Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Rozhodnutie Komisie konštatujúce zlučiteľnosť štátnej pomoci so spoločným trhom bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania – Žaloba dotknutých osôb v zmysle článku 88 ods. 2 ES – Prípustnosť – Podmienky

[Článok 88 ods. 2 ES a článok 230 štvrtý odsek ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 1 písm. h), článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 1]

2. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Rozhodnutie Komisie konštatujúce zlučiteľnosť štátnej pomoci so spoločným trhom bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania – Žaloba dotknutých osôb v zmysle článku 88 ods. 2 ES – Určenie predmetu žaloby

[Článok 88 ods. 2 ES a článok 230 štvrtý odsek ES; Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 44 ods. 1 písm. c); nariadenie Rady č. 659/1999, článok 1 písm. h), článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 1]

3. Odvolanie – Dôvody – Preskúmanie posúdenia skutkových okolností a dôkazných prostriedkov Súdnym dvorom – Vylúčenie okrem prípadov skreslenia

(Článok 225 ES; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Plánovaná pomoc – Preskúmanie Komisiou – Fáza predbežného preskúmania a kontradiktórna fáza – Zlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom – Ťažkosti s posúdením – Povinnosť Komisie začať kontradiktórne konanie

(Článok 88 ods. 2 a 3 ES)

5. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne netýkajú – Prekážka konania z dôvodu verejného záujmu

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

6. Odvolanie – Dôvody – Preskúmanie posúdenia Všeobecného súdu týkajúceho sa potreby doplnenia informácií Súdnym dvorom – Vylúčenie okrem prípadov skreslenia

7. Odvolanie – Dôvody – Nedostatok odôvodnenia – Použitie implicitného odôvodnenia Všeobecným súdom – Prípustnosť – Podmienky

(Článok 225 ES; Štatút Súdneho dvora, článok 36 a článok 53 prvý odsek)

Summary

1. Pokiaľ Komisia v oblasti štátnej pomoci prijme rozhodnutie o nevznesení námietok na základe článku 4 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 88 ES, rozhodne nielen o zlučiteľnosti opatrenia so spoločným trhom, ale zároveň implicitne odmietne začať konanie vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 88 ods. 2 ES a článku 6 ods. 1 nariadenia č. 659/1999.

Zákonnosť rozhodnutia o nevznesení námietok založeného na článku 4 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 závisí od toho, či existujú pochybnosti o zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom. Keďže takéto pochybnosti musia viesť k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania, na ktorom sa môžu zúčastniť dotknuté osoby uvedené v článku 1 písm. h) nariadenia č. 659/1999, treba konštatovať, že akákoľvek dotknutá osoba v zmysle tohto posledného ustanovenia je takýmto rozhodnutím priamo a osobne dotknutá. Osoby, v ktorých prospech sú stanovené procesné záruky podľa článku 88 ods. 2 ES a článku 6 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, môžu totiž presadiť ich dodržanie len vtedy, keď majú možnosť napadnúť rozhodnutie o nevznesení námietok na súde Únie.

Preto v rámci žaloby o neplatnosť osobitné postavenie „dotknutej osoby“ v zmysle článku 1 písm. h) nariadenia č. 659/1999, ktoré súvisí s osobitným predmetom žaloby, v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES postačuje na individuálne vymedzenie žalobcu, ktorý spochybňuje rozhodnutie o nevznesení námietok.

Podľa článku 1 písm. h) nariadenia č. 659/1999 treba pod „dotknutou osobou“ rozumieť predovšetkým akúkoľvek osobu, podnikateľa alebo združenie podnikateľov, ktorých záujmy môžu byť dotknuté poskytnutím pomoci, t. j. najmä konkurenčné podniky príjemcu tejto pomoci. Inými slovami, ide o neurčitý okruh osôb, čo nevylučuje, aby sa určitý podnik, ktorý nie je priamym konkurentom príjemcu pomoci, považoval za „dotknutú osobu“, pokiaľ tvrdí, že jeho záujmy môžu byť dotknuté poskytnutím pomoci, a z právneho hľadiska dostatočne preukáže, že pomoc môže mať konkrétny dosah na jeho postavenie.

(pozri body 42 – 44, 132)

2. Pokiaľ sa v oblasti štátnej pomoci žalobca domáha zrušenia rozhodnutia o nevznesení námietok, v podstate napáda skutočnosť, že rozhodnutie vydané Komisiou v súvislosti s dotknutou pomocou bolo prijaté bez toho, aby táto inštitúcia začala konanie vo veci formálneho zisťovania, čím porušila jeho procesné práva. Na to, aby žalobca so svojím návrhom na zrušenie uspel, môže uvádzať akékoľvek žalobné dôvody, ktorými možno preukázať, že posúdenie informácií a skutočností, ktoré mala Komisia k dispozícii v priebehu predbežného skúmania oznámeného opatrenia, museli vyvolať pochybnosti o jeho zlučiteľnosti so spoločným trhom. Použitie takýchto tvrdení preto nemôže mať za následok zmenu predmetu žaloby ani podmienok prípustnosti. Naopak, existencia pochybností o tejto zlučiteľnosti je práve dôkazom, ktorý je potrebné predložiť, aby sa preukázalo, že Komisia bola povinná začať konanie vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 88 ods. 2 ES, ako aj v článku 6 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 88 ES.

(pozri bod 50)

3. Súdny dvor v rámci odvolania nemá právomoc zisťovať skutkový stav a v zásade ani skúmať dôkazy, ktoré Všeobecný súd zohľadnil na podporu tohto skutkového stavu. Pokiaľ totiž boli tieto dôkazy riadne získané a boli dodržané všeobecné právne zásady a procesné pravidlá uplatňujúce sa v oblasti dôkazného bremena a vykonávania dôkazných prostriedkov, prislúcha samotnému Všeobecnému súdu posúdiť hodnotu, ktorú treba priznať predloženým dôkazom. Toto posúdenie, s výnimkou prípadu skreslenia týchto dôkazov, teda nepredstavuje právnu otázku, ktorá sama osebe podlieha preskúmaniu Súdnym dvorom. Skreslenie musí zjavne vyplývať z dokumentov v spise bez toho, aby bolo potrebné vykonať nové posúdenie skutkových okolností a dôkazov.

(pozri body 58, 59)

4. Ak v oblasti štátnej pomoci predbežné preskúmanie podľa článku 88 ods. 3 ES neumožnilo prekonať všetky ťažkosti, ktoré sa vyskytli pri posudzovaní zlučiteľnosti tejto pomoci so spoločným trhom, Komisia je povinná vyžiadať si všetky potrebné stanoviská a na tento účel začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES. Keďže pojem závažné ťažkosti má objektívnu povahu, existenciu takýchto ťažkostí treba skúmať nielen za okolností, za akých došlo k prijatiu napadnutého aktu, ale aj na základe posúdení, o ktoré sa Komisia opierala.

V prípade, že zlučiteľnosť alebo nezlučiteľnosť dotknutej pomoci môže byť priamo ovplyvnená nesúladom medzi dvoma predpismi vnútroštátneho práva, uvedený nesúlad môže objektívne vyvolať pochybnosti súvisiace so zlučiteľnosťou dotknutej pomoci so spoločným trhom.

Komisia musí prihliadať na prípadný nesúlad existujúci medzi dvoma vnútroštátnymi predpismi, teda zákonom a smernicami administratívnej povahy, najmä ak sa preukáže, že systém pomoci zahŕňa v zákone, ktorým sa zavádza, obmedzenie, ktoré vyvoláva vážne pochybnosti v súvislosti s jeho zlučiteľnosťou so spoločným trhom.

(pozri body 70, 71, 79, 80, 85)

5. Kritérium stanovené v článku 230 štvrtom odseku ES, ktoré podmieňuje prípustnosť žaloby podanej fyzickou alebo právnickou osobou proti rozhodnutiu, ktoré jej nie je určené, tým, že musí byť týmto rozhodnutím priamo a osobne dotknutá, je prekážkou konania z dôvodu verejného záujmu, ktorú môžu súdne orgány Spoločenstva kedykoľvek preskúmať, dokonca aj bez návrhu, vrátane prijatia opatrení na účely doplnenia informácií.

(pozri body 97, 98)

6. Len Všeobecný súd rozhoduje o prípadnej potrebe doplniť informácie, ktorými disponuje vo veci, o ktorej rozhoduje. Dôkazný charakter procesných dokumentov patrí do jeho právomoci nezávislého posúdenia skutkových okolností, ktoré nepodlieha preskúmaniu Súdnym dvorom v rámci odvolania, okrem prípadov skreslenia dôkazov predložených Všeobecnému súdu, alebo keď zo spisového materiálu vyplýva vecná nepresnosť konštatovaní Všeobecného súdu.

Všeobecnému súdu preto nemožno vytýkať, že pred uskutočnením pojednávania a po ňom zaslal účastníkom konania niekoľko podrobne položených otázok, aby doplnil informácie, ktorými už disponoval, a vyvodil určité závery z odpovedí, ktoré mu účastníci konania v nadväznosti na tieto otázky poskytli v rámci dôvodov, ktoré títo účastníci odôvodnene predložili.

Taktiež mu nemožno vytýkať, že v štádiu odvolania neprijal iné opatrenia na zabezpečenie konania, ktoré ho účastníci konania v štádiu konania pred Všeobecným súdom nežiadali prijať a ktoré v rámci tohto odvolacieho konania presne neopisujú.

(pozri body 99, 100)

7. Povinnosť odôvodnenia rozsudkov, ktorá Všeobecnému súdu prináleží podľa článku 36 a článku 53 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora, mu neukladá povinnosť vypracovať také odôvodnenie, ktoré by vyčerpávajúcim spôsobom a jednotlivo rozoberalo všetky tvrdenia účastníkov sporu. Odôvodnenie teda môže byť implicitné pod podmienkou, že umožní zúčastneným osobám oboznámiť sa s dôvodmi, ktoré viedli k prijatiu predmetných opatrení, a Súdnemu dvoru poskytne dostatok informácií potrebných na výkon jeho súdneho preskúmania.

(pozri bod 104)