ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
75.

Po prvé, ak by sa nakoniec prijal reštriktívny výklad, ktorý de facto naznačuje, že príslušnosť k francúzskej štátnej službe vedie k automatickému udeleniu výnimky bez skutočného preskúmania in concreto požiadavky praxe v akejkoľvek oblasti francúzskeho práva, ktorá je relevantná pre povolanie advokáta, takáto podmienka by podľa môjho názoru nebola vhodná na dosiahnutie stanoveného cieľa. Vzhľadom na počet štátnych zamestnancov zaradených do kategórie A a rôznorodý, a niekedy úzky opis zamestnania, ktorý pravdepodobne súvisí s prácou na určitých úradoch, by bolo skutočne veľmi ťažké predpokladať, že všetky tieto osoby by automaticky získali nevyhnutnú prax a zručnosti pre povolanie advokáta, najmä pre všeobecnú a samostatnú prax v advokátskej komore ako samostatne zárobkovo činnej osoby. Automatické udelenie výnimky iba na základe samotnej príslušnosti k francúzskej štátnej službe by teda vo svetle sledovaných cieľov prinajmenšom zahŕňalo príliš veľké množstvo osôb.
4.

Odôvodnenia 6 až 9 smernice 2004/25 v relevantnej časti znejú: „(6) Na účely efektívnosti by úprava ponúk na prevzatie mala byť flexibilná a schopná vysporiadať sa s novými okolnosťami tak, ako vznikajú, a mala by preto poskytovať možnosť výnimiek a odchýlok. Pri uplatňovaní stanovených pravidiel alebo výnimiek alebo pri udeľovaní odchýlok by však orgány dohľadu mali dodržiavať určité všeobecné zásady. … (8) V súlade so všeobecnými zásadami práva Spoločenstva a najmä s právom na spravodlivé vypočutie, by za primeraných okolností malo byť možné preskúmať rozhodnutia orgánu dohľadu nezávislým súdnym orgánom. Členským štátom by sa však mala ponechať možnosť určovať, či majú byť prístupné práva, ktoré môžu možno uplatňovať v správnych alebo súdnych konaniach voči orgánu dohľadu alebo medzi stranami ponuky. (9) Členské štáty by mali preto prijať potrebné opatrenia na ochranu majiteľov cenných papierov, najmä… s menšinovým podielom po nadobudnutí kontroly nad ich spoločnosťou. Členské štáty by mali zabezpečiť takúto ochranu tak, že osobe, ktorá nadobudla kontrolu nad spoločnosťou, uložia povinnosť predložiť všetkým majiteľom cenných papierov tejto spoločnosti ponuku na odkúpenie všetkých ich podielov za primeranú cenu v súlade so všeobecnou definíciou. …“
77.

Článok 4 ods. 1 smernice 2000/31 teda nebráni vnútroštátnym ustanoveniam, akými sú ustanovenia rozhodnutia č. 178/2008, zmeneného rozhodnutím č. 626/2017, pod podmienkou, že dôjde ku konštatovaniu ekonomickej rovnocennosti služieb upravených týmito ustanoveniami. Ak by naopak vnútroštátny súd dospel k záveru, že služby, akými sú služby poskytované spoločnosťou Star Taxi App, nie sú ekonomicky rovnocenné so službami taxi dispečingu, takže rozhodnutie č. 626/2017 by sa de facto malo analyzovať ako autonómny režim udeľovania povolení, na tento režim by sa vzťahoval zákaz uvedený v článku 4 ods. 1 smernice 2000/31. ( 30 )
10.

Úrad na ochranu hospodárskej súťaže podal proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na Korkein hallinto‑oikeus (Najvyšší správny súd). Podľa tohto úradu bola dohoda medzi Eltel a spoločnosťou, ktorá bola druhou účastníčkou kartelu, uzavretá ešte predtým, ako Eltel predložila ponuku, a týkala sa cien. Zakázaná spolupráca mala trvať do dátumu vyplatenia poslednej časti odplaty (čiže do 7. januára 2010), pričom zmluva, na základe ktorej sa uplatňovali nezákonné ceny, bola v tom čase stále platná. Subsidiárne Úrad na ochranu hospodárskej súťaže tvrdí, že by sa malo vychádzať z dátumu dokončenia prác (t. j. 12. novembra 2009). Hospodárske dôsledky kartelu v zmysle judikatúry Súdneho dvora údajne pretrvávali a spoločnosť Fingrid v tom čase utrpela škodu z dôvodu zaplatenia ceny. V osobitnom prípade zadania zákazky mal kartel konkrétne a dlhotrvajúce dôsledky z dôvodu splácania ceny formou splátok. Škodlivé účinky kartelu sa prejavili v každom roku, keď bola splatná časť odplaty, a každoročne sa negatívne odrazili na nákladoch na činnosť spoločnosti, ktorá bola obeťou kartelu, ako aj na jej hospodárskom výsledku. Zvýšené náklady vzniknuté v súvislosti so zaplatením dohodnutej nezákonnej ceny sa odrazili aj na zákazníckych cenách prevádzkovateľa siete. Úrad na ochranu hospodárskej súťaže tvrdí, že keďže návrh na uloženie pokuty predložil Markkinaoikeus (súd pre hospodársku súťaž) 31. októbra 2014, znamená to, že konal v lehote stanovenej v § 22 zákona proti obmedzovaniu hospodárskej súťaže.
75.

Za týchto okolností by § 4.13 UStG oslobodzoval transakciu od bežnej povinnosti platiť DPH v Nemecku, zatiaľ čo tá istá transakcia by bola predmetom DPH v iných členských štátoch alebo možno aj v samotnom Nemecku, ( 39 ) a to v rozpore so zásadou daňovej neutrality. ( 40 ) Smernica o DPH by teda potom bránila § 4.13 UStG, ktorý oslobodzuje od DPH dodanie tepla.
59.

V bode 41 rozsudku Bronner Súdny dvor stanovil viacero podmienok, ktoré musia byť splnené na to, aby odmietnutie sprístupnenia mohlo predstavovať zneužívajúci postup v zmysle článku 102 ZFEÚ. Ako uviedol Súdny dvor, na tento účel je potrebné „nielen to, aby odmietnutie služby pozostávajúcej z donášky do domu bolo spôsobilé vylúčiť akúkoľvek konkurenciu na trhu denníkov zo strany žiadateľa o službu a nemohlo byť objektívne odôvodnené, ale aj to, aby služba ako taká bola nevyhnutná na výkon jeho činnosti v tom zmysle, že neexistuje žiadna skutočná alebo potenciálna náhrada uvedeného systému donášky do domu“.
95.

V rozsudku CA Consumer Finance ( 48 ) Súdny dvor konštatoval, že smernica 2008/48 bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej dôkazné bremeno nesplnenia povinností upravených v jej článkoch 5 a 8 (poskytnutie informácií pred uzatvorením zmluvy a overenie úverovej bonity spotrebiteľa) zaťažuje spotrebiteľa, a to z dôvodu, že taká právna úprava porušuje zásadu efektivity. Súdny dvor totiž poukázal na jednej strane na to, že spotrebiteľ nedisponuje prostriedkami, ktoré by mu umožňovali preukázať, že poskytovateľ úveru si nesplnil svoje povinnosti. Na druhej strane uviedol, že účinné vykonanie práv priznaných touto smernicou zabezpečuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej je poskytovateľ úveru v zásade povinný preukázať pred súdom správny výkon týchto povinností. ( 49 )
57.

Ak by teda ochrana archívov ECB v kontexte ESCB mala byť obmedzená na dokumenty, ktoré pochádzajú od ECB alebo sa v každom prípade nachádzajú v jej držbe – s vylúčením všetkých dokumentov, ktoré sa nachádzajú v držbe národných centrálnych bánk alebo od nich pochádzajú –, z tejto ochrany by boli do veľkej miery vyňaté dokumenty, ktorých zverejnenie by mohlo ohroziť riadne plnenie úloh ESCB, resp. eurosystému. Nedotknuteľnosť archívov ECB by preto nemohla plniť svoju funkciu.
35.

Po prvé, pokiaľ ide o prevádzkovateľov celoštátnych televíznych kanálov, myslím si rovnako ako Komisia, že ich situácia nie je porovnateľná, v zmysle zásady rovnosti zaobchádzania, so situáciou poskytovateľov nelineárnych audiovizuálnych mediálnych služieb vykonávajúcich činnosť na internete. Spôsoby využívania týchto služieb, spôsob fungovania reklamy v televízii a na internete a napokon regulačný rámec, tak vnútroštátny, ako aj na úrovni Únie ( 9 ), sa odlišujú do tej miery, že porovnanie ich situácie vzhľadom na pravidlá upravujúce regionálnu reklamu sa mi javí ako nezmyselné. Súvisí to okrem iného so skutočnosťou, že reklama na internete nie je vďaka svojej interaktívnej povahe a zberu množstva informácií o užívateľoch obmedzená kritériom územia a môže zacieliť užívateľov individuálne, v závislosti od ich predpokladaných záujmov, čo je v prípade televízie nemožné. Možnosť ponúkať regionálnu televíznu reklamu nemôže odstrániť tieto rozdiely.
8.

V spornom rozhodnutí Komisia dospela k záveru, že zákonom č. 10/1990 Španielske kráľovstvo nezákonne zaviedlo pomoc vo forme daňovej výhody v oblasti dane z príjmov právnických osôb v prospech niektorých futbalových klubov, konkrétne FC Barcelona, Club Atlético Osasuna, Athletic Club a Real Madrid, a to v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ ( 4 ). Komisia okrem toho prijala záver, že tento režim nebol zlučiteľný s vnútorným trhom, a v dôsledku toho nariadila Španielskemu kráľovstvu, aby ho ukončil a vymohol od príjemcov rozdiel medzi zaplatenou daňou z príjmu právnických osôb a daňou z príjmu právnických osôb, ktorej by podliehali, ak by mali právnu formu ŠAS, a to od účtovného obdobia roku 2000, s osobitnou výnimkou prípadu, ak by pomoc bola pomocou de minimis. ( 5 )
56.

Po druhé vzhľadom na to, že tovar podliehajúci spotrebnej dani môže byť uvedený do daňového voľného obehu iba raz, môže existovať len jedno miesto, kde došlo k priestupku alebo nezrovnalosti. Tento záver je podporený skutočnosťou, že priestupok alebo nezrovnalosť, ku ktorým došlo počas prepravy tovaru, sa považuje za uvedenie tohto tovaru do daňového voľného obehu, ako aj existenciou tzv. „nápravného“ mechanizmu v článku 20 ods. 4 smernice 92/12. Hoci v praxi môže počas prepravy toho istého tovaru podliehajúceho spotrebnej dani dôjsť k viacerým po sebe nasledujúcim priestupkom alebo nezrovnalostiam v rôznych členských štátoch (prípad viacerých priestupkov alebo nezrovnalostí), iba prvé z nich, a to to, ktoré malo za následok prepustenie tovaru z režimu pozastavenia spotrebnej dane počas prepravy, má právny význam v zmysle článku 20 tejto smernice, keďže dôsledkom takéhoto priestupku alebo nezrovnalosti bolo s najväčšou pravdepodobnosťou uvedenie tovaru do daňového voľného obehu.
118.

Naopak, keďže poľské právo upravuje konanie o vydanie rozsudku ukladajúceho súhrnný trest, vedenie takého konania s cieľom zahrnúť do súhrnného trestu trest uložený v inom členskom štáte je v plnom rozsahu v súlade s cieľmi sledovanými rámcovými rozhodnutiami 2008/675 a 2008/909. Využitie voľnej úvahy súdom, ktorý začal konať v novom konaní o vydanie rozsudku ukladajúceho súhrnný trest, totiž vedie k lepšej individualizácii trestu v štádiu jeho výkonu, ktorá spája zohľadnenie predchádzajúcej trestnej činnosti odsúdenej osoby a funkciu trestu spočívajúcu v opätovnom začlenení do spoločnosti. Bolo by v rozpore s týmito cieľmi, ako aj so zásadou vzájomného uznávania, ak by odsúdené osoby, ktoré v snahe podporiť svoje opätovné začlenenie do spoločnosti, si odpykali svoj trest v štáte svojho pôvodu, nemohli využiť konanie umožňujúce súbežný a súčasný výkon viacerých trestov z toho jediného dôvodu, že tieto tresty boli uložené trestnými súdmi viacerých členských štátov.
6.

Článok 10a nariadenia č. 773/2004 nazvaný „Konanie o urovnaní v prípadoch kartelov“ stanovuje: „1. Po začatí konania podľa článku 11 ods. 6 nariadenia [č. 1/2003] Komisia stanoví lehotu, počas ktorej strany môžu písomne uviesť, že sú ochotné zapojiť sa do rozhovorov o urovnaní na účely možného predloženia návrhov na urovnanie. Komisia nie je povinná zohľadniť odpovede doručené po uplynutí stanovenej lehoty. … 2. Stranám, ktoré sa zúčastňujú na rokovaniach o urovnaní, môže Komisia poskytnúť tieto informácie: a) námietky, ktoré má v úmysle proti nim vzniesť; b) dôkazy použité na vznesenie námietok; c) verzie všetkých dostupných dokumentov, ktoré nemajú dôverný charakter a ktoré sú v tom čase uložené v spise, a to do takej miery, do akej je žiadosť strany odôvodnená s cieľom umožniť jej, aby potvrdila svoje stanovisko vzhľadom na časové obdobie alebo akékoľvek iné aspekty týkajúce sa kartelu; d) výšku možných pokút. … V prípade, že sa v rozhovoroch o urovnaní pokročí, Komisia môže stanoviť lehotu, v rámci ktorej sa strany môžu zaviazať, že sa podrobia konaniu na urovnanie, čo znamená, že predložia návrhy na urovnanie, ktoré budú odrážať výsledky rozhovorov o urovnaní, a priznajú sa v nich k účasti na porušení článku 101 [ZFEÚ], ako aj svoju zodpovednosť za porušenie… … 3. Ak vyhlásenie o námietkach oznámené stranám zodpovedá obsahu ich návrhov na urovnanie, písomné odpovede dotknutých strán na vyhlásenie o námietkach v lehote stanovenej Komisiou potvrdia, že vyhlásenie o námietkach, ktoré im bolo adresované, zohľadňuje obsah ich návrhov na urovnanie. Komisia potom môže po konzultácii s Poradným výborom pre obmedzujúce postupy a dominantné postavenie v súlade s článkom 14 nariadenia [č. 1/2003] pristúpiť k prijatiu rozhodnutia podľa článku 7 a článku 23 nariadenia [č. 1/2003]. 4. Komisia sa môže kedykoľvek v priebehu konania rozhodnúť ukončiť rozhovory o urovnaní, a to vo veci celého predmetného prípadu alebo v súvislosti s jednou alebo viacerými konkrétnymi stranami, ak sa domnieva, že je ohrozená procesná efektívnosť.“
5.

Odôvodnenie 7 smernice 2013/55 stanovuje: „Smernica 2005/36/ES sa vzťahuje len na odborníkov, ktorí chcú vykonávať to isté povolanie v inom členskom štáte. Existujú prípady, keď sú príslušné činnosti v hostiteľskom členskom štáte súčasťou povolania s väčším rozsahom činností ako v domovskom členskom štáte. Ak sú rozdiely v oblastiach činnosti také veľké, že by sa vyžadovalo, aby odborník absolvoval úplný program vzdelávania a odbornej prípravy na kompenzáciu nedostatkov, a ak o to odborník požiada, hostiteľský členský štát by mu mal za týchto konkrétnych okolnosti udeliť čiastočný prístup. Ak však ide o závažné dôvody všeobecného záujmu, ako ich Súdny dvor Európskej únie definuje v judikatúre týkajúcej sa článkov 49 a 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a ktoré sa môžu ďalej rozvíjať, členský štát by mal mať možnosť na zamietnutie čiastočného prístupu. Môže ísť najmä o zdravotnícke povolania, ak môžu vplývať na verejné zdravie alebo bezpečnosť pacienta. Čiastočný prístup by sa mal udeľovať tak, aby sa neporušilo právo sociálnych partnerov na organizovanie sa.“
81.

V takom prípade totiž ide o zdaniteľné plnenie ako každé poskytnutie služieb podľa článku 2 ods. 1 písm. c) smernice o DPH. Nositeľ autorského práva by tak musel odviesť DPH vybratú organizáciou kolektívnej správy od konečného používateľa. Odpočítal by DPH splatnú tejto organizácii za sprostredkovanie, ktoré by mu vyfakturovala.
33.

Všetci účastníci konania, ktorí predložili písomné vyjadrenia – Komisia, Belgicko, Nemecko a Spolkový úrad pre migráciu a utečencov – sa zhodujú na tom, že pri posudzovaní, či na účely článku 12 ods. 1 písm. a) zanikla ochrana alebo pomoc UNRWA konkrétnej osobe, by sa nemala brať do úvahy iba zóna pôsobenia, v ktorej mala dotknutá osoba naposledy pobyt. Komisia vyjadrila názor, s ktorým vo všeobecnosti súhlasím, že by sa mali vziať do úvahy zóny pôsobenia UNRWA, do ktorých mohla dotknutá osoba v skutočnosti vstúpiť ( 20 ) po opustení oblasti pôsobenia UNRWA, ako aj zóny pôsobenia, do ktorých by mohla mať dotknutá prístup v čase rozhodovania (vrátane súdneho rozhodnutia) o žiadosti o priznanie postavenia utečenca.
40.

Corte suprema di cassazione (Najvyšší súd) kladie v konečnom dôsledku otázku týkajúcu sa výkladu práva Únie, na ktorú je Súdny dvor v zásade povinný odpovedať. ( 18 ) Nemusel by na ňu odpovedať iba vtedy, ak by bolo zjavné, že požadovaný výklad nijako nesúvisí so sporom vo veci samej, ak by išlo o hypotetickú otázku alebo ak by nedisponoval skutkovými alebo právnymi podkladmi nevyhnutnými na jej zodpovedanie. ( 19 ) V prípade prvej otázky nejde o žiadnu z uvedených situácií.
130.

Vzhľadom na predchádzajúce úvahy sa domnievam, že prvý odvolací dôvod, prvú časť tretieho odvolacieho dôvodu, ako aj piaty odvolací dôvod treba zamietnuť. Za predpokladu, že by Súdny dvor zamietol odvolacie dôvody týkajúce sa protiprávnosti konania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF), zastávam názor, že by bolo potrebné zamietnuť siedmy odvolací dôvod ako neúčinný. Za predpokladu, že by Súdny dvor prijal jeden z odvolacích dôvodov týkajúcich sa protiprávnosti konania úradu OLAF, zastávam názor, že by bolo potrebné prijať aj siedmy odvolací dôvod, a preto by bolo potrebné vrátiť žalobu Všeobecnému súdu Európskej únie.
63.

S týmto tvrdením nemožno súhlasiť. Okolnosť, že možnosť používať vozidlo uľahčuje zamestnancovi splnenie jeho pracovných povinností a že to bolo okrem iného cieľom prenechania tohto vozidla zamestnancovi zamestnávateľom, nemení nič na skutočnosti, že v rámci zmluvy uzavretej so zamestnávateľom zamestnanec disponuje týmto konkrétnym vozidlom na výlučnom základe. Rovnako na tom nič nemení ani skutočnosť, že zamestnávateľ môže dávať zamestnancovi príkazy, ktorých vykonanie vyžaduje použitie vozidla, ktoré mu bolo prenechané. ( 28 ) Mohlo by to platiť aj v prípade, keby bol zamestnanec vlastníkom tohto vozidla. Naproti tomu neplatilo by to vtedy, ak by zamestnávateľ vlastnil vozový park, ktorý by zamestnanci mohli používať podľa svojich potrieb (a v medziach disponibility týchto vozidiel), ale žiadne z týchto vozidiel by nebolo trvalo priradené určitému zamestnancovi.
112.

Domnievam sa, že inak by to bolo v prípade, keby predajné pulty boli umiestnené v obchodných centrách s rovnakou organizáciou ako pri systéme „walk‑through“ a zákazník by mohol skonzumovať zakúpený výrobok na mieste, za ktoré by zodpovedali centrá a kde by mal zákazník k dispozícii iba stoly a stoličky bez ohľadu na účel kúpy (konzumácia na mieste alebo miesto na čakanie).
16.

Komisia sa domnieva, že cieľom zásahu do predmetnej voľnej cenovej politiky je skôr ochrana určitých národných hospodárskych subjektov než ochrana záujmov spotrebiteľov, ako to tvrdí Maďarsko. Na obranu záujmov spotrebiteľov by stačilo zakázať predaj pod úrovňou nákladov. V prejednávanej veci štátny zásah ide nad rámec zákazu predaja pod úrovňou nákladov a nezdá sa, že by prinášal spotrebiteľovi nejaký úžitok. Podľa Komisie predstavuje § 3 ods. 2 písm. u) zákona č. XCV z roku 2009 per se svojvoľnú diskrimináciu a prax v rozpore s článkom 34 ZFEÚ tak, že rôzne štatistické údaje, ktoré by mohli viesť k dokázaniu, že sporné opatrenie nie je diskriminačné, sú irelevantné. Komisia sa tiež domnieva, že pojem „rovnaké výrobky“ vedie k neistote, a teda k porušeniu článku 34 ZFEÚ. V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že niektorí maloobchodníci by mohli na výrobku uviesť napríklad plemeno kráv, z ktorých UHT mlieko pochádza, ako to už niektorí robia v prípade mäsových výrobkov. Vzhľadom na príslušné vnútroštátne pravidlá sa tieto výrobky nemôžu predávať za vyššiu cenu, pretože podľa Maďarska by sa na všetky UHT mlieka s obsahom tuku napríklad 2,8 % mala vzťahovať rovnaká zisková marža. Mohlo by to mať nepriaznivý vplyv na spotrebiteľa a voľný pohyb tovaru.
17.

High Court of Justice in Northern Ireland, Queen’s Bench Division (Vrchný súd Severného Írska, oddelenie Queen’s Bench) však túto žalobu zamietol s odôvodnením, že nariadenie č. 4/2009 neobsahuje ustanovenie, ktoré by obmedzovalo jeho časové uplatnenie na súdne uznesenia o výživnom vydané v Poľsku len na obdobie po vstupe Poľska do EÚ. Navyše keby sa neuplatnil článok 75 ods. 2 nariadenia č. 4/2009, keďže Poľsko je zmluvným štátom Haagskeho protokolu, kapitola VII nariadenia č. 4/2009 sa na základe článku 75 ods. 3 na prejednávanú vec neuplatní. High Court Justice in Northern Ireland, Queen’s Bench Division (Vrchný súd Severného Írska, oddelenie Queen’s Bench) v dôsledku toho rozhodol, že rozhodnutia poľského súdu boli správne zaregistrované a vykonané na základe tejto kapitoly. TFK následne podal voči tomuto rozhodnutiu odvolanie na Court of Appeal in Northern Ireland (Odvolací súd Severného Írska) (ďalej len „vnútroštátny súd“).
51.

Navrhovaný systematický prístup spolu s gramatickým prístupom svedčia nepochybne v tom zmysle, že v prípade, ak pracovník uzavrie s tým istým zamestnávateľom niekoľko pracovných zmlúv: a) ustanovenia smernice 2003/88 treba vykladať so zreteľom na ich ochranný účel a takým spôsobom, aby sa zaručil potrebný účinok tejto smernice, ako aj v konečnom dôsledku plné a účinné využitie subjektívneho postavenia, ktoré smernica priznáva pracovníkom, s vylúčením akejkoľvek prekážky, ktorá by mohla reálne obmedziť alebo ohroziť využívanie týchto práv; b) práva priznané smernicou treba vzhľadom na ich úzku súvislosť s primárnymi a základnými právami považovať za práva, ktorými nemôžu samotní pracovníci disponovať a od ktorých sa vnútroštátni zákonodarcovia nemôžu odchýliť, s výnimkou prípadov výslovne stanovených v predmetnej smernici; c) členské štáty nemôžu stanoviť na zabezpečenie vykonávania ustanovení smernice 2003/88 také postupy, ktoré by zbavili práva zakotvené v smernici ich podstaty.
90.

Vzhľadom na tieto úvahy sa nedomnievam, že by uplatnenie nulovej prahovej hodnoty pre technickú uskutočniteľnosť alternatív zo strany Komisie, ako je opísané v bode 84 vyššie, bolo v súlade so širokým poňatím vhodných alternatív, stanoveným v nariadení REACH a so závermi Všeobecného súdu, že posúdenie vhodných alternatív sa musí posudzovať konkrétne z hľadiska relevantných okolností a možností alternatívy plniť funkciu látky pre stanovené použitia. Ak je stanovená prahová úroveň poklesu výkonnosti bez zohľadnenia funkcie, ktorú má látka plniť a pre ktorú je uvedená výkonnosť nutná pre požadované použitia, potom taký prístup prehliada skutočnosť, že technická uskutočniteľnosť alternatívy by mala byť posúdená s ohľadom na funkciu, ktorá sa má plniť pre stanovené použitie a nie s ohľadom na výkonnosť látky vzbudzujúcej veľké obavy. V dôsledku toho taký prístup môže zbaviť požiadavku týkajúcu sa nedostupnosti vhodných alternatív podľa článku 60 ods. 4 nariadenia REACH jej podstaty, pretože neprípustným spôsobom obmedzuje škálu možných alternatív.
96.

Okrem toho, hoci prijatie nápravných opatrení zo strany konkurenta môže byť znakom zásahu do jeho situácie na trhu, treba ešte preukázať jednak to, že to tak bolo, a jednak to, že ich prijatie bolo dôsledkom predovšetkým realizácie opatrení pomoci v prospech jedného z jej konkurentov.
2.

V prejednávanej veci ponúkala prevádzkovateľka fitness štúdia okrem fitness tréningu aj výživové poradenstvo. Služby v oblasti fitness posúdila na účely dane z pridanej hodnoty ako zdaniteľné plnenia, avšak služby výživového poradenstva považovala naopak za oslobodené od dane. Podľa názoru prevádzkovateľky ide v prípade výživového poradenstva o samostatný úkon zdravotnej starostlivosti, ktorý je oslobodený od dane. Takýto predpoklad by však od začiatku nebol správny, ak by kombinácia fitness tréningu a výživového poradenstva tvorila jedinú službu alebo ak by sa výživové poradenstvo vo vzťahu k fitness tréningu považovalo za nesamostatné vedľajšie plnenie. Oslobodenie transakcie od dane by bolo v takomto prípade v zásade vylúčené. V prípade samostatného plnenia by sa naopak muselo skúmať, či je výživové poradenstvo skutočne úkonom zdravotnej starostlivosti v zmysle článku 132 ods. 1 písm. c) smernice o DPH.
61.

Ak by to bolo tak, bolo by logické, že Rakúska republika by predložila pôvodný architektonický projekt (a prípadne stavebné povolenie), v ktorom by boli uvedené jeho špecifikácie a dátum jeho schválenia. Uvedeným dôkazom, ktorý môže žalovaná ľahko získať, by sa preukázalo, že 25. mája 2012 existoval kompletný projekt, a dalo by sa overiť, že stavba zodpovedala tomuto projektu.
Musím poukázať na to, že automatickým dôsledkom nadobudnutia štátnej príslušnosti štátu, na území ktorého úradník vykonáva svoju prácu, nie je zmena rozhodnutia o určení miesta pôvodu v spise dotknutého úradníka. Miesto pôvodu zostáva rovnaké počas celej kariéry úradníka, pokiaľ správny orgán nevydá osobitné rozhodnutie vo výnimočnom prípade a po predložení podkladov, ktoré riadne odôvodnia žiadosť dotknutej osoby. ( 29 ) Nemožno vychádzať z toho, že rodinné, sociálne a majetkové väzby tohto úradníka so štátom pôvodu nevyhnutne zoslabnú natoľko, že postupne vymiznú, a nie je možné to spochybniť o to viac, ak dotknutá osoba je aj štátnym príslušníkom tohto štátu, čo je prípad 11 z 24 odvolateľov. Bolo by prinajmenšom paradoxné, ak nie nekonzistentné domnievať sa, že pokiaľ má úradník štátnu príslušnosť štátu miesta výkonu práce, je to seriózny dôkaz o existencii mnohých a úzkych väzieb medzi touto osobou a krajinou jej štátnej príslušnosti, pričom tá istá funkcia by nebola priznaná štátnej príslušnosti štátu pôvodu. Navyše miestom pôvodu osoby bývajúcej alebo pracujúcej v zahraniční nemusí byť nevyhnutne krajina, ktorej je dotknutý úradník štátnym príslušníkom, čo Rada pripúšťa.