodu existencie vzťahu medzi zavedením tejto dane a zrušením iných daní)

2011/C 311/08

Jazyk konania: dánčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Østre Landsret

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

Žalovaný: Skatteministeriet

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Østre Landsret — Výklad rozsudku Súdneho dvora vo veci C-192/95, Comateb a i. a zásad práva Spoločenstva v oblasti vymáhania plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu — Zamietnutie nároku na vrátenie vnútroštátnej dane, ktorá je považovaná za nezlučiteľnú s právom Spoločenstva, z dôvodu bezdôvodného obohatenia, kvôli existencii priamej súvislosti medzi zavedením nezákonnej dane a zrušením iných daní vyberaných na inom základe — Nevrátenie dane znevýhodňujúce podnikateľské subjekty dovážajúce výrobky vo vzťahu k podnikateľským subjektom nakupujúcim podobné výrobky na domácom trhu z dôvodu ich pomerne vyššieho daňového zaťaženia z nezákonnej dane oproti daňovému zaťaženiu podnikateľských subjektov nakupujúcich podobné výrobky na domácom trhu

Výrok rozsudku

Pravidlá práva Únie týkajúce sa vrátenia neoprávnene vybratých súm sa majú vykladať v tom zmysle, že vrátenie neoprávnene vybratých súm môže viesť k bezdôvodnému obohateniu výlučne v prípade, ak sumy, ktoré zdaniteľná osoba zaplatila bez právneho dôvodu na základe dane vyberanej členským štátom v rozpore s právom Únie, boli priamo prenesené na kupujúceho. Preto právo Únie bráni tomu, aby členský štát odmietol vrátiť nezákonnú daň z dôvodu, že sumy, ktoré bez právneho dôvodu zaplatila zdaniteľná osoba, boli kompenzované prostredníctvom úspor, ktoré boli dosiahnuté v rámci zrušenia iných odvodov, lebo z hľadiska práva Únie takáto kompenzácia nemôže byť vo vzťahu k tejto dani považovaná za bezdôvodné obohatenie.

(1) Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.
3.

Článok 49 ES sa má vykladať v tom zmysle, že: a) členský štát, ktorý sa snaží zabezpečiť osobitne vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov v odvetví hazardných hier, sa môže odôvodnene domnievať, že iba zriadenie monopolu v prospech jedinej organizácie, ktorá podlieha priamemu dohľadu orgánov verejnej moci, umožňuje zvládať kriminalitu spojenú s týmto odvetvím a sledovať cieľ prevencie podnecovania na neprimerané výdavky súvisiace s hrami a boja proti hráčskej závislosti dostatočne účinným spôsobom; b) na to, aby bola vnútroštátna právna úprava zriaďujúca monopol v oblasti hazardných hier, umožňujúca držiteľovi monopolu viesť expanzívnu politiku, koherentná s cieľom boja proti kriminalite, ako aj s cieľom zníženia príležitostí na hru, musí: — sa zakladať na konštatovaní, podľa ktorého kriminálne a podvodné činnosti spojené s hrami a hráčskou závislosťou predstavujú problém na území dotknutého členského štátu, ktorý je možné riešiť expanziou povolených a regulovaných činností, a — umožniť len reklamu, ktorá je primeraná a prísne obmedzená na to, čo je nevyhnutné na nasmerovanie spotrebiteľov do siete kontrolovaných hier; c) okolnosť, že členský štát si zvolil iný systém ochrany než ten, ktorý prijal iný členský štát, nemôže mať vplyv na posúdenie nevyhnutnosti a proporcionality ustanovení prijatých v predmetnej oblasti, ktoré sa musia posúdiť iba vzhľadom na ciele sledované príslušnými orgánmi dotknutého členského štátu a na úroveň ochrany, ktorú zamýšľajú zabezpečiť.
C 25/2

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. novembra 2011 — Európska komisia/Government of Gibraltar, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Španielske kráľovstvo (C-106/09), Španielske kráľovstvo/Európska komisia, Government of Gibraltar, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

(Spojené veci C-106/09 P a C-107/09 P) (1)

(Odvolanie - Štátna pomoc - Materiálna selektivita - Daňový systém - Gibraltár - „Offshore“ spoločnosti)

(2012/C 25/02)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

C-106/09 P

Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, V. Di Bucci a N. Khan, splnomocnení zástupcovia)

Ďalší účastníci konania: Government of Gibraltar (v zastúpení: J. Temple Lang, solicitor, M. Llamas, barrister, a A. Petersen, advokat), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: I. Rao, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci D. Anderson, QC, a M. Gray, barrister), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad a J. M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Government of Gibraltar a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Doherty, barrister)

C-107/09 P

Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad a J. M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnení zástupcovia)

Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, V. Di Bucci a N. Khan, splnomocnení zástupcovia), Government of Gibraltar (v zastúpení: J. Temple Lang, solicitor, M. Llamas, barrister, a A. Petersen, advokat), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: I. Rao, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci D. Anderson, QC, a M. Gray, barrister)

Predmet veci

Odvolania podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia rozšírená komora) z 18. decembra 2008, Government of Gibraltar/Komisia (T-211/04 a T-215/04), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie 2005/261/ES z 30. marca 2004 týkajúce sa systému pomoci, ktorý vláda Spojeného kráľovstva plánuje zaviesť v súvislosti s reformou dane z príjmov právnických osôb vládou Gibraltáru [Štátna pomoc č. C 66/2002 ex (N 534/2002) — Spojené kráľovstvo]

Výrok rozsudku

1. Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 18. decembra 2008, Government of Gibraltar a Spojené kráľovstvo/Komisia (T-211/04 a T-215/04), sa zrušuje.

2. Žaloby Government of Gibraltar a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska sa zamietajú.

3. Government of Gibraltar a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy Európskej komisie a Španielskeho kráľovstva v odvolacom konaní a trovy Európskej komisie v prvostupňovom konaní.

4. Španielske kráľovstvo ako vedľajší účastník konania na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev a Írsko ako vedľajší účastník konania na Súdnom dvore Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.
2.

Talianska republika je povinná zaplatiť Komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ penále vo výške zodpovedajúcej základnej sume 30 miliónov eur vynásobenej percentuálnym podielom protiprávnej pomoci, ktorej vymáhanie sa ešte neuskutočnilo alebo nebolo preukázané na konci dotknutého obdobia, ktorý sa vypočíta vo vzťahu k celej zatiaľ nevymoženej sume ku dňu vyhlásenia tohto rozsudku, a to za každý mesiac omeškania sa pri prijatí nevyhnutných opatrení na účely dosiahnutia súladu s rozsudkom z 1. apríla 2004, Komisia/Taliansko (C-99/02), a to od vyhlásenia tohto rozsudku až do vykonania uvedeného rozsudku z 1. apríla 2004.
SK Úradný vestník Európskej únie C 295/2

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. júla 2012 — Rada Európskej únie/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Európska komisia, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l’AgroChimie Européenne (Audace)

(Vec C-337/09 P) (1)

(Odvolanie - Obchodná politika - Dumping - Dovozy glyfosátu s pôvodom v Číne - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) - Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve - Pojem „podstatný vplyv štátu“ v zmysle článku 2 ods. 7 písm. c) prvej zarážky - Verejný akcionár, ktorý de facto kontroluje valné zhromaždenie akcionárov výrobcu - Považovanie takej kontroly za „podstatný vplyv“ - Posúdenie mechanizmu registrovania vývozných zmlúv - Rozsah súdneho preskúmania - Posúdenie predložených dôkazov)

2012/C 295/02

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca a G. Berrisch, Rechtsanwalt)

Ďalší účastníci konania: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd (v zastúpení: pôvodne D. Horovitz, advokát, neskôr F. Graafsma, J. Cornelis a A. Woolich, advocaten, ako aj K. Adamantopoulos, dikigoros, a M. D. Moulis, barrister), Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf a N. Khan a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia), Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) (v zastúpení: J. Flynn, QC)

Predmet veci

Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 17. júna 2009, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group/Rada (T-498/04), ktorým Súd prvého stupňa zrušil článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 1683/2004 z 24. septembra 2004, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz glyfosátu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 303, s. 1), v rozsahu, v akom sa týka Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd — Výklad článku 2 ods. 7 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45) — Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov spojených s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

3. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.
1.

Španielske kráľovstvo si tým, že v článku 14 zákona č. 35/2006 o dani z príjmu fyzických osôb, ktorým sa čiastočne menia a dopĺňajú zákony o dani z príjmov právnických osôb, nerezidentov a dani z majetku (Ley 35/2006 del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas y de modificación parcial de las leyes de los Impuestos sobre Sociedades, sobre la Renta de no residentes y sobre el Patrimonio) z 28. novembra 2006, prijalo a zachovalo ustanovenie, podľa ktorého sú daňovníci, ktorí presunú svoje bydlisko do iného členského štátu, povinní zahrnúť všetok nezdanený príjem do základu dane za posledné zdaňovacie obdobie, v ktorom sa považovali za daňovníkov rezidentov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 18 ES, 39 ES a 43 ES.
2.

Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska tým, že vylúčilo učiteľov z Anglicka a Walesu vyslaných alebo pridelených do európskych škôl počas obdobia vyslania alebo pridelenia z prístupu k výhodnejším platovým triedam, najmä k triedam označeným ako „threshold pay“, „excellent teacher system“ alebo „advanced skills teachers“, a z prístupu k iným dodatočným príplatkom, akými sú „teaching and learning responsibility payments“, upraveným v „School Teachers Pay and Conditions Document“, nesprávne uplatnilo článok 12 ods. 4 písm. a) a článok 25 ods. 1 tohto dohovoru.
SK Úradný vestník Európskej únie C 80/6

Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. januára 2011 — Media-Saturn-Holding GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

(Vec C-92/10 P) (1)

(Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Ochranná známka tvorená reklamným sloganom a prvkami, ktoré samostatne nemajú rozlišovaciu spôsobilosť - Obrazové označenie „BEST BUY“)

2011/C 80/09

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Odvolateľka: Media-Saturn-Holding GmbH (v zastúpení: E. Warnke, Rechtsanwalt)

Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

Predmet veci

Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 15. decembra 2009, Media-Saturn/ÚHVT (BEST BUY) (T-476/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o zrušenie rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. augusta 2008, ktorým bolo zamietnuté odvolanie proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka, ktoré zamietlo zápis obrazového označenia „BEST BUY“ ako ochrannej známky Spoločenstva pre výrobky a služby zaradené do tried 1, 2, 5 až 12, 14 až 17, 20 až 22, 27, 28, 35, 37, 38 a 40 až 42 — Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky tvorenej reklamným sloganom a prvkami, ktoré samostatne nemajú rozlišovaciu spôsobilosť

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Media-Saturn-Holding GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.
1.

Pojem „obvyklý pobyt“ v zmysle článkov 8 a 10 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že tento pobyt zodpovedá miestu, ktoré odzrkadľuje istú mieru začlenenia dieťaťa do sociálneho a rodinného prostredia. Na tento účel a v prípade, keď ide o situáciu dojčaťa, ktoré býva so svojou matkou iba niekoľko dní v inom členskom štáte, ako je štát jeho obvyklého pobytu, do ktorého bolo premiestnené, treba vziať do úvahy najmä na jednej strane trvanie, pravidelnosť, podmienky a dôvody pobytu na území tohto členského štátu a dôvody presťahovania matky do tohto štátu a na druhej strane, najmä z dôvodu veku dieťaťa, geografický a rodinný pôvod matky, ako aj rodinné a sociálne väzby, ktoré matka a dieťa udržiavajú v tom istom členskom štáte. Je na vnútroštátnom súde, aby určil, kde má dieťa obvyklý pobyt, majúc na pamäti všetky osobitné skutkové okolnosti každého jednotlivého prípadu. Za predpokladu, že by uplatnenie vyššie uvedených kritérií viedlo vo veci samej k záveru, že obvyklý pobyt dieťaťa nemožno určiť, určenie príslušného súdu musí byť vykonané na základe kritéria „prítomnosti dieťaťa“ v zmysle článku 13 nariadenia.
SK Úradný vestník Európskej únie C 103/8

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. februára 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications, British Telecommunications plc

(Vec C-16/10) (1)

(Aproximácia právnych predpisov - Telekomunikácie - Siete a služby - Smernica 2002/22/ES - Určenie podnikov na zabezpečenie univerzálnej služby - Uloženie osobitných povinností určenému podniku - Informačné služby a zoznamy účastníkov)

2011/C 103/11

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd

Žalovaní: Office of Communications a British Telecommunications plc

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367) — Určenie podnikov zodpovedných za poskytovanie univerzálnej služby — Osobitné povinnosti, ktoré možno uložiť určenému podniku

Výrok rozsudku

Článok 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) oprávňuje členské štáty, ak sa v súlade s týmto ustanovením rozhodnú určiť jeden alebo viac podnikov, ktoré budú zodpovedné za poskytovanie univerzálnej služby alebo poskytovanie jej rôznych prvkov podľa článkov 4 až 7 a článku 9 ods. 2 tejto istej smernice, uložiť týmto určeným podnikom len osobitné povinnosti stanovené v ustanoveniach uvedenej smernice, ktoré sú spojené s povinnosťou poskytovania danej služby alebo jej rôznych prvkov koncovým užívateľom samotnými určenými podnikmi.

(1) Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.
SK Úradný vestník Európskej únie C 103/7

Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. februára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV

(Vec C-11/10) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 2658/87 - Spoločný colný sadzobník - Clo - Oslobodenie - Farmaceutické látky - Zloženie - Obmedzenia)

2011/C 103/10

Jazyk konania: holandčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Hoge Raad der Nederlanden

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

Žalovaná: Marishipping and Transport BV

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko — Výklad prílohy I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) — Farmaceutické látky oslobodené od cla — Látka, ktorá nie je v čistej forme — Obmedzenia

Výrok rozsudku

Prvá časť oddiel II. C bod 1 ods. 1 prílohy I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2031/2001 zo 6. augusta 2001 a nariadením Komisie (ES) č. 1832/2002 z 1. augusta 2002, sa má vykladať v tom zmysle, že farmaceutická látka uvedená na zozname látok v prílohe 3 tretej časti tej istej prílohy I, ku ktorej boli pridané iné látky, najmä farmaceutické, nemôže byť oslobodená od cla, ako by to bolo, keby sa táto látka nachádzala v čistej forme.

(1) Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.
5.

Článok 7 ods. 4 písm. c) smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že vo výzve na kúpu sa uviedla len východisková cena, nemožno považovať per se za klamlivé opomenutie. Vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či uvedenie východiskovej ceny postačuje na to, aby sa požiadavky uvedenia ceny, ktoré stanovuje uvedené ustanovenie, považovali za splnené. Vnútroštátny súd musí najmä preveriť, či neuvedenie spôsobu výpočtu konečnej ceny nebráni spotrebiteľovi prijať informované rozhodnutie o obchodnej transakcii, a v dôsledku toho nevedie k prijatiu rozhodnutia o obchodnej transakcii, ktoré by spotrebiteľ inak neprijal. Takisto mu prináleží zohľadniť inherentné limity použitého nosiča komunikácie, povahu a znaky produktu, ako aj iné opatrenia, ktoré obchodník naozaj prijal na poskytnutie informácií spotrebiteľovi.
SK Úradný vestník Európskej únie C 204/11

Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. mája 2011 — Union Investment Privatfonds GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Unicre-Cartão International De Crédito SA

(Vec C-308/10 P) (1)

(Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 74 ods. 2 - Nepredloženie dôkazov na podporu námietky v lehote na to určenej - Nezohľadnenie - Voľná úvaha odvolacieho senátu)

2011/C 204/20

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Odvolateľka: Union Investment Privatfonds GmbH (v zastúpení: J. Zindel, Rechtsanwalt)

Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Unicre-Cartão International De Crédito SA

Predmet veci

Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 27. apríla 2010 — Union Investment Privatfonds/ÚHVT — Unicre-Cartão International De Crédito, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľom národných obrazových ochranných známok UniFLEXIO, UniVARIO a UniZERO pre tovary a služby patriace do tried 35 a 36 proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. októbra 2006, ktorým sa zamietlo odvolanie podané proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktoré zamietlo námietku podanú žalobkyňou proti zápisu obrazovej ochrannej známky Spoločenstva unibanco pre tovary patriace do tried 36 a 38 — Nesprávny výklad článku 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 — Voľná úvaha odvolacieho senátu pokiaľ ide o dôkazy, ktoré neboli predložené na podporu námietky v lehote na to určenej

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Union Investment Privatfonds GmbH je povinná nahraduť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.