Za týchto okolností, hoci sa na základe výkonu rozsudku vnútroštátneho súdu nemôže správa OLAF‑u v rámci trestného konania začatého v tomto členskom štáte použiť, nič to nemení na tom, že v rámci správneho konania podľa práva Únie a vymedzeného zmluvnými ustanoveniami sa Komisia môže o uvedenú správu OLAF‑u pri prijatí opatrení o vypovedaní grantových zmlúv uzavretých s podnikom a prerušení platieb, pokiaľ táto správa nebola súdom Únie vyhlásená za neplatnú. Okrem toho konanie vedené na vnútroštátnom súde nemôže mať na žalobu podanú uvedeným podnikom na súde Únie vplyv, pretože, pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrení prijatých Komisiou s grantovými zmluvami a pravidlami, ktoré sú podľa týchto zmlúv uplatniteľné, patrí táto žaloba podľa článku 272 ZFEÚ v spojení s arbitrážnou doložkou stanovenou v týchto zmluvách do výlučnej právomoci Všeobecného súdu.

O neplatnosti aktu Únie sú príslušné rozhodovať iba súdy Únie. Správa Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) preto zostáva v právnom poriadku Únie zákonnou, kým ju súd Únie nevyhlási za neplatnú, a to nezávisle na skutočnosti, že vnútroštátny súd uznal neplatnosť takejto správy v rámci trestného konania začatého dotknutým členským štátom proti podniku, ktorý prijal financovanie dotáciami Únie.

Podľa článku 3 ods. 3 nariadenia č. 883/2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), a článku 6 ods. 1 tretieho pododseku nariadenia č. 2185/96 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi, sú kontroly a inšpekcie na mieste OLAF‑om vykonávané v súlade s pravidlami a postupmi dotknutého členského štátu a podľa uplatniteľného práva Únie. Z týchto ustanovení vyplýva, že vyšetrovania a kontroly na mieste vykonávané OLAF‑om sú súčasťou prostredia poznačeného uplatňovaním vnútroštátneho práva, avšak toto právo musí v každom prípade ustúpiť právu Únie vždy, keď to nariadenie č. 883/2013 alebo nariadenie č. 2185/96 ustanovuje.

Je okrem toho pravda, že nariadenie č. 2185/96 stanovuje vo svojom článku 9 situáciu, kedy sa hospodársky subjekt bráni kontrolám a inšpekciám na mieste vedeným OLAF‑om, a že v takom prípade možno požadovať pomoc vnútroštátnych orgánov a že nimi vykonané zásahy preto musia prebiehať v súlade s vnútroštátnym právom. Toto ustanovenie však hospodárskym subjektom nedáva právo brániť sa zásahom plánovaným OLAF‑om, brániť a byť a fortiori o existencii takéhoto práva poučený, ale stanovuje len to, že v prípade odporu môžu byť nútené tieto zásahy strpieť, pričom na tieto účely sa môže za podmienok stanovených vnútroštátnym právom privolať verejný donucovací orgán daného štátu.

Otázku prítomnosti štátnych činiteľov na kontrolách a inšpekciách vykonávaných na mieste Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) upravuje nariadenie č. 2185/96 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi, pričom túto prítomnosť vyžaduje vo dvoch prípadoch. Na jednej strane je nevyhnutná, ak sa hospodársky subjekt kontrolám a inšpekciám vykonávaným OLAF‑om bráni. Na druhej strane sa prítomnosť štátnych činiteľov musí akceptovať, ak o to títo požiadajú.

Základné práva ako také majú upravovať výkon právomocí zverených inštitúciám Únie aj v rámci zmlúv rovnako, ako platia pre akty prijaté členskými štátmi pri uplatňovaní práva Únie. Následkom tejto všeobecnej pôsobnosti základných práv je, že Komisia nemôže na základe informácií zhromaždených OLAF‑om v rozpore so základnými právami pozastaviť platby dlžné hospodárskemu subjektu alebo vypovedať zmluvy, ktorými je takémuto subjektu zaviazaná. Podľa nariadenia č. 883/2013 o vyšetrovaniach vykonávaných OLAF‑om totiž musia byť vyšetrovania vedené týmto úradom v súlade so základnými právami. Táto povinnosť vyplýva z odôvodnenia 51 tohto nariadenia. Nariadenie č. 2185/96 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi vo svojom odôvodnení 12 uvádza, že kontroly a inšpekcie na mieste sa uskutočňujú za náležitého rešpektovania základných práv dotknutých osôb.

Zásada proporcionality zakotvená článkom 5 ods. 4 ZEÚ je všeobecnou zásadou práva Únie, ktorá vyžaduje, aby inštitúcie Únie nešli nad rámec toho, čo je vhodné a nevyhnutné na dosiahnutie cieľa sledovaného krokmi, ktoré podnikajú. Táto zásada má upravovať všetky spôsoby konania Únie bez ohľadu na to, či sú zmluvnej alebo inej povahy. V súvislosti s plnením zmluvných povinností sa totiž dodržiavanie tejto zásady podieľa na dodržiavaní všeobecnejšej povinnosti zmluvných strán plniť zmluvu v dobrej viere.

Porušenie zmluvného ustanovenia inštitúciou nemôže mať samo osebe za následok vznik mimozmluvnej zodpovednosti uvedenej inštitúcie voči jednej zo zmluvných strán, s ktorou uzatvorila zmluvu obsahujúcu uvedené ustanovenie. V takom prípade má totiž protiprávnosť, ktorú možno pripísať tejto inštitúcii, čisto zmluvnú povahu a vyplýva z jej záväzku ako zmluvnej strany, a nie z nejakého iného jej postavenia, napríklad z postavenia správneho orgánu. Za týchto okolností by sa teda tvrdenie o porušení zmluvného ustanovenia, uplatnené na podporu návrhu na mimozmluvnú náhradu škody, malo považovať za irelevantné.

Nemožno však vylúčiť, že zmluvná a mimozmluvná zodpovednosť inštitúcie Únie by vo vzťahu k niektorej z jej zmluvných strán mohli existovať súčasne. Povaha protiprávneho konania pripísateľného inštitúcii, ktorým bola spôsobená škoda a ktoré môže byť predmetom návrhu na mimozmluvnú náhradu škody, totiž nie je vopred vymedzená. Za predpokladu, že by takýto súbeh zodpovedností inštitúcií existoval, bol by možný iba pod podmienkou, že na jednej strane protiprávnosť, ktorú možno pripísať dotknutej inštitúcii, predstavuje nesplnenie nielen zmluvnej povinnosti, ale aj všeobecnej povinnosti, zo strany tejto inštitúcie a že na druhej strane táto protiprávnosť týkajúca sa uvedenej všeobecnej povinnosti spôsobila inú škodu než tú, ktorá vyplýva z nedostatku riadneho plnenia zmluvy.

(pozri body 162 – 164)