Keywords

Summary



Keywords

1. Konanie – Vedľajšie účastníctvo – Návrh, ktorý neobsahuje iba návrhy podporujúce jedného z účastníkov konania – Neprípustnosť – Prekážka konania z dôvodu verejného záujmu – Preskúmanie súdom bez návrhu – Nedostatok aktívnej legitimácie žalobcu

(Štatút Súdneho dvora, článok 40 štvrtý odsek; Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, články 113 a 116 ods. 3)

2. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukončuje konanie o pomoci – Konkurenčný podnik podniku príjemcu pomoci – Právo podať žalobu – Podmienky

(Článok 88 ods. 2 ES a článok 230 štvrtý odsek ES)

Summary

1. Podľa článku 40 štvrtého odseku Štatútu Súdneho dvora môže návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania obsahovať iba návrhy podporujúce jedného z účastníkov konania. Okrem toho, podľa článku 116 ods. 3 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa vedľajší účastník konania musí prijať spor v stave, v akom sa nachádza v čase jeho vstupu do konania. V zmysle článku 113 rokovacieho poriadku však Súd prvého stupňa môže kedykoľvek aj bez návrhu preskúmať prekážky konania z dôvodu verejného záujmu, vrátane tých, na ktoré sa odvolávajú vedľajší účastníci konania. Prekážka konania týkajúca sa aktívnej procesnej legitimácie žalobcu zdôrazňuje takúto otázku verejného záujmu.

(pozri body 49, 52, 53)

2. V súlade s článkom 230 štvrtým odsekom ES môže fyzická alebo právnická osoba podať žalobu proti rozhodnutiu adresovanému inej osobe, len ak sa jej toto rozhodnutie priamo a osobne týka. Iné osoby ako adresáti rozhodnutia môžu tvrdiť, že sa ich toto rozhodnutie osobne týka, len v prípade, že ich toto rozhodnutie zasahuje z dôvodu určitých vlastností, ktoré sú vlastné len im alebo z dôvodu skutkových okolností, ktoré ich charakterizujú vo vzťahu ku všetkým ostatným osobám a vyčleňujú ich podobným spôsobom, ako je vyčlenený adresát rozhodnutia.

Čo sa týka konkrétne oblasti štátnej pomoci, okrem podnikov, ktoré boli príjemcami pomoci, sú za osobne ovplyvnené rozhodnutím Komisie, ktorým bolo ukončené konanie začaté na základe článku 88 ods. 2 ES v súvislosti s individuálnou pomocou, uznané konkurujúce podniky, ktoré hrali aktívnu úlohu v rámci tohto konania, pokiaľ bola ich pozícia na trhu výrazne ovplyvnená opatrením pomoci, ktoré bolo predmetom napadnutého rozhodnutia. Podnik preto nemôže odkazovať výlučne na svoje postavenia konkurenta vo vzťahu k podniku, ktorý je príjemcom pomoci, ale musí okrem iného preukázať, že berúc do úvahy stupeň svojej prípadnej účasti v konaní a silu zásahu do svojej trhovej pozície, je v situácii, ktorá ho vyčleňuje podobným spôsobom, ako je vyčlenený adresát rozhodnutia. Je potrebné sa domnievať, že podnik hral v konaní pred podaním žaloby len malú úlohu, ak jednak nepredložil Komisii žiadnu sťažnosť a jednak sa zdá, že priebeh tohto konania nebol vo veľkej miere ovplyvnený pripomienkami, ktoré predložil, keďže sa niekoľkokrát za sebou obmedzil v podstate na zopakovanie určitých konštatovaní Komisie v jej rozhodnutí o začatí konania a na súhrnný komentár k nim, a to bez toho, aby poskytol akýkoľvek konkrétny dôkaz, a obmedzil sa na tvrdenie, bez najmenšieho upresnenia alebo akéhokoľvek dôkazu, že opatrenia uvedené v rozhodnutí o rozšírení konania sú štátnou pomocou a že majú byť vyhlásené za nezlučiteľné so spoločným trhom.

Pokiaľ ide o silu zásahu do trhovej pozície žalobcu, súdu Spoločenstva neprináleží v štádiu skúmania prípustnosti, aby sa definitívne vyjadril o konkurenčnom vzťahu medzi žalobcom a podnikom, ktorý je príjemcom pomoci. V tejto súvislosti prislúcha výlučne žalobcovi, aby vhodným spôsobom poukázal na dôvody, pre ktoré rozhodnutie Komisie môže poškodiť jeho legitímne záujmy tým, že výrazne ovplyvní jeho pozíciu na trhu.

(pozri body 54 – 57, 59, 60)