22.

Vnútroštátny súd, majúci pochybnosti o zlučiteľnosti nemeckej právnej úpravy s článkami 6 a 17 smernice 2000/78, sa rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru nasledujúcich desať prejudiciálnych otázok: „1. Disponuje vnútroštátny zákonodarca pri výkone širokej miery voľnej úvahy, ktorú ponúka článok 6 ods. 1 smernice 2000/78, vo všeobecnosti širokou mierou voľnej úvahy a organizácie, alebo je táto miera voľnej úvahy v každom prípade obmedzená na nevyhnutnú mieru, pokiaľ ide o stanovenie hornej vekovej hranice pre prijatie do služby s prihliadnutím na nevyhnutnosť minimálnej doby služby pred odchodom do dôchodku, v súlade s článkom 6 ods. 1 druhým pododsekom písm. c) tejto smernice? 2. Upresňuje požiadavka nevyhnutnosti v zmysle článku 6 ods. 1 druhého pododseku písm. c) smernice 2000/78 požiadavku primeranosti opatrenia zmienenú v článku 6 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice a obmedzuje tak rozsah pôsobnosti tohto všeobecne formulovaného pravidla? 3. a) Predstavuje skutočnosť, že hornou vekovou hranicou na prijatie do služby zamestnávateľ sleduje svoj záujem na čo možno najdlhšej dobe aktívnej služby zamestnancov, ktorí majú byť prijatí do služby, oprávnený cieľ v zmysle článku 6 ods. 1 prvého pododseku smernice 2000/78/ES? b) Je uskutočnenie takéhoto cieľa neprimerané, ak má za následok, že zamestnanci sú v službe dlhšie, ako sa vyžaduje na vznik nároku na minimálny dôchodok zaručený zákonom v prípade predčasného odchodu do dôchodku po skočení 5 rokov služby? c) Je uskutočnenie takéhoto cieľa neprimerané, ak má za následok, že zamestnanci zostávajú v službe dlhšie, ako je z matematického hľadiska nevyhnutná doba služby na získanie nároku na minimálny dôchodok zaručený zákonom v prípade predčasného odchodu do dôchodku — v súčasnosti 19,51 roka? 4. a) Ide v zmysle článku 6 ods. 1 prvého pododseku smernice 2000/78 o oprávnený cieľ, ak sa na základe čo najnižšej možnej hornej vekovej hranice na prijatie do služby čo najviac obmedzuje celkový počet prijatých zamestnancov, aby sa čo možno najviac obmedzilo poskytovanie individuálnych dávok, ako sú úrazové poistenie alebo zdravotné poistenie (prídavky, aj pre rodinných príslušníkov)? b) Aký má v tejto súvislosti význam skutočnosť, že dávky sociálnej pomoci v prípade úrazu alebo nemocenské (aj pre rodinných príslušníkov) sú vyššie ako pre mladých zamestnancov, takže v prípade prijatia do služby starších zamestnancov sa celkové náklady týkajúce sa týchto účtovných položiek výdavkov môžu zvýšiť? c) Musia byť v tejto súvislosti dostupné dôveryhodné prognostiky alebo štatistiky alebo postačujú všeobecné pravdepodobné odhady? 5. a) Predstavuje skutočnosť, že zamestnávateľ chce uplatňovať určitú hornú vekovú hranicu na prijímanie do služby, aby sa zaručila ‚vyrovnaná veková štruktúra v rôznych služobných postupoch‘, oprávnený cieľ v zmysle článku 6 ods. 1 prvého pododseku smernice 2000/78? b) Ak je to potrebné, aké požiadavky musia spĺňať úvahy týkajúce sa usporiadania takejto vekovej štruktúry, aby boli splnené podmienky existencie odôvodnenia (primeranosti a nevyhnutnosti)? 6. Pokiaľ ide o hornú vekovú hranicu na prijatie do služby, predstavuje oprávnenú úvahu v zmysle článku 6 ods. 1 prvého pododseku smernice 2000/78 skutočnosť, že zamestnávateľ uvádza, že je vo všeobecnosti možné splniť vecné podmienky prijímania na odbornú prípravu v stredných službách hasičov, a to zodpovedajúca akademická príprava a odborná príprava, a to až do dovŕšenia tohto veku? 7. Na základe akých kritérií možno posúdiť, či je minimálna doba služby pred odchodom do dôchodku primeraná alebo nevyhnutná? a) Môže byť nevyhnutnosť minimálnej doby služby odôvodnená výlučne ako náhrada za získanie kvalifikácie u zamestnávateľa, financovanej výlučne týmto zamestnávateľom (kvalifikácia na služobný postup v stredných hasičských službách), aby sa potom zaručila primeraná doba služby u tohto zamestnávateľa s prihliadnutím na túto kvalifikáciu, takže náklady na odbornú prípravu budú takto postupne vrátené zo strany zamestnanca? b) Aké je maximálne trvanie doby služby, ktorá nasleduje po dobe odbornej prípravy? Môže byť dlhšia ako päť rokov, a ak áno, za akých podmienok? c) Bez ohľadu na odpoveď na siedmu otázku písm. a), môže byť primeranosť alebo nevyhnutnosť minimálnej doby služby odôvodnená úvahou, podľa ktorej v prípade zamestnancov, ktorých dôchodok financuje výlučne zamestnávateľ, predpokladaná doba aktívnej služby od dátumu prijatia do služby do pravdepodobného dátumu odchodu do dôchodku musí byť dostatočná na zaručenie získania minimálneho dôchodku zaručeného zákonom, ktorý sa v súčasnosti matematicky nadobúda po uplynutí doby služby 19,51 rokov? d) Naopak, je v súlade s článkom 6 ods. 1 smernice 2000/78 zamietnutie prijatia do služby odôvodnené len v prípade, ak by bola dotknutá osoba prijatá do služby vo veku, ktorý by s ohľadom na pravdepodobný dátum odchodu do dôchodku viedol k tomu, že by sa musel vyplácať minimálny dôchodok, aj keď nebol nadobudnutý z matematického hľadiska? 8. a) Na účely posúdenia pojmu dôchodok v zmysle článku 6 ods. 1 druhého pododseku písm. c) smernice 2000/78, treba sa riadiť podľa zákonom stanovenej vekovej hranice pre odchod do dôchodku s neskorším poberaním dôchodku, alebo je potrebné sa orientovať podľa priemernému veku odchodu do dôchodku pre určitú kategóriu povolania alebo zamestnancov? b) Ak je to potrebné, do akej miery je potrebné prihliadať na skutočnosť, že v prípade niektorých zamestnancov môže byť obvyklý odchod do dôchodku oneskorený o dva roky? Vedie táto okolnosť v zodpovedajúcej miere k zvýšeniu hornej vekovej hranice na prijatie do služby? 9. Možno pri výpočte minimálnej doby služby v kontexte článku 6 ods. 1 smernice 2000/78 prihliadať na odbornú prípravu, ktorá musí byť najprv dokončená v rámci služobného pomeru zamestnancov? Má v tejto súvislosti význam otázka, či sa má na dobu odbornej prípravy v celom rozsahu hľadieť ako na dobu služby zakladajúcu nárok na dôchodok alebo či sa musí táto doba odbornej prípravy odpočítať od minimálnej doby služby, ktorú môže zamestnávateľ vyžadovať v zmysle článku 6 ods. 1 druhého pododseku písm. c) smernice 2000/78? 10. Sú ustanovenia § 15 ods. 1 in fine a § 15 ods. 3 AGG zlučiteľné s článkom 17 smernice 2000/78?“