ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
38

V prejednávanej veci treba konštatovať, že predložením dokumentov uvedených v bode 24 vyššie kancelárii odvolacích senátov vedľajší účastník konania preukázal, že v čase podania odvolania na odvolací senát bol majiteľom staršej ochrannej známky. Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, vedľajší účastník konania tiež poskytol vysvetlenia, pokiaľ ide o zúčastnené podniky a jednotlivé použité názvy. V prvom rade, ako to potvrdzuje najmä dohoda o nadobudnutí spoločnosti zo 4. apríla 2019, meno Pierre Lang Europe Handelsges.m.b.H. je meno predchodcu vedľajšieho účastníka konania. Uvedenie mena Pierre Lang Europe Ges.m.b.H. vo vyjadrení uvádzajúcom dôvody odvolania bolo výsledkom chyby v písaní, ako to potvrdzuje vedľajší účastník konania v bode 13 svojho vyjadrenia k žalobe. Napokon meno Pierre Lang Trading GmbH je meno vedľajšieho účastníka konania. Podľa uvedených dokumentov je toto meno od 5. januára 2021 zapísané do registra ako meno majiteľa staršej ochrannej známky.
81

Pokiaľ ide o prvú zložku údajnej majetkovej ujmy spočívajúcu v strate odmeny, na úvod treba uviesť, že žalobkyňa nemôže platne odôvodniť svoje návrhy na náhradu škody, ktoré podala súčasne s návrhmi na zrušenie rozhodnutia o neobnovení zmluvy a rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti, tvrdením, že zrušenie uvedených aktov by malo viesť k spätnému obnoveniu jej zmluvy s tým účinkom, že EIOPA jej vyplatí sumy, o ktoré bola nezákonne pripravená po uplynutí platnosti svojej predchádzajúcej zmluvy. Ak by sa prijala táto argumentácia, nárok na náhradu škody spočívajúcej v strate odmeny by sa stal vyhlásením tohto rozsudku o zrušení bezpredmetným. Túto argumentáciu nemožno prijať. Je pravda, ako bolo uvedené v bode 79 vyššie, že súd Únie môže využiť neobmedzenú právomoc, ktorá mu bola priznaná v sporoch finančnej povahy, vrátane sporov týkajúcich sa len návrhov na zrušenie, ak zrušenie z právneho hľadiska nesprávneho rozhodnutia prijatého príslušným orgánom nepostačuje na uplatnenie práv dotknutého úradníka alebo na účinnú ochranu jeho záujmov, pričom súd môže byť prípadne vyzvaný na výkon tejto právomoci zo strany žalobkyne, ktorá vyhlási, že nemôže mať skutočný prospech zo splnenia povinností vyplývajúcich zo zrušenia aktu. V prejednávanej veci však nemožno EIOPA uložiť to, čo žiada žalobkyňa, a to aby ju opäť zamestnal so spätnou účinnosťou, pretože nezákonnosť konštatovaná v bode 67 vyššie neznamená, že bude automaticky opätovne prijatá, ale len to, že hodnotiaca správa za rok 2019 bude dokončená a žiadosť o obnovenie zmluvy bude opätovne preskúmaná. V dôsledku toho hlavné tvrdenie žalobkyne na podporu jej návrhu na náhradu majetkovej ujmy spojenej so stratou odmeny nemôže uspieť.
49

Po prvé tvrdenie žalobcu, že nariadenie č. 1049/2001 sa určitým spôsobom stalo obsoletným z dôvodu, že bolo prijaté na základe Zmluvy o ES, a teda nezohľadňuje zmeny zavedené Zmluvou o FEÚ a Chartou, nemôže uspieť. Ako bolo pripomenuté v bode 41 vyššie, vysvetlivky k Charte spresňujú, že právo zaručené v článku 42 „bolo prevzaté z článku 255 Zmluvy o ES, na ktorého základe bolo následne prijaté [uvedené nariadenie]“. Toto spresnenie tak poukazuje na kontinuitu, ktorá v danej oblasti existuje medzi Zmluvou o ES a Zmluvou o FEÚ, ako aj na stále relevantnú povahu tohto nariadenia po nadobudnutí účinnosti Zmluvy o FEÚ a Charty. Ak by autori Charty chceli upraviť právo na prístup k dokumentom podstatne odlišne od práva platného podľa Zmluvy o ES, uviedli by to vo vysvetlivkách týkajúcich sa tejto Charty.
181

V priebehu popoludnia 24. februára 2022 niekoľko hostí pokračovalo v prezentovaní ruskej ofenzívy ako o obrannej a preventívnej akcii Ruskej federácie. Konštatovalo sa tiež, že vypuknutie konfliktu možno opäť pripísať aktivite západných krajín a ukrajinským provokáciám. Jeden novinár, ktorý bol predstavený ako poradca pre oblasť strategického spravodajstva, vyhlásil, že „Ukrajina je výtvorom Ruska“. Podľa slov jedného účinkujúceho, predstaveného ako politológ so špecializáciou na Spojené štáty: „Na Ukrajine je mnoho územných problémov, je to krajina, ktorá mala veľké problémy sa skutočne zjednotiť, federalizovať, to treba povedať, a ešte dnes, ak spomenieme Podnestersko, Donbas alebo dokonca Krym, to sú územia, ktoré sa usilujú o to, aby sa stali súčasťou Ruskej federácie, či sa nám to páči, alebo nie, a tento proces treba vziať do úvahy, aby sme pochopili všetky základné procesy, vrátane ruského vojenského zasahovania.“ Podľa slov ďalšieho analytika: „Celkom jasne ide o otázku podpory samozvaných republík na Donbase a zabránenie ukrajinskému štátu, aby vo vzťahu k týmto dvom subjektom pokračoval v budúcnosti v politike…, ktorá spočíva v ich neustálom ostreľovaní počas posledných ôsmich rokov, takže ide v skutočnosti o neutralizáciu škodlivosti súčasného ukrajinského režimu.“ Podľa tohto analytika „ochrana Donbasu je veľmi dôležitá, a [ako] povedal prezident Putin, ide o neutralizáciu Ukrajiny, ktorú Moskva vníma od roku 2014 ako nepriateľský subjekt“. Dodáva, že na jednej strane „je tu snaha urovnať spor, ktorý sa nepodarilo vyriešiť rokovaním, a to z veľkej časti vinou Ukrajiny a jej západných sponzorov…, a tak sa Rusko rozhodlo konať a použiť silu“, a na druhej strane, že „pre Rusko je dôležité obnoviť určitú formu územného usporiadania, ktorá zohľadňuje prítomnosť významnej rusky hovoriacej menšiny“. Ďalší hosť, ktorý bol predstavený ako poradca pre oblasť strategického spravodajstva, uviedol: „Mnoho ľudí vníma to, čo sa deje, ako agresiu, ja to skôr považujem za obranu. …v dohodách z roku 1991 sa Spojené štáty zaviazali, že nedôjde k rozšíreniu NATO na východ, avšak to, čo sa deje dnes, najmä snaha Ukrajiny vstúpiť do NATO, svedčí o opaku.“ Podľa tohto hosťa: „Pokiaľ existujú separatistické tendencie, ktoré môžu Rusku pomôcť zabrať malý kúsok územia, koná dnes v rámci určitého druhu prevencie, zabezpečenia sa, čo do istej miery ospravedlňuje všetko, čo vidíme.“
Keywords

Summary



Keywords

1. Konanie – Vedľajšie účastníctvo – Podmienky prípustnosti

(Štatút Súdneho dvora, článok 40 ods. 2 a článok 53 ods. 1)

2. Konanie – Vedľajšie účastníctvo – Dotknuté osoby

(Štatút Súdneho dvora, článok 40 ods. 2)

Summary

1. Na základe článku 40 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora, ktorý sa na základe článku 53 prvého odseku tohto štatútu uplatní na konania pred Súdom prvého stupňa, môže akákoľvek iná osoba, ktorá preukáže oprávnený záujem na rozhodnutí danej veci, s výnimkou sporov medzi členskými štátmi, medzi orgánmi Spoločenstiev alebo medzi členskými štátmi a orgánmi Spoločenstiev, vstúpiť do konania ako vedľajší účastník.

Oprávnený záujem na rozhodnutí veci v zmysle článku 40 Štatútu Súdneho dvora sa chápe ako priamy a skutočný záujem na rozhodnutí vzhľadom na vyhovenie návrhom, na ktorých podporu je podaný návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania, a nie ako záujem vo vzťahu k predloženým žalobným dôvodom alebo tvrdeniam. V skutočnosti „rozhodnutím“ vo veci je potrebné rozumieť konečné rozhodnutie požadované od príslušného súdu tak, ako by bolo uvedené vo výroku rozsudku. V prvom rade je potrebné overiť, či je vedajší účastník konania priamo dotknutý napadanutým aktom a či je jeho oprávnený záujem na rozhodnutí vo veci nepochybný. Okrem toho je potrebné rozlišovať medzi osobami, ktoré podali návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania, preukazujúcimi priamy záujem na rozhodnutí o určitom akte, ktorého zrušenie sa žiada, a tými, ktorí len vďaka podobnostiam medzi ich situáciami a situáciami niektorého z účastníkov konania preukážu iba nepriamy záujem na rozhodnutí veci.

(pozri body 4, 15)

2. Pripúšťa sa vstup reprezentatívnych združení, ktorých cieľom je ochrana ich členov vo veciach kladenia zásadných otázok týkajúcich sa týchto členov.

(pozri bod 6)
Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Žaloba proti rozhodnutiu, ktorého výkon bol najskôr odložený a neskôr zrušený ex nunc v priebehu konania – Zánik akýchkoľvek nepriaznivých právnych účinkov pre žalobcu – Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou – Zastavenie konania

(Článok 230 ES)

2. Konanie – Trovy konania – Zastavenie konania – Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou z dôvodu zrušenia ex nunc napadnutého rozhodnutia – Zmena okolností, ktoré viedli k prijatiu tohto rozhodnutia – Znášanie vlastných trov konania každým účastníkom konania

(Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 87 ods. 6)

Summary

1. Žalobca môže mať záujem na zrušení aktu, ktorý bol v priebehu konania už zrušený ex nunc , ak môže zrušenie tohto aktu samo osebe mať právne následky.

Keďže bol výkon napadnutého rozhodnutia odložený, toto rozhodnutie nemohlo mať právne následky medzi odložením jeho výkonu a nadobudnutím účinnosti rozhodnutia, ktorým sa ruší ex nunc , takže pokiaľ pre žalobcu nepretrvávajú nepriaznivé dôsledky za obdobie pred odložením výkonu, žaloba sa stáva bezpredmetnou, z čoho vyplýva, že je potrebné zastaviť konanie.

(pozri body 38, 40, 41, 47, 49)

2. V prípade, že Komisia zrušila ex nunc v priebehu konania rozhodnutie týkajúce sa konania podľa článku 82 ES z dôvodu zmeny okolností, ktoré viedli k jeho prijatiu, teda stavu hospodárskej súťaže, a pokiaľ ani rozhodnutie o zrušení ex nunc , ani dokumenty v spise nepoukazujú na to, že Komisia uznala, že toto rozhodnutie bolo postihnuté nezákonnosťou v súvislosti s výhradami predloženými žalobcom, budú okolnosti veci správne posúdené, ak bude každý účastník konania znášať svoje vlastné trovy konania.

(pozri body 53, 55)
22

Komisia, ktorá nemá v úmysle špecificky popierať jedno alebo druhé z tvrdení, ktoré žalobcovia uvádzajú, aby odôvodnili to, že sa obrátili na pomoc viacerých poradcov, však poznamenáva, že len jeden pracovník Komisie vybavoval tento spisový materiál, pričom uvedený pracovník pracoval v širokej miere na tejto právnej veci sám a ostatní pracovníci mu pomáhali, len pokiaľ ide o niektoré aspekty spisového materiálu. Pochybuje o tom, že bolo nevyhnutné, aby boli žalobcovia počas pojednávania 23. septembra 2003 zastúpení dvoma poradcami, a to so zreteľom na skutočnosť, že predmetom tohto pojednávania bolo iba právne hľadisko týkajúce sa dôvodnosti žaloby. Nesúhlasí s návrhmi na náhradu straty na príjme a náhradu cestovných nákladov troch zástupcov žalobcov bez odbornej kvalifikácie. Pokiaľ ide o návrhy, ktoré sa týkajú trov tohto konania, v ktorom sa rozhoduje o určenie výšky trov konania, ich výška je príliš vysoká.
Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Žaloba podaná združením podnikov, ktoré malo účasť na postupe prijatia aktu – Prípustnosť – Podmienky

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

2. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Žaloba podaná subjektmi osobitne dotknutými napadnutým nariadením – Neprípustnosť

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

Summary

1. Žaloba o neplatnosť podaná združením podnikov môže byť prípustná, ak malo toto združenie účasť na postupe vedúcom k prijatiu napadnutého aktu, najmenej v troch prípadoch: ak mu ustanovenie právneho predpisu výslovne priznáva viaceré oprávnenia procesnej povahy, ak je samotné združenie individualizované z dôvodu zásahu do jeho vlastných záujmov ako združenia, najmä preto, že jeho postavenie vyjednávača bolo ovplyvnené napadnutým aktom, alebo ak združenie reprezentuje záujmy podnikov, ktoré majú aktívnu legitimáciu.

Z tohto hľadiska zásah do postavenia vyjednávača prináležiaceho združeniu, ktoré malo účasť na postupe vedúcom k prijatiu napadnutého aktu, môže ovplyvniť špecifické záujmy tohto združenia len vtedy, keď je jeho postavenie vyjednávača jasne vymedzené a úzko spojené so samotným predmetom príslušného aktu. Obyčajné poskytnutie informácií inštitúciám Spoločenstva, ako aj dotknutým vnútroštátnym orgánom zo strany združenia počas legislatívneho postupu vedúceho k prijatiu napadnutého aktu preto nepostačuje na to, aby bolo preukázané, že tento akt môže ovplyvniť jasne vymedzené postavenie združenia ako vyjednávača.

(pozri body 44, 47, 49)

2. Skutočnosť, že určité subjekty sú nariadením ekonomicky viac dotknuté ako iné, nepostačuje na vyvodenie záveru, že sa ich tento akt osobne týka v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES. Okrem toho nie sú osobne dotknuté ani vtedy, ak majú povinnosť zastaviť samostatnú hospodársku činnosť, ktorú vykonávajú na základe povolenia vydaného vnútroštátnym orgánom.

(pozri body 53 – 54)
Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o náhradu škody – Predmet – Návrh na náhradu škody vzniknutej v dôsledku spoločnej pozície – Nedostatok právomoci sudcu Spoločenstva – Neexistencia účinného právneho prostriedku nápravy – Vyhlásenie Rady o práve na náhradu škody – Neexistencia vplyvu – Právomoc sudcu Spoločenstva rozhodovať o žalobe o náhradu škody založenej na nerešpektovaní právomocí Spoločenstva Radou

(Články 5 EÚ, 34 EÚ a 46 EÚ)

2. Európska únia – Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach – Právny základ – Článok 34 EÚ – Povinnosť dodržiavať ustanovenia Spoločenstva

[Článok 61 písm. e) ES; článok 34 EÚ; spoločná pozícia Rady 2001/931/SZBP, článok 4]

Summary

1. Súd prvého stupňa zjavne nemá právomoc rozhodovať o žalobe o náhradu škody, ktorá sa týka ujmy prípadne spôsobenej spoločnou pozíciou prijatou na základe článku 34 EÚ, pretože podľa článku 46 EÚ nie je v rámci hlavy VI Zmluvy EÚ stanovená žiadna žaloba o náhradu škody.

Aj keď je pravdepodobné, že to má za následok neexistenciu účinného právneho prostriedku nápravy, táto situácia nemôže v právnom systéme, ktorý je založený na zásade delegovanej právomoci, ako to vyplýva z článku 5 EÚ, sama osebe založiť právo na vlastnú právomoc Spoločenstva.

Vyhlásenie Rady o práve na náhradu škody, uvedené v prílohe zápisnice zo zasadnutia, na ktorom bola prijatá spoločná pozícia, je vzhľadom na to, že sa neodráža v znení uvedeného ustanovenia, takisto neúčinné. Navyše, toto vyhlásenie nemôže zaviesť žiadnu žalobu pred súdmi Spoločenstva, pretože by to bolo v rozpore so súdnym systémom stanoveným Zmluvou EÚ.

Naproti tomu má Súd prvého stupňa právomoc rozhodovať o takejto žalobe o náhradu škody, ak sa žalobcovia odvolajú na prekročenie právomocí Spoločenstva. Súdy Spoločenstva majú totiž právomoc preskúmať obsah právneho aktu prijatého v rámci Zmluvy EÚ s cieľom overiť, či sa tento akt netýka právomocí Spoločenstva.

(pozri body 33 – 34, 36, 38 – 41)

2. Prijatie spoločnej pozície Radou môže byť nezákonným zásahom do právomocí Spoločenstva len vtedy, ak by bolo vykonané namiesto aktu založeného na ustanovení Zmluvy ES, ktorý sa mal povinne prijať, či už alternatívne alebo súčasne.

Spoločnú pozíciu upravujúcu policajnú a súdnu pomoc medzi členskými štátmi podľa článku 34 EÚ nemožno považovať za nezlučiteľnú s úpravou právomocí Spoločenstva obsiahnutou v Zmluve ES, pretože nezávisle od otázky, či by opatrenia tohto druhu mohli byť prípadne založené na článku 308 ES, článok 61 písm. e) ES výslovne uvádza, že Rada prijme opatrenia v oblasti policajnej a súdnej spolupráce v trestných veciach v súlade s ustanoveniami Zmluvy EÚ.

(pozri body 45 – 46)
Žaloba o neplatnosť podaná fyzickou alebo právnickou osobou je prípustná len vtedy, ak táto osoba má právny záujem na zrušení napadnutého aktu. Nato, aby taký právny záujem mohol existovať, musí byť samotné zrušenie aktu spôsobilé vyvolať právne následky alebo inými slovami, žaloba musí byť spôsobilá, v prípade úspešného výsledku, priniesť prospech pre toho účastníka konania, ktorý ju podal.

Z toho vyplýva, že neprípustnou je žaloba o neplatnosť podaná výrobcami vín pochádzajúcich z kantónu Vaud vo Švajčiarsku, ktoré sú uvádzané na trh pod názvom „champagne“, vaudskou obcou Champagne, vinárskym združením, ako aj združením na obranu tohto názvu proti rozhodnutiu 2002/309, keďže toto rozhodnutie schvaľuje v mene Európskeho spoločenstva článok 5 ods. 8 prílohy 7 Dohody medzi Spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o obchode s poľnohospodárskymi výrobkami, ktorého jediným účinkom je, že na prechodné obdobie dvoch rokov povoľuje pod názvom „champagne“ uvádzať na trh mimo územia Spoločenstva niektoré vína pochádzajúce z kantónu Vaud.

Toto ustanovenie totiž predstavuje istú úpravu exkluzívnej ochrany v prospech niektorých vín pochádzajúcich z kantónu Vaud, ktorá na základe článku 5 ods. 1 až 3 prílohy 7 dohody platí pre názov „champagne“ uvedený v zozname výrobkov vinárskeho sektora s pôvodom v Spoločenstve v dodatku 2 tej istej prílohy. Za týchto okolností vyslovenie neplatnosti rozhodnutia 2002/309, v rozsahu v akom schvaľuje uvedené ustanovenie, by nielenže neprinieslo žalobcom žiadny úžitok, ale bolo by im dokonca na škodu, pretože by zrušilo prechodné obdobie, ktoré v ich prospech zavádza.

(pozri body 39, 52, 53)
Keywords

Summary



Keywords

Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Žaloba združenia, ktoré presadzuje všeobecné záujmy skupiny fyzických alebo právnických osôb – Podmienka – Aktívna legitimácia jeho jednotlivých členov – Zohľadnenie aktívnej legitimácie bývalých členov – Vylúčenie

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

Summary

Na združenie založené na presadzovanie kolektívnych záujmov niektorej skupiny osôb podliehajúcich súdnej právomoci nemožno hľadieť tak, že sa ho v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES osobne týka akt ovplyvňujúci všeobecné záujmy tejto skupiny, a preto nie je prípustné, aby podalo žalobu o neplatnosť, ak to nemôžu urobiť jeho členovia osobne. V tejto súvislosti nemožno pripustiť, aby minulá príslušnosť osoby k združeniu umožnila tomuto združeniu odvolávať sa na prípadné konanie tejto osoby. Pripustenie takejto úvahy by totiž viedlo k tomu, že združeniu by sa poskytlo určité trvalé právo konať, a to napriek skutočnosti, že toto združenie už nemôže tvrdiť, že zastupuje záujmy svojho bývalého člena.

(pozri body 27, 32)
93

Len tá skutočnosť, že uplatnením formálneho prostriedku nadobudnutia platnosti stanoveného v článku 17 ods. 1 druhej vete dohody, v zmysle ktorého má dohoda nadobudnúť platnosť v prvý deň druhého mesiaca nasledujúceho po poslednom oznámení uloženia nástrojov ratifikácie alebo schválenia siedmich sektorových dohôd, napadnuté rozhodnutie privodilo nadobudnutie jej platnosti, nemôže mať žiadny dosah na vyššie formulovanú všeobecnú zásadu, podľa ktorej je každý štát v zásade jediný príslušný jednostranne zavádzať záväzné právne normy na svojom území. Aj keby totiž bolo možné pripustiť, že na základe článku 17 dohody by zrušenie napadnutého rozhodnutia mohlo ako také mať za následok pozastavenie jej účinnosti, je nevyhnutné konštatovať, že jednak by to tak bolo aj v prípade zrušenia rozhodnutia o ratifikácii dohody prijatého Švajčiarskou konfederáciou a jednak a predovšetkým, že táto možnosť by bola iba dôsledkom procesných a formálnych podmienok nadobudnutia platnosti dohody a zjavne by nemohla viesť k záveru, že rozsah pôsobnosti napadnutého rozhodnutia siaha aj na územie Švajčiarska.
Keywords

Summary



Keywords

1. Konanie – Predloženie stanovísk právnych servisov inštitúcií Spoločenstva Súdu prvého stupňa – Podmienky

2. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Výklad contra legem podmienky nevyhnutnosti byť osobne dotknutý – Neprípustnosť

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

3. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Akt predsedníctva Európskeho parlamentu, ktorý mení podmienky použitia finančných prostriedkov rozpočtovej položky politickými skupinami a nezávislými poslancami – Žaloby podané nezávislými poslancami – Neprípustnosť

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

Summary

1. Bolo by v rozpore s verejným záujmom, ktorý ukladá, aby inštitúcie mohli využívať nezávislé stanoviská svojich právnych servisov, keby sa pripustilo, aby v spore pred Súdom prvého stupňa takéto vnútorné dokumenty predkladali iné subjekty ako servisy, na žiadosť ktorých boli vyhotovené, bez toho, aby bolo ich predloženie povolené dotknutou inštitúciou alebo nariadené súdom.

(pozri bod 34)

2. Zo znenia samotného článku 230 štvrtého odseku ES vyplýva, že fyzická alebo právnická osoba je oprávnená podať žalobu o neplatnosť aktu, ktorý nie je rozhodnutím, ktoré by jej bolo určené, iba vtedy, ak sa jej tento akt týka nielen priamo, ale aj osobne tak, že výklad tohto ustanovenia nemôže viesť k vylúčeniu tejto druhej podmienky, ktorá je výslovne stanovená v Zmluve, bez toho, aby došlo k prekročeniu právomocí, ktoré Zmluva priznáva súdom Spoločenstva.

(pozri bod 62)

3. Subjekty, ktorým akt nie je určený, môžu tvrdiť, že sa ich osobne týka, iba ak sa ich tento akt týka z dôvodu určitých osobných vlastností alebo skutkových okolností, ktoré ich odlišujú od všetkých ostatných osôb, a tým ich individualizujú obdobným spôsobom ako subjekt, ktorému je akt určený.

Z tohto hľadiska akt prijatý predsedníctvom Európskeho parlamentu a meniaci podmienky použitia finančných prostriedkov rozpočtovej položky politickými skupinami a nezávislými poslancami sa vzťahuje na jedných aj druhých všeobecným spôsobom a do budúcnosti. Týka sa teda tak budúcich politických skupín a nezávislých poslancov, ako aj tých, ktorí tvoria súčasť Parlamentu v okamihu jeho prijatia, takže sa netýka osobne žiadneho z nich. Aj postavenie nezávislých poslancov nie je vlastnosťou, ktorá by individualizovala žalobcov obdobným spôsobom, akým by bol individualizovaný subjekt, ktorému je akt určený.

(pozri body 63, 65, 66)
Keywords

Summary



Keywords

Ochranná známka Spoločenstva – Opravné prostriedky – Žaloba pred sudcom Spoločenstva – Prevod predmetného práva z duševného vlastníctva – Zámena pôvodného majiteľa práva právnym nástupcom – Potreba uznesenia Súdu prvého stupňa

(Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 115 a 116, nariadenie Rady č. 40/94, článok 63)

Summary

V prípade, ak je právo z duševného vlastníctva dotknuté žalobou proti rozhodnutiu odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) v námietkovom konaní predmetom prevodu, je možné uznesením vyhovieť návrhu na vstup nového majiteľa tohto práva, ktorý je právnym nástupcom v konaní pred odvolacím senátom, do konania pred Súdom prvého stupňa namiesto prevádzajúceho v prípade, ak pôvodný majiteľ práva proti takémuto postupu nenamieta a Súd prvého stupňa to považuje po vypočutí ostatných účastníkov konania za vhodné.

Keďže v Štatúte Súdneho dvora ani v Rokovacom poriadku Súdu prvého stupňa neexistuje ustanovenie, ktoré by výslovne upravovalo zámenu účastníka konania, mali by sa analogicky použiť ustanovenia článkov 115 a 116 rokovacieho poriadku. Predovšetkým ten, kto navrhuje, aby vstúpil do konania namiesto predchádzajúceho žalobcu, musí prijať stav konania, v ktorom sa nachádza v čase zámeny.

(pozri body 8 ‑ 9)