11

V prílohe 2 všeobecných pravidiel nazvanej „Všeobecné usmernenia kolégia vedúcich administratívnych útvarov o používaní jazykov vo výberových konaniach EPSO“ (ďalej len „všeobecné usmernenia“) sa uvádza: „Potvrdzuje sa, že vo všeobecnosti sa vo výberových konaniach EPSO budú jazyky používať takto: — Stále prvky webovej stránky úradu EPSO budú vo všetkých úradných jazykoch. — Oznámenia o výberových konaniach vrátane výberových konaní pre lingvistov a v súvislosti s rozšírením, ako aj všeobecné pravidlá platné pre verejné výberové konania sa budú uverejňovať vo všetkých úradných jazykoch. — Vo všetkých úradných jazykoch sa budú konať nasledujúce testy: — vstupné testy (verbálne a numerické uvažovanie), — testy porozumenia jazyka vo výberových konaniach pre prekladateľov, — predbežné prekladateľské testy vo výberových konaniach pre právnikov lingvistov, — postupové tlmočnícke testy (na počítači) vo výberových konaniach pre tlmočníkov, — testy kompetencií (prekladanie alebo tlmočenie) vo výberových konaniach pre lingvistov. – … — Hodnotiace centrá sa budú organizovať iba v druhom jazyku uchádzačov, pričom na výber je angličtina, francúzština a nemčina. Podobne sa budú vo všetkých úradných jazykoch uverejňovať výzvy na vyjadrenie záujmu vo výberových konaniach pre zmluvných zamestnancov, ktoré organizuje úrad EPSO. Dôvodov na obmedzenie možnosti voľby druhého jazyka je niekoľko. Po prvé služobný záujem vyžaduje, aby noví zamestnanci boli ihneď schopní podávať pracovný výkon a efektívne vykonávať úlohy spojené s odborom alebo náplňou práce, pre ktoré boli prijatí a ktorých sa týkalo výberové konanie. Angličtina, francúzština a nemčina sú jazyky, ktoré sa v inštitúciách (EÚ) používajú najčastejšie. Tradične sa tieto jazyky používajú na rokovaniach členov inštitúcií. Takisto ide o najčastejšie používané jazyky pri internej aj externej komunikácii. Potvrdzujú to aj štatistiky zdrojových jazykov textov, ktoré prekladajú prekladateľské služby inštitúcií. Vzhľadom na skutočné jazykové požiadavky inštitúcií na účely internej a externej komunikácie musí byť jedným z kritérií podľa článku 27 prvého odseku služobného poriadku uspokojivá znalosť jedného z týchto troch jazykov, ktorú treba overiť simuláciou reálnej pracovnej situácie. Znalosť tretieho jazyka, ako stanovuje článok 45 ods. 2 služobného poriadku, nemôže nahradiť znalosť jedného z troch uvedených jazykov pri nábore. Po druhé je obmedzenie voľby jazykov v ďalších fázach výberových konaní odôvodnené povahou predmetných testov. V súlade s článkom 27 služobného poriadku sa vymenúvacie orgány v rámci inštitúcií Únie rozhodli upraviť výberové konania a počnúc rokom 2010 zaviedli metódy hodnotenia založené na kompetenciách, aby mohli lepšie určiť, či sú uchádzači schopní plniť svoje povinnosti. Značná časť vedeckých výskumov ukázala, že najlepším spôsobom, ako predvídať skutočný výkon, sú hodnotiace centrá, ktoré simulujú reálne pracovné situácie. Používajú sa na celom svete ako najefektívnejšia metóda hodnotenia. Vzhľadom na dĺžku služby a stupeň mobility v rámci inštitúcií je tento druh hodnotenia zásadný. Na základe kompetenčného rámca definovaného vymenúvacími orgánmi sa vyberie určitý počet vhodných úloh na zhodnotenie požadovaných kompetencií. Aby sa zabezpečilo, že uchádzači budú hodnotení spravodlivo a budú môcť priamo komunikovať s hodnotiteľmi a ostatnými uchádzačmi, ktorí sa na úlohe zúčastnia, sa pri použití tejto metódy okrem iného vyžaduje, aby sa v hodnotiacom centre používal spoločný jazyk (lingua franca) alebo – za určitých podmienok – hlavný jazyk výberového konania. V prvom uvedenom prípade je potrebné vybrať spoločný jazyk z jazykov, ktoré uchádzači najpravdepodobnejšie poznajú. V tejto súvislosti je potrebné urobiť všetko pre to, aby sa predišlo diskriminácii medzi uchádzačmi; zato je potrebné všetkých uchádzačov testovať v ich druhom jazyku. Keďže aj tento jazyk musí byť jazykom spoločným, je nutné, aby možnosť voľby druhého jazyka bola obmedzená. Vzhľadom na to, že tradičná prax opísaná vyššie je v inštitúciách aj praxou súčasnou, je potrebné voliť medzi angličtinou, francúzštinou a nemčinou. V rámci hodnotiacich centier sa nehodnotia jazykové znalosti uchádzačov; k účasti na testoch stačí uspokojivá znalosť jedného z troch uvedených jazykov ako druhého jazyka (to je v súlade s minimálnymi požiadavkami stanovenými v článku 28 služobného poriadku). So zreteľom na skutočné potreby služby, ktoré sú opísané vyššie, nie je táto úroveň znalosti jazyka v žiadnom smere neprimeraná. Používanie angličtiny, francúzštiny alebo nemčiny ako zvoleného druhého jazyka v neskorších fázach výberového konania nepredstavuje v žiadnom smere diskrimináciu na základe materinského jazyka. Nejde o obmedzenie v používaní materinského jazyka. Povinnosť, aby si uchádzači zvolili druhý jazyk (angličtinu, francúzštinu alebo nemčinu), ktorý je iný ako ich prvý jazyk (spravidla materinský alebo rovnocenný jazyk), zaručuje, že uchádzačov bude možné porovnať za rovnakých podmienok. Taktiež je potrebné spomenúť, že uspokojivá znalosť druhého jazyka závisí predovšetkým od osobného úsilia uchádzača. Táto požiadavka je v každom prípade primeraná vzhľadom na skutočné potreby služby. V obmedzení možnosti voľby druhého jazyka sa odráža, aké jazyky ľudia v Európe v súčasnosti ovládajú. Angličtina, francúzština a nemčina nie sú len jazykmi niekoľkých členských štátov Európskej únie, ale sú aj najrozšírenejšími cudzími jazykmi. Sú to jazyky, ktoré sa najčastejšie vyučujú ako cudzie jazyky a o ktorých sa ľudia domnievajú, že je najužitočnejšie sa ich naučiť. Skutočné požiadavky služby teda zrejme rozumne odrážajú jazykové znalosti, ktoré možno u uchádzačov očakávať, najmä vzhľadom na to, že v testoch kompetencií sa neoveruje znalosť jazyka ako taká (gramatické chyby, pravopis či slovná zásoba). Obmedzenie možnosti voľby druhého jazyka na angličtinu, francúzštinu alebo nemčinu teda nepredstavuje neprimeranú prekážku pre osoby, ktoré sa chcú na výberových konaniach zúčastniť. Podľa dostupných informácií vlastne veľmi dobre zodpovedá tomu, na čo sú ľudia zvyknutí a čo očakávajú. To, že obmedzenie možnosti voľby druhého jazyka pre určité fázy výberových konaní je primerané a nediskriminačné, podporujú príslušné štatistiky. Angličtinu, francúzštinu alebo nemčinu si napríklad uchádzači volili najčastejšie, keď vo veľkých výberových konaniach na administrátorov a asistentov so všeobecnými profilmi v roku 2005 pre občanov z krajín EÚ‑25 mali možnosť zvoliť si ako druhý jazyk jeden z 11 úradných jazykov. Štatistiky výberových konaní po reforme v roku 2010 nevykazujú žiadnu predpojatosť v prospech občanov krajín, v ktorých je angličtina, francúzština alebo nemčina úradným jazykom. A štatistiky výberových konaní na administrátorov v roku 2010 ukazujú, že veľký počet uchádzačov si naďalej volí ako svoj druhý jazyk jeden z týchto troch jazykov. Z tých istých dôvodov je zrejme primerané požadovať, aby si uchádzači zvolili jeden z uvedených troch jazykov na komunikáciu s úradom EPSO a na vyplnenie ,‚prehľadu schopností‘. Preto pri hľadaní rovnováhy medzi služobným záujmom a schopnosťami uchádzačov by sa niektoré testy mali konať v obmedzenom počte jazykov Európskej únie – jednak kvôli zaisteniu, aby úspešní uchádzači mali primerané znalosti takej kombinácie jazykov, ktorá im umožní efektívne plniť povinnosti, jednak preto, aby sa mohli použiť metódy výberu založené na hodnotení výkonu. Keďže oznámenia o verejných výberových konaniach a pokyny pre uchádzačov sa uverejňujú v 24 jazykoch Únie a uchádzači môžu v dôležitej prvej fáze výberových konaní použiť ktorýkoľvek z 24 jazykov, ktorý si zvolia ako svoj materinský jazyk, zdá sa, že bola nájdená spravodlivá rovnováha medzi služobným záujmom a zásadou viacjazyčnosti a nediskriminácie na základe jazyka. Je teda potrebné voliť prípad od prípadu v súlade s jazykovým režimom prijatým správnou radou úradu EPSO a konkrétnymi potrebami inštitúcií, ktoré potrebujú mať možnosť prijímať uchádzačov schopných podávať ihneď pracovný výkon. Sú teda možné dva všeobecné prípady: — Po prvé všeobecné profily alebo špecifické profily, kde popri všeobecných kompetenciách sú rozhodujúcim faktorom pri výbere odborné zručnosti alebo skúsenosti v konkrétnom odbore alebo na konkrétnu pracovnú pozíciu. Tu je základnou požiadavkou schopnosť pracovať a komunikovať vo viacjazyčnom kontexte, kde potreba ovládať jazyky, ktoré sa v inštitúciách najčastejšie používajú, odôvodňuje obmedzenie možnosti výberu z jazykov Európskej únie vo výberovom konaní. — Po druhé profily, kde je obzvlášť dôležitá znalosť jedného alebo viacerých jazykov, napríklad u lingvistov alebo u iných profilov, pre ktoré sa výberové konania organizujú podľa jednotlivých jazykov. Popri hodnotení všeobecných kompetencií, ako je uvedené vyššie v prvom scenári, je v tomto prípade potrebné organizovať ďalšie skúšky špecifických kompetencií v príslušných jazykoch. Aj pri použití tohto prístupu by však prípadné rozhodnutie o obmedzení počtu jazykov vo výberových konaniach malo ponechať priestor na zváženie tejto otázky pri každom jednotlivom výberovom konaní, aby sa zohľadnili konkrétne potreby inštitúcií v súvislosti s dotknutým profilom (dotknutými profilmi).“