Článok 13 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneného a doplneného nariadením č. 1606/98, bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje výber príspevkov, ktoré majú priamu a dostatočne relevantnú spojitosť so zákonmi, ktoré upravujú časti sociálneho zabezpečenia vymenované v článku 4 zmeneného a doplneného nariadenia č. 1408/71, z dávok pochádzajúcich zo systémov doplnkových dôchodkov, hoci príjemca týchto doplnkových dôchodkov nemá bydlisko v tomto členskom štáte a na základe článku 13 ods. 2 písm. f) toho istého uvedeného zmeneného a doplneného nariadenia podlieha právnym predpisom v oblasti sociálneho zabezpečenia členského štátu, v ktorom má bydlisko.

Zrážky, ktoré zaťažujú systémy doplnkových dôchodkov, môžu totiž patriť do pôsobnosti tohto nariadenia, keďže prostriedky týchto príspevkov sú priamo a osobitne spojené s financovaním určitých odvetví sociálneho zabezpečenia v danom členskom štáte.

Tento výklad navyše podporuje aj cieľ nariadenia č. 1408/71, ako aj zásady, na ktorých je toto nariadenie založené. Dôsledkom komplexného charakteru systému kolíznych noriem zavedeného nariadením č. 1408/71 je, že zákonodarcom každého členského štátu sa odníma právomoc určiť podľa vlastnej úvahy rozsah a podmienky uplatňovania svojej vnútroštátnej právnej úpravy, pokiaľ ide o osoby, ktoré im podliehajú, a pokiaľ ide o územie. Zásada uplatnenia predpisov len jedného štátu v oblasti sociálneho zabezpečenia má predísť ťažkostiam, ktoré by mohli vyplynúť zo súčasného uplatnenia predpisov viacerých členských štátov, a odstrániť nerovnosť v zaobchádzaní, ktorá by pre osoby pohybujúce sa v rámci Únie bola dôsledkom čiastočnej alebo úplnej kumulácie uplatniteľných právnych predpisov. Táto zásada sa však uplatňuje len v situáciách, na ktoré odkazuje článok 13 ods. 2, ako aj články 14 až 17 nariadenia č. 1408/71, v rozsahu, v akom určujú kolízne normy, ktoré je potrebné použiť v rôznych prípadoch. Od doby, keď nariadenie č. 2195/91, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1408/71, zaviedlo bod f) do článku 13 ods. 2 nariadenia č. 1408/71, sa zásada uplatnenia jednej právnej úpravy uplatňuje aj na pracovníkov, ktorí definitívne skončili svoju zárobkovú činnosť.

Napokon článok 33 nariadenia č. 1408/71 sa má vykladať s odkazom na články 27, 28 a 28a oddielu 5 kapitoly I hlavy III nariadenia uplatniteľného na dôchodky dôchodcov a ich rodinných príslušníkov, ktoré upravujú buď situácie, v ktorých sa poberá splatný dôchodok alebo penzia na základe uplatnenia právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov, alebo situácie, v ktorých dôchodca poberá dôchodok v zmysle právnych predpisov jedného členského štátu, ale nemá žiadne právo na dávky v krajine svojho bydliska.

Následne z existencie hmotnoprávnych pravidiel týkajúcich sa práv dôchodcov na dôchodky, ktoré v nijakom prípade nie sú uplatniteľné na doplnkové dôchodky, ktoré sa zakladajú na zmluvných ustanoveniach, nie je možné odvodiť, že zrážka sociálnych príspevkov z týchto doplnkových dôchodkov je kompatibilná so zásadou uplatnenia jednej právnej úpravy uvedenej v článku 13 ods. 1 nariadenia č. 1408/71

(pozri body 31, 32, 34, 36 – 38, 41 – 43 a výrok)