V oblasti hospodárskej súťaže Komisia v oznámení o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov definovala podmienky, za ktorých môžu byť podniky, ktoré s ňou v priebehu jej vyšetrovania kartelu spolupracujú, oslobodené od pokuty alebo môžu dosiahnuť zníženie pokuty, ktorú by museli zaplatiť.

Zo samotnej logiky uvedeného oznámenia vyplýva, že želaným účinkom je vytvoriť vnútri kartelov atmosféru neistoty, ktorá má povzbudzovať ich nahlasovanie Komisii. Táto neistota vyplýva práve zo skutočnosti, že členovia kartelu vedia, že len jednému z nich bude poskytnuté oslobodenie od pokuty, ak nahlási ostatných účastníkov porušenia, čím ich vystaví riziku, že im budú uložené pokuty. V rámci tohto systému a podľa rovnakej logiky možno priznať podnikom, ktoré najrýchlejšie poskytnú svoju spoluprácu, väčšie zníženie pokút oproti pokutám, ktoré by im boli inak uložené, než aké bude priznané podnikom, ktoré poskytnú svoju spoluprácu neskôr. Chronologické poradie a rýchlosť spolupráce poskytnutej členmi kartelu sú teda základnými prvkami systému zavedeného uvedeným oznámením o spolupráci.

V tejto súvislosti, hoci je Komisia povinná odôvodniť príčiny, pre ktoré sa domnieva, že dôkazy predložené podnikom v rámci oznámenia o spolupráci predstavujú prínos odôvodňujúci alebo neodôvodňujúci zníženie uloženej pokuty, podnikom, ktoré chcú v tejto súvislosti spochybniť rozhodnutie Komisie, naopak prislúcha preukázať, že Komisia by bez takýchto informácií dobrovoľne poskytnutých týmito podnikmi nebola schopná preukázať podstatu porušenia, a teda prijať rozhodnutie ukladajúce pokuty. Vzhľadom na dôvod existencie zníženia Komisia nemôže nezohľadniť užitočnosť poskytnutej informácie, ktorá nevyhnutne závisí od dôkazov, ktoré už mala k dispozícii.

Pokiaľ podnik v rámci spolupráce iba potvrdí, a to menej presným a výslovným spôsobom, určité informácie, ktoré už v rámci spolupráce poskytol iný podnik, nemožno mieru spolupráce tohto podniku, hoci je nesporné, že do istej miery pre Komisiu bola užitočná, považovať za porovnateľnú so spoluprácou podniku, ktorý uvedené informácie poskytol ako prvý. Vyhlásenie, ktoré sa obmedzuje na to, že v určitom rozsahu potvrdí vyhlásenie, ktoré už Komisia mala k dispozícii, totiž neuľahčuje úlohu Komisie výrazným spôsobom. Preto nemôže postačovať na odôvodnenie zníženia pokuty na základe spolupráce. Vyhlásenie podniku obvineného z toho, že sa zúčastnil na karteli, ktorého správnosť spochybňuje niekoľko ďalších obvinených podnikov, však nemožno považovať za postačujúci dôkaz o existencii porušenia, ktorého sa tieto podniky dopustili, bez toho, aby bolo podporené inými dôkazmi.

Napokon, aj keby sa malo usudzovať, že Komisia disponovala voľnou úvahou v rámci skúmania značnej pridanej hodnoty informácií, ktoré jej boli poskytnuté, stále platí, že Všeobecný súd sa nemôže oprieť o uvedenú voľnú úvahu a vzdať sa dôkladného preskúmania posúdenia Komisie v tejto súvislosti tak z hľadiska právneho stavu, ako aj skutkových okolností.

Hoci oznámenie o spolupráci nemá vplyv na posúdenie zníženia pokuty súdom Únie v prípade, keď rozhoduje v rámci svojej neobmedzenej právomoci, Všeobecný súd môže považovať za vhodné, aby sa týmto oznámením inšpiroval pri opätovnom stanovení pokuty, a to najmä z dôvodu, že umožňuje zohľadniť všetky relevantné skutkové okolnosti prejednávaného prípadu a uložiť primerané pokuty všetkým podnikom, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení.

(pozri body 176, 182 – 188, 233)