ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Městský soud v Praze — Česká republika) — CS a i./České aerolinie a.s.

(Vec C-502/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Doprava - Spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 5 ods. 1 písm. c) - Článok 7 ods. 1 - Právo na náhradu - Let s priamymi prípojmi - Let pozostávajúci z dvoch letov prevádzkovaných rôznymi leteckými dopravcami - Veľké meškanie pri druhom lete s miestami odletu a príletu mimo Európskej únie prevádzkovanom dopravcom so sídlom v tretej krajine)

(2019/C 305/32)

Jazyk konania: čeština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Městský soud v Prahe

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: CS, DR, EQ, FP, GO, HN, IM, JL, KK, LJ, MI

Žalovaná: České aerolinie a.s.

Výrok rozsudku

Článok 5 ods. 1 písm. c) a článok 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, v spojení s článkom 3 ods. 5 nariadenia č. 261/2004 sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade letu s priamym prípojom pozostávajúceho z dvoch letov objednanými v rámci jedinej rezervácie a smerujúceho z letiska umiestneného na území členského štátu na letisko umiestnené v tretej krajine cez letisko v inej tretej krajine, môže cestujúci, ktorý na konečné cieľové miesto dorazil s meškaním v rozsahu troch hodín alebo viac vzniknutým počas druhého letu zabezpečovaného v rámci dohody o spoločnom využívaní kódu dopravcom so sídlom v tretej krajine, uplatniť svoj nárok na náhradu podľa tohto nariadenia voči leteckému dopravcovi Spoločenstva, ktorý uskutočnil prvý let.

(1) Ú. v. EÚ C 341, 24.9.2018.
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. júla 2019 — Európska komisia/NEX International Limited, predtým Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd

(Vec C-39/18 P) (1)

(„Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie úrokových derivátov denominovaných v japonských jenoch - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Zodpovednosť podniku za jeho úlohu subjektu, ktorý uľahčil kartel - Výpočet pokuty - Povinnosť odôvodnenia“)

(2019/C 305/15)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Mongin, M. Farley, T. Christoforou a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

Ďalší účastníci konania: NEX International Limited, predtým Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd (v zastúpení: C. Riis-Madsen, advokat a S. Frank, avocat)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.
Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo) — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

(Vec C-316/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Výdavky na správu finančného fondu, ktorý realizuje investície na účely pokrytia nákladov na všetky transakcie uskutočnené zdaniteľnou osobou na výstupe - Všeobecné výdavky)

(2019/C 305/26)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Žalovaný: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

Výrok rozsudku

Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že zdaniteľná osoba vykonávajúca tak činnosť podliehajúcu dani z pridanej hodnoty, ako aj činnosť oslobodenú od tejto dane, ktorá investuje prijaté dary a granty tak, že ich vloží do fondu a využíva príjem vytvorený týmto fondom na pokrytie nákladov na všetky tieto činnosti, nie je oprávnená odpočítať si z titulu všeobecných výdavkov daň z pridanej hodnoty zaplatenú na vstupe v súvislosti s výdavkami na túto investíciu.

(1) Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.
C 305/12

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht — Nemecko) — Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung/Hauptzollamt Frankfurt am Main

(Vec C-26/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Články 202 a 203 - Clá na dovoz - Vznik colného dlhu z dôvodu nedodržania colných predpisov - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 ods. 1 písm. d) a článok 30 - DPH pri dovoze - Zdaniteľná udalosť - Pojem „dovoz“ tovaru - Podmienka vstupu tovaru do hospodárskeho obehu Európskej únie - Preprava tohto tovaru do iného členského štátu než toho, v ktorom vznikol colný dlh)

(2019/C 305/14)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Hessisches Finanzgericht

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung

Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt am Main

Výrok rozsudku

Článok 2 ods. 1 písm. d) a článok 30 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že pri vstupe tovaru na územie Európskej únie nestačí na to, aby bolo možné usúdiť, že tovar vstúpil do hospodárskeho obehu Únie v určitom členskom štáte, že tento tovar bol predmetom porušenia colných predpisov v danom členskom štáte, čo viedlo k vzniku colného dlhu pri dovoze v tomto členskom štáte, ak sa preukázalo, že ten istý tovar bol prepravený do iného členského štátu, jeho konečného miesta určenia, kde došlo k jeho spotrebovaniu a k vzniku daňovej povinnosti týkajúcej sa dane z pridanej hodnoty pri dovoze vzťahujúcej sa na tento tovar teda došlo až v tomto inom členskom štáte.

(1) Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.
C 383/20

Rozsudok Súdneho dvora (Veľká komora) z 10. septembra 2019 – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Rada Európskej únie, Európska komisia

(Vec C-123/18 P) (1)

(Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Náhrada ujmy, ktorú údajne utrpela odvolateľka v dôsledku zaradenia jej obchodného mena na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Žaloba o náhradu škody - Podmienky nevyhnutné pre vznik mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie - Pojem „dostatočne závažné porušenie právnej normy Únie“ - Posúdenie - Pojem „vlastnená alebo kontrolovaná spoločnosť“ - Povinnosť odôvodnenia)

(2019/C 383/20)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Odvolateľka: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (v zastúpení: M. Schlingmann, Rechsanwalt)

Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Tricot, M. Kellerbauer a C. Zadra, neskôr M. Tricot, C. Hödlmayr a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 13. decembra 2017, HTTS/Rada (T-692/15, EU:T:2017:890), sa zrušuje.

2. Vec sa vracia na ďalšie konanie Všeobecnému súdu Európskej únie.

3. O trovách konania sa rozhodne neskôr.

(1) Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.
—

nedbala na to, aby sa v oblasti potláčania škodcov vykonalo okamžite odstránenie aspoň všetkých rastlín, ktorých napadnutie baktériou Xylella fastidiosa bolo zistené, ak sa nachádzajú v zamorenej zóne, vo vzdialenosti maximálne 20 kilometrov od hranice medzi touto zamorenou zónou a zvyškom územia Únie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 2 písm. c) vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/789 z 18. mája 2015 týkajúceho sa opatrení proti zavlečeniu organizmu Xylella fastidiosa [Wells a i.] do Únie a jeho rozšíreniu na jej území, zmeneného vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2016/764 z 12. mája 2016, a
C 383/18

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande) – Írsko) – Nalini Chenchooliah/Minister for Justice and Equality

(Vec C-94/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Článok 21 ZFEÚ - Právo občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členského štátu - Smernica 2004/38/ES - Článok 3 ods. 1 a články 15, 27, 28, 30 a 31 - Pojem „oprávnená osoba“ - Štátny príslušník tretieho štátu, ktorý je manželským partnerom občana Únie, ktorý vykonával svoju slobodu pohybu - Návrat občana Únie do členského štátu, ktorého je štátnym príslušníkom a v ktorom si odpykáva trest odňatia slobody - Požiadavky na hostiteľský členský štát podľa smernice 2004/38/ES pri prijímaní rozhodnutia o vyhostení uvedeného štátneho príslušníka tretieho štátu)

(2019/C 383/18)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court (Irlande)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Nalini Chenchooliah

Žalovaný: Minister for Justice and Equality

Výrok rozsudku

Článok 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na rozhodnutie o vyhostení prijaté voči štátnemu príslušníkovi tretieho štátu z dôvodu, že tento štátny príslušník už nemá právo na pobyt na základe uvedenej smernice, a to v takej situácii, o akú ide vo veci samej, keď sa tento štátny príslušník zosobášil s občanom Únie v čase, keď tento občan využil svoju slobodu pohybu tým, že prišiel do hostiteľského členského štátu a zdržiaval sa v ňom spolu s uvedeným štátnym príslušníkom, pričom tento občan sa následne vrátil do členského štátu, ktorého je štátnym príslušníkom. Z toho vyplýva, že príslušné záruky stanovené v článkoch 30 a 31 smernice 2004/38 treba uplatniť v rámci prijímania takéhoto rozhodnutia o vyhostení, ktoré v žiadnom prípade nemôže obsahovať zákaz vstupu na územie.

(1) Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.
1.

Portugalská republika si tým, že neoznačila 61 lokalít európskeho významu, ktoré Európska komisia uviedla v rozhodnutí Komisie 2004/813/ES zo 7. decembra 2004, ktorým sa prijíma v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS zoznam lokalít európskeho významu pre atlantický biogeografický región a v rozhodnutí Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť čo najskôr, najneskôr však do šiestich rokov po prijatí týchto rozhodnutí, za osobitne chránené územia, a tým, že neprijala potrebné opatrenia spĺňajúce ekologické požiadavky týchto druhov prirodzených biotopov podľa prílohy I smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín a druhov uvedených v prílohe II tejto smernice, ktoré sa vyskytujú v týchto lokalitách európskeho významu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 a článku 6 ods. 1 uvedenej smernice.
2.

Článok 2 ods. 2 písm. b) bod ii) smernice 2000/78 sa má vykladať v tom zmysle, že prepustenie zamestnankyne so zdravotným postihnutím z „objektívnych dôvodov“ z dôvodu, že na túto zamestnankyňu sa uplatnia kritériá výberu, ktoré zamestnávateľ zohľadnil pri určení osôb, ktoré majú byť prepustené, a to vykazovať nižšiu produktivitu, ako je určitá úroveň, nižšiu všestrannosť v rámci pracovných miest v podniku, ako aj vysokú mieru neprítomnosti v práci, predstavuje nepriamu diskrimináciu založenú na zdravotnom postihnutí v zmysle tohto ustanovenia, iba ak zamestnávateľ predtým prijal voči tejto zamestnankyni primerané prispôsobenia v zmysle článku 5 uvedenej smernice na uplatnenie zásady rovnakého zaobchádzania vo vzťahu k osobám so zdravotným postihnutím, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.
C 399/16

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal - Spojené kráľovstvo) – The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Henrika Dakneviciute

(Vec C-544/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Samostatná zárobková činnosť - Štátna príslušníčka členského štátu, ktorá ukončila svoju samostatnú zárobkovú činnosť z dôvodu telesných obmedzení súvisiacich s pokročilým štádiom tehotenstva a stavom po pôrode - Zachovanie postavenia osoby vykonávajúcej samostatnú zárobkovú činnosť)

(2019/C 399/18)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Upper Tribunal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Žalovaná: Henrika Dakneviciute

Výrok rozsudku

Článok 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že žena, ktorá prestala vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť z dôvodu telesných obmedzení súvisiacich s jej pokročilým štádiom tehotenstva a stavom po pôrode, si zachová postavenie osoby vykonávajúcej samostatnú zárobkovú činnosť, ak sa po narodení dieťaťa v primeranom čase vráti k tejto činnosti alebo si nájde inú samostatnú zárobkovú činnosť alebo zamestnanie.

(1) Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018.
C 399/18

Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 18. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – AQ (C-662/18), DN (C-672/18)/Ministre de l’Action et des Comptes publics

(spojené veci C-662/18 a C-672/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priame dane - Smernica 90/434/EHS - Smernica 2009/133/ES - Článok 8 - Kapitálové zisky v súvislosti s operáciami výmeny cenných papierov - Prevod cenných papierov získaných pri výmene - Kapitálový zisk, na ktorý sa uplatňuje odklad zdanenia - Zdanenie akcionárov - Zdanenie podľa rôznych pravidiel týkajúcich sa základu dane a sadzieb - Zníženia základu dane zohľadňujúce dobu trvania držby cenných papierov)

(2019/C 399/21)

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Conseil d’État

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: AQ (C-662/18), DN (C-672/18)

Žalovaný: Ministre de l’Action et des Comptes publics

Výrok rozsudku

Článok 8 ods. 1 a 6 smernice Rady 2009/133/ES z 19. októbra 2009 o spoločnom systéme zdaňovania, uplatniteľnom pri zlučovaní, rozdeľovaní, čiastočnom rozdeľovaní, prevode aktív a výmene akcií spoločností rôznych členských štátov a pri premiestnení sídla SE alebo SCE medzi členskými štátmi, článok 8 ods. 1 a článok 8 ods. 2 druhý pododsek smernice Rady 90/434/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov sa majú vykladať v tom zmysle, že v rámci operácie výmeny cenných papierov vyžadujú, aby sa na kapitálový zisk súvisiaci s vymenenými cennými papiermi, na ktorý sa uplatňuje odklad zdanenia, ako aj na kapitálový zisk vyplývajúci z prevodu cenných papierov získaných pri výmene, uplatňovalo rovnaké daňové zaobchádzanie, pokiaľ ide o sadzbu dane a uplatnenie daňového zvýhodnenia s cieľom zohľadniť dobu trvania držby cenných papierov, ako by sa uplatňovalo na kapitálový zisk, ktorý by bol dosiahnutý pri prevode cenných papierov existujúcich pred operáciou výmeny, ak by k nej nedošlo.

(1) Ú. v. EÚ C 4, 7.1.2019.

Ú. v. EÚ C 25, 21.1.2019.
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Spojené kráľovstvo) – Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

(Vec C-171/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Článok 119 Zmluvy o ES (zmenený, teraz článok 141 ES) - Pracovníci mužského a ženského pohlavia - Rovnosť odmeňovania - Súkromný podnikový systém starobných dôchodkov - Obvyklý vek odchodu do dôchodku v závislosti od pohlavia - Dátum prijatia opatrení na obnovu rovnosti zaobchádzania - Retroaktívne zjednotenie tohto veku na úroveň veku osôb, ktoré boli predtým znevýhodnené)

(2019/C 423/08)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Safeway Ltd

Žalovaní: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

Výrok rozsudku

Článok 119 Zmluvy o ES (zmenený, teraz článok 141 ES) sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade neexistencie objektívneho odôvodnenia bráni tomu, aby bolo v rámci systému dôchodkového zabezpečenia prijaté opatrenie – s cieľom ukončiť diskrimináciu, ktorá je v rozpore s týmto ustanovením a ktorá vyplýva zo stanovenia odlišného obvyklého veku odchodu do dôchodku v závislosti od pohlavia – prostredníctvom ktorého sa retroaktívne zjednocuje obvyklý vek odchodu do dôchodku poistencov tohto systému na úroveň obvyklého veku odchodu do dôchodku osôb patriacich do kategórie, ktorá bola predtým znevýhodnená, za obdobie od oznámenia tohto opatrenia do jeho prijatia, a to aj v prípade, že je takéto opatrenie povolené vnútroštátnym právom a aktom, ktorým sa zriaďuje tento systém dôchodkového zabezpečenia.

(1) Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland – Spojené kráľovstvo) – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department

(Vec C-93/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Smernica 2004/38/ES - Právo pobytu štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý je priamym príbuzným maloletých občanov Únie po vzostupnej línii - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Podmienka dostatočných zdrojov - Zdroje tvorené príjmami z práce vykonávanej bez povolenia na pobyt a pracovného povolenia)

(2019/C 413/08)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal in Northern Ireland

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Ermira Bajratari

Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

za účasti: Aire Centre

Výrok rozsudku

Článok 7 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že maloletý občan Únie má dostatočné zdroje na to, aby sa nestal neprimeranou záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu počas obdobia svojho pobytu, aj keď tieto zdroje pochádzajú z príjmov z činnosti, ktorú v tomto členskom štáte protizákonne vykonáva jeho otec, štátny príslušník tretej krajiny, bez povolenia na pobyt a bez pracovného povolenia.

(1) Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.
3.

Článok 52 ods. 2 až 4 nariadenia č. 1107/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že držiteľovi povolenia na paralelný obchod prináleží, aby predložil novú úplnú žiadosť, pričom poskytne informácie uvedené v odseku 4 tohto článku s cieľom preukázať, že dotknuté prípravky sú naďalej „identické“ v zmysle odseku 3 uvedeného článku, a to bez toho, aby bola dotknutá možnosť príslušného orgánu požiadať členský štát pôvodu dovážaného prípravku o informácie potrebné na posúdenie totožnosti týchto výrobkov. V prípade napadnutia rozhodnutia o udelení povolenia na paralelný obchod, sú to práve vnútroštátne pravidlá dotknutého členského štátu, ktoré sa uplatnia v oblasti dôkazného bremena, pokiaľ sú v súlade so zásadou ekvivalencie a prakticky neznemožňujú alebo nadmerne nesťažujú výkon práv, ktoré priznáva právny poriadok Únie.
C 432/7

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte – Taliansko) – Prato Nevoso Termo Energy Srl/Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte

(Vec C-212/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2008/98/ES - Odpady - Chemicky spracované odpadové rastlinné oleje - Článok 6 ods. 1 a 4 - Koniec stavu odpadu - Smernica 2009/28/ES - Podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov - Článok 13 - Vnútroštátne postupy schvaľovania a vydávania osvedčení a povolení, ktoré sa uplatňujú vo vzťahu k zariadeniam na výrobu elektriny a tepla alebo chladu z obnoviteľných zdrojov energie - Používanie biokvapaliny ako palivového zdroja elektrárne)

(2019/C 432/07)

Jazyk konania: taliančina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Prato Nevoso Termo Energy Srl

Žalované: Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte

za účasti: Comune di Frabosa Sottana

Výrok rozsudku

Článok 6 ods. 1 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc a článok 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1513 z 9. septembra 2015, v ich vzájomnej súvislosti sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej žiadosť o povolenie s cieľom nahradiť metán ako palivový zdroj zariadenia na výrobu elektrickej energie vypúšťajúceho emisie do atmosféry za látku získanú chemickým spracovaním odpadových rastlinných olejov musí byť zamietnutá z dôvodu, že táto látka nie je predmetom zápisu do zoznamu kategórií palív pochádzajúcich z biomasy, ktoré boli povolené na tento účel, a že tento zoznam môže byť upravený len ministerskou vyhláškou, ktorej postup prijímania nie je koordinovaný so správnym konaním o povolení používania takej látky ako paliva, ak sa členský štát mohol bez toho, aby sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia domnievať, že nebolo preukázané, že používanie uvedeného rastlinného oleja za takých okolností spĺňalo podmienky stanovené v článku 6 ods. 1 smernice 2008/98 a najmä že nemá nijaký možný škodlivý účinok na životné prostredie a zdravie ľudí. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či ide o taký prípad vo veci samej.

(1) Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.