ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Španielsko) 9. marca 2020 – YJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

(Vec C-130/20)

(2020/C 201/24)

Jazyk konania: španielčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: YJ

Žalovaný: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Prejudiciálna otázka

Možno ustanovenie, akým je článok 60 ods. 4 Ley General de la Seguridad Social (všeobecný zákon o sociálnom zabezpečení), podľa ktorého ženy, ktoré dobrovoľne odídu do dôchodku, nemajú nárok na materský príspevok na rozdiel od žien, ktoré tiež odídu do dôchodku dobrovoľne v riadnom stanovenom veku alebo ktoré odídu do dôchodku predčasne, ale z dôvodu práce vykonávanej počas celého svojho pracovného života, z dôvodu invalidity alebo preto, lebo pred odchodom do dôchodku prestali pracovať z dôvodu, za ktorý nezodpovedajú, považovať za priamu diskrimináciu v zmysle smernice 79/7 (1)?

(1) Smernica Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (Ú. v. ES L 6, 1979, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215).
2.

Je nevyhnutné, aby vo veci v ktorej – v konaní opísanom v prvej otázke – je na rozhodovanie o kasačnom opravnom prostriedku proti rozsudku alebo uzneseniu disciplinárneho advokátskeho súdu alebo sťažnosti proti rozhodnutiu o odmietnutí prijatia takéhoto kasačného opravného prostriedku príslušným v súlade so záväznými vnútroštátnymi predpismi orgán, ktorý podľa názoru tohto súdu zhodujúceho sa s názorom Najvyššieho súdu vyjadreným v rozsudku z 5. decembra 2019, číslo spisu III PO 7/18, nie je nezávislým a nestranným súdom v zmysle článku 47 Charty, sa nezohľadňovali vnútroštátne predpisy stanovujúce príslušnosť takéhoto orgánu a aby disciplinárny advokátsky súd postúpil uvedený kasačný opravný prostriedok alebo uvedenú sťažnosť na prejednanie súdnemu orgánu, ktorý by bol príslušný, ak by tomu nebránili uvedené predpisy?
4.

Majú sa článok 2, článok 4 ods. 3, článok 6 ods. 1 a 3 a článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 47 ods. 1 a 2 Charty a s článkom 267 tretím odsekom ZFEÚ, ako aj článok 38 Charty a článok 7 ods. 1 a 2 smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že za nezávislý a nestranný súd, ktorý má potrebnú kvalifikáciu v zmysle práva Európskej únie, sa považuje aj orgán, v ktorom zasadá osoba, ktorá bola prvýkrát vymenovaná do funkcie sudcu alebo neskôr pridelená na súd vyššieho stupňa pri závažnom porušení ústavných predpisov členského štátu Európskej únie, a to vzhľadom na protiústavné obsadenie orgánu (Krajowa Rada Sądownictwa) vyberajúceho túto osobou ako kandidáta následne vymenovaného do funkcie sudcu, čo bolo potvrdené ústavným súdom členského štátu EÚ, a čo by mohlo v konečnom dôsledku naštrbiť dôveru, ktorú musia súdy v demokratickej spoločnosti vzbudzovať?
2.

Ak by Súdny dvor otázku 1 zodpovedal v zmysle druhej alternatívy: Bráni článok 5 ods. 1 nariadenia č. 2271/96 chápaniu vnútroštátneho práva v tom zmysle, že subjektu, ktorý podal výpoveď, sa umožní, aby podal akúkoľvek výpoveď dlhodobého záväzkového vzťahu so zmluvným partnerom, ktorý je na zozname Specially-Designated-Nationals (SDN), vedenom americkým Office of Foreign Assets Control (OFAC) –, a tým aj výpoveď na účely dodržiavania sankcií USA, bez toho, aby preto potreboval výpovedný dôvod a preto bez toho, aby v občianskoprávnom konaní predložil a dokázal, že dôvodom pre podanie výpovede v žiadnom prípade nie je dodržiavanie sankcií USA?
1.

Ak i) daňový orgán, poskytovateľ služieb a obchodník, ktorý je zdaniteľnou osobou, nesprávne vyložia právo Únie o DPH a považujú poskytnutie služieb, ktoré podlieha štandardnej sadzbe dane, za oslobodené od DPH, ii) zmluva uzatvorená medzi poskytovateľom služieb a obchodníkom uvádza, že cena za poskytnutú službu je uvedená bez DPH a za predpokladu, že ak by DPH bola splatná, náklady v súvislosti s ňou by mal znášať obchodník, iii) poskytovateľ služieb si nikdy neuplatnil nárok na zaplatenie dodatočnej splatnej DPH od obchodníka a už si takýto nárok ani nemôže uplatniť, a iv) daňový orgán si nemôže alebo už nie je oprávnený (v dôvodu premlčania) uplatniť nárok voči poskytovateľovi služieb vo vzťahu k DPH, ktorá mala byť zaplatená, vyplýva zo smernice (1) to, že skutočne zaplatená cena je kombináciou čistej zdaniteľnej sumy a DPH a na základe toho si môže obchodník uplatniť nárok na odpočítanie dane na vstupe podľa článku 168 písm. a) smernice ako DPH, ktorá bola v skutočnosti „zaplatená“ vo vzťahu k predmetnému poskytnutiu služby?
1.

a) Je na to, aby bolo možné úspešne sa dovolávať článku 13 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 (1), potrebné, aby ďalší predaj dotknutých výrobkov označených ochrannou známkou zasahoval alebo mohol zasahovať do jednej alebo viacerých z funkcií ochrannej známky [funkcia označenia pôvodu a funkcia záruky kvality, ako aj komunikačná, investičná a reklamná funkcia]? b) V prípade kladnej odpovede na otázku 1 písm. a) ide o požiadavku, ktorá platí popri požiadavke týkajúcej sa existencie „oprávnených dôvodov“? c) Je na to, aby bolo možné úspešne sa dovolávať článku 13 ods. 2 nariadenia č. 207/2009, postačujúce, aby došlo k zásahu do jednej alebo viacerých z funkcií ochrannej známky uvedených v otázke 1 písm. a)?
3.

Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia (EU) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v spojení so zásadou, že vnútroštátny súd musí zaručiť procesné práva na účinnú ochranu práv vyplývajúcich z právneho poriadku Únie, vykladať v tom zmysle, že ukladá vnútroštátnemu súdu, ktorý po vydaní platobného rozkazu proti určitému dlžníkovi zistil, že tento dlžník pravdepodobne nemá obvyklý pobyt v štáte, v ktorom má tento súd sídlo, a pod podmienkou, že to podľa vnútroštátneho práva predstavuje prekážku vydania platobného rozkazu proti takému dlžníkovi, povinnosť ex offo zrušiť vydaný platobný rozkaz, hoci neexistuje nijaké zákonné ustanovenie, ktoré by to výslovne stanovovalo?
1.

Bráni vydaniu európskeho zatýkacieho rozkazu podľa Rámcového rozhodnutia č. 2002/584/SVV (1) z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi prekážka „ne bis in idem“, a to s ohľadom čl. 50 Charty základných práv EU v prípade, ak trestná vec bola právoplatne ukončená súdnym rozhodnutím o oslobodení spod obžaloby alebo zastavení trestného stíhania, keď tieto rozhodnutia boli vydané na základe amnestie, ktorá bola po právoplatnosti týchto rozhodnutí zákonodarným orgánom zrušená a vnútroštátny právny poriadok ustanovuje, že zrušením takej amnestie sa zrušujú rozhodnutia štátnych orgánov v rozsahu, v ktorom boli vydané a odôvodnené na základe amnestií a milostí a zanikajú zákonné prekážky trestných stíhaní, ktoré mali základ v takejto zrušenej amnestie, a to všetko bez osobitného súdneho rozhodnutia alebo súdneho konania?
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Spojené kráľovstvo) 22. apríla 2020 – Spoločný správca 1 v konkurznom konaní proti pánovi M a Spoločný správca 2 v konkurznom konaní proti pánovi M/M, MH, ILA a M

(Vec C-168/20)

(2020/C 262/15)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: Spoločný správca 1 v konkurznom konaní proti pánovi M a Spoločný správca 2 v konkurznom konaní proti pánovi M

Žalovaní: Pani M, MH, ILA a pán M

Prejudiciálne otázky

1. Pokiaľ štátny príslušník členského štátu vykonáva práva, ktoré mu vyplývajú z článkov 21 a 49 ZFEÚ a zo smernice o právach občanov (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES (1)), tým, že sa presťahuje do Spojeného kráľovstva alebo sa tam usadí, je zlučiteľný s týmito ustanoveniami § 11 WRPA z roku 1999, ktorý vylučuje z konkurzu dôchodkové nároky vyplývajúce z dôchodkových systémov vrátane tých, ktoré sú zriadené a schválené na daňové účely v inom členskom štáte, v závislosti od toho, či je dôchodkový systém v čase konkurzu registrovaný v súlade s § 153 FA z roku 2004 alebo predpísaný podľa § 2 nariadenia z roku 2002, a tým schválený na daňové účely v Spojenom kráľovstve?

2. Je v rámci odpovede na otázku 1 dôležité alebo nevyhnutné: a) určiť, či sa osoba presťahovala do Spojeného kráľovstva primárne preto, aby vyhlásila bankrot v Spojenom kráľovstve? b) vziať do úvahy i) ochranu, ktorú môže mať úpadca k dispozícii v súvislosti s neschválenými dôchodkovými systémami v zmysle § 12 WRPA z roku 1999, a ii) možnosť vymôcť určité sumy zo schválených dôchodkových systémov, ktorú majú konkurzní správcovia? c) vziať do úvahy požiadavky, ktoré musia spĺňať dôchodkové systémy registrované a schválené na daňové účely v Spojenom kráľovstve?

(1) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 22. mája 2020 – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Vec C-209/20)

(2020/C 262/19)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: Renesola UK Ltd

Odporcovia: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Prejudiciálne otázky

1. Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1357/2013 (1) v rozsahu, v akom je jeho cieľom určiť krajinu pôvodu solárnych modulov vyrobených z materiálov pochádzajúcich z niekoľkých krajín tým, že priznáva pôvod krajiny, v ktorej boli solárne články vyrobené, v rozpore s článkom 24 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (2) (Colný kódex Spoločenstva), podľa ktorého za krajinu pôvodu tovaru, na ktorého výrobe sa podieľali viaceré krajiny, sa považuje krajina, v ktorej sa ako v poslednej uskutočnilo jeho podstatné a hospodársky odôvodnené spracovanie alebo prepracovanie, a to v podnikoch na to určených a ktorého výsledkom je nový výrobok, alebo ktoré predstavuje dôležitý stupeň výroby, a teda z tohto dôvodu neplatné?

2. Ak by bolo nariadenie č. 1357/2013 neplatné, má sa článok 24 Colného kódexu Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že montáž solárnych modulov zo solárnych článkov a iných častí predstavuje podstatné spracovanie alebo prepracovanie?

(1) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1357/2013 zo 17. decembra 2013 , ktorým sa mení nariadenie (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 341, 2013, s. 47).

(2) Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).
C 262/16

Odvolanie podané 22. mája 2020: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 12. marca 2020 vo veci T-732/16, Valencia Club de Fútbol/Európska komisia

(Vec C-211/20 P)

(2020/C 262/20)

Jazyk konania: španielčina

Účastníci konania

Odvolateľka: Európska komisia

Ďalší účastníci konania: Valencia Club de Fútbol, S.A.D. a Španielske kráľovstvo

Návrhy odvolateľky

— zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/365 zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) poskytnutej Španielskom futbalovým klubom Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva a Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva (Ú. v. EÚ L 55, 2017, s. 12), pokiaľ ide o opatrenie 1 spočívajúce v štátnej záruke, ktorú poskytol IVF (Instituto Valenciano de Finanzas) 5. novembra 2009 za bankový úver nadácii Fundación Valencia na úpis akcií klubu Valencia CF v súvislosti s navýšením kapitálu klubu Valencia CF,

— vrátiť vec Všeobecnému súdu Európskej únie a

— konštatovať, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Komisia opiera svoje odvolanie o jediný dôvod, v ktorom uvádza, že Všeobecný súd sa tým, že nesprávne vyložil článok 107 ods. 1 Zmluvy, najmä v súvislosti s preukázaním splnenia podmienky zvýhodnenia, dopustil nesprávneho posúdenia práva Únie. Konkrétne Všeobecný súd v bodoch 124 až 138 napadnutého rozsudku po prvé nesprávne vyložil oznámenie Komisie o uplatňovaní článkov [107] a [108 ZFEÚ] na štátnu pomoc vo forme záruk (Ú. v. EÚ C 155, 2008, s. 10) v spojení s oznámením Komisie o revízii spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (Ú. v. EÚ C 14, 2008, s. 6) a sporné rozhodnutie; po druhé sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti so štandardmi dôkazného bremena pri dokazovaní zvýhodnenia plynúceho z individuálnej záruky a v súvislosti s povinnosťou Komisie postupovať v priebehu konania vo veci formálneho zisťovania s náležitou starostlivosťou a po tretie skreslil skutkový stav.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 15. mája 2020 – VA/Prosecutor of the regional prosecutor’s office in Ruse, Bulgaria

(Vec C-206/20)

(2020/C 262/18)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: VA

Odporca: Prosecutor of the regional prosecutor’s office in Ruse, Bulgaria

Prejudiciálna otázka

V prípade, že sa žiada o vydanie požadovanej osoby s cieľom začať voči nej trestné stíhanie, a v prípade, že prokurátor rozhodol o vydaní východiskového vnútroštátneho zatykača („VZ“) a tiež o vydaní európskeho zatykača („EZ“) bez akéhokoľvek vyjadrenia súdu pred vydaním požadovanej osoby, je požadovanej osobe poskytnutá dvojúrovňová ochrana ako to predpokladá Súdny dvor vo veci Bob-Dogi C-241/15, ak:

a) účinok VZ je obmedzený na zadržanie fyzickej osoby maximálne na 72 hodín na účely jej postavenia pred súd; a
3.

V prípade kladnej odpovede na prvú a/alebo druhú otázku kladú sa nasledujúce doplňujúce otázky: 3.1. Má dočasný agentúrny pracovník nárok na založenie pracovného pomeru s užívateľským podnikom, aj keď vnútroštátne právo pred 1. aprílom 2017 nestanovovalo takúto sankciu? 3.2. Porušuje vnútroštátna právna úprava, akou je § 19 ods. 2 [Arbeitnehmerüberlassungsgesetz (zákon o prideľovaní zamestnancov – AÜG)], článok 1 smernice o dočasnej agentúrnej práci, ak predpisuje jednotlivú maximálnu dobu pridelenia v dĺžke 18 mesiacov až od 1. apríla 2017, avšak výslovne stanovuje, že predchádzajúce obdobia sa nezohľadňujú, ak by sa pridelenie v prípade, že by sa zohľadnili predchádzajúce obdobia, už nemalo považovať za dočasné? 3.3. Možno predĺženie jednotlivej maximálnej doby pridelenia ponechať na sociálnych partneroch? V prípade kladnej odpovede na túto otázku, platí to aj pre sociálnych partnerov, ktorí nie sú zodpovední za pracovný pomer dotknutého dočasného agentúrneho pracovníka, ale za odvetvie užívateľského podniku?
C 279/24

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 7. apríla 2020 – „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft./Vas Megyei Kormányhivatal

(Vec C-177/20)

(2020/C 279/33)

Jazyk konania: maďarčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa:„Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft.

Žalovaný: Vas Megyei Kormányhivatal

Prejudiciálna otázka

Má sa článok 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že ak Súdny dvor Európskej únie prostredníctvom rozhodnutia vydaného v rámci prejudiciálneho konania konštatuje nezlučiteľnosť právneho ustanovenia členského štátu s právom Únie, toto právne ustanovenie nemožno uplatniť ani v následných vnútroštátnych správnych alebo súdnych konaniach, a to bez ohľadu na to, že skutkové okolnosti následného konania nie sú úplne totožné so skutkovými okolnosťami predchádzajúceho prejudiciálneho konania?
4.

Bránia článok 49 a článok 63 ods. 1 a 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 1 ods. 1 písm. b), článok 1 ods. 3 a článok 5 smernice 2011/96 a článok 4 ods. 1 písm. d) smernice 2003/49 takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava stanovená v článku 195 ods. 1, článku 200 ods. 2 ZKPO a článku 200a ods. 1 a ods. 5 bode 4 ZKPO (zrušený) v znení účinnom od 1. januára 2011 do 1. januára 2015, a článku 195 ods. 1, ods. 6 bode 3 a ods. 11 bode 4 ZKPO v znení účinnom po 1. januári 2015, a daňovej praxi, podľa ktorej nezaplatené úroky z bezúročnej pôžičky, ktorú dcérskej spoločnosti so sídlom v tuzemsku poskytla materská spoločnosť so sídlom v inom členskom štáte a ktorá je splatná 60 rokov po 22. novembri 2013, podliehajú zrážkovej dani?
Účastní ci konania pred vnútrošt átnym súdom
Žalobca: CY
Žalo vaná: Eurowings GmbH
Prejudiciálne otázky
1.Môže práv o na náhradu podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) existo vať aj v tom prípade, ak cestujúci z dôvodu 
relatívne zanedbat eľného omeškania pri prílet e nestihne priamy prípojný let a z tohto dôvodu sa prích od do cieľo vého 
miesta omešká o viac ako tri hodiny , avšak oba lety prevádzk ovali dvaj a rôzni leteckí dopra vcovia, pričom let nebol 
zarezer vovaný u leteckého doprav cu prevádzkujúceho prvú časť cesty , voči ktorému sa v konaní vo veci samej uplatňuje 
príslušný nárok?
2.V prípade kladnej odpo vede na prvú otázku:
Považuje sa letec ký doprav ca, ktorý skut očne vykoná omeškaný let na prvej časti cesty za „prevádzkujúceho leteckého 
dopra vcu“ v zmysle článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 nariadenia (ES) 261/2004 alebo sa má za 
„prevádzkujúceho letec kého doprav cu“ v zmys le článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 nariadenia (ES) 261/2004 
považovať letecký doprav ca, ktorý prevádzk oval neomeškaný let na druhej časti cesty a ktorý prijal rezer váciu na oba 
lety?
3.V prípade, ak sa obaja leteckí doprav covia majú považo vať za „prevádzkujúcich leteckých dopra vcov“ v zmysle článku 5 
ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 nariadenia (ES) 261/2004:
Má cestujúci práv o vybrať si, voči ktorému z týcht o dvoch leteckýc h dopra vcov si uplatní svoj nárok? 
(1) Nariadenie Európsk eho parlamentu a Rady z 11. februára 2004, ktorým sa ustano vujú spoločné prav idlá systé mu náhrad a pomoci 
cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkéh o meškania letov a ktorý m sa zrušuje nariadenie (EHS) 
č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktor ý podal Commissione Tributar ia Regionale del Lazio 
(Taliansk o) 10. júna 2020 – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di 
Gaeta /Punt o Nautica Srl
(Vec C-255/20)
(2020/C 279/47)
Jazyk konania: taliančina
Vnútrošt átny súd, ktor ý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
Commissione Tributar ia Regionale del Lazio
Účastní ci konania pred vnútrošt átnym súdom
Žalobkyňa: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta
Žalo vaná: Punto Nautica Srl
Prejudiciálna otázk a
Majú sa rozsudok Súdneho dvora Európskej únie vyhlásený vo veci C-82/12, ako aj článok 3 ods. 2 smer nice Rady 
92/12/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že bránia účinnej taliansk ej právnej úpra ve, ktorú predstavujú článok 17 
legislatívneho dekrétu č. 398 z 21. decembra 1990 a článok 3 ods. 1 zákona regiónu Lazio… č. 19 z roku 2011, ktorými sa 
zrejme zavádza regionálna daň z benzínu, ktorá nemá „špecifick é účely“ požadova né uvedenou smer nicou [Únie]? 
(1) Smer nica Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systé moch pre výrobky podlieha júce spotrebnej dani a o vlastníctve, 
pohybe a monitoro vaní takýcht o výrobk ov (Mim. vyd. 09/001, s. 179).24.8.2020 SK Úradný vestník Európskej únie C 279/35
3.

Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel vykladať v tom zmysle, že stratégia riadenia výfukových plynov, ktorá zaručuje plnú funkčnosť zariadení na reguláciu znečisťovania iba v teplotnom rozpätí od 15 do 33 stupňov Celzia a iba v nadmorskej výške do 1 000 metrov (takzvané „teplotné okno“) a tak v Európe, najmä v Rakúsku, počas roka prevažne nie je plne funkčná, nespĺňa požiadavky článku 5 ods. 1 – funkčnosť vozidla pri bežnom používaní – a predstavuje zakázané rušiace zariadenie?
3.

Ak je odpoveď na otázku 2 záporná: Majú sa potom článok 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2015/2436/EÚ o ochranných známkach, článok 15 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001/EÚ o ochranných známkach EÚ a články 36 a 34 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že opätovné zabalenie do nových vonkajších obalov je objektívne potrebné na to, aby mohol byť liek skutočne uvedený na trh v štáte dovozu, pokiaľ súbežný dovozca nemôže liek dodatočne označiť a opätovne zapečatiť pôvodné balenie v súlade s článkom 47a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001 o liekoch (zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2011/62/EÚ), t. j. tak, aby obal liekov a) nevykazoval viditeľné známky toho, že s pôvodným nástrojom proti neoprávnenému manipulovaniu s obalom sa manipulovalo, alebo b) aby sa to nedalo zistiť ohmataním výrobku, ako je opísané v otázke 2, čo by bolo v rozpore s článkom 47a?