ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
32

Tento súd dodáva, že pokiaľ by sa podľa pravidiel práva Únie nemala uplatňovať možnosť doručenia žaloby vyhláškou v zmysle vnútroštátneho práva, G by zostala iba možnosť uviesť iné adresy C. de Vissera, na ktoré by sa mohlo uskutočniť toto doručenie, čo by pre ňu bolo pravdepodobne nemožné, kedže tieto adresy nepozná alebo ich nemôže určiť. To by však mohlo byť v rozpore s článkom 47 prvým odsekom Charty, keďže G by tým mohla byť za daných okolností zbavená práva na účinnú súdnu ochranu, ktoré má zaručené.
75

Navyše to, že používateľ by využil obmedzenie upravené v článku 10 ods. 1 písm. a) smernice 2006/115 v prípade, že uskutočňuje prenos, o ktorý ide vo veci samej, by bolo v rozpore s článkom 10 ods. 3 tejto smernice, podľa ktorého sa toto obmedzenie uplatní iba v niektorých osobitných prípadoch, ktoré nie sú v rozpore s obvyklým využívaním diela alebo iného predmetu ochrany a neprimerane nepoškodzujú oprávnené záujmy majiteľa práv.
45

Ak by to tak totiž nebolo, hrozilo by narušenie rozhodovacieho procesu na úrovni Európskej únie, ktorý sa nezakladá len na integrite lokalít, tak ako sú oznámené členskými štátmi, ale je tiež charakterizovaný ekologickými porovnaniami rôznych lokalít navrhnutých členskými štátmi, a Komisia by už nebola schopná plniť si úlohy v dotknutej oblasti, a to najmä zostaviť zoznam lokalít vybratých ako lokality európskeho významu s cieľom vytvorenia súvislej európskej ekologickej sústavy osobitných chránených území (pozri rozsudok Bund Naturschutz in Bayern a i., už citovaný, body 41 a 42).
40

Skutočnosť, že sadzby paušálnej kompenzácie sa stanovili „v rozsahu, v akom je to potrebné“, teda naznačuje, že existujú situácie, v ktorých stanovenie takýchto sadzieb nie je odôvodnené. Je to tak predovšetkým v prípade, keď sa poľnohospodárski výrobcovia ako celok nenachádzajú v situácii preplatku DPH voči štátu. Okrem toho najmä z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že výpočet maximálnej hranice kompenzácie má zohľadňovať DPH, ktorá sa na výstupe platí podľa všeobecnej úpravy, a že pod hrozbou, že bude predstavovať štátnu pomoc, paušálna úprava pre poľnohospodárov nemá povoľovať členským štátom, aby poľnohospodárom s paušálnou úpravou nahradili sumy presahujúce vrátenie DPH, na aké by mali nárok, ak by podliehali všeobecnej úprave.
30

Je teda zjavné, že tento vodičský preukaz bol B. Akyüzovi vydaný príslušnými českými orgánmi 24. novembra 2008, pričom tento fakt prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Za predpokladu, že by tento preukaz bol vydaný až 8. júna 2009, by B. Akyüz nebol držiteľom českého vodičského preukazu v deň, keď došlo k jazdám, z ktorých pramení predmet v konaní vo veci samej, a otázka uznania preukazu, ktorý by bol vydaný po tomto dátume, by nebola dôležitá v rámci prejednávanej veci.
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Dermodom Patrickom O’Brienom, vykonávajúcim funkciu Queen’s Counsel a kedysi pôsobiacim ako recorder na Crown Court a Ministry of Justice, predtým Department for Constitutional Affairs, týkajúceho sa odmietnutia Ministry of Justice priznať mu starobný dôchodok vypočítaný podľa pravidla pro rata temporis zo starobného dôchodku sudcu na plný úväzok, ktorý odíde do dôchodku vo veku 65 rokov a ktorý vykonával rovnakú prácu ako on.
41

Ako vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, podľa španielskej právnej úpravy existujú dva spôsoby preukázania zhody vystužujúcej ocele do betónu so španielskymi normami bezpečnosti a priemyselnej kvality, a to buď prostredníctvom skúšok a kontrol pri preberaní každej dodávky ocele na stavenisku, alebo predložením certifikátu kvality, ktorý je predpokladom, že výrobca ocele splnil vyššie technické špecifikácie.
29

Súdny dvor tiež rozhodol, že zásada neutrality DPH vo vzťahu k daňovému zaťaženiu podniku vyžaduje, aby už prvé investičné náklady vynaložené na potreby a ciele podniku boli považované za ekonomické činnosti, a že by bolo v rozpore s uvedenou zásadou, ak by sa za začiatok týchto činností považoval až okamih, keď sa nehnuteľnosť skutočne využíva na podnikanie, t. j. keď vznikne zdaniteľný príjem. Akýkoľvek odlišný výklad by hospodársky subjekt zaťažoval platbou DPH v rámci výkonu ekonomickej činnosti bez možnosti ju odpočítať a svojvoľne by rozlišoval medzi investičnými nákladmi vynaloženými pred skutočným využívaním nehnuteľnosti a nákladmi vynaloženými počas jej využívania (pozri najmä rozsudky Rompelman, už citovaný, bod 23, a INZO, už citovaný, bod 16).
8

Cieľom prvej etapy tohto programu stanovenej v nariadení Komisie (ES) č. 1896/2000 zo 7. septembra 2000 o prvej etape programu uvedeného v článku 16 (2) smernice 98/8 (Ú. v. ES L 228, s. 6; Mim. vyd. 03/030, s. 266) bolo identifikovať existujúce aktívne látky a určiť tie, pri ktorých sa má vyhodnotiť možnosť ich zaradenia do troch príloh smernice 98/8, t. j. do prílohy I s názvom „Zoznam aktívnych látok s požiadavkami na začlenenie medzi biocídne výrobky odsúhlasené na úrovni Spoločenstva“, do prílohy I A s názvom „Zoznam aktívnych látok s požiadavkami na začlenenie medzi nízkorizikové biocídne výrobky odsúhlasen[é] na úrovni Spoločenstva“ a do prílohy I B s názvom „Zoznam základných látok s požiadavkami odsúhlasenými na úrovni Spoločenstva“. V tejto súvislosti nariadenie č. 1896/2000 upresňuje spôsob, ktorým výrobcovia, výrobcovia prípravkov a združenia, ako aj členské štáty oznámia Komisii, že si želajú zaradiť takéto existujúce aktívne látky do jednej z príloh smernice 98/8.
26

V tomto rozhodnutí z 26. apríla 2007 uvedený orgán konštatoval, že ABB Management Services Ltd (právna nástupkyňa ABB Power Technologies Management Ltd), ABB Switzerland Ltd, ABB Ltd, Alstom, Areva T&D SA, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Mitsubishi Electric Corp., Toshiba Corporation, Schneider Electric SA, Siemens AG, Siemens AG Österreich (právna nástupkyňa VA Technologie AG a VA Tech T&D GmbH), VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission and Distribution Ltd (predtým VA Tech Transmission & Distribution Ltd) a Nuova Magrini Galileo SpA sa zúčastnili na karteli na území Českej republiky. Týmto správaním uvedené konkurenčné podniky v období do 30. júna 2001 porušili zákaz uvedený v § 3 ods. 1 zákona o ochrane hospodárskej súťaže vyplývajúceho zo zákona č. 63/1991 Sb. v znení neskorších predpisov a počas obdobia od 1. júla 2001 do 3. marca 2004 porušili zákaz uvedený v § 3 ods. 1 tohto zákona v znení zákona č. 143/2001 Sb. Tieto podniky tak porušili zákon o ochrane hospodárskej súťaže počas obdobia do 3. marca 2004.
24

Spoločnosť Stanley tiež 12. októbra 2006 položila AAMS dodatočnú otázku: „Za predpokladu, že by sa Stanley rozhodla vzdať sa svojich cezhraničných služieb v Taliansku a zúčastnila by sa na verejnom obstarávaní, mohli by súčasní prevádzkovatelia v rámci jej reťazca, ktorý má vnútroštátny charakter, byť osobne dotknutí stratou ich vlastných oprávnení; mali by v prípade zápornej odpovede tí istí prevádzkovatelia spĺňať dodatočné kritériá na povolenie, alebo naopak, mohli by sa jednoducho pripojiť k návrhu dohody, akým je návrh vypracovaný AAMS?“
16

Oberster Gerichtshof, ktorému bol predložený opravný prostriedok „Revision“, si v súvislosti s touto vecou položil otázku, za akých okolností môže reklama prostredníctvom používania rakúskej ochrannej známky Wintersteiger na internetovej stránke, ktorá pôsobí na doméne prvej úrovne „.de“, založiť podľa článku 5 bodu 3 nariadenia č. 44/2001 právomoc rakúskych súdov rozhodnúť o žalobe na zdržanie sa používania rakúskej ochrannej známky. Za týchto podmienok Oberster Gerichtshof rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Má sa formulácia ‚podľa miesta, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody‘, uvedená v článku 5 bode 3 [nariadenia č. 44/2001] v prípade, ak osoba so sídlom v inom členskom štáte používaním kľúčového slova (AdWord) totožného s uvedenou ochrannou známkou v internetovom vyhľadávači, ktorý svoje služby poskytuje na doménach prvej úrovne špecifických pre každú krajinu, údajne poruší práva k ochrannej známke štátu sídla súdu, vykladať v tom zmysle, že a) právomoc je daná len vtedy, ak sa kľúčové slovo používa na tej stránke vyhľadávača, ktorej doména prvej úrovne je doménou členského štátu sídla súdu; b) právomoc je založená už na základe toho, že príslušná internetová stránka vyhľadávača, na ktorej sa kľúčové slovo používa, je dostupná v štáte sídla súdu, a c) právomoc závisí od toho, že okrem dostupnosti internetovej stránky musia byť splnené aj ďalšie podmienky? 2. V prípade kladnej odpovede na [prvú otázku písm. c)]: Podľa akých kritérií sa má určiť, či je pri použití ochrannej známky zapísanej v štáte sídla súdu ako kľúčového slova (AdWord) na internetovej stránke vyhľadávača inej domény prvej úrovne špecifickej pre konkrétnu krajinu odlišnej od domény štátu sídla súdu právomoc založená podľa článku 5 bodu 3 [nariadenia č. 44/2001]?“
21

Tak Jenardova správa o dohovore z 27. septembra 1968 o právomoci a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES C 59, 1979, s. 1), ako aj Schlosserova správa o dohovore z 9. októbra 1978 o pristúpení Dánskeho kráľovstva, Írska a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska k uvedenému dohovoru, ako aj k protokolu o jeho výklade Súdnym dvorom (Ú. v. ES C 59, 1979, s. 71) uvádzali, že veci, na ktoré sa vzťahuje táto výnimka, musia patriť do pôsobnosti iného dohovoru. V bode 53 Schlosserovej správy sa stanovuje, že pôsobnosť oboch dohovorov musí byť vymedzená takým spôsobom, aby sa pri kvalifikácii zabránilo akýmkoľvek právnym medzerám a pochybnostiam.
3

Článok 8 smernice 2004/48 stanovuje: „1. Členské štáty zabezpečia, aby v súvislosti s konaním týkajúcim sa porušenia práva duševného vlastníctva mohli príslušné súdne orgány na odôvodnený a primeraný návrh navrhovateľa nariadiť, aby porušovateľ a/alebo akákoľvek iná osoba poskytla informácie o pôvode a distribučných sieťach tovarov alebo služieb, ktoré porušujú právo duševného vlastníctva, ak: a) sa zistí, že má v držbe taký tovar v komerčnom rozsahu; b) sa zistí, že využíva také služby v komerčnom rozsahu; c) sa zistí, že v komerčnom rozsahu poskytuje služby využívané v činnostiach spojených s porušovaním práv; alebo d) ak osoba uvedená v písmene a), b) alebo c) uviedla, že sa zúčastnil na produkcii, výrobe alebo distribúcii takéhoto tovaru alebo poskytovaní takýchto služieb. 2. Informácie uvedené v odseku 2 musia, ak je to potrebné, obsahovať: a) mená a adresy producentov, výrobcov, distributérov, dodávateľov a iných predošlých vlastníkov tovarov alebo služieb, ako aj zamýšľaných veľko- a malopredajcov; b) informácie o vyprodukovaných, vyrobených, dodaných, obdržaných alebo objednaných množstvách, ako aj cenu príslušného tovaru alebo služieb. 3. Odseky 1 a 2 sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté iné zákonné ustanovenia, ktoré: a) udeľujú vlastníkovi práv právo dostať podrobnejšie informácie; b) upravujú využívanie informácií oznámených v súlade s týmto článkom v občianskom alebo trestnom konaní; c) upravujú zodpovednosť za zneužívanie práva na informácie; alebo d) dávajú možnosť odmietnuť poskytnutie informácií, ktoré by prinútili osobu uvedenú v odseku 1 priznať svoju vlastnú účasť alebo účasť jej blízkych príbuzných na porušení práva duševného vlastníctva; alebo e) upravujú ochranu dôvernosti zdrojov informácií alebo spracovanie osobných údajov.“
16

O. Inan legálne pricestoval do Holandska v priebehu roku 1999. Povolenie na pobyt, ktoré mu bolo vydané, obsahovalo obmedzenie, a to „rodinné spolužitie s rodičom H. Inanom“. Toto povolenie bolo viackrát predĺžené, naposledy 10. júna 2005. Až do svojho uväznenia býval O. Inan u svojho otca.
32

Ako to tiež uvedená vláda spomenula vo svojich písomných odpovediach na tieto otázky, spor vo veci samej sa pritom vyznačuje existenciou značných nákladov spojených súčasne s činnosťami vychádzajúcimi z povinnosti univerzálnej služby Post Danmark aj s činnosťou distribúcie neadresovaných zásielok. Tieto „spoločné“ náklady vznikajú predovšetkým z dôvodu skutočnosti, že v čase rozhodujúcich skutočností vo veci samej Post Danmark v zásade využívala rovnakú infraštruktúru a rovnaký personál súčasne pre činnosť distribúcie neadresovaných zásielok aj pre činnosť, ktorá jej bola vyhradená vzhľadom na jej povinnosť univerzálnej služby týkajúcu sa určitých adresovaných zásielok. Dánska vláda uvádza, že podľa Konkurrencerådet vzhľadom na to, že činnosť distribúcie neadresovaných zásielok prostredníctvom Post Danmark využívala „spoločné prostriedky distribučného okruhu“ tejto spoločnosti, náklady činností vychádzajúcich z povinnosti univerzálnej služby by sa mohli znížiť v období od troch do piatich rokov, ak by Post Danmark prestala s distribúciou neadresovaných zásielok.
4

Spoločnosť 3M Company so sídlom v Spojených štátoch previedla užívacie právo na akcie 3M Italia, ktorú ovláda, v prospech spoločnosti Shearson Lehman Hutton Special Financing, ktorá tiež má sídlo v Spojených štátoch. Táto posledná uvedená spoločnosť potom previedla užívacie právo na spoločnosť Olivetti & C. so sídlom v Taliansku, s výhradou hlasovacieho práva v prospech vlastníka, ktorý nepožíva užívacie právo, teda spoločnosti 3M Company.
17

Je však nesporné, že vnútroštátny súd predložil Súdnemu dvoru jediný návrh na začatie prejudiciálneho konania, a to v rámci dvoch sporov, ktoré boli na ňom súbežne začaté a ktoré spojil na spoločné konanie. Preto okolnosť uvádzaná slovenskou vládou, pokiaľ ide o žalobu podanú zo strany SAG ELV a i., by mohla mať v každom prípade dosah na prípustnosť tohto návrhu, len keby sa preukázalo, že žiadna výhrada týkajúca sa objasnenia ponuky uchádzačov vo verejnom obstarávaní nebola vznesená ani v druhom spore vo veci samej. Keďže takáto situácia nebola preukázaná a ani nikto netvrdil, že by to tak bolo, musí byť prvá námietka neprípustnosti zamietnutá.
33

Vnútroštátny súd však zastáva názor, že takýto výklad sa nevyhnutne neuplatní a že vzhľadom na to, že tento článok 4 ods. 2 nebráni tomu, aby vo vnútroštátnom práve existovala povinnosť vyberať úroky tam, kde právna úprava Únie takúto povinnosť nestanovila, alebo doposiaľ nestanovila, mohlo by byť logické, aby nároky na úroky, ktoré sú stanovené vo vnútroštátnom práve, boli týmto vnútroštátnym právom tiež upravené z hľadiska ich premlčania. Tento súd okrem iného uvádza, že pokiaľ by sa pravidlá podľa článku 3 nariadenia č. 2988/95 na takéto nároky na úroky uplatňovali, vznikli by určité ťažkosti s uplatnením zásady, podľa ktorej premlčanie začína plynúť od „nezrovnalosti“ v zmysle článku 1 tohto nariadenia, keďže nároky na úroky nevznikajú v okamihu, keď došlo k nezrovnalosti, ale v priebehu času, ktorý nasleduje po tejto nezrovnalosti.
22

Poľská republika zdôrazňuje, že vyhláška ministra zdravotníctva z 18. apríla 2005, ktorá sa týka dovozov liekov zo zahraničia, na ktoré neboli udelené povolenia a ktoré sú nevyhnutné na záchranu života alebo zdravia pacienta, stanovuje, že žiadosť o dovoz lieku musí v každom prípade uvádzať meno, priezvisko, vek, adresu, číslo PESEL (identifikačné číslo poľských rezidentov), a údaje týkajúce sa štátneho fondu sociálneho zabezpečenia. Z tejto žiadosti musí navyše presne vyplývať názov lieku, jeho farmaceutická forma a dávkovanie, množstvo lieku, ktorý sa má doviezť, ako aj údaje týkajúce sa dĺžky liečby konkrétneho pacienta. Len vo výnimočných prípadoch, ak nie je možné zistiť údaje o pacientovi v momente jeho prijatia do nemocničného zariadenia, je možné miesto týchto údajov uviesť „okamžitá požiadavka“. V takom prípade musí nemocnica poskytnúť ministrovi zdravotníctva údaje o pacientoch, ktorým bolo poskytnutá taká liečba, spolu so zápismi o podaných dávkach najneskôr do 30 dní po skončení liečby.
22

Táto voľnosť je však obmedzená povinnosťou zabezpečiť účinný výber vlastných zdrojov Únie a povinnosťou nevytvárať podstatné rozdiely v spôsobe zaobchádzania so zdaniteľnými osobami, a to tak v rámci jedného členského štátu, ako aj všetkých členských štátov. Šiesta smernica sa má vykladať v súlade so zásadou daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH, ktorá nepripúšťa, aby sa s hospodárskymi subjektmi, ktoré uskutočňujú plnenia rovnakého druhu, zaobchádzalo pri vyberaní DPH rôzne. Akákoľvek činnosť členských štátov týkajúca sa výberu DPH musí byť v súlade s touto zásadou (rozsudok Komisia/Taliansko, už citovaný, bod 39).
13

Podľa článku 6 rovnakej smernice: „1. Obchodná praktika sa považuje za klamlivú, ak obsahuje nesprávne informácie a je preto nepravdivá, alebo akýmkoľvek spôsobom, vrátane celkového prevedenia, uvádza do omylu alebo je spôsobilá uviesť do omylu priemerného spotrebiteľa, a to aj keď je táto informácia vecne správna vo vzťahu k jednému alebo viacerým nasledujúcim prvkom, pričom v obidvoch prípadoch zapríčiňuje alebo je spôsobilá zapríčiniť, že spotrebiteľ urobí rozhodnutie o obchodnej transakcii, ktoré by inak neurobil: … d) cena alebo spôsob výpočtu ceny, alebo existencia osobitnej cenovej výhody; …“
9

Odôvodnenie č. 17 konečného nariadenia uvádza: „Po uložení dočasných opatrení všetci traja čínski spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky a dvaja neprepojení dovozcovia z ES spochybnili použitie cien výrobného odvetvia Spoločenstva na výpočet normálnej hodnoty. Konštatovali, že normálna hodnota sa mala vypočítať na základe výrobných nákladov v [Číne], pričom by sa zobrali do úvahy všetky príslušné úpravy súvisiace s rozdielmi medzi trhmi v [Únii] a [Číne]. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že použitie informácií z krajiny s iným ako trhovým hospodárstvom, a najmä od spoločností, ktorým nebolo poskytnuté THZ, by bolo v rozpore s ustanoveniami článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia. Toto tvrdenie sa preto zamieta. Tvrdilo sa tiež, že vzhľadom na nedostatočnú spoluprácu analogickej [podobnej – neoficiálny preklad] krajiny sa ako prijateľné riešenie mohli použiť údaje o cenách zo všetkých ostatných dovážajúcich krajín alebo príslušné uverejnené informácie. Takéto všeobecné informácie by však na rozdiel od údajov, ktoré použila Komisia, nebolo možné overiť ani urobiť krížovú kontrolu ich presnosti v súlade s ustanoveniami článku 6 ods. 8 základného nariadenia. Toto tvrdenie sa preto zamieta. Nebolo predložené žiadne iné tvrdenie, ktoré by mohlo vyvolať pochybnosti o skutočnosti, že metodika, ktorú použila Komisia, je v súlade s ustanoveniami článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia, a najmä o skutočnosti, že v tomto konkrétnom prípade predstavuje jediný zostávajúci opodstatnený základ na účely výpočtu normálnej hodnoty.“
3

Článok 236 colného kódexu uvádza: „1. Dovozné alebo vývozné clo bude vrátené ak sa zistí, že v čase, kedy bolo zaplatené, nebola suma tohto cla dlžná na základe právnych predpisov, alebo že bola zapísaná do účtovnej evidencie v rozpore s článkom 220, odsek 2. Dovozné alebo vývozné clo bude odpustené ak sa zistí, že v čase keď toto bolo zapísané do účtovnej evidencie, nebolo dlžné na základe právnych predpisov alebo že bolo zapísané do účtovnej evidencie v rozpore s článkom 220, odsek 2. Vrátenie alebo odpustenie nebude povolené, ak skutočnosti, ktoré viedli k zaplateniu alebo zapísaniu sumy cla do účtovnej evidencie, ktorá nebola dlžná na základe právnych predpisov [sumy cla, ktorá nebola dlžná na základe právnych predpisov, do účtovnej evidencie – neoficiálny preklad], vyplývajú z úmyselného konania dotknutej osoby. 2. Dovozné alebo vývozné clo bude vrátené alebo odpustené na základe žiadosti podanej príslušnému colnému úradu v lehote 3 rokov odo dňa, kedy bola suma tohto cla oznámená dlžníkovi. Táto lehota bude predĺžená, ak dotknutá osoba preukáže, že nemohla podať žiadosť v stanovenej lehote z dôvodov nepredvídateľných okolností alebo vyššej moci. Colné orgány vrátia alebo odpustia clo z vlastného podnetu, ak v tejto lehote zistia, že nastala niektorá zo skutočností uvedených v odseku 1, prvý a druhý pododsek.“
79

Vo veci samej treba konštatovať, že také predchádzajúce konanie inštitúcií, ktoré by mohlo založiť legitímnu dôveru štátnych príslušníkov tretích krajín v možnosť opätovne vstúpiť do schengenského priestoru bez toho, aby potrebovali návratné vízum, neexistuje. Prinajmenšom, ak by sa existencia takej dôvery mala pripustiť v prospech štátnych príslušníkov podliehajúcich vízovej povinnosti, ktorí sú držiteľmi len dočasných povolení na pobyt, ktoré neumožňujú opätovný vstup, bolo by to z dôvodu francúzskej administratívnej praxe, ktorá je v rozpore s právom Únie.
95

V predmetnom prípade uplatnenie kritéria súkromného investora by teda umožnilo určiť, či by súkromný akcionár za rovnakých podmienok vložil sumu rovnajúcu sa dlžnej dani do podniku nachádzajúceho sa v situácii porovnateľnej so situáciou EDF.
6

Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES z 13. júla 2009 o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi v oblastiach obrany a bezpečnosti a o zmene a doplnení smerníc 2004/17/ES a 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 216, s. 76), ktorej výkon musia členské štáty zabezpečiť do 21. augusta 2011, v odôvodnení 10 stanovuje: „Na účely tejto smernice by sa mali ‚vojenské zariadenia‘ chápať najmä ako typy výrobkov uvedené na zozname zbraní, munície a vojenského materiálu prijatom [zoznamom] Rady 255/58 z 15. apríla 1958… Na tomto zozname sa nachádzajú iba zariadenia navrhnuté, vyvinuté a vyrobené osobitne na vojenské účely. … Na účely tejto smernice by sa ‚vojenské zariadenia‘ mali vzťahovať aj na výrobky, ktoré sa napriek pôvodnému civilnému určeniu neskôr prispôsobili vojenským účelom a používajú sa ako zbrane, munícia alebo vojenský materiál.“
13

Článok 138 uvedeného nariadenia stanovuje: „1. S výnimkou prípadov vyššej moci (force majeure) alebo výnimočných okolností, ako sú uvedené v článku 72 nariadenia (ES) č. 796/2004, ak je administratívnou kontrolou alebo kontrolou na mieste, zistené, že zistený rozdiel medzi deklarovanou plochou a plochou stanovenou v zmysle bodu (22) článku 2 nariadenia (ES) č. 796/2004, je viac ako 3 %, ale menej ako 30 % stanovenej plochy, je suma poskytnutá na základe schémy jednotnej platby na plochu znížená na daný rok o dvojnásobok zisteného rozdielu. Ak je rozdiel vyšší ako 30 % stanovenej plochy, nemôže byť na daný rok poskytnutá žiadna pomoc. Ak je rozdiel viac ako 50 %, je farmár [poľnohospodár – neoficiálny preklad] znova vylúčený z získania pomoci až do výšky, ktorá zodpovedá rozdielu medzi deklarovanou a stanovenou plochou. Táto suma musí byť kompenzovaná platbami pomoci, na ktoré má farmár [poľnohospodár – neoficiálny preklad] nárok v súvislosti so žiadosťami, ktoré predloží v priebehu troch kalendárnych rokov nasledujúcich po roku zistenia. 2. Ak sú rozdiely medzi deklarovanou a stanovenou plochou spôsobené úmyselným nezákonným konaním, pomoc, na ktorú by mal farmár [poľnohospodár – neoficiálny preklad] nárok, mu nebude v danom kalendárnom roku poskytnutá. Navyše, ak je rozdiel vyšší ako 20 % stanovenej plochy, je farmár [poľnohospodár – neoficiálny preklad] znovu vylúčený zo získania pomoci až do výšky, ktorá zodpovedá rozdielu medzi deklarovanou a stanovenou plochou. Táto suma musí byť kompenzovaná platbami pomoci, na ktoré má farmár [poľnohospodár – neoficiálny preklad] nárok v súvislosti so žiadosťami, ktoré predloží v priebehu troch kalendárnych rokov nasledujúcich po roku zistenia. 3. Na účely stanovenia predpísanej plochy v zmysle bodu (22) článku 2 nariadenia (ES) č. 796/2004 sa uplatňuje článok 143b, odsek 5 a prvý pododsek článku 143b, odsek 6 nariadenia… č. 1782/2003 a článok 137 tohto nariadenia.“
33

Z vyššie uvedeného vyplýva, že ustanovenie, akým je dotknuté ustanovenie vo veci samej, môže v zásade spadať do pôsobnosti tak článku 43 ES, ako aj článku 49 ES. V opačnom prípade by to, ako uvádza Komisia, v praxi znamenalo, že výber miestnych daní bez existencie podniku by na území hostiteľského členského štátu nebolo možné uskutočňovať. V prípade potreby prináleží vnútroštátnemu súdu overiť, či je to tak.