ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Voľný pohyb osôb – Sloboda usadiť sa – Advokáti – Skúška podmieňujúca prístup k povolaniu – Zloženie skúšobnej komisie – Účasť advokátov – Prípustnosť – Porušenie článkov 81 ES a 82 ES – Neexistencia

(Články 43 ES, 81 ES a 82 ES)

Summary

Článkom 43 ES, 81 ES a 82 ES neodporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa pri skúške, ktorou sa umožňuje prístup k advokátskemu povolaniu, skúšobná komisia skladá z piatich členov menovaných ministrom spravodlivosti, a to z dvoch sudcov, jedného profesora práva a dvoch advokátov, ktorých určuje Národná rada advokátov na základe spoločného návrhu rád advokátskych komôr príslušného obvodu.

Totiž, pokiaľ ide o článok 43 ES, aj keď skúška umožňujúca prístup k výkonu advokátskeho povolania môže určite predstavovať prekážku slobody usadiť sa, nič nenasvedčuje tomu, že by bolo možné domnievať sa, že samotné pravidlo týkajúce sa zloženia skúšobnej komisie predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa nezávisle od obmedzenia, ktoré by prípadne vyplývalo zo samotnej skúšky. V každom prípade aj za predpokladu, že účasť advokátov v skúšobnej komisii pre štátnu skúšku predstavuje sama osebe obmedzenie slobody usadiť sa, táto účasť môže byť opodstatnená všeobecným záujmom, a to nevyhnutnosťou hodnotiť najlepším možným spôsobom spôsobilosť a schopnosti osôb povolaných na výkon advokátskeho povolania, pričom je spôsobilá zaručiť uskutočnenie tohto cieľa.

Okrem toho k porušeniu článkov 81 ES a 82 ES dôjde najmä vtedy, ak členský štát nariadi alebo zvýhodní uzatváranie kartelových dohôd v rozpore s článkom 81 ES, alebo posilní účinky takýchto dohôd, nariadi alebo zvýhodní zneužitie dominantného postavenia v rozpore s článkom 82 ES alebo posilní účinky takéhoto zneužitia alebo zbaví svoju vlastnú právnu úpravu jej štátneho charakteru tým, že prenesie zodpovednosť za prijatie rozhodnutí zasahujúcich do oblasti hospodárstva na súkromné subjekty, o čo však nejde v prípade, keď dotknutý členský štát poverí skúšobnú komisiu, ktorej členmi sú advokáti, zodpovednosťou za prijatie rozhodnutí v oblasti prístupu k advokátskemu povolaniu, a to z dôvodov, že mu patrí dôležité miesto v samotnej skúšobnej komisii prostredníctvom účasti dvoch sudcov, že ministerstvo spravodlivosti disponuje významnými právomocami, ktoré mu umožňujú kontrolovať práce skúšobnej komisie v každej fáze, a dokonca v prípade potreby zasiahnuť do týchto prác a nakoniec, že negatívne rozhodnutie prijaté skúšobnou komisiou môže byť predmetom opravného prostriedku na súde.

(pozri body 30 – 33, 35, 37, 42 – 45, 47 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

1. Spoločný colný sadzobník – Položky sadzobníka – Výklad – Použitie klasifikačného stanoviska Svetovej colnej organizácie –Obmedzenia

2. Spoločný colný sadzobník – Položky sadzobníka – Nikotínové náplaste – Výrobok na terapeutické a profylaktické použitie – Zaradenie do položky 3004 kombinovanej nomenklatúry, ktorá sa týka liekov

3. Spoločný colný sadzobník – Zaradenie tovarov – Nesprávna záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení tovaru – Povinnosť vnútroštátnych súdov zabezpečiť zrušenie tejto informácie a vydanie informácie, ktorá je v súlade s právom Spoločenstva – Rozsah

(Článok 10 ES; Nariadenie Rady č. 2913/92, článok 12 ods. 5)

Summary

1. So zreteľom na zaradenie výrobku v kombinovanej nomenklatúre vytvorenej zákonodarcom Spoločenstva, nie je klasifikačné stanovisko Svetovej colnej organizácie k zaradeniu tohto výrobku do jej harmonizovaného systému opisu a číselného označovania tovaru právne záväzné a predstavuje iba pomôcku pri výklade rozsahu rozličných položiek kombinovanej nomenklatúry. Ak je teda také klasifikačné stanovisko v rozpore so znením položky v kombinovanej nomenklatúre, nemožno naň prihliadať.

(pozri bod 28)

2. Kombinovaná nomenklatúra sa má vykladať v tom zmysle, že nikotínové náplaste, ktoré majú jasne definované terapeutické alebo profylaktické charakteristiky, ktorých účinok sa sústreďuje na vymedzené funkcie ľudského tela a ktoré sú balené po jednom v alobalových vreckách a zabalené na predaj v baleniach určených na jeden týždeň spolu s návodom na použitie, majú byť zaradené, ako „lieky“, do položky 3004.

(pozri body 36, 39, 48, bod 1 výroku)

3. Ak príslušný orgán vydal nesprávnu záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru, vnútroštátny súd je povinný podľa článku 10 ES prijať v rámci svojej právomoci všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby bola uvedená informácia zrušená a aby bola vydaná nová záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení tovaru, ktorá je v súlade s právom Spoločenstva.

V tejto súvislosti postupy prijatia a účinky rozhodnutí prijatých vnútroštátnym súdom o žalobách patria v hraniciach stanovených zásadami rovnocennosti a efektivity do oblasti vnútroštátneho práva.

V tomto ohľade neodporuje článku 12 ods. 5 nariadenia č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, to, keď vnútroštátny súd zruší rozhodnutie colného orgánu, ktoré, hoci je v súlade s klasifikačným stanoviskom Svetovej colnej organizácie, neberie do úvahy kombinovanú nomenklatúru vytvorenú zákonodarcom Spoločenstva a vysloví, že výrobok musí byť zaradený inak, ako je uvedené v tomto klasifikačnom stanovisku.

(pozri bod 57, bod 2 výroku)
Keywords

Summary



Keywords

Prejudiciálne otázky – Právomoc Súdneho dvora – Hranice – Otázka položená v rámci konania týkajúceho sa uplatnenia vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá nespadá do pôsobnosti práva Spoločenstva – Vylúčenie

(Článok 234 ES)

Summary

Pokiaľ vnútroštátne ustanovenie spadá do pôsobnosti práva Spoločenstva, je Súdny dvor v rámci prejudiciálneho konania povinný poskytnúť vnútroštátnemu súdu všetky podklady pre výklad potrebné na to, aby vnútroštátny súd mohol posúdiť súlad tejto právnej úpravy so základnými právami, ktorých dodržiavanie zabezpečuje Súdny dvor. Naopak Súdny dvor nemá takúto právomoc vo vzťahu k právnej úprave, ktorá nespadá do rámca práva Spoločenstva, a keď predmet konania nesúvisí s niektorou zo situácií, ktoré sú upravené v ustanoveniach zmlúv.

(pozri body 12, 13)
Keywords

Summary



Keywords

1. Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Podmienky prípustnosti – Posúdenie prípustnosti žaloby vo veci samej na prvý pohľad – Neexistencia judikatúry v danej oblasti – Nerozhodujúca skutočnosť

(Články 242 ES a 243 ES; Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 104 ods. 1)

2. Právo Spoločenstva – Zásady – Právo na účinnú súdnu ochranu – Postúpenie informácií získaných v rámci vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) vnútroštátnym orgánom – Voľná úvaha vnútroštátnych orgánov o následnom rozhodnutí – Ochrana týkajúca sa prípadných trestných konaní zabezpečená na vnútroštátnej úrovni

(Články 10 ES a 234 ES; nariadenie Parlamentu a Rady č. 1073/1999, článok 10 ods. 2)

Summary

1. Možnosť dospieť k záveru, v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia, že nenastali skutočnosti, ktoré by na prvý pohľad umožnili považovať žalobu o neplatnosť za prípustnú, nezávisí na existencii judikatúry Spoločenstva o právnych otázkach, ktoré boli položené v konaní vo veci samej. Hoci existencia takej judikatúry môže uľahčiť prijatie takéhoto záveru, v skutočnosti však zjavná neprípustnosť žaloby môže tiež vyplývať z okolností, ktoré nie sú alebo ešte neboli predmetom judikatúry Spoločenstva.

(pozri bod 26)

2. Článok 10 ods. 2 nariadenia č. 1073/1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) vychádza z predpokladu, podľa ktorého opatrenie, akým je postúpenie informácií, v ktorých sú spomenuté výsledky interného vyšetrovania, vnútroštátnym súdnym orgánom, nemôže samé osebe spôsobiť ujmu, ale môže prípadne vyústiť do správneho alebo trestného konania vedeného príslušnými vnútroštátnymi orgánmi Následné rozhodnutie vnútroštátnych orgánov o informáciách, ktoré sú im postúpené OLAF‑om teda v rozsahu určenom v článku 10 ES, patrí výlučne a v celom rozsahu do ich zodpovednosti. Patrí preto do právomoci týchto orgánov, aby zistili, či tieto informácie odôvodňujú alebo vyžadujú, aby sa začalo trestné konanie. V dôsledku toho musí byť súdna ochrana v týchto konaniach zabezpečená na vnútroštátnej úrovni, so všetkými zárukami ustanovenými vnútroštátnym právom, vrátane tých, ktoré vyplývajú zo základných práv a sú neoddeliteľnou súčasťou všeobecných právnych zásad Spoločenstva, a preto musia byť členskými štátmi pri výkone právnych predpisov Spoločenstva dodržiavané. V rámci žaloby podanej na vnútroštátnej úrovni má príslušný súd na základe článku 234 ES možnosť, prípadne na návrh účastníkov konania prostredníctvom návrhu na začatie prejudiciálneho konania požiadať Súdny dvor o výklad ustanovení práva Spoločenstva, ktorý považuje za potrebný pre vydanie svojho rozsudku.

(pozri body 32 – 33, 38 – 39)
19

V tejto súvislosti z dlhodobo ustálenej judikatúry vyplýva, že na určenie, či vnútroštátna právna úprava patrí do pôsobnosti niektorej zo slobôd pohybu, je potrebné vziať do úvahy predmet právnej úpravy, o akú ide (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. septembra 2006, Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, C-196/04, Zb. s. I-7995, body 31 až 33; z 3. októbra 2006, Fidium Finanz, C-452/04, Zb. s. I-9521, body 34 a 44 až 49; z 12. decembra 2006, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Zb. s. I-11673, body 37 a 38, ako aj Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, Zb. s. I-11753, bod 36, a z 13. marca 2007, Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, C-524/04, Zb. s. I-2107, body 26 až 34).
5.

Články 22 až 24 Dohody o obchodných aspektoch práva duševného vlastníctva uvedenej v prílohe 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, prijatej v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti spadajúce do jeho právomocí rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994, sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade – aký nastal v konaní vo veci samej – rovnako znejúceho zemepisného označenia tretej krajiny a označenia obsahujúceho meno odrody používaného na označovanie a prezentáciu určitých vín Spoločenstva vyrobených z tejto odrody, tieto ustanovenia nevyžadujú, aby sa tieto dve označenia mohli používať naďalej v budúcnosti, a to bez ohľadu na splnenie dvoch podmienok; že ich v minulosti príslušní výrobcovia používali v dobrej viere alebo aspoň počas 10 rokov pred 15. aprílom 1994 a že každé označenie jasne uvádza krajinu, región alebo oblasť pôvodu chráneného vína, aby spotrebiteľ nebol uvedený do omylu.
5

Článok 3 tohto nariadenia stanovuje: „§ 1 Osoby s bydliskom, resp. so sídlom v Belgicku prihlásia motorové vozidlá, ktoré chcú zaradiť do cestnej premávky v Belgicku, do evidencie motorových vozidiel podľa článku 6, a to aj v prípade, ak sú tieto motorové vozidlá už evidované v zahraničí. … § 2 Povinnosti evidencie motorových vozidiel v Belgicku, ktoré sú evidované v zahraničí a uvedené do cestnej premávky osobami uvedenými v § 1, však nepodlieha: 1. motorové vozidlo, ktoré dáva zahraničný prenajímateľ k dispozícii fyzickej osobe zapísanej v evidencii obyvateľov vedenej niektorou z belgických obcí alebo do dispozície právnickej osoby zapísanej v belgickom obchodnom registri, a to po dobu najviac štyridsaťosem hodín; …“
67.

Nie je možné súhlasiť s názorom, podľa ktorého verejné obstarávanie bez jeho zverejnenia (oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania) a priame kontaktovanie určitých podnikov sú všeobecne protizákonné, a to už z dôvodu, že samotné smernice o obstarávaní stanovujú výnimky z takejto povinnosti zverejnenia. Aj Komisia výslovne uvádza, že sa nesnaží o prenesenie povinností zverejnenia podľa smernice 92/50 do primárneho práva. Ak by podľa primárneho práva bolo oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania vždy nevyhnutné, na verejných obstarávateľov by sa vzťahovali prísnejšie pravidlá mimo rámca pôsobnosti smerníc o verejnom obstarávaní než v jej rámci.
83.

Právne otázky týkajúce sa posúdenia rozsudkov Súdneho dvora, v ktorých boli určené doteraz neočakávané povinnosti členských štátov, by mohli byť prípadne vyriešené v rámci druhého konania o nesplnení povinnosti podľa článku 228 ES, avšak len ak by nebol dodržaný rozsudok v tomto konaní o nesplnení povinnosti. To by sa potom mohlo zohľadniť v rámci stanovenia peňažnej sankcie.
14.

Komisia zastáva opačný názor a odkazuje na ustálenú judikatúru Súdneho dvora, podľa ktorej sú poplatky vyberané verejnými notármi za formality vyžadované pri zvyšovaní základného imania zakázané v zmysle článku 10 písm. c) smernice 69/335. ( 5 ) Hoci poznamenáva, že notárske osvedčenie prevodu obchodného podielu ako také nezávisí od právnej formy zmluvných strán, poukazuje zároveň na to, že v danom prípade je prevod nevyhnutným predpokladom zvýšenia základného imania spoločnosti ARBmbH. Vyplýva to z toho, že zmluva o prevode obchodného podielu je prílohou rozhodnutia o zvýšení základného imania. Tým, že prevod obchodného podielu je nevyhnutné považovať za neoddeliteľnú súčasť transakcie spočívajúcej vo zvýšení základného imania a že poplatková povinnosť je uložená za formalitu spojenú s touto transakciou, musí sa poplatok považovať za zakázaný podľa článku 10 písm. c) smernice 69/335. Komisia dodáva, že v zmysle článku 12 ods. 1 písm. e) smernice 69/335 nesmú takéto poplatky presahovať výšku skutočne vynaložených nákladov.
31.

Ani námietka Rakúska, že vnútroštátny predpis je potrebné vykladať tak, že tam, kde sú potrebné ochranné opatrenia, sa aj musia prijať, na tom nič nemení. Výklad vnútroštátneho práva v súlade so smernicou nemôže sám osebe prispieť k jasnému a presnému prebratiu, ktoré je potrebné, aby sa splnila požiadavka právnej istoty. ( 7 ) Ani samotná správna prax, ktorú môžu správne orgány svojvoľne meniť a ktorá je známa iba nedostatočne, nepredstavuje účinné splnenie povinností vyplývajúcich z práva Spoločenstva. ( 8 ) To platí o to viac, keď sa, ako je to v prípade smernice o biotopoch, vyžaduje osobitne presné prebratie. ( 9 )
59.

Obhajovať opak by sa rovnalo brániť investorom, emitentom cenných papierov alebo ich orgánom, aby vykonali svoje rozhodnutia uskutočniť predmetné transakcie tým, že by na nich spočívalo zásadné podozrenie, že pri týchto transakciách využívajú dôverné informácie. Takýto výklad by bezpochyby škodil riadnemu fungovaniu trhu s cennými papiermi. To však istotne nie je cieľ, ktorý sleduje smernica 89/592.
80.

Ako som už tiež uviedol vyššie (pozri body 44 a 54), tento zákaz totiž predpokladá, že ten, kto chce dovážať alkohol z iných členských štátov, tak urobí výlučne prostredníctvom systému maloobchodného predaja zavedeného týmto štátom, teda v obchodoch a predajných miestach Systembolaget. To so sebou prináša využitie predajnej siete, v ktorej sa vykonáva systematické overovanie veku kupujúcich a predovšetkým pravidelné kontroly určené na zaistenie toho, že toto overovanie sa bude vždy vykonávať. Práve to umožňuje účinné dosiahnutie legitímneho cieľa sledovaného švédskym zákonodarcom, ktorým je zabrániť tomu, aby osoby mladšie ako 20 rokov nakupovali alkohol.
85.

Podľa môjho názoru na tom nič nemôže zmeniť ani prípadné rozdielne zaobchádzanie podľa pohlavia alebo veku pri predchádzajúcom určení výšky prevedenej sumy v rámci vnútroštátneho systému, t. j. pri kapitalizácii. Aj v opačnom prípade by akékoľvek rozdielne zaobchádzanie Spoločenstva muselo závisieť na tom, do akej miery by rozdielne vnútroštátne zaobchádzanie vyžadovalo nápravu v každom jednotlivom prípade. Odôvodnenie systematického rozdielneho zaobchádzania len na základe pohlavia alebo veku v rámci systému Spoločenstva by nebolo možné.
38.

Rada sa v každom prípade domnieva, že Španielske kráľovstvo nemôže spochybniť platnosť nariadenia č. 1954/2003, keď už uplynula lehota stanovená v článku 230 druhom pododstavci ES. Zastáva totiž názor, že ak by členský štát mohol napádať predpis Spoločenstva prostredníctvom námietky nezákonnosti zakaždým, keď inštitúcia prijme vykonávací predpis k tomuto predpisu Spoločenstva, umožňovalo by to donekonečna spochybňovať predpisy Spoločenstva vytvárajúce právne účinky, ktoré sledujú lehoty na žalobu, čo by podľa jej názoru bolo v rozpore s cieľom zabezpečiť právnu istotu.
109.

Komisia na jednej strane Taliansku vytýka, že opísaný systém porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania, lebo developérovi priznáva dve výhody vo vzťahu k ďalším uchádzačom, aj keď bola jeho pôvodná ponuka menej vhodná, pretože sa na konaní zúčastňuje automaticky a má prednosť pri výbere. K porušeniu by nedošlo, ak by všetci účastníci konania poznali tieto výsady a kritériá hodnotenia. Tieto údaje však nemusia byť uvedené v pôvodnom ozname. Na druhej strane vzhľadom na to, že uverejnenie oznámenia je povinné len od 18. augusta 2002, dátum vstupu zákona č. 166/2002 do platnosti, vedú začaté konania k rozhodnutiam, ktoré sú v rozpore so všeobecnými zásadami Spoločenstva.
19.

Podľa môjho názoru skutočnosť, že právomoci vymenovať, ktoré má Comune di Milano, založené na ustanovení súkromného práva, nebráni uplatneniu článku 56 ES. Na účely zistenia, či voľný pohyb kapitálu je obmedzený v prípade, ak štát má osobitné právomoci v podniku, je v tomto ohľade vhodné poznamenať, že nie je podstatné to, ako boli tieto právomoci udelené, ani to, akú majú právnu formu. Skutočnosť, že členský štát koná v rámci svojho vnútroštátneho práva obchodných spoločností neznamená, že jeho osobitné právomoci nemôžu byť obmedzením v zmysle článku 56 ES. ( 4 ) Členské štáty by sa tak mohli ľahko vyhnúť uplatneniu článku 56 ES, aby s využitím ich postavenia ako akcionárov dosiahli v rámci ich súkromného práva to, čo by inak boli dosiahli použitím ich regulačných právomocí.
12.

Správa pokladnice sociálneho zabezpečenia (ďalej len ‚TGSS‘) uzavrela 8. marca 1996 so Sniace dohodu o splácaní dlžnej sumy poistného na sociálne zabezpečenie vo forme splátkového kalendára, ktorá predstavovala 2903381848 ESP a vzťahovala sa na obdobie od februára 1991 do februára 1995 (ďalej len ‚dohoda z 8. marca 1996‘). Táto dohoda predpokladala splatenie tejto sumy zvýšenej o úroky v zákonom stanovenej výške 9 % v 96 mesačných splátkach až do marca 2004. Dohoda bola zmenená dohodou zo 7. mája 1996, ktorá stanovila odloženie splácania o jeden rok, splácanie v 84 mesačných splátkach a úroky v zákonom stanovenej výške 9 % (ďalej len ‚dohoda zo 7. mája 1996‘). Keďže Sniace tieto dohody nedodržalo, boli nahradené novou dohodou, uzavretou 30. septembra 1997 medzi touto spoločnosťou a TGSS (ďalej len ‚dohoda z 30. septembra 1997‘). Splácanie sa týkalo sumy 3510387323 ESP, čo zodpovedalo nedoplatkom na poistnom na sociálne zabezpečenie za obdobie od februára 1991 do februára 1997, zvýšeným o poplatok z omeškania vo výške 615056349 ESP, a bolo rozložené na obdobie desiatich rokov. Počas dvoch prvých rokov mali byť uhrádzané iba úroky vypočítané podľa sadzby 7,5 % ročne a počas nasledujúcich rokov mali byť splácané tak istina, ako aj úroky. Do apríla 1998 Sniace splatilo 216118863 ESP v rámci dohody z 30. septembra 1997.“
47.

Táto námietka uvedená ako posledná je závažná. Vskutku sa môžeme domnievať, že dodržanie dies a quo stanoveného Zmluvou ES v tejto veci nevedie k odmietnutiu prístupu žalobkyne k súdu Spoločenstva v rozpore s právom na účinnú súdnu ochranu. Takéto rozhodnutie by však porušovalo právnu istotu, ktorú práve pravidlá počítania lehôt na podanie žaloby chránia a ktorá odôvodňuje význam, aký Súdny dvor bežne kladie na ich preskúmanie. Ako teda stanoviť lehotu, ktorá by od získania aktívnej legitimácie žalobkyňou, čiže od 1. mája 2004, bola dostatočná na prípravu a podanie žaloby? Ak pripustíme, že stačí 55 dní, môžeme rovnako povedať, že stačí 40, 30, 10 alebo 5 dní? Rozhodnutie o neprípustnosti návrhu Poľskej republiky z dôvodu, že mohla ešte 55 dní účinne využiť právo na podanie žaloby, by vytváralo právnu neistotu do tej miery, že by viedla k neustálym sporom. Aby sa tomu predišlo, môže byť rozhodnuté, tak ako to tvrdí Rada, že v každom prípade stačí jeden deň po 1. máji 2004 na podanie žaloby do kancelárie Súdneho dvora, ktorú mohli žalobcovia vypracovať od uverejnenia sporného aktu tak, aby bola pripravená na túto chvíľu. Takéto riešenie sa však nevzťahuje na prípady aktov prijatých viac než dva mesiace pred nadobudnutím účinnosti zmluvy o pristúpení. Ako žalobkyňa a členské štáty ako vedľajší účastníci konania správne poznamenali, stanovenie dies a quo na deň uverejnenia sporných aktov by na základe aktu o pristúpení dalo inštitúciám možnosť svojvoľne prijať akty viac než dva mesiace pred dňom nadobudnutia účinnosti zmluvy o pristúpení, a teda zbaviť budúce členské štáty akéhokoľvek opravného prostriedku. Nezdá sa mi, že by bolo v záujme efektívneho výkonu súdnictva vydať rozsudok, ktorý by síce rozhodol v tejto veci, ale spôsoboval by neskoršie spory. Najmä mi nepripadá prijateľné, aby účinnosť, či dokonca samotná existencia základného práva na účinnú súdnu ochranu kandidátskych štátov na pristúpenie závisela od svojvoľného určenia dátumu uverejnenia napadnutého aktu inštitúciami Spoločenstva.
25.

Taliansko uvádza, že opatrenia, ktoré prijalo, sú legitímne. Odvoláva sa najmä na zákonný dekrét z roku 2003 a na rozhodnutie prijaté na jeho základe. ( 17 ) Podľa tohto zákonného dekrétu bolo potrebné overiť finančnú situáciu všetkých držiteľov koncesií, a to vzhľadom na problémy, ktoré nastali v súvislosti s ich schopnosťou platiť od nich požadované platby, ktoré sa ukázali ako neprimerane vysoké. Taliansko sa domnieva, že boli prijaté ďalšie opatrenia s cieľom vyriešiť rôznymi prostriedkami tieto problémy a rozhodnutie predĺžilo platnosť existujúcich koncesií až do doby, kým nebudú tieto ciele dosiahnuté, maximálne však do 31. decembra 2011. Všetky tieto opatrenia boli odôvodnené potrebou zaistiť držiteľom koncesie kontinuitu, finančnú stabilitu a spravodlivý výnos z investícií, ktoré v minulosti uskutočnili, tak ako aj potrebou predchádzať nelegálnym stávkam, a to až do doby zadania nových koncesií prostredníctvom výberového konania.
87.

Odvolatelia z tejto pasáže, ktorá v angličtine znie: „including the related transfer or assignment of the right to use the capacity for such transmission, emission or reception“, dospievajú k opačnému názoru. Pojem „capacity“ sa podľa ich názoru používa aj v zmysle „frequency spectrum capacity“.
Niektorí žalobcovia z tejto pasáže, ktorá v angličtine znie: „including the related transfer or assignment of the right to use the capacity for such transmission, emission or reception“, dospievajú k opačnému názoru. Pojem „capacity“ sa podľa ich názoru používa aj v zmysle „frequency spectrum capacity“.
24.

Pokiaľ ide o ustanovenie zástupcu na účely zaručenia výberu ročnej dane z poistných zmlúv, Komisia sa domnieva, že táto požiadavka predstavuje zásah do slobodného poskytovania služieb spoločnosťami a poisťovňami usadenými v iných členských štátoch. Platenie dane totiž možno zaistiť menej obmedzujúcimi prostriedkami, ako sú žiadosti o informácie od zahraničného podniku alebo orgánu, žiadosti o informácie a kontroly u poistenca, rezidenta v Belgicku, ako aj dohody o výmene informácií s inými členskými štátmi. Okrem toho Komisia pripomína, že článok 1 smernice 2001/44/ES z 15. júna 2001 zmenil a doplnil smernicu 76/308/EHS o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok pochádzajúcich z operácií tvoriacich súčasť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a poľnohospodárskych odvodov a colných poplatkov a v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty a niektorými spotrebnými daňami ( 5 ). Komisia dodáva, že vzájomná pomoc pri vymáhaní pohľadávok bola rozšírená na poistné, a že členským štátom bola uložená povinnosť uviesť svoju vnútroštátnu právnu úpravu do súladu s touto smernicou najneskôr do 30. júna 2002. Vzhľadom na to, že výška ročnej dane z poistných zmlúv sa vypočíta z celkovej sumy poistného alebo príspevkov zvýšených o výdavky, táto daň spadá do pôsobnosti smernice 2001/44/ES. Komisia dodáva, že aj keby Belgicko zachovalo svoje tvrdenia, smernicu alebo ešte menej výkladové oznámenie nemožno vykladať alebo uplatňovať v rozpore so Zmluvou ES a Dohodou EHP.