ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
50.

Hoci sa táto judikatúra môže zdať relatívne prísna vzhľadom na atmosféru spolupráce, ktorá ovláda konanie upravené článkom 267 ZFEÚ, spočíva v podstate na rešpektovaní rozdelenia právomocí medzi normotvorcu a súdy Únie. Okolnosť, že vo francúzskych zámorských oblastiach sa uplatňuje DPH, teda nijako neznamená, že by Súdny dvor bol iba na základe želania vnútroštátneho súdu, akokoľvek dobromyseľného, oprávnený vykladať pojmy práva Únie obsiahnuté v šiestej smernici a v smernici DPH v situácii, keď normotvorca Únie výslovne vylúčil tieto oblasti z pôsobnosti uvedených smerníc a keď navyše žiadna skutočnosť neumožňuje Súdnemu dvoru ubezpečiť sa, že francúzske právo obsahuje priamy a nepodmienený odkaz na ustanovenia týchto aktov, ktorých výklad požaduje vnútroštátny súd. Ak by Súdny dvor mal odpovedať na každú prejudiciálnu otázku týkajúcu sa DPH iba z dôvodu, že táto daň sa uplatňuje v zámorských oblastiach, odporovalo by to výslovnému rozhodnutiu normotvorcu Únie vylúčiť tieto oblasti z pôsobnosti spoločného systému DPH zavedeného šiestou smernicou a smernicou o DPH.
4.

Článok 45 („Osobná spôsobilosť záujemcu alebo uchádzača“) stanovuje: „1. Z účasti v zadávacom konaní je vylúčený každý záujemca alebo uchádzač, o ktorom verejný obstarávateľ vie, že bol právoplatným rozsudkom odsúdený z jedného alebo viacerých z týchto dôvodov: a) z dôvodu účasti v zločineckej organizácii v zmysle článku 2 ods. 1 jednotnej akcie Rady 98/733/SVV…; b) korupcia v zmysle článku 3 aktu Rady z 26. mája 1997… a článku 3 ods. 1 jednotnej akcie Rady 98/742/SVV…; c) podvod v zmysle článku 1 Dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev…; d) pranie špinavých peňazí v zmysle článku 1 smernice Rady 91/308/EHS z 10. júna 1991 o predchádzaní zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí…. Členské štáty bližšie určia vykonávacie podmienky pre tento odsek v súlade so svojím vnútroštátnym právom a s ohľadom na právo Spoločenstva. Môžu ustanoviť výnimku z požiadavky uvedenej v prvom pododseku z dôvodu nadradených požiadaviek vo všeobecnom záujme. Na účely tohto odseku verejní obstarávatelia požiadajú záujemcov alebo uchádzačov, kde to prichádza do úvahy, aby predložili doklady uvedené v odseku 3, a ak majú pochybnosti o osobnej spôsobilosti záujemcov alebo uchádzačov, môžu tiež požiadať príslušné orgány o informácie o osobnej spôsobilosti záujemcov alebo uchádzačov, ktoré považujú za potrebné. Ak sa informácie týkajú záujemcu alebo uchádzača, ktorý má sídlo v inom štáte ako verejný obstarávateľ, tento verejný obstarávateľ môže požiadať o spoluprácu príslušné orgány. So zreteľom na vnútroštátne právne predpisy členského štátu, v ktorom sú záujemcovia alebo uchádzači usadení, takéto žiadosti sa týkajú právnických a/alebo fyzických osôb, vrátane, kde to prichádza do úvahy, riaditeľov podnikov a každej osoby, ktorá je oprávnená zastupovať záujemcu alebo uchádzača, prijímať v jeho mene rozhodnutia alebo ho kontrolovať. 2. Každý hospodársky subjekt môže byť z účasti v zadávacom konaní vylúčený, ak: … c) bol konečným a právoplatným rozsudkom v súlade s právnymi predpismi krajiny uznaný vinným zo spáchania trestného činu, ktorého skutková podstata súvisí s podnikaním; d) bol uznaný vinným zo závažného porušenia odborných povinností, ktoré verejní obstarávatelia dokážu preukázať akýmikoľvek prostriedkami; … g) bol uznaný vinným zo skresľovania skutočností pri poskytovaní informácií požadovaných podľa tohto oddielu alebo ich neposkytnutia.“
27.

V tejto súvislosti by Súdny dvor mohol uplatniť rôzne spôsoby výkladu. Na jednej strane by sa článok 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95 mohol vykladať extenzívnejšie, ako to navrhujem nižšie v týchto návrhoch. Na druhej strane by Súdny dvor mohol uznať možnosť zohľadniť v rámci preskúmania rozlišovacej spôsobilosti označenia v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) tejto smernice záujem na zachovaní voľnej dostupnosti niektorých označení v prípade všetkých označení, ktoré splývajú so vzhľadom daného tovaru, ba dokonca aj v prípade iných kategórií označení, ktorých dostupnosť je obmedzená. ( 10 )
9.

Platnosť a účinnosť ustanovení rozhodnutia 2011/273 bola následne predĺžená ustanoveniami rozhodnutia 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 ( 8 ) na obdobie do 1. decembra 2012, ustanoveniami rozhodnutia 2012/739/SZBP z 29. novembra 2012 ( 9 ) na obdobie do 1. marca 2013 a napokon ustanoveniami rozhodnutia 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 (ďalej len „rozhodnutie z roku 2013“) ( 10 ) na obdobie do 1. júna 2014. Platnosť a účinnosť rozhodnutia z roku 2013 bola následne predĺžená rozhodnutím 2014/309/SZBP z 28. mája 2014 ( 11 ) do 1. júna 2015.
26.

V súvislosti s predmetným opravným prostriedkom sa Belgické kráľovstvo odvolalo na druhú námietku neprípustnosti, ktorú založilo tiež na neexistencii záujmu na žalobe, pričom okrem iného tvrdilo, že v prípade zrušenia príkazu na opustenie územia by nemalo inú možnosť, ako znovu prijať to isté rozhodnutie. Právna úprava, o ktorú ide vo veci samej, mu totiž ukladá povinnosť vydať príkaz na opustenie územia bezprostredne po zamietnutí žiadosti o udelenie azylu zo strany generálneho komisára, a to bez ohľadu na to, či toto zamietnutie je alebo nie je konečné. Pán Gnandi argumentuje tým, že uloženie povinnosti opustiť štátne územie bezprostredne po zamietnutí žiadosti o udelenie azylu, a teda ešte predtým, ako mohol vyčerpať opravné prostriedky voči tomuto zamietnutiu, je v rozpore s právom Únie, a najmä s právom na účinný opravný prostriedok a zásadou zákazu vyhostenia alebo vrátenia. Vnútroštátny súd sa domnieva, že ak by právo Únie bránilo vydaniu príkazu na opustenie územia ešte pred definitívnym ukončením konania o azyle, navrhovateľ by mal potrebný právny záujem na zrušení napadnutého rozsudku.
15.

V čase predloženia návrhu na zaradenie územia „Haringvliet“ do zoznamu lokalít európskeho významu zastávali príslušné holandské orgány názor, že hoci sa v oblasti Leenheerenpolder nenachádzajú nijaké typy biotopov, ani biotopy druhov, ktoré by odôvodňovali označenie územia Haringvliet ako lokality európskeho významu, poskytujú tieto poldrové miesta vhodné podmienky pre vznik a obnovu rôznych chránených typov biotopov a biotopov druhov. Keďže z vyššie uvedeného vyplýva, že oblasť Leenheerenpolder sa nepovažovala za súčasť navrhovaného územia na základe skutočného výskytu biotopov a druhov, ale na základe možností, ktoré tieto poldrové miesta ponúkali pre obnovu prírody na území „Haringvliet“, prispievala táto poldrová oblasť k splneniu tretieho podkritéria na určenie stavu zachovania typov biotopov a druhov, a to možnosti obnovy.
31.

V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd prikláňa k takému výkladu článku 1 ods. 3 vykonávacieho nariadenia č. 412/2013, podľa ktorého môže byť platná obchodná faktúra predložená ešte aj po prijatí colného vyhlásenia, prinajmenšom v rámci konania o preskúmaní v zmysle článku 78 colného kódexu. Tento súd totiž usudzuje, že právo Únie neobsahuje žiadne ustanovenie, ktoré by vylučovalo možnosť takéhoto dodatočného predloženia. Konkrétnejšie neexistuje žiaden právny základ, ktorý by deklarantovi mohol zakázať doplniť svoje colné vyhlásenie, ktoré bolo napokon uskutočnené v súlade so stanovenými pravidlami, a to tak, že predloží platnú obchodnú faktúru.
9.

EBU podala na Her Majesty’s Revenue and Customs žiadosť o vrátenie DPH zaplatenej v súvislosti s týmito vstupnými poplatkami s tvrdením, že poplatky sú oslobodené od DPH podľa článku 132 ods. 1 písm. m) smernice o DPH. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs túto žiadosť zamietli rozhodnutím z 12. februára 2014. EBU sa proti rozhodnutiu odvolala. First‑tier Tribunal (Prvostupňový súd, Spojené kráľovstvo) odvolanie EBU zamietol, ale povolil podanie odvolania na Upper Tribunal (Vyšší súd). Upper Tribunal (Vyšší súd) po pojednávaní zo 14. júla 2015 vydal dňa 23. júla 2015 rozhodnutie, v ktorom konštatoval, že na vydanie rozsudku o odvolaní je nevyhnutné rozhodnutie o otázke výkladu článku 132 ods. 1 písm. m). Dňa 1. septembra 2015 položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Aké sú podstatné znaky, ktoré musí určitá činnosť vykazovať, aby mohla byť ‚športom‘ v zmysle článku 132 ods. 1 písm. m) [smernice o DPH]? Musí daná činnosť zahrňovať predovšetkým významný (alebo nevýznamný) fyzický prvok, ktorý je podstatný pre jej výsledok, alebo stačí, ak zahrňuje významný mentálny prvok, ktorý je podstatný pre jej výsledok? 2. Je športový bridž ‚športom‘ v zmysle článku 132 ods. 1 písm. m)... smernice o DPH?“
69.

Je však potrebné vziať do úvahy, že toto rozhodnutie sa týka len niektorých činností v rámci jedného profesijného odvetvia. Pánovi DV nič nebráni v tom, aby prevzal iné funkcie v investičných spoločnostiach, alebo aby vykonával povolanie advokáta. Finančné straty by navyše bolo potrebné očakávať aj v prípade, ak by orgán dohľadu nevyzval pána DV na odstúpenie, ale by investičnej spoločnosti odobral povolenie. Na to by mal príslušný orgán právo podľa článku 8 prvého odseku písm. c) smernice, pokiaľ by investičná spoločnosť pána DV naďalej zamestnávala v rozpore s požiadavkami smernice 2004/39. Napokon je významné aj to, že rozhodnutie CSSF pána DV nevylučuje z riadiacej činnosti na dlhú dobu alebo natrvalo. Zachytáva skôr právny názor CSSF v dobe vydania rozhodnutia. O spôsobilosti pána DV bude znovu rozhodnuté, hneď ako určitá investičná spoločnosť požiada o povolenie s ním v riadiacej funkcii alebo ak investičná spoločnosť, ktorá povolenie získala, oznámi úmysel zamestnať ho v tejto funkcii. Ďalej treba vziať do úvahy, že rozhodnutie CSSF nebolo zverejnené, ako potvrdila na pojednávaní zástupkyňa tohto orgánu. Nepriaznivé dôsledky rozhodnutia pre vnímanie adresáta v očiach verejnosti tak nie sú priamym dôsledkom daného rozhodnutia.
45.

V rámci systému štrukturálnych fondov a v súlade so zásadou subsidiarity, na ktorej je tento systém založený, by totiž exekučná ochrana v zmysle protokolu, ktorá by sa týkala súm, na ktoré má prijímateľ na základe realizácie určitého projektu nárok, ( 27 ) nebola ani pri širokom výklade zmyslu a účelu tohto ustanovenia vhodným nástrojom na zabezpečenie realizácie politík Únie. Posúdenie toho, keďže jednotlivé projekty prispievajú k realizácii politík a akčných programov Únie a či sa má v prípade výdavkov prijímateľov vynakladaných v rámci týchto projektov požiadať o spolufinancovanie Úniou alebo či sa má už vyžiadané spolufinancovanie opraviť, je v rámci tohto systému predovšetkým úlohou členských štátov.
42.

Nemyslím si, že by tento rozdiel bol relevantný v prejednávanej veci. Predchádzajúce administratívne opravné prostriedky majú rovnakú logiku, a to logiku postupu pred podaním žaloby, bez ohľadu na to, či majú obligatórnu alebo fakultatívnu povahu. Navyše, pokiaľ ide o to, že pre administratívu nie je stanovená lehota na odpoveď, podotýkam, že táto lehota je v prípade obligatórneho administratívneho opravného prostriedku nevyhnutnou garanciou, pretože nečinnosť administratívy môže oddialiť podanie sporovej žaloby. Naopak, v prípade, keď je správne konanie fakultatívne, nehrozí, že neexistencia lehoty na odpoveď obmedzí prístup k súdu, keďže žalobca má stále možnosť kedykoľvek upustiť od pokračovania v správnom konaní a podať sporovú žalobu.
81.

Zo znenia odôvodnenia 131 sporného nariadenia vyplýva, že inštitúcie sa domnievali, že Giant mala poskytnúť informácie týkajúce sa výroby dotknutého výrobku spoločnosťami skupiny Jinshan, objemu jeho predaja a vývozných cien do Únie v relevantnom období.

Vo svojom odvolaní EBMA uvádza, že napríklad to mohli byť informácie, ktoré sa mali overiť, a poukazuje na možnú existenciu dohôd o rozdelení trhu alebo spoločnej cenovej politiky medzi skupinami Giant a Jinshan. Ak by to však boli informácie, ktoré inštitúcie potrebovali s prihliadnutím na osobitné okolnosti prejednávanej veci, ako boli uvedené v bode 77 vyššie, mali o ne osobitne požiadať a overiť, aké informácie nad rámec tých, ktoré Giant poskytla, by ešte mohla rozumne poskytnúť, ak by konala podľa svojich najlepších schopností. Za týchto okolností inštitúcie naopak nemohli jednoducho neprihliadnuť na všetky podrobné informácie, ktoré Giant poskytla.
74.

Najprv by som rád uviedol, že podľa môjho názoru nemožno odkaz na „ovplyvnenie“ v negatívnej časti definície chápať tak, že ide o to, aký má v praxi predpis dopad na služby informačnej spoločnosti po nadobudnutí platnosti. Je pravda, že na základe doslovného výkladu napríklad anglického a nemeckého znenia je takýto výklad možný. Avšak vo viacerých jazykových verziách, vrátane dánskej, to tak nie je. ( 29 ) Takéto chápanie by okrem toho bolo úplne nepredvídateľné a nevhodné vzhľadom na predbežnú povahu oznamovacej povinnosti. ( 30 ) Vyžadovalo by to, aby vnútroštátny zákonodarca vedel v čase prípravy pravidiel, kedy sa má predpis oznámiť, aký presne bude jeho skutočný dopad.
125.

Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky položené Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) takto: Právo usadiť sa ako samostatne zárobkovo činná osoba, ako vyplýva z článkov 1 a 4 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb (DOVP), podpísanej 21. júna 1999 v Luxemburgu, ako aj z článku 12 ods. 1 a článku 15 ods. 1 prílohy I k tejto dohode, by sa malo vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje výhradne v prospech fyzickej osoby, ktorá chce vykonávať alebo vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť na území inej zmluvnej strany než tej, ktorej je štátnym príslušníkom, teda na území, na ktorom táto osoba musí požívať vnútroštátne zaobchádzanie, čo znamená, že na tomto území je voči nej zakázané akékoľvek zjavné alebo skryté diskriminačné zaobchádzanie na základe štátnej príslušnosti. So zreteľom na informácie poskytnuté vnútroštátnym súdom žalobca vo veci samej zrejme nespadá do pôsobnosti uvedených ustanovení dohody.
50.

Aj za predpokladu, že by účel nebol dosiahnutý, nie je jasné, v čom spočíva neoprávnená výhoda, ktorú by mal účastník skúšky, ktorý by mohol získať prístup k svojim odpovediam. Za zneužitie nemožno obzvlášť považovať skutočnosť, že právo na prístup umožňuje získať informácie, ktoré by nebolo možné získať inou cestou. Ak by totiž existoval prístup k osobným údajom, nebolo by nutné zavádzať právo na prístup v rámci právnych predpisov v oblasti ochrany údajov. Funkciou práva na prístup v oblasti ochrany údajov je práve poskytnúť dotknutým osobám – s výhradou výnimiek na základe článku 13 smernice o ochrane údajov – prístup k vlastným údajom, keďže okrem neho nemajú nijaké iné právo na prístup.
2.

Odôvodnenie 5 okrem iného uvádza, že by sa malo umožniť najmä rýchle určenie zodpovedného členského štátu, aby bol zaručený efektívny prístup k postupom na udelenie medzinárodnej ochrany a aby nebolo ohrozené rýchle vybavovanie žiadostí. Odôvodnenie 19 vysvetľuje, že „s cieľom zaručiť účinnú ochranu práv dotknutých osôb by sa mali v súvislosti s rozhodnutiami o odovzdaní do zodpovedného členského štátu stanoviť právne záruky a právo na účinný prostriedok nápravy predovšetkým v súlade s článkom 47 [Charty ( 3 )]. S cieľom zabezpečiť dodržanie medzinárodného práva by mal účinný prostriedok nápravy voči takýmto rozhodnutiam zahŕňať preskúmanie uplatňovania tohto nariadenia, ako aj právnej a faktickej situácie v členskom štáte, do ktorého sa žiadateľ odovzdáva“.
13.

V bode 2.1 („Odporúčania týkajúce sa používania označenia zapísaného do registra“) sa uvádza: „1. Podľa Komisie názov zapísaný do registra ako CHOP alebo CHZO by mohol byť oprávnene uvedený v zozname prísad potraviny. 2. Komisia sa navyše nazdáva, že názov zapísaný do registra ako CHOP alebo CHZO by sa mohol uvádzať v rámci alebo v blízkosti predajného názvu potraviny, ktorá obsahuje výrobky s názvom zapísaným do registra, ako aj na štítku, v rámci prezentácie a reklamy tejto potraviny, pokiaľ sú splnené tieto podmienky. – Bolo by teda vhodné, aby daná potravina neobsahovala žiadnu inú ‚porovnateľnú prísadu‘, alebo inak povedané, žiadnu inú prísadu, ktorá by mohla úplne alebo čiastočne nahradiť prísadu s CHOP alebo CHZO. Ako jeden z príkladov pojmu ‚porovnateľná prísada‘, Komisia uvádza, že plesňový syr (alebo všeobecne nazývaný ‚syr s modrou plesňou‘) by mohol byť porovnateľný so syrom ‚Roquefort‘. – Okrem toho, táto prísada by sa mala používať v dostatočnom množstve, aby dodala príslušnej potravine podstatnú vlastnosť. Komisia však nemôže, vzhľadom na rôznorodosť možných prípadov, navrhnúť jednotne uplatniteľný minimálny percentuálny podiel. Napríklad pridanie minimálneho množstva korenia s CHOP alebo CHZO do potraviny by skutočne mohlo, v istom prípade, postačovať na to, aby danej potravine dodalo podstatnú vlastnosť. Naopak, začlenenie minimálneho množstva mäsa s CHOP alebo CHZO do potraviny by nemalo a priori postačovať na to, aby potravine dodalo podstatnú vlastnosť. – Napokon, percentuálny podiel prísady s CHOP alebo CHZO, ktorá sa pridáva, by mal byť, v ideálnom prípade, vyznačený v rámci alebo v bezprostrednej blízkosti predajného názvu príslušnej potraviny alebo ak predajný názov nie je zobrazený, uvedie sa daný podiel v zozname prísad, a to s priamym odkazom na príslušnú prísadu.“
63.

Úlohou daného členského štátu – v prejednávanom prípade Rakúska – je skôr zaručiť čo najšetrnejšiu rovnováhu medzi jeho kontrolnými požiadavkami podmienenými bezpečnosťou na jednej strane a jeho povinnosťami vyplývajúcimi z práva Únie na strane druhej. V tejto súvislosti by prichádzali do úvahy oveľa menej obmedzujúce opatrenia z hľadiska práva verejného obstarávania, ktoré by aj iným podnikom umožnili uchádzať sa o sporné tlačiarenské zákazky, a nie iba štátnej tlačiarni: – Namiesto toho, aby boli podniky so sídlom v iných zmluvných štátoch EHP vylúčené z verejného obstarávania, Rakúsko by mohlo všetkým záujemcom v prípade nutnosti uložiť, aby predmetné tlačiarenské zákazky realizovali v prípade ich zadania v tuzemských prevádzkarňach, ( 29 ) aby osobné údaje spracovávali výlučne v tuzemsku a aby ani takéto údaje, ani informácie citlivé z hľadiska bezpečnosti neposielali cez zahraničné dátové kanály alebo servery alebo ich neposkytovali častiam podnikov nachádzajúcich sa v zahraničí, či dokonca zahraničným orgánom. – A namiesto toho, aby boli stanovené také výsostné kontrolné právomoci, aké sú uvedené v § 6 ods. 3 zákona o štátnej tlačiarni z roku 1996, iba voči štátnej tlačiarni, rakúsky zákonodarca by mohol príslušné štátne orgány všeobecne splnomocniť na výkon takýchto kontrol vo všetkých podnikoch s tuzemskými prevádzkarňami, pokiaľ realizujú tlačiarenské zákazky relevantné z hľadiska bezpečnosti.
46.

Na rozdiel od názoru spoločnosti A Oy však zo základných slobôd nevyplýva, že zdanenie treba nevyhnutne odložiť až do okamihu „skutočnej“ realizácie skrytých rezerv. Vzhľadom na to, že k neskoršej realizácii, uskutočňovanej navyše treťou stranou (preberajúcou spoločnosťou), nemusí nevyhnutne dôjsť, napríklad v prípade neskoršej straty hodnoty alebo zániku hospodárskeho majetku, a Fínsko nad ňou iba ťažko môže vykonávať kontrolu, odporuje táto požiadavka zásade zachovania rozdelenia daňovej právomoci medzi členské štáty. Viedla by totiž k tomu, že by sa museli zohľadniť aj neskoršie straty hodnoty, napriek tomu, že by nepatrili do oblasti ich vlastnej daňovej právomoci. ( 21 ) Zo zásady teritoriality v spojení so zásadou relevantného dátumu, ktorou sa riadi daňové právo, je zdanenie skrytých rezerv v okamihu zániku daňovej právomoci prípustné aj bez realizácie skrytých rezerv – navyše u tretej osoby. Zásada proporcionality bráni iba okamžitému zdaneniu.
37.

V dôsledku toho, ak by Súdny dvor rozhodol, že spor vo veci samej patrí do pôsobnosti článku 22 bodu 4 nariadenia Brusel I, vnútroštátny súd by bol podľa článku 25 tohto nariadenia povinný ex offo vyhlásiť, že nemá právomoc konať. Súd členského štátu Beneluxu by teda na účely preskúmania svojej právomoci mohol prihliadnuť na článok 4.6 dohovoru Benelux na základe rozsudku Brite Strike Technologies ( 24 ) len v prípade, že by mu bol predložený spor vo veci samej.
42.

Vzhľadom na to, že sa články 73 a 90 smernice o DPH týkajú prvkov „základu dane“, nevidím žiadny dôvod na to, prečo by sa rozhodnutie prijaté v rámci významu pojmu „protihodnota“ podľa článku 73 vo veci International Bingo Technology nemohlo uplatňovať na výklad slovného spojenia „v prípade zníženia ceny“ podľa článku 90. ( 34 ) Okrem toho dodávam, že nevzniká ani otázka, či Boehringer uskutočňuje platby súkromným zdravotným poisťovniam ako protihodnotu za určitú službu. ( 35 ) V tomto prípade to zjavne neplatí.
12.

Vysvetlenie tohto ustanovenia sa nachádza v odôvodnení 13 nariadenia č. 1/2003: „Ak v priebehu konaní, z ktorých by vyplynulo rozhodnutie o zákaze dohody alebo postupu, prijmú podniky voči Komisii záväzky, ktoré by uspokojili jej záujmy, Komisia by mohla prijať rozhodnutie, ktorými sa tieto záväzky stanú pre príslušné podniky záväznými. V takomto rozhodnutí by malo byť stanovené, bez toho aby bolo odpovedané na otázku, či také porušenie existovalo, alebo ešte stále existuje, že už naďalej nie sú dôvody na zásah Komisie. Takéto rozhodnutia nemajú vplyv na právomoci orgánov hospodárskej súťaže a súdov členských štátov týkajúce sa zisťovania porušovania a rozhodovania v jednotlivých prípadoch. Rozhodnutia týkajúce sa záväzkov nie sú vhodné v prípade, keď Komisia zamýšľa uložiť sankcie.“
16.

V nariadení, ktorým sa vykonáva článok 7 sporného opatrenia – dekréte predsedu vlády provincie č. 6/1988 ( 6 ) –, sa uvádza: „1. Príjemcovia grantov na špecializačnú prípravu alebo príspevkov podľa článku 3 a článku 6 ods. 1 a 2 zákona provincie č. 1 z 3. januára 1986 sa zaviažu vykonať lekársku prax v rámci systému verejného zdravotníctva [provincie] v trvaní 5 rokov, aj ako zmluvní lekári, a to do 10 rokov odo dňa absolvovania špecializačnej prípravy alebo ukončenia obdobia odbornej prípravy. 2. Vyplácanie grantov a príspevkov je podmienené predložením osobitného vyhlásenia dotknutej osoby na príslušnom tlačive, s úradne overeným podpisom, v ktorom je obsiahnutý záväzok dodržať podmienku uvedenú v odseku 1. 3. Príjemcovia sú povinní: a) vrátiť v prípade úplného nesplnenia povinnosti uvedenej v odseku 1 sumu do výšky 70 % grantu alebo celkového príspevku; b) v prípade čiastočného nesplnenia predmetnej povinnosti vrátiť sumu do výšky 14 % grantu alebo celkového príspevku za každý rok nevykonávania lekárskej praxe, alebo časť roka dlhšiu než šesť mesiacov, maximálne do piatich rokov nevykonávania lekárskej praxe. 4. Úplné alebo čiastočné nesplnenie povinnosti uvedenej v odseku 1 konštatuje vláda provincie rozhodnutím prijatým na návrh príslušného ministra provincie, v ktorom sa stanoví výška grantu alebo príspevku, ktorá sa má vrátiť, a to v medziach uvedených v odseku 3 a s prihliadnutím na prípadné zdôvodnenie uvedené dotknutou osobou. 5. K nesplneniu povinnosti uvedenej v odseku 1 nedochádza v prípade, keď dotknutá osoba preukáže, že požiadala o prijatie do pracovného pomeru v rámci systému verejného zdravotníctva [provincie] a zúčastnila sa na príslušných výberových konaniach, s tým, že splnila výberové kritériá alebo že bola zaradená do poradia zmluvných lekárov, pričom následne nebola vyzvaná, aby začala pracovať v rámci systému verejného zdravotníctva. 6. Dlhované sumy vyplývajúce z rozhodnutia vlády provincie podľa odseku 4 sa vymáhajú prostredníctvom platobného rozkazu, ktorý v súlade s kráľovským dekrétom č. 639 zo 14. apríla 1910 vydáva predseda vlády provincie.“