ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 267/44

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) 26. augusta 2009 — Afton Chemical Limited/Secretary of State for Transport

(Vec C-343/09)

2009/C 267/76

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Afton Chemical Limited

Žalovaný: Secretary of State for Transport

Prejudiciálne otázky

V súvislosti s ustanoveniami týkajúcimi sa kovových prísad a uvedenými v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/30/ES z 23. apríla 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/70/ES, pokiaľ ide o kvalitu automobilového benzínu, motorovej nafty a plynového oleja a zavedenie mechanizmu na monitorovanie a zníženie emisií skleníkových plynov, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 1999/32/ES, pokiaľ ide o kvalitu paliva využívaného v plavidlách vnútrozemskej vodnej dopravy, a zrušuje smernica 93/12/EHS („smernica“) (1):

1. Je s ohľadom na časť článku 1 ods. 8, ktorá do smernice 98/70 (2) dopĺňa nový článok 8a ods. 2 obmedzujúci použitie trikarbonyl (metylcyklopentadienyl) mangánia v palivách od 1. januára 2011 na 6 mg mangánu na liter a od 1. januára 2014 na 2 mg mangánu na liter, stanovenie takéhoto obmedzenia: 1. Nezákonné, keďže je založené na zjavne nesprávnom posúdení? 2. Nezákonné, keďže je v rozpore s požiadavkami zásady predchádzania škodám? 3. Nezákonné, keďže nie je primerané? 4. Nezákonné, keďže je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania? 5. Nezákonné, keďže je v rozpore so zásadou právnej istoty?

2. Je s ohľadom na časť článku 1 ods. 8, ktorá do smernice 98/70 dopĺňa nový článok 8a ods. 4, 5 a 6 požadujúci označenie všetkých palív, ktoré obsahujú kovové prísady vetou „Obsahuje kovové prísady“, stanovenie takejto požiadavky označenia: 1. Nezákonné, keďže je založené na zjavne nesprávnom posúdení? 2. Nezákonné, keďže nie je primerané?

(1) Ú. v. EÚ L 140, s. 88.

(2) Smernica Rady 98/70/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 1998 týkajúca sa kvality benzínu a naftových palív, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/12/ES (Ú. v. ES L 350, s. 58; Mim. vyd. 13/023, s. 182).
2.

Je v súlade so slobodou usadiť sa a so slobodným poskytovaním služieb v zmysle článkov 49 a nasl. ES a s právom EÚ v oblasti hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 a nasl. ES, že vnútroštátny právny predpis pre udelenie povolenia na prevádzkovanie linkovej prepravy motorovými vozidlami, teda prevádzkovanie prostriedkov verejnej hromadnej dopravy, ktoré pravidelne chodia na určené zastávky podľa cestovného poriadku, stanovuje, že povolenie sa nevydá, keď v prípade začatia prevádzkovania linkovej prepravy, o povolenie ktorej sa žiada, by sa príjmy konkurenčného podniku, ktorý prevádzkuje čiastočne alebo celkom rovnakú trasu, z ním prevádzkovanej trasy linky natoľko výrazne znížili, že pokračovanie v prevádzke na linke konkurenčného podniku by už potom nebolo podľa hľadísk trhového hospodárstva rentabilné?
SK Úradný vestník Európskej únie C 282/25

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 24. augusta 2009 — Skoma-Lux s. r. o./Celní ředitelství Olomouc

(Vec C-339/09)

2009/C 282/43

Jazyk konania: čeština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Nejvyšší správní soud

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Skoma-Lux s. r. o.

Žalovaný: Celní ředitelství Olomouc

Prejudiciálne otázky

Má sa tovar označovaný ako „červené dezertné víno Kagor VK“, plnené vo fľašiach s objemom 0,75 l s obsahom alkoholu 15,8 % — 16,1 % vol, do ktorého bol v priebehu jeho výroby pridaný repný cukor a kukuričný alkohol, teda substancie, ktoré nemajú pôvod v čerstvom hrozne, zatriediť do položky 2204 alebo do položky 2206 kombinovanej nomenklatúry colného sadzobníka?
—

tým, že sa považovalo za objektívne odôvodnené to, že s hospodárskym subjektom z Poľskej republiky a s hospodárskym subjektom zo Spoločenstva pätnástich členských štátov by sa zaobchádzalo rozdielne takým spôsobom, že na výrobky, ktoré by ku dňu pristúpenia podliehali dočasnému režimu a pred pristúpením by sa nachádzali vo voľnom obehu v Poľskej republike by sa uplatnila dovozná colná sadzba erga omnes, a rovnaké výrobky, ktoré sa pred pristúpením nachádzali vo voľnom obehu v Spoločenstve pätnástich členských štátov a nebola pre ne žiadaná vývozná náhrada by boli od tohto cla oslobodené, bola porušená zásada zákazu diskriminácie,
1.

Má sa článok 15 ods. 5 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (1) vykladať v tom zmysle, že: a) pokiaľ vnútroštátne právo členského štátu až do prebratia požiadaviek tejto smernice nestanovilo žiadne požiadavky týkajúce sa maximálnej dĺžky doby zaistenia ani dôvody jeho predĺženia a pri preberaní smernice nebola stanovená spätná účinnosť nových ustanovení, sú uvedené ustanovenia smernice uplatniteľné až od okamihu prebratia požiadaviek smernice do vnútroštátneho práva členským štátom a majú účinky iba pre túto dobu; b) smernicou stanovená dĺžka doby zaistenia v špecializovanom zariadení na účely odsunu nezahrňuje dobu, počas ktorej právne ustanovenie výslovne zakazovalo výkon rozhodnutia o odsune z členského štátu, keďže na žiadosť štátneho príslušníka tretej krajiny prebiehalo azylové konanie, aj keď sa dotknutá osoba počas tohto konania aj naďalej zdržiavala v tomto špecializovanom zariadení, ak to pripúšťa vnútroštátne právo členského štátu?
b)

V prípade, ak sa na druhú otázku odpovie kladne a nie je potrebné potvrdenie o dani z príjmov právnických osôb: Majú sa voľný pohyb kapitálu v zmysle článku 56 ES, zásada efektivity a zásada potrebného účinku vykladať v tom zmysle, že im odporuje taká právna úprava, akou je právna úprava § 175 ods. 1 prvá veta bod 2, podľa ktorej sa daňový výmer musí zmeniť v prípade, ak sa zistí taká okolnosť so spätnou účinnosťou, akou je potvrdenie o dani z príjmov právnických osôb, a tým je možný zápočet dane z príjmov právnických osôb pre vnútroštátne dividendy aj v prípade konečného výmeru na daň z príjmov, pričom by to nebolo možné pri zahraničných dividendách z dôvodu nepredloženia potvrdenia o dani z príjmov právnických osôb?
SK Úradný vestník Európskej únie C 267/26

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session (Scotland), Edinburgh (Spojené kráľovstvo) 14. júla 2009 — Macdonald Resorts Limited/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Vec C-270/09)

2009/C 267/48

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Session (Scotland), Edinburgh

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: Macdonald Resorts Limited

Odporca: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Prejudiciálne otázky

1. Keď MRL v súlade s ustanoveniami Stanov klubu a zmlúv s nimi spojenými poskytuje zmluvné práva („práva na body“), ktoré oprávňujú nadobúdateľa na body, ktoré môže každoročne uplatniť na obývanie a využívanie ubytovania v turistických strediskách MRL s časovo obmedzeným užívaním nehnuteľností, má sa toto plnenie charakterizovať: a) ako prenajímanie nehnuteľného majetku v zmysle článku 13B písm. b) šiestej smernice o DPH [teraz článok 135 ods. 1 písm. l) smernice 2006/112 (1)] alebo b) ako členstvo v klube alebo c) inak?

2. Má na odpoveď na otázku 1 vplyv skutočnosť, že: a) v niektorých prípadoch sú zmluvné práva získané výmenou za to, že zákazník u MRL deponuje už existujúce práva na obývanie, ktorými disponuje k ubytovaniu v režime časovo obmedzeného užívania nehnuteľnosti na konkrétnom mieste na jeden alebo viac určených týždňov? b) zákazník sa môže každý rok rozhodnúť neuplatniť svoj bodový nárok za uvedený rok v celom rozsahu alebo čiastočne na žiadne z práv na obývanie a namiesto toho sa môže rozhodnúť zvýšiť svoj bodový nárok v nasledujúcom roku, alebo za zmluvných podmienok schémy, môže v každom roku zvýšiť svoj ročný nárok „požičaním si“ zo svojho nároku na body v nasledujúcom roku; c) nehnuteľnosti, ktoré vytvárajú súbor ubytovacích zariadení, sa môžu medzi časom, keď boli práva na body získané, a časom, keď boli body uplatnené na právo obývať nehnuteľnosť, meniť; d) počet bodov, na ktoré má zákazník nárok každý rok, môže poskytovateľ v súlade so zmluvnými podmienkami schémy meniť; e) odvolateľ môže z času na čas pre držiteľov práv na body zariadiť, aby mali prístup k externým výmenným programom na časovo obmedzené užívanie nehnuteľností; f) odvolateľ môže z času na čas pre držiteľov práv na body zariaďovať výmenu ich bodov za ubytovanie v hoteloch prevádzkovaných odvolateľom alebo za iné výhody poskytované odvolateľom?

3. Keď zdaniteľná osoba poskytuje služby opísané v otázkach 1 a 2 vyššie, a) ide o „služby súvisiace s nehnuteľným majetkom“ v zmysle článku 9 ods. 2 písm. a) šiestej smernice o DPH (teraz článok 45 smernice 2006/112)? b) pokiaľ je odpoveď na otázku 3.a) kladná, ako sa má určiť miesto plnenia za okolností, keď členovia klubu môžu uplatňovať svoje zmluvné práva, obývajúc ubytovanie v režime časovo obmedzeného užívania nehnuteľností vo viac než v jednom členskom štáte, pričom v čase plnenia nie je známe, ktoré ubytovanie bude takýmto spôsobom obývané?

(1) Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).
3.

a) Má sa článok 49 ES v spojení s článkom 10 ES vykladať v tom zmysle, že kontroly vykonávané v štáte, v ktorom sa poskytovateľ služieb usadil, a záruky poskytnuté v tomto štáte sa majú v zmysle zásady vzájomnej dôvery zohľadňovať v štáte poskytovateľa služieb? b) Ak áno, má sa článok 49 ES ďalej vykladať v tom zmysle, že v prípade obmedzenia slobodného poskytovania služieb z dôvodov všeobecného záujmu je potrebné prihliadať na to, či tento všeobecný záujem nebol už dostatočne zohľadnený v právnych predpisoch, kontrolách a previerkach, ktorým poskytovateľ služieb podlieha v štáte, v ktorom je usadený? c) Ak áno, je potrebné pri skúmaní primeranosti ustanovenia členského štátu, ktoré sankcionuje cezhraničné prevádzkovanie hazardných hier bez vnútroštátnej koncesie, prihliadať na to, že bezpečnostno-politické záujmy, na ktoré sa odvoláva štát poskytujúci služby s cieľom odôvodniť obmedzenie základnej slobody, boli dostatočne zohľadnené už v štáte usadenia sa, a to prostredníctvom prísneho povoľovacieho konania a dohľadu? d) Ak áno, musí vnútroštátny súd v rámci skúmania primeranosti takéhoto obmedzenia zohľadniť skutočnosť, že dotknuté predpisy sa v štáte, v ktorom je poskytovateľ služieb usadený, vyznačujú dokonca prísnejšou kontrolou ako predpisy štátu, v ktorom sa služby poskytujú? e) Vyžaduje zásada proporcionality v prípade sankcionovateľného zákazu hazardnej hry vydaného z bezpečnostno-politických dôvodov ako ochrana hráčov a boj proti kriminalite ďalej to, aby vnútroštátny súd rozlišoval medzi na jednej strane poskytovateľmi služieb prevádzkujúcimi hazardné hry bez akéhokoľvek povolenia a na druhej strane poskytovateľmi služieb, ktorí sú usadení a získali koncesiu v iných členských štátoch EÚ a ktorí využívajú slobodné poskytovanie služieb? f) Nakoniec je potrebné pri skúmaní primeranosti ustanovenia členského štátu, ktoré zakazuje cezhraničné prevádzkovanie hazardných hier bez vnútroštátnej koncesie alebo povolenia pod hrozbou trestnoprávnych sankcií, zohľadniť skutočnosť, že prevádzkovateľovi hazardných hier, ktorý v inom členskom štáte riadne získal koncesiu, nebolo umožnené získať vnútroštátnu licenciu v dôsledku objektívnych nepriamych diskriminačných obmedzení prístupu a že povoľovacie konanie a dohľad v štáte usadenia sa vykazuje úroveň ochrany prinajmenšom porovnateľnú s tuzemským povoľovacím konaním a dohľadom?
9.

Ak akékoľvek také používanie patrí do rozsahu pôsobnosti článku 5 ods. 1 písm. a) smernice o ochranných známkach/článku 9 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva a článku 5 ods. 2 smernice o ochranných známkach/článku 9 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva alebo oboch, a) predstavuje také používanie alebo zahŕňa také používanie „preno[s] informácií, ktoré sú poskytované príjemcom tejto služby, prostredníctvom komunikačnej siete“ a ak je to tak, prevádzkovateľ vyhľadávača „[v]yberá [alebo] [u]pravuje informácie“ v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 2000/31/ES (3) Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode)? b) predstavuje také používanie alebo zahŕňa také používanie „automatické, dočasné a prechodné uloženie týchto informácií, ktoré je urobené výlučne za účelom zefektívnenia ďalšieho prenosu informácií k ďalším príjemcom služby na ich žiadosť“ v zmysle článku 13 ods. 1 smernice o elektronickom obchode? c) predstavuje také používanie alebo zahŕňa také používanie „uloženi[e] informácií, ktoré sú poskytované príjemcom tejto služby“ v zmysle článku 14 ods. 1 smernice o elektronickom obchode? d) ak používanie nepozostáva výlučne z činností patriacich do rozsahu pôsobnosti jedného alebo viacerých ustanovení článku 12 ods. 1, článku 13 ods. 1 a článku 14 ods. 1 smernice o elektronickom obchode ale také činnosti zahŕňa, je prevádzkovateľ vyhľadávača zbavený zodpovednosti v rozsahu, v akom používanie z takých činností pozostáva, a ak je to tak, možno priznať nárok na náhradu škody alebo iné finančné plnenia, pokiaľ ide o také používanie v rozsahu, v akom nie je zbavený zodpovednosti?
1.

Bráni článok 56 a nasl. Zmluvy ES právnej úprave, akou je právna úprava obsiahnutá v článku 990 D a nasl. všeobecného daňového zákonníka, ktorá poskytuje právnickým osobám so skutočným centrom riadenia vo Francúzsku, alebo od 1. januára 2008 v členskom štáte Európskej únie, možnosť oslobodenia od spornej dane a ktorá v prípade právnických osôb so skutočným centrom riadenia na území tretieho štátu, podmieňuje túto možnosť existenciou dohody o administratívnej pomoci v boji proti daňovým únikom a vyhýbaniu sa plateniu daní uzavretej medzi Francúzskom a takýmto štátom alebo skutočnosťou, že podľa zmluvy obsahujúcej ustanovenie o zákaze diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti nesmú byť tieto právnické osoby zdaňované viac ako právnické osoby so skutočným centrom riadenia vo Francúzsku?
1.

Má sa rozsudok Súdneho dvora zo 14. januára 1997, Comateb (1) a i. (spojené veci C-192/95 až C-218/95) vykladať v tom zmysle, že prenesenie daňového zaťaženia z nezákonne vybratej dane do ceny výrobku znamená, že daňové zaťaženie je prenesené na kupujúceho v rámci konkrétneho obchodného plnenia alebo môže byť prenesenie daňového zaťaženia do ceny uskutočnené aj vo vzťahu k cenám iných výrobkov v rámci úplne iných obchodných plnení, a to buď pred alebo po príslušnom predaji výrobkov, ako to je napríklad v prípade celkového posúdenia prenesenia daňového zaťaženia v rámci štvorročného obdobia týkajúceho sa významného množstva skupín výrobkov, zahŕňajúcich tak dovezené, ako aj domáce výrobky?
1.

O článku 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu (1) Prvý odvolací dôvod: Súd prvého stupňa pri uplatnení článku 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu nezohľadnil výklad tohto článku zo strany Súdneho dvora v rozsudku z 9. marca 2006 (2) najmä vo vzťahu k obsahu dôkazného bremena preukazujúceho to, že vydanie nesprávnych osvedčení sa zakladá na nesprávnom popise skutočností zo strany vývozcu, podľa predmetného rozsudku colné orgány, ktoré zamýšľajú dodatočne vybrať clo, jednak nesú dôkazné bremeno a jednak musia predložiť dôkaz v podobe objektívnych originálnych dokumentov. Súd prvého stupňa teda porušil článok 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu a z tohto dôvodu nesprávne uplatnil a v dôsledku toho porušil právo Spoločenstva. Na základe toho má Súdny dvor právo odstrániť chybu spočívajúcu v nesprávnom uplatnení práva. Druhý odvolací dôvod: Súd prvého stupňa pri skúmaní predloženého dôkazu v každom prípade dospel k nesprávnemu záveru, pretože sporný dôkaz nespĺňa podmienky článku 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu, ako už rozhodol a vysvetlil Súdny dvor v rozsudku z 9. marca 2006 (3). V dôsledku toho Súd prvého stupňa predložený dôkaz nesprávne právne posúdil a tým porušil právo Spoločenstva (4). Navyše Súd prvého stupňa pri skúmaní dôkazu rozhodol nekonzekventne a preto protiprávne, lebo dôkazný materiál predložený Komisii považoval na jednej strane za dostatočný na to, aby preukázal, že vydanie nesprávnych osvedčení sa zakladá na nesprávnom popise skutočností zo strany vývozcu a na druhej strane podľa rovnakých ustanovení zamietol ako nedostatočný na to, aby slúžil ako dôkaz odvolateľky preukazujúci, že thajské colné orgány vedeli alebo mali vedieť, že na daný tovar sa nevzťahuje preferenčné zaobchádzanie. Je úlohou Súdneho dvora, aby rozhodol, že chyby, ktorých sa dopustil Súd prvého stupňa pri posúdení a skúmaní procesných podkladov predložených ako dôkaz, sa považujú za nedostatočné odôvodnenie. (5)
2.

Ak muselo byť na účely článku 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1768/92 udelené „povolenie na uvedenie výrobku na trh v Spoločenstve“ v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS (teraz nahradenou smernicou 2001/83/ES), má sa na tieto účely povolenie vydané v roku 1963 v Rakúsku, v súlade s vtedy účinnou vnútroštátnou právnou úpravou (nevyhovujúcou podmienkam stanoveným smernicou Rady 65/65/EHS), ktorá nebola nikdy zmenená a doplnená s cieľom dosiahnuť súlad so smernicou Rady 65/65/EHS, a ktoré bolo zrušené v roku 2001, považovať za povolenie vydané v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS?
SK Úradný vestník Európskej únie C 11/18

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom 5. novembra 2009 — Shirley McCarthy/Secretary of State for the Home Department

(Vec C-434/09)

2010/C 11/30

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Shirley McCarthy

Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

Prejudiciálne otázky

1. Je osoba s dvojitým občianstvom, írskym a britským, ktorá mala celý život pobyt v Spojenom kráľovstve, „oprávnenou osobou“ v zmysle článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES (1) (ďalej len „smernica“)?

2. „Zdržiavala sa legálne“ takáto osoba na území hostiteľského štátu na účely článku 16 smernice v prípade, že nespĺňala požiadavky článku 7 smernice 2004/38/ES?

(1) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 30.4.2004, s. 77).
2.

V prípade kladnej odpovede na otázku č. 1 so zreteľom na článok 18 ES: a) Má sa ustanovenie, akým je ustanovenie článku 67 ods. 2 holandského trestného poriadku v rozsahu, v akom umožňuje vziať do väzby osoby spadajúce do rámca pôsobnosti článku 18 ES, ale ktoré majú stále bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte ako v Holandsku, považovať za obmedzenie práva na voľný pohyb a pobyt v zmysle tohto ustanovenia? b) Môže sa v tomto prípade takéto ustanovenie v rozsahu, v akom umožňuje, vzhľadom na význam efektívnosti preverovania počas vyšetrovania a pojednávania, vziať občanov Únie, ktorí majú stále bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte ako v Holandsku, do väzby, platne odôvodniť tým, že je založené na objektívnych hľadiskách, ktoré nezávisia od štátnej príslušnosti dotknutých osôb, a sú primerané cieľu, ktorý legitímne sleduje vnútroštátne právo?
2.

Odporuje článku 39 ES — pred nadobudnutím účinnosti smernice 98/49/ES (1) — a článku 42 ES, každému z nich samostatne alebo obom článkom spolu, keď v prípade pracovníka, ktorý je zamestnaný u tej istej právnickej osoby ako zamestnávateľa postupne v rozličných organizačných zložkách tohto zamestnávateľa v rozličných členských štátoch, okrem prípadu jeho vyslania, a ktorý vždy podlieha doplnkovému dôchodkovému systému platnému v danej organizačnej zložke, — sa na účely stanovenia obdobia na nadobudnutie neodňateľných práv na dávky doplnkového dôchodku (na základe príspevkov zamestnávateľa a pracovníka) v určitom členskom štáte nezohľadňujú ani roky zamestnania už odpracované pre toho istého zamestnávateľa v inom členskom štáte, ani jeho začlenenie do doplnkového dôchodkového systému v tomto inom členskom štáte, a — premiestnenie pracovníka s jeho súhlasom do organizačnej zložky toho istého zamestnávateľa v inom členskom štáte je považované za rovnocenné s prípadom dobrovoľného odchodu z organizačnej zložky stanoveným v predpisoch o dôchodkoch, v dôsledku čoho boli práva na doplnkové dôchodky obmedzené na vlastné príspevky pracovníka, a ak má táto situácia také negatívne dôsledky, že pracovník stráca práva na dávky doplnkového dôchodku nadobudnuté za svoje zamestnanie v tomto členskom štáte, k čomu by nedošlo v prípade, ak by pracoval pre svojho zamestnávateľa len v jednom členskom štáte a ak by naďalej zostal členom doplnkového dôchodkového systému tohto členského štátu?
2.

V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: 2.1. Ak by pred nadobudnutím účinnosti smernice 2001/29/ES existoval vnútroštátny systém primeranej odmeny za súkromnú rozmnoženinu, museli by sa po nadobudnutí účinnosti smernice 2001/29 vnútroštátne predpisy vykladať „v súlade“ s novým pojmom „primeraná kompenzácia“ za súkromnú rozmnoženinu? 2.2. Je potrebné pri určovaní zariadení, na ktoré sa má vzťahovať platba primeranej kompenzácie, a výšky tejto kompenzácie brať do úvahy pôsobnosť výnimky pre súkromnú rozmnoženinu stanovenej v článku 5 ods. 2 písm. b) smernice, ako aj kritériá obsiahnuté v odôvodnení č. 35 smernice? V prípade kladnej odpovede: bolo by v súlade s konceptom „primeranej kompenzácie za súkromnú rozmnoženinu“ a) zavedenie povinnosti platby kompenzácie za zariadenia určené na osobné a profesionálne účely, ktoré nesúvisia so „súkromnou rozmnoženinou“ a/alebo b) zavedenie paušálnej sumy, ktorá nezohľadňuje používanie zariadení na účely súkromnej rozmnoženiny a ujmu, ktorá z tohto používania môže vyplynúť, a uplatňuje platbu primeranej kompenzácie aj na situácie, v ktorých ujma nevzniká alebo je len minimálna? 2.3. Je v súlade s článkom 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29 systém, ktorý pri zavedení obmedzenia pre súkromnú rozmnoženinu stanovuje všeobecnú povinnosť platby primeranej kompenzácie za určité druhy zariadení a nosičov (napríklad za prepisovateľné kompaktné disky CD-R a prepisovateľné univerzálne disky DVD-R) bez ohľadu na to, či boli nadobudnuté fyzickou osobou na účely súkromného použitia, fyzickou osobou na účely profesionálneho využitia na vytváranie a uchovávanie vlastných informácií alebo na plnenie zákonných povinností, alebo právnickými osobami, na ktoré sa v žiadnom prípade nebude vzťahovať výnimka pre súkromnú rozmnoženinu?
b)

právna úprava regiónu Valónska po prvé používa pre zámery uvedené v bode 18 písm. a) prílohy I (priemyselné závody na výrobu buničiny z dreva alebo podobných vláknitých materiálov) prahovú hodnotu, hoci smernica to nestanovuje a pre zámery uvedené v bode 8 písm. a) prílohy I (prístavy pre vnútrozemskú vodnú prepravu) používa prahovú hodnotu, ktorá je definovaná v počte lodí a nie v tonáži tak, ako to stanovuje smernica. Po druhé článok 7 ods. 1 písm. b) smernice nebol riadne prebratý do právnej úpravy regiónu Valónsko;