2

Skutkové okolnosti sporu boli uvedené Všeobecným súdom v bodoch 1 až 11 napadnutého uznesenia nasledujúcim spôsobom: „1 Žalobkyne… sú podniky bytovej výstavby (woningcorporaties, ďalej len ‚wocos‘) so sídlom v Holandsku. Wocos sú neziskové organizácie, ktorých úlohou je nadobúdanie, výstavba a prenajímanie bytov určených najmä pre znevýhodnené osoby a sociálne znevýhodnené skupiny. Wocos vykonávajú aj ďalšie činnosti, akými sú výstavba a prenajímanie bytov s vyšším nájomným, výstavba bytov určených na predaj a výstavba a prenajímanie budov všeobecného záujmu. 2 Holandské orgány v roku 2002 oznámili Komisii všeobecnú schému štátnej pomoci poskytnutú v prospech wocos. Keďže Komisia usúdila, že opatrenia určené na financovanie wocos možno označiť za existujúcu pomoc, holandské orgány v dôsledku toho vzali späť svoje oznámenie. 3 Komisia 14. júla 2005 zaslala holandským orgánom list na základe článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [107 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339), v ktorom označila všeobecnú schému štátnej pomoci poskytnutú wocos za existujúcu pomoc (pomoc E 2/2005) a vyjadrila svoje pochybnosti o zlučiteľnosti tejto pomoci so spoločným trhom. Komisia na úvod uviedla, že holandské orgány musia zmeniť úlohu vo verejnom záujme zverenú wocos tak, aby bolo sociálne bývanie určené pre jasne vymedzenú cieľovú skupinu znevýhodnených osôb alebo sociálne znevýhodnených skupín. Ďalej uviedla, že wocos musia všetky svoje obchodné činnosti vykonávať v trhových podmienkach a že na ne nemôže byť poskytnutá štátna pomoc. Nakoniec uviedla, že ponuka sociálnych bytov musí byť prispôsobená dopytu znevýhodnených osôb alebo sociálne znevýhodnených skupín. 4 Komisia a holandské orgány po zaslaní tohto listu začali rokovať s cieľom zosúladiť schému pomoci s článkom 106 ods. 2 ZFEÚ. 5 Dňa 16. apríla 2007 Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (Združenie inštitucionálnych investorov do nehnuteľností v Holandskom kráľovstve) predložilo Komisii sťažnosť týkajúcu sa pomoci poskytnutej wocos. V júni 2009 sa k tejto sťažnosti pripojila spoločnosť Vesteda Groep BV. 6 V liste z 3. decembra 2009 holandské orgány navrhli Komisii záväzky týkajúce sa zmeny všeobecnej schémy štátnej pomoci pre wocos. 7 Dňa 15. decembra 2009 Komisia prijala [sporné] rozhodnutie. Komisia najmä v súlade s článkom 19 nariadenia č. 659/1999 prijala záväzky holandských orgánov týkajúce sa pomoci E 2/2005. 8 Opatrenia nachádzajúce sa vo všeobecnej schéme štátnej pomoci, ktorú poskytuje [Holandské kráľovstvo] v prospech wocos, a týkajúce sa konania E 2/2005 sú: a) štátne záruky na pôžičky poskytnuté Garančným fondom na výstavbu sociálnych bytov; b) pomoc Ústredného fondu bývania, pomoc na jednotlivé projekty alebo pomoc pri racionalizácii vo forme pôžičiek so zvýhodnenými úrokmi alebo priamych dotácií; c) predaj pozemkov obcami za nižšiu než trhovú cenu; d) právo požičať si od Bank Nederlandse Gemeenten. 9 V [spornom] rozhodnutí Komisia kvalifikovala každé z týchto opatrení ako štátnu pomoc a konštatovala, že holandská schéma financovania sociálneho bývania predstavuje existujúcu pomoc, keďže táto schéma bola vytvorená pred vstupom Zmluvy o ES do platnosti v Holandsku a neskoršie reformy neviedli k jeho podstatnejšej zmene. 10 Komisia v odôvodnení 41 [sporného] rozhodnutia uviedla: ‚Holandské orgány sa zaviazali zmeniť fungovanie wocos a opatrenia, ktoré im poskytujú výhody. Pokiaľ ide o jednotlivé zmeny, holandské orgány predložili Komisii návrhy ustanovení. Nové pravidlá sú predmetom novej ministerskej vyhlášky, ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2010, a nového zákona o bývaní, ktorý nadobudne účinnosť 1. januára 2011. …‘ 11 Komisia preskúmala zlučiteľnosť pomoci E 2/2005 týkajúcej sa schémy financovania wocos zmenenej na základe záväzkov prijatých holandskými orgánmi. V odôvodnení 72 [sporného] rozhodnutia dospela k záveru, že ‚pomoc poskytovaná v súvislosti s činnosťami v oblasti sociálneho bývania, t. j. v súvislosti s výstavbou a prenajímaním bytov určených pre jednotlivcov vrátane výstavby a údržby súvisiacich infraštruktúr…, je zlučiteľná s článkom 106 ods. 2 ZFEÚ‘. Komisia tak akceptovala záväzky prijaté holandskými orgánmi.“