ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
72.

Po prvé, a predovšetkým, hranice stanovuje samotný text. Navrhovaný dynamický výklad musí byť v súlade s prirodzeným významom slov vykladaných v ich rozvíjajúcom sa kontexte. V nepravdepodobnom prípade, že by text z roku 1850 odkazoval na „zodpovednosť za prevádzku vozidiel“, by podľa súčasného výkladu tento výraz zahŕňal (motorové) vozidlá, a tiež elektrické vozidlá. Ak by sa v texte hovorilo o „zodpovednosti za prevádzku kočov“, za istých okolnosti by stále bolo možné vtesnať do tohto výrazu (motorové) vozidlo. Ak by sa však v texte uvádzala „zodpovednosť za malé dvojkolesové drožky, ktoré si môže verejnosť prenajať a ťahá ich jeden kôň“, jednoducho by už nebolo možné do pôsobnosti tohto výrazu zaradiť (motorové) vozidlo.
9.

Podľa odôvodnení 184 a 186 vykonávacieho nariadenia 2015/82: „(184) Na to, aby Komisia a colné orgány naďalej mohli účinne sledovať dodržiavanie záväzkov zo strany spoločností, pri predložení žiadosti o prepustenie do voľného obehu príslušnému colnému orgánu sa oslobodenie od antidumpingového cla udelí pod podmienkou, že: i) sa predloží faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou a obsahuje prinajmenšom prvky uvedené a vyhlásenie stanovené v prílohe; … (186) Dovozcovia by si mali byť vedomí toho, že colný dlh môže vzniknúť ako bežné obchodné riziko v čase prijatia vyhlásenia o prepustení do voľného obehu, ako je opísané v odôvodneniach 184 a 185, a to dokonca aj v prípade, že Komisia predtým prijala záväzok ponúknutý výrobcom, od ktorého priamo alebo nepriamo nakupovali.“
33.

AZ by sa zjavne mohol brániť na holandských súdoch, ktoré udelili sporný súhlas ( 8 ), a preto sú schopné ako taký ho zrušiť. Keďže však AZ už bol odovzdaný belgickým orgánom, ak by bol nútený napadnúť tento súhlas na súde vykonávajúceho členského štátu (Holandska), ktorého územie už opustil, mohlo by to sťažiť výkon jeho práva na účinnú súdnu ochranu a viesť k predĺženiu trestného konania.
67.

Ak sa podľa tohto súdu použije iná „fikcia“, a to fikcia „podniku verejnej správy“, hodnota pozemkov, na základe ktorej sú vypočítané úroky, by mohla byť uvedená iba v nadobúdacej cene. Túto hodnotu nemožno následne upraviť, ako to bolo v prejednávanej veci, pretože v takom prípade by nešlo len o návratnosť kapitálovej investície vrátane inflácie, ale bol by dosiahnutý dodatočný príjem, ktorý by zohľadňoval reprodukčné náklady pozemkov, a to dokonca aj v prípade, ak by tieto pozemky nemuseli byť nahradené.
69.

Ak by sa Súdny dvor – v rozpore s názorom, ktorý zastávam –, rozhodol potvrdiť vetvu judikatúry založenú na rozsudku Blijdenstein, subsidiárne uvádzam, že by mal spresniť dosah tohto rozsudku, a to z dvoch hľadísk: – právomoc súdu podľa miesta obvyklého pobytu oprávneného na výživné by nemala byť obmedzená na žalobu, ktorú tento oprávnený podá osobne. ( 49 ) Uvedené obmedzenie by – pri jeho doslovnejšom výklade – viedlo k nelogickému výsledku spočívajúcemu v tom, že napríklad poručník osoby, ktorá nie je spôsobilá na právne úkony (pričom poručníkom môže byť fyzická alebo právnická osoba), by nemohol podať žalobu o vyplatenie výživného v mieste obvyklého pobytu poručenca, – nebolo by vhodné potvrdiť, že „oprávnený na výživné, ktorého potreby pokryli dávky poskytnuté týmto verejným orgánom, sa už nenachádza v zložitej finančnej situácii“. ( 50 ) Uvedené konštatovanie by mohlo viesť k tomu, že kritérium právomoci by záviselo od majetkových pomerov navrhovateľa (či už oprávneného na výživné, alebo tretej – fyzickej alebo právnickej – osoby, na ktorú prejde jeho pohľadávka) do takej miery, že by bolo potrebné v každom jednotlivom prípade posúdiť, či sa nachádza v zložitej situácii.
34.

Navyše takéto ex ante a rigidné určenie referenčného obdobia môže pre dotknutých zamestnancov pravdepodobne vyvolať nepredvídateľné dôsledky. Ak by sa referenčné obdobie počítalo iba spätne (inými slovami opačne) od dátumu sporného individuálneho ukončenia pracovného pomeru, znamenalo by to, že čokoľvek sa stalo po tomto konečnom dátume, by nemohlo byť zohľadnené. To by bol prípad aj vtedy, ak by napríklad ku všetkým ukončeniam pracovného pomeru, ktoré by boli relevantné na účel rozhodnutia o tom, či bola dosiahnutá dolná hranica, došlo následne. To isté by platilo, len v opačnom postavení, ak by sa referenčné obdobie počítalo iba do budúcna, čo by neumožňovalo zohľadniť množstvo alebo spôsob ukončení pracovného pomeru, ku ktorým došlo pred sporným ukončením pracovného pomeru konkrétneho zamestnanca.
5.

V odôvodneniach 34, 37, 42, 51 a 54 smernice 2009/72 sa uvádza: „(34) Ak má vnútorný trh s elektrinou správne fungovať, energetickí regulátori musia mať možnosť prijímať rozhodnutia vo všetkých relevantných regulačných záležitostiach a musia byť úplne nezávislí od akýchkoľvek iných verejných alebo súkromných záujmov. Toto nebráni súdnemu preskúmaniu… (37) Energetickí regulátori by mali mať právomoc vydávať záväzné rozhodnutia pre elektroenergetické podniky a ukladať elektroenergetickým podnikom, ktoré si neplnia povinnosti, účinné, primerané a odrádzajúce sankcie, alebo navrhnúť, aby takéto sankcie uložil príslušný súd. Energetickí regulátori by mali mať aj právomoc rozhodovať… o vhodných opatreniach zabezpečujúcich prospech pre odberateľov… Energetickým regulátorom by sa rovnako mala udeliť právomoc prispievať k zabezpečovaniu vysokej úrovne univerzálnej služby a služby vo verejnom záujme v súlade s otvorením sa trhu, ochrane zraniteľných odberateľov a úplnej účinnosti opatrení na ochranu spotrebiteľov. … (42) Všetky priemyselné odvetvia a obchod Spoločenstva, vrátane malých a stredných podnikov a všetci občania Únie, ktorí majú hospodárske výhody z vnútorného trhu, by tiež mali mať možnosť využívať vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa, najmä odberatelia elektriny v domácnosti… Títo odberatelia by tiež mali mať právo na voľbu, spravodlivosť, zastupovanie svojich záujmov a mechanizmy urovnávania sporov. … (51) Záujmy spotrebiteľov by mali byť stredobodom tejto smernice…. Existujúce práva spotrebiteľov sa musia posilniť a zaručiť a mali by byť transparentnejšie. Ochrana spotrebiteľa by mala zabezpečiť, aby všetci spotrebitelia v širšom meradle [Únie] mali úžitok z konkurenčného trhu. Členské štáty alebo, ak tak ustanoví členský štát, regulačné orgány, by mali presadzovať práva spotrebiteľov. … (54) Dostupnosť efektívnych prostriedkov urovnávania sporov pre všetkých spotrebiteľov zaručuje väčšiu ochranu spotrebiteľa. Členské štáty by mali zaviesť rýchle a efektívne postupy na vybavovanie sťažností.“
39.

Potvrdzuje to aj judikatúra Súdneho dvora. Zásada jednotného uplatňovania práva Únie a zásada rovnosti vyžadujú autonómny a jednotný výklad pojmov práva Únie. ( 15 ) Tento výklad by bol ohrozený, ak by existencia dodania bola podmienená nadobudnutím vlastníctva podľa občianskeho práva, ktoré závisí od formulácie vnútroštátnych predpisov občianskeho práva. To, či dôjde k prechodu vlastníctva, preto nemôže byť smerodajné pre pojem dodanie. ( 16 ) Právo nakladať s majetkom v zmysle článku 14 smernice o DPH teda nemožno stotožniť s právnym postavením vlastníka. Chýbajúci prevod vlastníctva podľa občianskeho práva podľa názoru Súdneho dvora preto nebráni dodaniu. ( 17 )
30.

Z porušenia povinnosti nevykonať opatrenie až do vydania konečného rozhodnutia Komisie vyplýva konkurenčná výhoda pre príjemcu nezákonnej pomoci, ktorá má za následok porušenie práv tretích osôb, ktoré pôsobia na tom istom trhu. Táto výhoda môže mať finančnú povahu, lebo treba predpokladať, že príjemca pomoci by si túto pomoc musel počas konania vo veci formálneho zisťovania a odkladu výkonu opatrenia, ktoré je s ním spojené, obstarať inak. To by sa aj v prípade poskytovateľov služieb všeobecného hospodárskeho záujmu mohlo spravidla uskutočniť v podobe úročeného úveru, takže na tohto poskytovateľa by sa uplatnili trhové úrokové sadzby. ( 28 ) Aj keď totiž v týchto oblastiach často pôsobia štátne podniky, ktoré môže štát financovať prostredníctvom zvýšenia základného imania, len úver poskytnutý za trhových podmienok je možnosťou financovania, ktorá nespadá do kontextu práva štátnej pomoci, a preto ho možno poskytnúť ad hoc a bez predchádzajúceho správneho konania.
56.

Na záver môžem poukázať na to, že keby bol tento zákon iný a mohlo by dôjsť k skutočnej strate autorského práva len na základe jednoduchého zverejnenia dokumentu chráneného autorským právom v občianskom súdnom konaní, podľa môjho názoru by to znamenalo, že Švédske kráľovstvo jednoznačne riadne neprebralo požiadavky smernice 2001/29, a teda nesplnilo požiadavky článku 17 ods. 2 Charty, pokiaľ ide o účinnú ochranu duševného vlastníctva. Taký stav vecí by jednoznačne narúšal podstatu požadovanej úrovne ochrany autorských práv, ktorú nositeľom autorských práv zaručuje smernica 2001/29 (a teda článok 17 ods. 2 Charty), lebo by neboli účinne chránení pred stratou autorského práva takýmto spôsobom.
70.

Podľa článku 25 ods. 2 písm. b) a c) smernice 2005/85, ak bola ochrana, ktorá je považovaná za dostatočnú, poskytnutá treťou krajinou, Írsko by nebolo povinné posúdiť žiadosť o azyl a mohlo by ju zamietnuť ako neprípustnú, zatiaľ čo by bolo povinné posudzovať ju, ak by bola doplnková ochrana priznaná prvým členským štátom. Tento rozdiel je o to viac prekvapujúci z hľadiska vzájomnej dôvery, ktorú si členské štáty v zásade musia priznávať, a stupňa ochrany, ktorý sa normotvorca Únie snažil stanoviť v prospech štátnych príslušníkov tretích krajín.
47.

Po tomto spresnení, aj keby však bol tento dôvod uplatnený na Všeobecnom súde, podľa môjho názoru Všeobecný súd postupoval správne, keď v napadnutom rozsudku skúmal iba to, či bolo uloženie spornej korekcie odôvodnené z hľadiska druhej situácie. Konštatujem totiž, že z procesných listín v tejto veci vyplýva, že Komisia vychádzala pri uložení spornej korekcie z nedostatkov zistených v kontrolnom systéme, ( 28 ) čo by bolo bezpredmetné, keby bola celá výška vyplatenej pomoci neoprávnená už z toho dôvodu, že by nemala právny základ v práve Únie. ( 29 ) Navyše je nesporné, že Komisia uložila spornú korekciu vo výške 100 % v podobe paušálnej korekcie. ( 30 )
3.

Odôvodnenia 117 až 130 smernice 2009/138 stanovujú: „(117) Keďže vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa reorganizačných opatrení a likvidačného konania nie sú zosúladené, je vhodné v rámci vnútorného trhu zabezpečiť vzájomné uznávanie reorganizačných opatrení a právnych predpisov členských štátov upravujúcich likvidáciu, ktoré sa týkajú poisťovní, ako aj potrebnú spoluprácu, zohľadňujúc potrebu jednotnosti, univerzálnosti, koordinácie a publicity týchto opatrení, a rovnocenné zaobchádzanie s poistnými veriteľmi a ich ochranu. … (119) Je potrebné rozlišovať medzi príslušnými orgánmi na účely reorganizačných opatrení a likvidačného konania a orgánmi dohľadu nad poisťovňami. … (121) Mali by sa stanoviť podmienky, za ktorých spadá do rámca pôsobnosti tejto smernice likvidačné konanie, ktoré nie je založené na platobnej neschopnosti a týka sa poradia vyplácania poistného plnenia podľa priority. Pohľadávky zamestnancov poisťovne vyplývajúce z pracovnej zmluvy a pracovného pomeru by mali byť spôsobilé prejsť na vnútroštátny mzdový garančný systém. Na tieto pohľadávky, ktoré sa stali predmetom subrogácie, by sa mali vzťahovať postupy ustanovené v právnych predpisoch domovského členského štátu (lex concursus). (122) Reorganizačné opatrenia neznemožňujú začať likvidačné konanie. Likvidačné konanie by preto malo byť možné začať bez prijatia reorganizačných opatrení alebo po ich prijatí, a môžu končiť vyrovnaním alebo inými obdobnými opatreniami vrátane reorganizačných opatrení. (123) Prijímať rozhodnutia o likvidačných konaniach týkajúcich sa poisťovní by mali byť splnomocnené jedine príslušné orgány domovského členského štátu. Tieto rozhodnutia by mali mať účinky na úrovni Spoločenstva a mali by ich uznávať všetky členské štáty. Mali by byť uverejnené v súlade s postupmi domovského členského štátu a v Úradnom vestníku Európskej únie. Informácie by mali byť sprístupnené aj známym veriteľom so sídlom v Spoločenstve, ktorí by mali mať právo prihlásiť pohľadávky a predkladať pripomienky. … (125) Všetky podmienky začatia, vedenia a ukončenia likvidačného konania by mali byť upravené právnymi predpismi domovského členského štátu. (126) S cieľom zabezpečiť koordinovanú činnosť medzi členskými štátmi by orgány dohľadu domovského členského štátu a orgány dohľadu všetkých ostatných členských štátov mali byť bezodkladne informované o začatí likvidačného konania. … (128) Na začiatku likvidácie by malo byť poisťovni odobraté povolenie na vykonávanie činnosti, pokiaľ jej ešte nebolo odobraté. … (130) V záujme ochrany legitímnej dôvery a istoty niektorých transakcií v iných členských štátoch ako domovský členský štát je potrebné určiť právo, ktorým sa spravuje dopad reorganizačných opatrení a likvidácie na nerozhodnuté súdne spory a jednotlivé činnosti v rámci presadzovania vyplývajúce zo súdnych sporov.“
55.

Takéto stanovisko nachádza podporu aj v literatúre. Pozri napríklad The WIPO Treaties 1996, s. 258, prvá a druhá časť čísla 35 týkajúce sa článku 2 WPPT, kde je to vysvetlené: „The exclusion from the definition [as ‚phonogram‘] applies only where the soundtrack appears together with or is otherwise connected to the image track. … It is irrelevant whether the soundtrack was initially designed to be exploited… as a phonogram… The same is true in respect of the time of fixation: it is irrelevant whether the soundtrack of a film is derived from a pre‑existing recording or recorded contemporaneously with the images… The way of exploitation – as an inseparable part of an audiovisual work or separately as a mere recording of sounds – is crucial. Where a pre‑existing fixation of sounds or representations thereof is later incorporated in an audiovisual work, it does not change its nature but remains a ‚phonogram‘; its nature as a phonogram may be considered to be suspended during the incorporation [Vylúčenie z definície [‚zvukového záznamu‘] sa uplatňuje iba v prípade, keď sa soundtrack objaví spolu s obrázkovou stopou alebo je k nej inak pripojený. … Je irelevantné, či bol soundtrack pôvodne navrhnutý tak, aby sa využíval… ako zvukový záznam… To isté platí pre čas záznamu: je irelevantné, či je filmový soundtrack odvodený od už existujúcej nahrávky alebo je nahratý súbežne s obrázkami… Spôsob využitia – ako neoddeliteľnej súčasti audiovizuálneho diela alebo samostatne ako obyčajný záznam zvukov – je rozhodujúci. Ak je existujúci záznam zvukov alebo ich vyjadrenie neskôr začlenený do audiovizuálneho diela, nezmení to jeho povahu, ale zostane ‚zvukovým záznamom‘; počas začlenenia je možné považovať zvukový záznam, čo sa jeho podstaty týka, za pozastavený]“.
Ja si však nemyslím, že výnimka stanovená v článku 4 ods. 1 písm. e) smernice 2003/4 by sa mala obmedziť na osobné názory alebo, ako bolo uvedené pred Súdnym dvorom, na „významné dokumenty“. Odhliadnuc od skutočnosti, že nič v znení alebo kontexte článku 4 ods. 1 písm. e) smernice 2003/4 tomu nenasvedčuje, – napokon používané slová sú neutrálne alebo neobsahujú nijaké obmedzenie či spresnenie obsahu korešpondencie uvedenej v tomto ustanovení – sa obávam, že tieto alternatívne výklady uvedeného ustanovenia by boli jednak nepraktické a jednak by bolo takmer nemožné ich uplatňovať. O tom, či je konkrétny dokument významný alebo nie, by mohol súd zbytočne diskutovať hodiny. Okrem toho, ak by sa prijal „test osobného názoru“, znamenalo by to napríklad, že používaním mechanizmu, podľa ktorého by čisto faktickým vyjadreniam predchádzali bežné frázy ako „domnievam sa, že“ alebo „podľa mňa“, by sa tieto inak výhradne faktické vyjadrenia zmenili na tento účel na osobné názory, takže by prichádzala do úvahy výnimka „internej korešpondencie“? Len ťažko je možné si predstaviť, prečo by to tak nemohlo byť. Napokon mnohé osobné názory sa buď vzťahujú na faktické prvky alebo sú s nimi vnútorne prepojené alebo sú na nich založené.
22.

Pri posudzovaní tejto žiadosti bol Migračný úrad nórskou políciou upovedomený o tom, že A v Nórsku použil viacero predstieraných totožností, a to v prvom rade totožnosť B, štátneho príslušníka Gambie narodeného 18. augusta 1975 (podľa falošného cestovného pasu), následne totožnosť C, žiadateľa o azyl bez dokladov narodeného 12. decembra 1982, a napokon totožnosť D, štátneho príslušníka Gambie narodeného 8. augusta 1980 (podľa ďalšieho cestovného pasu objaveného počas prehliadky). A bol pod touto poslednou totožnosťou v Nórsku odsúdený na trest odňatia slobody v trvaní 120 dní za spáchanie trestného činu držby a predaja omamných látok (kokaínu). Pod touto poslednou uvedenou totožnosťou bolo voči A takisto vydané rozhodnutie o odsune z nórskeho územia spojené s definitívnym zákazom pobytu, ako aj so zápisom do SIS. V tomto systéme bol A identifikovaný pod menom D s dátumom narodenia 8. august 1980 a gambijskou štátnou príslušnosťou.
35.

Uznanie uvedeného názoru by znamenalo, že nemeckí prokurátori by sa nemohli považovať za vydávajúci orgán v zmysle článku 2 písm. c) bodu i) smernice 2014/41 a že EVP, ktoré vydajú, by sa museli overiť. Inak povedané, viedlo by to k ich zaradeniu pod bod ii). Vedľajším dôsledkom tejto skutočnosti – ktorý by odporoval samotnému zneniu tohto bodu ii) – by bolo, že by nemohli ani vystupovať ako orgán, ktorý overuje EVP vydané inými (správnymi) orgánmi.
98.

Kritérium súkromného investora pôsobiaceho v trhovom hospodárstve skôr patrí k faktorom, ktoré je Komisia povinná vziať do úvahy na účely preukázania existencie pomoci. ( 44 ) Súdny dvor to nedávno sformuloval tak, že dôkazné bremeno týkajúce sa toho, či podmienky uplatnenia kritéria súkromného investora pôsobiaceho v trhovom hospodárstve sú, alebo nie sú splnené, nesie Komisia. ( 45 ) Chápem to tak, že Komisia musí jasne rozhodnúť, či by sporné opatrenia prijal súkromný investor. Ak Komisia nemá potrebné dôkazy na to, aby takéto rozhodnutie prijala, členský štát nemôže utrpieť ujmu.
14.

Legge regionale n. 14, norme per il sostegno all’acquisto dei carburanti per autotrazione ai privati cittadini residenti in Regione e di promozione per la mobilità individuale ecologica e il suo sviluppo (regionálny zákon č. 14, ktorým sa stanovujú pravidlá týkajúce sa podpory nákupu motorových palív na prepravné účely pre jednotlivcov, ktorí majú bydlisko v regióne, a podpory ekologickej mobility jednotlivcov a jej rozvoja) ( 4 ) z 11. augusta 2010 v znení neskorších predpisov (ďalej len „regionálny zákon č. 14/2010“) v článku 1, nazvanom „Ciele“, stanovuje: „1. Región Friuli‑Venezia Giulia v reakcii na vážnu konjunkturálnu krízu týmto zákonom stanovuje ďalšie mimoriadne opatrenia, ktorých cieľom je podporiť cestnú mobilitu, ako aj obmedziť znečistenie životného prostredia. Najmä: a) stanovuje opatrenia na podporu nákupu motorových palív pre cestnú prepravu jednotlivcov; b) stanovuje opatrenia na podporu používania motorov, ktoré sú čiastočne alebo úplne nezávislé od motorových palív v cestnej premávke; c) podporuje výskum a vývoj technológií zameraných na výrobu motorov, ktoré sú čiastočne alebo úplne nezávislé od motorových palív; d) podporuje rozšírenie siete na distribúciu motorových palív s nízkym vplyvom na životné prostredie.“
12.

Mechanizmus na získanie oslobodenia od DPH fungoval takto: a) Bakati Plus vyplnila tlačivo žiadosti o vrátenie DPH, ktoré následne potvrdil a opečiatkoval zamestnanec colnice výstupu tovaru, b) spoločnosti Bakati Plus bol vrátený druhý exemplár tlačiva, c) Bakati Plus vrátila daň kupujúcim v súlade so zákonom o DPH a d) Bakati Plus vo svojim daňovom priznaní k DPH požiadala o odpočítanie vrátenej sumy.
90.

Na základe všetkých vyššie uvedených úvah navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálnu otázku položenú Ondernemingsrechtbank Antwerp (Obchodný súd Antverpy, Belgicko), takto: Článok 102 druhý odsek písm. a) ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že organizácia kolektívnej správy autorských práv, ktorá má v členskom štáte faktický monopol, nezneužíva svoje dominantné postavenie vynucovaním neprimeraných cien iba z toho dôvodu, že uplatňuje zloženie poplatku, na základe ktorého sa výška odmien, ktoré vyberá za sprístupnenie chránených hudobných diel patriacich do jej repertoáru na účely ich verejného prenosu počas festivalu, vypočíta pomocou použitia degresívnej sadzby uplatnenej na výnos z predaja vstupeniek alebo na rozpočet pre vystupujúcich umelcov, a to bez možnosti odpočítania výdavkov, ktoré priamo nesúvisia s plnením poskytovaným predmetnou organizáciou a pri zavedení systému zliav založeného na použití paušálnych pásiem s cieľom zohľadniť podiel skutočne predvedených hudobných diel v rámci festivalu. Nie je však vylúčené, že uplatňovanie uvedeného zloženia poplatku by mohlo viesť k vynucovaniu neprimeraných odmien najmä v prípade, ak by existovala iná metóda umožňujúca presnejšiu identifikáciu a kvantifikáciu reálne predvedených hudobných diel, a pokiaľ by takáto metóda bola vhodná na dosiahnutie rovnakého legitímneho cieľa, ktorým je ochrana záujmov hudobných autorov, skladateľov a vydavateľov, bez toho, aby to viedlo k neprimeranému zvýšeniu výdavkov vyplývajúcich zo správy zmlúv a z dohľadu nad používaním hudobných diel chránených autorským právom. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby s ohľadom na všetky skutočnosti, ktorými sa vyznačuje ním prejednávaná vec, posúdil, či sú uvedené podmienky splnené, a v prípade pozitívneho výsledku tohto posúdenia, či vynucovanie neprimeraných poplatkov potvrdzujú ďalšie indície vyplývajúce najmä z porovnania so sadzbami platnými v iných členských štátoch a upravenými na základe indexu parity kúpnej sily, z porovnania s poplatkami, ktoré v minulosti uplatňovala rovnaká správcovská organizácia, alebo z porovnania s poplatkami, ktoré táto organizácia stanovila za podobné plnenia.
54.

Opätovné skúmanie súdu dožiadaného členského štátu vo veci splnenia podmienok pre prijatie predbežných opatrení so zreteľom na okolnosti konkrétneho prípadu, pokiaľ sa týmito okolnosťami už zaoberal súd dožadujúceho členského štátu a príslušné rozhodnutie sa prikladá k žiadosti, by bolo v rozpore s vyššie uvedenými cieľmi a najmä so zásadou vzájomnej dôvery, na ktorej je smernica 2010/24 založená. Keďže opätovné skúmanie by mohlo znemožniť alebo nadmerne sťažiť vybavenie žiadosti o pomoc, odporovalo by aj bezproblémovému fungovaniu a efektívnosti a účinnosti systému vzájomnej pomoci, ktorý sa v uvedenej smernici stanovuje.
88.

Ak by sa vychádzalo z odsudzujúceho rozsudku, neprimerane by to sťažilo uplatňovanie rámcového rozhodnutia. V čase vydania odsudzujúceho rozsudku totiž spravidla nie je predvídateľné, ktoré skutky by mohli mať neskôr význam pre uplatnenie rámcového rozhodnutia, a preto by mali byť zohľadnené. Osobitne to platí pre odsudzujúce rozsudky vydané v tretích štátoch, pretože uplatnenie rámcového rozhodnutie pre tamojšie súdy nie je samozrejmé.
(102)

Malo by sa však prihliadať na to, že hospodárske subjekty môžu prijímať opatrenia na zaistenie súladu zamerané na nápravu dôsledkov akýchkoľvek trestných činov alebo pochybenia a na účinné predchádzanie ďalším prípadom nesprávneho konania. … Ak takéto opatrenia poskytujú dostatočné záruky, príslušný hospodársky subjekt by už nemal byť len na základe týchto dôvodov vylúčený. Hospodárske subjekty by mali mať možnosť požadovať, aby sa preskúmali opatrenia zamerané na dosiahnutie súladu, ktoré boli prijaté so zreteľom na možné pripustenie do postupu obstarávania. Malo by sa však ponechať na členské štáty, aby určili presné procesné a vecné podmienky uplatniteľné v takých prípadoch. Mali by mať najmä možnosť voľne rozhodnúť, či umožnia jednotlivým verejným obstarávateľom, aby vykonali príslušné posúdenia[,] alebo uvedenými úlohami poveria iné orgány na ústrednej alebo decentralizovanej úrovni.“
58.

Vo všeobecnosti treba zdôrazniť, že na rozdiel od článku 13 ods. 1 písm. c) nariadení č. 510/2006 a 1151/2012, ktorého uplatnenie nezohľadňuje kontext, do ktorého patrí „klamlivé alebo zavádzajúce označenie“ ( 57 ), písmeno d) tohto článku vyžaduje posúdenie tohto kontextu s cieľom konkrétne preukázať existenciu pravdepodobnosti, že spotrebiteľ bude uvedený do omylu.