ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
11

Odôvodnenia 3, 5, 13, 14, 19 a 21 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES s cieľom zlepšiť a rozšíriť schému Spoločenstva na obchodovanie s emisnými kvótami skleníkových plynov (Ú. v. EÚ L 140, s. 63), znejú: „(3) Európska rada na svojom zasadnutí v marci 2007 stanovila záväzok do roku 2020 znížiť celkové množstvo emisií skleníkových plynov produkovaných v Spoločenstve aspoň o 20 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990, a o 30 % v prípade, ak sa k podobných zníženiam emisií skleníkových plynov zaviažu aj ďalšie vyspelé krajiny a ekonomicky vyspelejšie rozvojové krajiny prispejú primerane v súlade so svojimi záväzkami a podľa svojich možností. Do roku 2050 by mala byť úroveň celosvetových emisií skleníkových plynov aspoň o 50 % nižšia než v roku 1990. … … (5) S cieľom prispieť k dosiahnutiu týchto dlhodobých cieľov je vhodné stanoviť predvídateľný postup, podľa ktorého by sa mali znižovať emisie zariadení patriacich do schémy Spoločenstva. Aby mohlo Spoločenstvo hospodárne uskutočniť svoj záväzok – znížiť emisie skleníkových plynov aspoň o 20 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990, mali by sa týmto zariadeniam do roku 2020 prideľovať [kvóty] nižšie o 21 % v porovnaní s úrovňou emisií týchto zariadení z roku 2005. … (13) Pri výpočtoch od stredu obdobia rokov 2008 až 2012 by sa mal celkový objem kvót pre Spoločenstvo lineárne znižovať, čím sa v schéme obchodovania s [kvótami] zabezpečí postupné a predvídateľné znižovanie emisií. Ročný pokles kvót by sa mal rovnať 1,74 % z kvót vydaných členskými štátmi v súlade s rozhodnutiami Komisie o národných alokačných plánoch členských štátov na obdobie rokov 2008 až 2012, aby schéma Spoločenstva hospodárne prispievala k dosiahnutiu záväzku Spoločenstva znížiť celkové množstvo emisií do roku 2020 aspoň o 20 %. (14) … Po vydaní kvót na obdobie rokov 2008 až 2012 Komisia zverejní vydané množstvá kvót pre celé Spoločenstvo. V súvislosti so zariadeniami, ktoré budú začlenené do schémy Spoločenstva alebo ktoré budú z tejto schémy vylúčené v období rokov 2008 až 2012 alebo v období od roku 2013, je potrebné množstvá kvót pre celé Spoločenstvo upraviť. … (19) Od roku 2013 by teda všetky kvóty pre odvetvie elektrickej energie mali podliehať obchodovaniu formou aukcie, pričom toto odvetvie má možnosť premietnuť zvýšenie nákladov na CO2 do cien, a nemali by sa vydávať žiadne bezodplatné kvóty na zachytávanie a ukladanie CO2, keďže motivácia pre také postupy vyplýva z faktu, že za uložené emisie nie je potrebné odovzdávať kvóty. … … (21) Pre ostatné odvetvia, na ktoré sa vzťahuje schéma Spoločenstva, by sa mal vytvoriť prechodný systém, v ktorom by bezodplatné pridelenie kvót v roku 2013 malo predstavovať 80 % z množstva, ktoré zodpovedá percentuálnemu podielu celkových emisií Spoločenstva v období od roku 2005 do roku 2007, ktoré dané zariadenia emitovali, ako podiel z celkového ročného množstva kvót v celom Spoločenstve. Množstvo bezodplatne pridelených kvót by sa malo preto každý rok znižovať o rovnaké množstvo až na výsledných 30 % bezodplatných kvót v roku 2020, pričom bezodplatné kvóty sa prestanú prideľovať v roku 2027.“
59

Prijať záver – podobne ako holandská vláda –, že treba zohľadniť celkovú hodnotu dlhodobého nájmu zodpovedajúcu protihodnote v čase vzniku tohto nájmu, by znamenalo nezohľadniť skutočnosť, uvedenú generálnym advokátom v bode 70 jeho návrhov, že hodnota dlhodobého nájmu sa vo všeobecnosti znižuje s postupujúcim časom, pričom by to viedlo k neuplatneniu pravidla, podľa ktorého treba režijnú cenu určiť v čase uskutočnenia dodania v zmysle článku 5 ods. 7 písm. a) šiestej smernice.
37

Okrem toho je potrebné poznamenať, že tieto smernice sa týkajú oslobodení od dane uplatniteľných vnútri Únie, zatiaľ čo uvedené nariadenie sa týka oslobodení od cla uplatniteľných na majetok pochádzajúci z tretích krajín dovážaný do Únie. Cieľ týchto smerníc sa taktiež líši od cieľa nariadenia č. 1186/2009. Z odôvodnení smerníc 83/182 a 83/183 totiž vyplýva, že ich cieľom je podpora voľného pohybu osôb vnútri Únie pomocou odstránenia daňových prekážok pri dovoze osobného majetku a dopravných prostriedkov pochádzajúcich z iného členského štátu. Naopak, ako to vyplýva z odôvodnenia 3 uvedeného nariadenia, jeho účelom je poskytnúť pri dovoze tovaru, pri ktorom podľa článku 2 ods. 1 písm. c) povaha ani množstvo nijako nesvedčia o tom, že ide o tovar na obchodné účely, z tretích krajín do Únie zvýhodnenie v podobe oslobodenia od cla, keďže podmienky jeho dovozu nevyvolávajú „obvyklú potrebu chrániť hospodárstvo“.
22

V tejto súvislosti Súdny dvor spresnil, že keďže uvedený systém umožňuje subjektom povinným platiť poplatok preniesť výšku poplatku za rozmnoženinu na súkromné použitie do ceny za sprístupnenie uvedených zariadení, prístrojov a nosičov určených na vyhotovovanie rozmnoženín alebo za poskytnutie služby súvisiacej s vyhotovením rozmnoženiny, v konečnom dôsledku znáša poplatok súkromný používateľ, ktorý túto cenu zaplatí, a to v súlade so „spravodlivou rovnováhou“, ktorú treba nájsť medzi záujmami nositeľov výlučného práva rozmnožovania a záujmami používateľov chránených diel (pozri rozsudky Stichting de Thuiskopie, C‑462/09, EU:C:2011:397, bod 28, ako aj Amazon.com International Sales a i., C‑521/11, EU:C:2013:515, bod 25).
98

Tento výklad okrem toho podporuje účel a všeobecná systematika smernice 93/13. Vzhľadom na povahu a význam verejného záujmu, na ktorom spočíva ochrana priznaná spotrebiteľom, táto smernica ukladá členským štátom povinnosť, ako vyplýva z jej článku 7 ods. 1, stanoviť primerané a účinné prostriedky, „ktoré by zabránili ďalšiemu uplatňovaniu nekalých podmienok v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľmi zo strany predajcov alebo dodávateľov“. Pokiaľ by vnútroštátny súd mohol meniť obsah nekalých podmienok, ktoré sú uvedené v takýchto zmluvách, mohlo by sa tým ohroziť splnenie dlhodobého cieľa uvedeného v článku 7 uvedenej smernice, keďže by došlo k oslabeniu odrádzajúceho účinku pre predajcov alebo dodávateľov spočívajúceho v tom, že sa takéto nekalé podmienky voči spotrebiteľovi jednoducho neuplatnia (rozsudok z 30. mája 2013, Asbeek Brusse a de Man Garabito, C‑488/11, EU:C:2013:341, bod 58 a citovaná judikatúra).
24

Medzi požiadavkami uvedenými v tejto kapitole IV, článok 7 ods. 1 písm. c) uvedenej smernice umožňuje, aby členské štáty požadovali dôkaz, že garant má trvalý a pravidelný príjem, ktorý je dostatočný na to, aby uživil seba a svojich rodinných príslušníkov bez toho, aby sa uchýlil k systému sociálnej pomoci príslušného členského štátu. To isté ustanovenie spresňuje, že členské štáty zhodnotia tieto príjmy so zreteľom na ich charakter a pravidelnosť a môžu vziať do úvahy aj úroveň minimálnej vnútroštátnej mzdy a dôchodku, ako aj počet rodinných príslušníkov.
20

Za týchto podmienok Højesteret (Najvyšší súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Bráni všeobecná zásada práva Únie zakazujúca diskrimináciu na základe veku takej právnej úprave, akou je dánska právna úprava, podľa ktorej zamestnanci nemajú nárok na odstupné, ak majú nárok na starobný dôchodok vyplácaný zamestnávateľom v rámci dôchodkového systému, do ktorého vstúpili pred dosiahnutím veku 50 rokov, bez ohľadu na to, či sa rozhodnú zostať na trhu práce, alebo odísť do dôchodku? 2. Je zlučiteľné s právom Únie, ak dánsky súd v spore medzi zamestnancom a súkromným zamestnávateľom, ktorý sa týka vyplatenia odstupného, ktoré zamestnávateľ podľa vnútroštátnej právnej úpravy opísanej v prvej otázke nie je povinný vyplatiť, ale tento výsledok je v rozpore so všeobecnou zásadou práva Únie zakazujúcou diskrimináciu na základe veku, vyváži túto zásadu a jej priamy účinok so zásadou právnej istoty a súvisiacou zásadou ochrany legitímnej dôvery a po tomto vyvážení dospeje k záveru, že zásada právnej istoty musí mať prednosť pred zásadou zákazu diskriminácie na základe veku, v dôsledku čoho zamestnávateľ podľa vnútroštátnej právnej úpravy nie je povinný vyplatiť odstupné? Kladie sa tiež otázka, či skutočnosť, že zamestnanec môže – v závislosti od okolností – žiadať od Dánskeho kráľovstva náhradu škody v dôsledku nezlučiteľnosti dánskych právnych predpisov s právom Únie, má vplyv na otázku, či také vyváženie prichádza do úvahy?“
41

V tejto súvislosti treba okrem iného zdôrazniť, že potreba zaručiť súlad medzi súdnymi rozhodnutiami nemôže odôvodniť taký nedostatok účinnosti, vzhľadom na to – ako to zdôraznil aj generálny advokát v bode 72 svojich návrhov – že rozdiel v povahe výkonu súdneho preskúmania vykonávaného v rámci hromadnej žaloby a súdneho preskúmania vykonávaného v rámci individuálnej žaloby by v zásade mal zabrániť riziku protichodných rozhodnutí.
21

Predseda UKE v tomto rozhodnutí stanovil tiež zásady určovania cien medzi týmito podnikmi, pokiaľ ide o tento prístup. Keďže konštatoval, že sprostredkovanie volania zo siete Polkomtel si vyžaduje sieťové zariadenia rovnaké, ako sú zariadenia požadované na ukončenie volania do uvedenej siete, stanovil predovšetkým poplatok za toto sprostredkovanie volania do siete Orange Polska vo výške určenej podľa výšky sadzieb za ukončenie volania do siete Polkomtelu.
10

Odôvodnenia 1, 3 a 5 až 7 nariadenia č. 565/2002 stanovujú: „(1) … Od 1. júna 2001 sa bežné clo pre dovozy cesnaku spadajúceho pod číselný znak KN 0703 20 00 skladá z hodnotového cla vo výške 9,6 % a špecifickej čiastky vo výške 1200 e[u]r za tonu čistej hmotnosti. Dohodou uzavretou s Argentínou, schválenou rozhodnutím [Rady] 2001/404/ES [z 28. mája 2001 o závere dohody vo forme výmeny listov medzi Európskym spoločenstvom a Argentínskou republikou podľa článku XXVIII Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT) z 1994 z dôvodu úpravy koncesií s ohľadom na osvedčenia poskytnuté v zozname CXL pripojenom k GATT (Ú. v. ES L 142, s. 7; Mim. vyd. 11/037, s. 296)], sa však otvorila kvóta v objeme 38370 ton oslobodených od špecifického cla, ďalej nazývaná iba ‚kvóta GATT‘. Dohoda stanovuje, že táto kvóta sa má rozčleniť na 19147 ton pre dovozy z Argentíny (poradové číslo 09.4104)… … (3) Metódu správy kvóty GATT stanovuje nariadenie [č. 1047/2001]… Skúsenosti však ukazujú, že túto správu možno skvalitniť a zjednodušiť. Mala by sa zrušiť najmä povinnosť získavať dovozné licencie pre dovozy vykonávané mimo kvóty GATT a podmienky prístupu dovozcov k tejto kvóte by sa mali prispôsobiť tak, aby kvalitnejšie zohľadňovali tradičné obchodné toky. … (5) Vzhľadom na existenciu špecifického cla pre nepreferenčné dovozy mimo kvóty GATT si správa kvóty vyžaduje zavedenie systému dovozných licencií. Podrobné pravidlá tohto systému musia buď dopĺňať, alebo sa odchyľovať od pravidiel stanovených nariadením [č. 1291/2000]… (6) Sú potrebné opatrenia, ktoré udržia výskyt špekulatívnych žiadostí o dovozné licencie, ktoré nesúvisia so skutočnou obchodnou aktivitou na trhu s ovocím a zeleninou, na minime. Za týmto účelom by mali byť stanovené osobitné pravidlá upravujúce žiadosti o licencie a platnosť licencií. (7) Vzhľadom na to, že dohoda uzavretá s Argentínou ustanovuje správu kvóty GATT na základe systému tradičných a nových dovozcov, by sa mala definovať koncepcia tradičných dovozcov a pridelená kvóta by sa mala rozdeliť medzi tieto dve kategórie dovozcov tak, aby sa umožnilo jej optimálne využitie.“
13

Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu tiež vyplýva, že v niektorých výnimočných prípadoch existujú mimoriadne dôvody, v dôsledku ktorých sa nevyžaduje splnenie podmienky existencie dostatočnej väzby pre riadnu integráciu v dotknutom členskom štáte. Tak je to predovšetkým v prípade, že by nepovolenie zlúčenia rodiny bolo v rozpore s medzinárodnými záväzkami Dánskeho kráľovstva alebo s vyšším záujmom dotknutého dieťaťa v zmysle dohovoru z New Yorku o právach dieťaťa, podpísaného 20. novembra 1989 a ratifikovaného všetkými členskými štátmi, alebo ak by z dôvodu choroby alebo ťažkého zdravotného postihnutia bolo z humanitárneho hľadiska neospravedlniteľné poslať rodiča s bydliskom v Dánsku do štátu, ktorý neponúka starostlivosť a liečbu, alebo ak by rodič s bydliskom v štáte pôvodu nebol schopný postarať sa o predmetné dieťa.
7

Podľa § 89b ods. 1 obchodného zákonníka (Handelsgesetzbuch): „Obchodný zástupca môže od zastúpeného po ukončení zmluvy požadovať primeranú náhradu, pokiaľ 1. má zastúpený z obchodu s novými zákazníkmi, ktorých získal obchodný zástupca, podstatné výhody aj po ukončení zmluvného vzťahu, 2. vyplatenie náhrady je primerané s ohľadom na všetky okolnosti, najmä na stratu provízií obchodného zástupcu z obchodov s týmito zákazníkmi. Za rovnocenné so získaním nového zákazníka sa považuje, ak obchodný zástupca prehĺbi obchodný vzťah s niektorým zákazníkom do takej miery, že to z hospodárskeho hľadiska zodpovedá získaniu nového zákazníka.“
21

Táto voľnosť je však obmedzená povinnosťou zabezpečiť účinný výber vlastných zdrojov Únie a povinnosťou nevytvárať podstatné rozdiely v spôsobe zaobchádzania so zdaniteľnými osobami, a to tak v rámci jedného členského štátu, ako aj všetkých členských štátov. Smernica o DPH sa má vykladať v súlade so zásadou daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH a nepripúšťa, aby sa s hospodárskymi subjektmi, ktoré uskutočňujú rovnaké transakcie, zaobchádzalo pri vyberaní DPH rôzne. Akákoľvek činnosť členských štátov týkajúca sa výberu DPH musí byť v súlade s touto zásadou (pozri v tomto zmysle rozsudky Komisia/Taliansko, C‑132/06, EU:C:2008:412, bod 39; Komisia/Nemecko, C‑539/09, EU:C:2011:733, bod 74, a Belvedere Costruzioni, C‑500/10, EU:C:2012:186, bod 22).
1

ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a. s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, predtým Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK‑Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, predtým Vallourec Mannesmann Oil & Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, predtým V & M France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, predtým V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s. (ďalej spolu len „ArcelorMittal a i.“) a Rada Európskej únie sa svojimi odvolaniami domáhajú zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 29. januára 2014, Hubei Xinyegang Steel/Rada (T‑528/09, EU:T:2014:35, ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým Všeobecný súd vyhovel návrhu spoločnosti Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (ďalej len „Hubei“) na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 926/2009 z 24. septembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 262, s. 19, ďalej len „sporné nariadenie“).
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou KA Finanz AG (ďalej len „KA Finanz“) so sídlom v Rakúsku, právnou nástupkyňou spoločnosti Kommunalkredit International Bank LTD (ďalej len „Kommunalkredit“) so sídlom na Cypre a spoločnosťou Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group (ďalej len „Sparkassen Versicherung“) so sídlom v Rakúsku, ktorého predmetom je návrh, ktorým sa Sparkassen Versicherung domáha, aby bola spoločnosti KA Finanz uložená povinnosť zaplatiť jej úroky z podriadených dlhopisov emitovaných spoločnosťou Kommunalkredit pred jej zlúčením so spoločnosťou KA Finanz.
19

Pokiaľ ide o pána Dimova, ktorý nebol schopný predložiť platný dokument, ktorým by preukázal povahu činnosti, ktorú vykonával do 12. apríla 2013, teda do dňa, keď bol prijatý do spoločnosti Eurospeed ako vodič, toto riaditeľstvo konštatovalo, že porušil ustanovenie článku 15 ods. 7 nariadenia č. 3821/85 v znení zmien a doplnení a uložilo mu pokutu 400000 HUF (približne 1280 eur).
42

Pokiaľ ide o fakultatívnu povahu uvedeného mechanizmu zdanenia, treba zdôrazniť, že aj za predpokladu, že by tento mechanizmus ako taký bol zlučiteľný s právom Únie, z judikatúry vyplýva, že vnútroštátny systém obmedzujúci slobody pohybu je stále nezlučiteľný s právom Únie, hoci by bolo jeho uplatnenie len fakultatívne. Existencia voľby, ktorá by prípadne umožnila dosiahnuť súlad situácie s právom Únie, nemôže sama osebe odstrániť protiprávnosť systému, akým je predmetný systém, ktorý stále zahŕňa mechanizmus zdanenia nezlučiteľný s týmto právom. Ďalej treba doplniť, že to platí tým viac, keď sa, tak ako je to v prejednávanej veci, mechanizmus nezlučiteľný s právom Únie uplatňuje automaticky práve v prípade, že k voľbe zo strany zdaniteľnej osoby nedôjde (pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. februára 2013, Beker, C‑168/11, EU:C:2013:117, bod 62 a citovanú judikatúru).
30

Tento súd sa domnieva, že mechanizmus nahradenia lieku stanovený v § 129 SGB V neposkytuje takúto konkurenčnú výhodu v prípade pristúpenia k systému dohôd o zľavách v zmysle § 130a ods. 8 tohto zákonníka. O inú situáciu by v tomto ohľade išlo vtedy, ak by bola takáto dohoda o zľavách uzavretá v rámci postupu zadávania verejnej zákazky. V tomto poslednom uvedenom prípade by výlučnosť, ktorú požíva úspešný uchádzač, mala za následok, že by mal osobitné konkurenčné postavenie, pričom by tak zadanie zákazky malo významný účinok na hospodársku súťaž. Naopak, ak sú takéto dohody uzavreté so všetkými zainteresovanými subjektmi, nahradenie lieku by sa vykonalo na základe výberu nie verejného obstarávateľa, ale lekárnika alebo pacienta v závislosti od nákupných podmienok navrhnutých subjektmi, ktorí pristúpili k systému dohôd o zľavách. Mohlo by sa tak stať, že niektoré zo subjektov, ktoré k tomuto systému pristúpili, by svoje výrobky predali len ojedinele. Bolo by to tak aj vtedy, ak by, ako v predmetnom prípade, pristúpil iba jediný subjekt. Priznaním práva každému zainteresovanému subjektu kedykoľvek pristúpiť totiž verejný obstarávateľ upustil od vykonávania vplyvu na konkurenčnú situáciu, keďže táto nezávisí od možnosti nahradenia liekov subjektov, ktorí k systému pristúpili, ale od rozhodnutia prijatého každým subjektom potenciálne zainteresovaným na pristúpení alebo nepristúpení k systému dohôd o zľavách.
93

Nakoniec treba konštatovať, že na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, Holandské kráľovstvo nie je vôbec povinné v tomto kontexte poskytnúť príspevok na cestovné náklady iba preto, že sa študent zapísal na súkromnú alebo verejnú inštitúciu, schválenú alebo financovanú týmto členským štátom na základe jej právnej úpravy alebo správnej praxe z prvotného dôvodu štúdia. Takýto výklad by nielen porušoval znenie samotného článku 24 ods. 2 smernice 2004/38, ale takisto by zbavil podstaty výnimku týkajúcu sa príspevku na výživu počas štúdia, stanovenú týmto ustanovením, keďže by to znamenalo, že v skutočnosti by členské štáty boli povinné dodržiavať zásadu rovnosti zaobchádzania pri poskytovaní tejto pomoci voči všetkým študentom, na ktorých sa vzťahuje článok 7 ods. 1 písm. c) smernice 2004/38.
5

Článok 7 uvedenej smernice stanovuje: „1. ‚Dovozom tovaru‘ je: a) vstup takého tovaru do spoločenstva, ktorý nespĺňa podmienky stanovené v článkoch [23 ES a 24 ES] alebo na ktorý sa nevzťahuje Zmluva [ESUO], a ktorý nie je vo voľnom obehu; b) vstup tovarov, na ktoré sa nevzťahuje písmeno a)[,] z územia tretích krajín na územie spoločenstva. 2. Miesto dovozu tovaru bude ten členský štát, v rámci ktorého územia je tento tovar vtedy, keď vstupuje do spoločenstva. 3. Nie v rozpore s odsekom 2, kde tovar referovaný [Ako výnimka z odseku 2, kde tovar uvedený – neoficiálny preklad] v odseku 1 a) je pri vstupe do Spoločenstva umiestnený pod jedno z opatrení, referovanom [zaradený do jedného z režimov uvedených – neoficiálny preklad] v článku 16 ods. 1 časti B písm. a), b), c) a d) podľa opatrení pre dočasné dovážanie s celkovým vyňatím z dovozného cla alebo pod externé tranzitné opatrenia, pričom miesto dovozu takéhoto tovaru musí byť členský štát, v rámci ktorého prestanú platiť tieto opatrenia [do režimu dočasné použitie s úplným oslobodením od dovozného cla alebo do colného režimu vonkajší tranzit, miestom dovozu takéhoto tovaru je členský štát, na území ktorého sa na tovar prestanú vzťahovať uvedené režimy – neoficiálny preklad]. Podobne, keď tovary uvedené v odseku 1 písm. b) sa pri vstupe do Spoločenstva zaradia do niektorého z režimov uvedených v článku 33a ods. 1 písm. b) alebo c), je miestom dovozu členský štát, na ktorého území prestane tento režim platiť [na území ktorého tovary opustia tieto režimy – neoficiálny preklad].“
9

§ 48 EGBGB s názvom „Zvolenie si mena nadobudnutého v inom členskom štáte Európskej únie“ stanovuje: „Ak meno osoby podlieha nemeckému právnemu poriadku, táto osoba si môže prostredníctvom vyhlásenia na matričnom úrade zvoliť meno, ktoré nadobudla počas svojho obvyklého pobytu v inom členskom štáte Európskej únie, a ktoré tam bolo zapísané do matriky, pokiaľ nie je zjavne nezlučiteľné so základnými zásadami nemeckého práva. Voľba mena má spätné účinky k okamihu zápisu do matriky druhého členského štátu, ibaže by osoba výslovne vyhlásila, že voľba priezviska má mať účinky iba do budúcnosti. Vyhlásenie musí byť úradne osvedčené alebo zaprotokolované. …“
24

Uvedený súd tiež spresňuje, že daň z kapitálových príjmov vychádza z fiktívneho výnosu. To predpokladá, že vzhľadom na metódu výpočtu základu dane z kapitálových príjmov by zdanenie mohlo byť v niektorých rokoch výhodnejšie pre akcionárov rezidentov, zatiaľ čo v iných rokoch by, naopak, výsledok zdanenia týchto akcionárov mohol byť nevýhodný v porovnaní s výsledkom zdanenia akcionárov nerezidentov. Vnútroštátny súd zdôrazňuje, že daň z kapitálových príjmov sa vyberá každoročne bez zohľadnenia existencie vyplatenia dividend. Okrem toho vnútroštátny súd uvádza, že sa v konaní pred ním uvádzalo, že vnútroštátna právna úprava v oblasti zdanenia penzijných fondov je diskriminačná najmä preto, že pri výpočte základu dane z kapitálových príjmov možno odpočítať finančné straty, a preto, že moment, keď je daň vybratá, môže so sebou prinášať pre zahraničné penzijné fondy účtovné znevýhodnenie.
29

V prejednávanej veci si označenie spoločnosti ANA za zainteresovanú stranu vyžaduje konkrétne určenie a posúdenie jej priameho alebo nepriameho záujmu v procese prideľovania prevádzkových intervalov. ANA ako riadiaci orgán letiska by však z činnosti koordinácie prevádzkových intervalov mohla mať úžitok len nepriamo, a to len pokiaľ ide o príjmy z letiskových poplatkov, ktoré sú úmerné počtu užívateľov letiska. Vzhľadom na túto skutočnosť je málo pravdepodobné, že by ANA individuálne zvýhodňovala niektorého z užívateľov letiska, keďže by z toho nemala žiaden zisk. Inak by to bolo v prípade, ak by ANA vlastnila podiel niektorého leteckého dopravcu, čo tak však nie je.
41

Ako v podstate uviedla generálna advokátka v bodoch 49 a 50 svojich návrhov, to, čo zvyšuje riziko daňového podvodu a tým odôvodňuje uplatnenie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti pri dodaní niektorých tovarov, vrátane zlata, je práve vysoká trhová hodnota tovarov v porovnaní s ich veľkosťou, ktorá umožňuje ich ľahšiu prepravu. Pokiaľ ide o obchod so zlatom, hoci nejde o hotový výrobok, akým je šperk, hodnotu dotknutého tovaru určuje obsah zlata. V dôsledku toho je riziko daňového podvodu o to väčšie, o čo vyšší je obsah zlata v danom tovare.
d)

pohľadávky v rozpočte vyplývajúce z nezrovnalostí sú sumy, ktoré sa majú vrátiť do všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev a/alebo do rozpočtov nimi spravovaných alebo spravovaných v ich mene a/alebo tiež do rozpočtov, ktoré sa podieľajú na príslušnom spolufinancovaní, a to v dôsledku zneužitia finančných prostriedkov Spoločenstiev a prostriedkov z príslušného spolufinancovania a/alebo v dôsledku neoprávneného poberania finančných prostriedkov v rámci opatrení, ktoré sú súčasťou systému úplného alebo čiastočného financovania týchto prostriedkov;
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Bookit Ltd a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Daňová a colná správa Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska, ďalej len „daňová správa“), ktorý sa týka odmietnutia oslobodiť niektoré služby poskytované spoločnosťou Bookit od dane z pridanej hodnoty (DPH).