ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2. Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1579 z 18. októbra 2018, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitých pneumatík, nových alebo protektorovaných, z kaučuku, druhu používaného na autobusy alebo nákladné automobily, s indexom zaťaženia presahujúcim 121, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie (EÚ) 2018/163, sa zrušuje v rozsahu, v akom toto nariadene ukladá konečné antidumpingové clá na dovozy výrobkov, ktoré vyrábajú títo vyvážajúci výrobcovia: – Chaoyang Long March Tyre Co. Ltd, – Triangle Tyre Co. Ltd, – Shandong Wanda Boto Tyre Co. Ltd, – Qingdao Doublestar Tire Industrial Co. Ltd, – Ningxia Shenzhou Tire Co. Ltd, – Guizhou Tyre Co. Ltd, – Aeolus Tyre Co. Ltd, – Shandong Huasheng Rubber Co. Ltd, – Chongqing Hankook Tire Co. Ltd, – Prinx Chengshan (Shandong) Tire Co. Ltd, – Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd, – Shandong Linglong Tire Co. Ltd, – Shandong Jinyu Tire Co., Ltd, – Sailun Jinyu Group Co. Ltd, – Shandong Kaixuan Rubber Co. Ltd, – Weifang Yuelong Rubber Co. Ltd, – Weifang Shunfuchang Rubber And Plastic Products Co. Ltd, – Shandong Hengyu Science & Technology Co. Ltd, – Jiangsu General Science Technology Co. Ltd, – Double Coin Group (Jiang Su) Tyre Co. Ltd, – Hefei Wanli Tire Co. Ltd, – Giti Tire (Anhui) Company Ltd, – Giti Tire (Fujian) Company Ltd, – Giti Tire (Hualin) Company Ltd, – Giti Tire (Yinchuan) Company Ltd, – Qingdao GRT Rubber Co., Ltd.
260

V prejednávanej veci na jednej strane z odôvodnení 183 a 196 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia spresnila, že nezdaňovanie príjmov z poplatkov, priznané príjemcom ZDS spoločnosti MJN GibCo z roku 2012, predstavovalo v období do 31. decembra 2013 štátnu pomoc poskytnutú na základe schémy pomoci, ktorá bola preskúmaná v časti 7 napadnutého rozhodnutia. ZDS spoločnosti MJN GibCo z roku 2012 sa totiž týkalo „schémy pomoci“ v zmysle článku 1 písm. d) nariadenia č. 659/1999, a nie individuálneho opatrenia, keďže nezdaňovanie príjmov z poplatkov mohlo z dôvodu samotného nezaradenia týchto príjmov do kategórií príjmov zdaniteľných v Gibraltári uvedených v prílohe 1 ITA 2010 priniesť prospech každému gibraltárskemu podniku dosahujúcemu takéto príjmy, ktoré sú definované všeobecným a abstraktným spôsobom, a to na dobu neurčitú a v neobmedzenej výške, bez potreby ďalších vykonávacích opatrení a bez toho, aby tieto ustanovenia boli spojené s realizáciou konkrétneho projektu. Okrem toho treba poznamenať, že daňové ustanovenia umožňujúce spoločnostiam dosahujúcim príjmy z poplatkov mať prospech z nezdaňovania uvedených príjmov sa nachádzali v opatrení so všeobecnou pôsobnosťou, konkrétne v ITA 2010 v znení účinnom do 31. decembra 2013.
36

Po prvé podľa odôvodnenia 34 nariadenia 2019/942 totiž: „V oblastiach, kde má agentúra ACER rozhodovaciu právomoc, by sa zainteresovaným stranám malo z dôvodu zjednodušenia postupov poskytnúť právo odvolať sa na odvolaciu radu, ktorá by mala byť súčasťou agentúry ACER, ale mala by byť nezávislou od jej administratívnej a regulačnej štruktúry. V záujme zaistenia jej fungovania a úplnej nezávislosti by odvolacia rada mala mať v rozpočte agentúry ACER samostatný rozpočtový riadok. V záujme kontinuity by sa pri vymenúvaní alebo opätovnom vymenúvaní členov odvolacej rady malo umožniť čiastočné nahrádzanie členov odvolacej rady. Proti rozhodnutiam odvolacej rady možno podať odvolanie na Súdnom dvore Európskej únie…“
1.

Vypovedanie dohody o poskytnutí grantu týkajúcej sa projektu „Individualizované žily pochádzajúce z kultivácie ľudských tkanív ako prvá liečba pre pacientov trpiacich chronickou žilovou nedostatočnosťou‑P‑TEV“ (Personalized Tissue‑Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency‑P‑TEV) s referenčným číslom 778620, zo strany Výkonnej agentúry pre malé a stredné podniky, sa vyhlasuje za neplatné.
28

Okrem toho treba zdôrazniť, že Komisia si nesplnila svoju povinnosť informovať sťažovateľku – v orientačnej lehote štyroch mesiacov od prijatia sťažnosti – o opatreniach, ktoré zamýšľala prijať v súvislosti so sťažnosťou v súlade s bodmi 61 a 62 v spojení s bodmi 55 a 56 návrhu oznámenia Komisie o vybavovaní sťažností Komisiou podľa článkov [101] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. EÚ C 101, 2004, s. 65). Hoci ide iba o orientačnú lehotu, ako to vyplýva z bodu 61 uvedeného návrhu oznámenia, faktom zostáva, že od podania sťažnosti do doručenia informatívneho listu žalobkyni uplynulo približne 10 mesiacov, čo značne presahuje túto orientačnú lehotu.
90

V druhej časti tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa spochybňuje analýzu Komisie uvedenú v odôvodneniach 52, 119, 137 a 144 rozhodnutia. Po prvé žalobkyňa tvrdí, že Komisia odmietla odhady belgických orgánov a prijala sumu pomoci navrhnutú vedľajším účastníkom konania. Po druhé žalobkyňa tvrdí, že v každom prípade je v praxi nemožné vyčísliť výhodu, ktorá jej bola údajne poskytnutá, keďže v súlade s jej finančnou štruktúrou zmluva z roku 1984, ktorá upravuje zariadenia uvedené v prílohe 10, nestanovila žiadne nájomné, poplatok za využívanie alebo poplatok a vzťahovala sa na zariadenia uvedené v prílohe 10 a zachované na mieste aj po dátume stanovenom na ich odstránenie. Po tretie tvrdí, že ak by aj Komisia usudzovala, že náhrada medzi zariadeniami odstránenými ešte pred dátumom na ich odstránenie stanoveným v prílohe 10 a zariadeniami, ktoré boli zachované aj po dátume na ich odstránenie, by mohla spôsobiť nerovnováhu, čo žalobkyňa nepredpokladá, Komisia by nemohla požadovať vrátenie z toho vyplývajúcej výhody, lebo vzhľadom na to, že nemôže primerane posúdiť údajnú výhodu, by dodržanie práva na obhajobu mesta Brusel mohlo predstavovať prekážku jej vrátenia v súlade s článkom 16 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 ZFEÚ (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).
11

Napokon článok 4 ods. 1 prílohy I rokovacieho poriadku, nazvanej „Kódex správania poslancov… [P]arlamentu v oblasti finančných záujmov a konfliktov záujmov“, stanovuje: „V záujme transparentnosti poslanci… [P]arlamentu na vlastnú zodpovednosť predložia predsedovi Parlamentu vyhlásenie o finančných záujmoch do konca prvej schôdze po voľbách do Parlamentu (alebo do 30 dní od začatia výkonu mandátu v Parlamente počas volebného obdobia), a to vyplnením tlačiva, ktoré schvaľuje Predsedníctvo podľa článku 9 tejto prílohy. Poslanci informujú predsedu Parlamentu o každej zmene, ktorá má vplyv na ich vyhlásenie, do konca mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom došlo k tejto zmene.“
6

Európska komisia v rozhodnutí C(2016) 3931 final z 30. júna 2016 konštatovala, že financovanie sietí prístupu na internet novej generácie v nepokrytých oblastiach z verejných prostriedkov predstavuje štátnu pomoc označenú ako „SA.41647 (2016/N) – Taliansko – Stratégia širokopásmového pripojenia“, a že táto štátna pomoc je zlučiteľná s vnútorným trhom v súlade s článkom 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, keďže ide o pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí, ktorá nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom.
71

Okrem toho výklad, ktorý podporuje AAB Bank, podľa ktorého by sa konečné rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie, nemohlo zohľadniť, ak by skutočnosti, ktoré toto porušenie predstavujú, boli premlčané, by viedol k tomu, že možnosť odňať povolenie v prípade závažných porušení by závisela od dĺžky správneho konania, ktoré viedlo k zisteniu týchto porušení alebo od dĺžky správneho konania, ktoré viedlo k rozhodnutiu o odňatí povolenia, a teda ku spochybneniu potrebného účinku článku 14 ods. 5 nariadenia č. 1024/2013.
224

Spoločnosť ITV v podstate Komisii vytýka, že nesprávne identifikovala skupinu príjemcov, do ktorej bola zahrnutá spoločnosť ITV, len preto, že títo príjemcovia sa odvolávali na predmetné výnimky, a že nariadila vymáhanie pomoci od takejto skupiny príjemcov bez upravenia výnimky z tohto vymáhania pre prípady, v ktorých nebola poskytnutá selektívna výhoda, ako je to v prípade spoločnosti ITV. Skupina, do ktorej patrí spoločnosť ITV, prispôsobila svoju štruktúru financovania, aby mohla využiť predmetné výnimky, výlučne z dôvodov administratívneho zjednodušenia. Výška dane splatnej spoločnosťou ITV by nebola nižšia, než by bola povinná zaplatiť, ak by takúto úpravu svojej štruktúry neurobila a nevyužila by predmetné oslobodenia.
33

Dňa 5. marca 2019 sa vedúci kontrolnej skupiny stretol s vedením žalobkyne na prvom stretnutí nazvanom „úvodné stretnutie“. V dokumente odovzdanom žalobkyni predstavil rozsah kontrolnej úlohy s názvom „Úverové riziko a riadenie“, a to konkrétne: klasifikácia a rezervy, inventarizačné záznamy (predané zaistené aktíva), ocenenie záruk a finančných prostriedkov (aktíva držané na predaj), kvalita údajov, riadenie, ako aj obchodný model. Pre každú časť úlohy predstavil členov kontrolného tímu. Špecifikoval dokumentáciu požadovanú od žalobkyne, najmä úverové spisy a všeobecnú dokumentáciu a predstavil spôsob výmeny informácií prostredníctvom zabezpečenej platformy. Uviedol stretnutia, ktoré treba naplánovať k témam kontroly na mieste. Spresnil organizáciu kontroly na mieste, najmä oprávnenia kontrolného tímu (vstup do priestorov, žiadosť o poskytnutie informácií alebo dokumentov v rozsahu kontroly, prístup len na čítanie do všetkých relevantných informačných systémov, rozhovor s každou osobou, výmena informácií s audítormi) a harmonogram kontroly. Tento harmonogram spomínal list generálneho riaditeľa zo 14. februára 2019, prvú žiadosť o informácie z 26. februára 2019, úvodné stretnutie, prácu v teréne od 11. marca do 10. mája 2019, odovzdanie návrhu správy 12. júla 2019, „výstupné stretnutie“19. júla 2019, záverečnú správu, „záverečné stretnutie“ a napokon monitorovanie akčného plánu žalobkyne.
228

V prvom rade žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nie je jasné a vytvára neodôvodnenú neistotu. Rozhodnutie o prevzatí priameho dohľadu musí uvádzať, v čom sa zmenia prudenciálne požiadavky a ako dlho bude ECB hlavným orgánom dohľadu. Napadnuté rozhodnutie však neobsahuje žiadny údaj k týmto otázkam, pretože neidentifikuje žiadny konkrétny problém, ktorý by malo riešiť. Nejasne naznačuje, že žalobkyňu treba potrestať, keďže KFKT sa domnieva, že nepreukázala ochotu spolupracovať po začatí rozhodcovského konania. Doslovné znenie napadnutého rozhodnutia naznačuje, že priamy dohľad ECB skončí, keď bude ECB presvedčená, že žalobkyňa ukázala svoju ochotu spolupracovať. Nie je jasné, čo konkrétne sa na tento účel vyžaduje, pretože v napadnutom rozhodnutí nie je uvedený ani jediný príklad chýbajúcej spolupráce žalobkyne s KFKT. To by mohlo znamenať, že na to, aby bola žalobkyňa uvoľnená z priameho dohľadu ECB by malo dosť k prerušeniu rozhodcovského konania a že žalobkyňa by sa mala zdržať použitia akéhokoľvek iného právneho prostriedku, čo je protiprávny cieľ.
193

Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu proporcionality. Uvedené rozhodnutie neobsahuje žiadne preskúmanie proporcionality. Prístup, ktorý by predstavoval menší zásah a umožňoval by dosiahnuť cieľ, ktorým je zaručenie plného rešpektovania prudenciálnych požiadaviek, by spočíval v povolení navrhovaného nadobudnutia a v následnom prijatí vhodných opatrení dohľadu. Takýto prístup by obmedzoval údajné neplnenie prudenciálnych požiadaviek.
7

Po skončení správneho konania Komisia prijala rozhodnutie K(2002) 5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002, týkajúce sa konania o uplatnení článku 65 Zmluvy o ESUO (COMP/37.956 – Výstuže do betónu) (ďalej len „rozhodnutie z roku 2002“), adresované združeniu Federacciai a ôsmim podnikom vrátane žalobkyne. Konštatovala v ňom, že v období od decembra 1989 do júla 2000 zrealizovali jednotný, komplexný a nepretržitý kartel na talianskom trhu s výstužami do betónu vo forme tyčí alebo zvitkov (ďalej len „výstuže do betónu“), ktorého cieľom alebo účinkom bolo určovanie cien a obmedzenie alebo kontrola výroby alebo predaja, čo je v rozpore s článkom 65 ods. 1 UO.
63

Možná znalosť skoršie prijatého riešenia a prípadne potvrdeného v rozsudku Všeobecného súdu, ktorý bol následne zrušený Súdnym dvorom v odvolacom konaní, je totiž nerozlučne spojená s povinnosťou vyvodiť dôsledky zo zrušenia. Rozhodnutie, že samotná znalosť takejto situácie by mohla byť prekážkou pokračovania v konaní, by samo osebe ovplyvnilo mechanizmus zrušenia tým, že by uvádzalo, že tento mechanizmus zahŕňa nielen zrušenie zrušeného aktu so spätnou účinnosťou, ale aj zákaz pokračovať v konaní. Takáto možnosť by bola nezlučiteľná s článkom 266 ZFEÚ, ktorý v prípade zrušenia na základe článku 263 ZFEÚ ukladá inštitúciám, orgánom, úradom alebo agentúram Únie povinnosť prijať opatrenia na vykonanie rozsudkov vydaných vo vzťahu k nim bez toho, aby ich zbavili povinnosti zabezpečiť uplatňovanie práva Únie v oblastiach, ktoré patria do ich právomoci.
7

Po skončení správneho konania Komisia prijala rozhodnutie K(2002) 5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002, týkajúce sa konania o uplatnení článku 65 Zmluvy o ESUO (COMP/37.956 – Výstuže do betónu) (ďalej len „rozhodnutie z roku 2002“), adresované združeniu Federacciai a ôsmim podnikom vrátane žalobkyne. Konštatovala v ňom, že v období od decembra 1989 do júla 2000 zrealizovali jednotný, komplexný a nepretržitý kartel na talianskom trhu s výstužami do betónu vo forme tyčí alebo zvitkov (ďalej len „výstuže do betónu“), ktorého cieľom alebo účinkom bolo určovanie cien a obmedzenie alebo kontrola výroby alebo predaja, čo je v rozpore s článkom 65 ods. 1 UO. Z tohto dôvodu uložila žalobkyni pokutu vo výške 10,25 milióna eur.
59

Okrem toho vylúčenie selektívnej povahy výlučne na základe sledovaného cieľa, ktorým je nahradiť škodu spôsobenú požiarmi a obnoviť hospodársku úroveň zasiahnutých územných celkov, by navyše a priori vylučovalo možnosť posúdiť ako „selektívne výhody“ také výhody, ktoré sa poskytli podnikom v oblastiach zasiahnutých požiarmi z roku 2007. Na to, aby sa opatrenie pomoci považovalo za všeobecné opatrenie, ktoré nepatrí do pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ, by totiž stačilo, aby sa verejné orgány odvolali na legitimitu cieľov sledovaných prijatím opatrenia pomoci (pozri rozsudok zo 16. júla 2014, Grécko/Komisia, T‑52/12, neuverejnený, EU:T:2014:677, bod 67 a citovanú judikatúru).
112

Z tohto ustanovenia však vyplýva, že ak právo Únie obsahuje smernice, treba uplatniť vnútroštátne právo preberajúce tieto smernice. Toto ustanovenie nemožno chápať tak, že obsahuje dva rôzne zdroje povinností, a to celé právo Únie, vrátane smerníc, ku ktorému treba pridať vnútroštátne právo, ktoré ich preberá. Takýto výklad by predpokladal, že vnútroštátne ustanovenia sa líšia od smerníc a že v takomto prípade by tieto dva typy dokumentov boli pre ECB záväzné ako samostatné normatívne zdroje. Takýto výklad nemožno prijať, pretože by bol v rozpore s článkom 288 ZFEÚ, ktorý stanovuje, že „smernica je záväzná pre každý členský štát, ktorému je určená, a to vzhľadom na výsledok, ktorý sa má dosiahnuť, pričom sa voľba foriem a metód ponecháva vnútroštátnym orgánom“. Ďalej podľa ustálenej judikatúry smernica nemôže zakladať povinnosti jednotlivcovi, takže sa na smernicu ako takú voči nemu nemožno odvolávať (rozsudok z 26. februára 1986, Marshall, 152/84, EU:C:1986:84, bod 48; pozri tiež rozsudok z 19. januára 2010, Kücükdeveci, C‑555/07, EU:C:2010:21, bod 46 a citovanú judikatúru).
52

V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že ak by jej bolo umožnené predložiť pripomienky, poskytla by Komisii rozhodujúce doplňujúce informácie týkajúce sa otázky, či bola na ňu dotknutá pomoc prevedená, a preto nemožno vylúčiť, že v prípade takýchto informácií by napadnuté rozhodnutie bolo odlišné. Žalobkyňa predovšetkým tvrdí, že počas konania Komisia položila Fínskej republike otázku v súvislosti s nadobudnutím činností bývalej spoločnosti HelB novou spoločnosťou HelB a že otázky týkajúce sa prevádzkového plánu a prípadnej kontinuity obchodnej stratégie bývalej spoločnosti HelB zostali bez odpovede. V rámci tretieho žalobného dôvodu spresňuje, že uskutočnila veľké investície a prijala opatrenia na začlenenie činnosti bývalej spoločnosti HelB do skupiny, do ktorej patrí (prevod manažérskych a riadiacich úloh na materskú spoločnosť skupiny, vzájomné využívanie autobusov s autobusmi ostatných spoločností skupiny, vzájomné využívanie zamestnancov, začlenenie depozitnej služby, servisné služby a informatické služby). Komisia sa preto vyjadrila k hospodárskej kontinuite bez toho, aby disponovala všetkými požadovanými informáciami.
73

V bodoch 188 a 189 rozsudku z 10. apríla 2019, Jindal Saw a Jindal Saw Italia/Komisia (T‑301/16, EU:T:2019:234), Všeobecný súd dodal: „188 Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že vzhľadom na to, že Komisia vzala do úvahy predajné ceny predávajúcich subjektov prepojených s hlavným výrobcom Únie na určenie ceny podobného výrobku výrobného odvetvia Únie, pričom nezohľadnila predajné ceny predávajúcich subjektov spoločnosti Jindal Saw na určenie ceny príslušného výrobku vyrábaného touto spoločnosťou, nemožno dospieť k záveru, že cenové podhodnotenie bolo vypočítané na základe porovnania cien na rovnakej obchodnej úrovni. 189 … porovnanie cien na rovnakej obchodnej úrovni predstavuje podmienku zákonnosti výpočtu cenového podhodnotenia príslušného výrobku. V dôsledku toho treba výpočet cenového podhodnotenia vykonaný Komisiou v rámci napadnutého nariadenia považovať za nezlučiteľný s článkom 3 ods. 2 základného nariadenia.“
45

Okrem toho z dôvodovej správy k návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (COM/2016/0863 final), z ktorého vychádza nariadenie 2019/942, vyplýva, že ustanovenia obsiahnuté v tomto návrhu by mali najmä umožniť „prispôsobiť regulačný dohľad regionálnym trhom“. Konkrétne, pre novú realitu na týchto trhoch sa už nezdalo vhodné, aby „všetky hlavné regulačné rozhodnutia [boli] prijímané vnútroštátnymi regulačnými orgánmi, a to aj v prípadoch, keď [je] potrebné spoločné regionálne riešenie“, pričom „regulačný dohľad [zostáva] roztrieštený, čo vedie k riziku rozdielnych rozhodnutí a zbytočných prieťahov“. Z týchto dôvodov sa uvádzalo, že „posilnenie právomocí ACER‑u v súvislosti s týmito cezhraničnými otázkami, ktoré si vyžad[ovalo] koordinované rozhodnutie na regionálnej úrovni, by prispelo k efektívnejšiemu a rýchlejšiemu prijímaniu rozhodnutí o cezhraničných otázkach“, pričom bolo poznamenané, že „vnútroštátni regulátori, ktorí v rámci ACER‑u rozhodujú o týchto otázkach väčšinovým hlasovaním, budú naďalej plne zapojení do tohto procesu“. Priznanie „ďalších obmedzených právomocí“ ACER‑u sa považovalo za zlučiteľné so zásadou subsidiarity, keďže k nemu došlo „v oblastiach, v ktorých by fragmentácia vnútroštátnych rozhodnutí týkajúcich sa otázok cezhraničného dosahu viedla k problémom alebo nezrovnalostiam na vnútornom trhu“. Za predpokladu, že „ACER by sa mala poveriť dodatočnými úlohami, najmä pri regionálnom prevádzkovaní energetickej siete, pri zachovaní ústrednej úlohy [VRO] v oblasti regulácie energetiky“, považovalo sa to za riešenie v súlade so zásadou proporcionality. Práve v tomto rámci návrh nariadenia vo svojej „kapitole [I] defin[oval]… určitý počet nových úloh pre ACER…, pokiaľ ide o dohľad nad určenými prevádzkovateľmi na trhu s elektrickou energiou, týkajúci sa schválenia metód a návrhov v súvislosti s prispôsobením produkcie a prípravou na riziká“. Tieto nové úlohy ACER‑u boli formalizované v článku 6 ods. 10 nariadenia 2019/942.
2.

Ochranná známka Európskej únie – Definícia ochrannej známky EÚ a nadobudnutie ochrannej známky EÚ – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej staršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby – Pravdepodobnosť zámeny so staršou ochrannou známkou – Obrazová ochranná známka BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE a slovná ochranná BIOPLAK [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 17, 30, 35, 36, 49, 56, 67, 68, 71, 80)
1.

Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 27. novembra 2019 (vec R 404/2019‑1) sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát zamietol odvolanie podané spoločnosťou Puma SE v časti, v ktorej prihláška slovného označenia PUMA‑System ako ochrannej známky Európskej únie označuje tovary a služby patriace do tried 7, 9, 16 a 42 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na účely zápisu ochranných známok z 15. júna 1957, v revidovanom a doplnenom znení, zodpovedajúce pre každú z týchto tried nasledujúcemu opisu: – v triede 7: „elektrické skrutkovače“, – v triede 9: „počítačový hardvér“, „počítače“, „zariadenia na spracovanie údajov a počítače“, „počítačové periférne zariadenia“, „periférne zariadenia prispôsobené na použitie s počítačmi“, „magnetické a optické nosiče údajov“, „počítačové tlačiarne“, „tepelné detektory“ a „nástroje na meranie“, – v triede 16: „katalógy týkajúce sa počítačového softvéru“, „operačné manuály pre počítačový softvér“, „operačné manuály pre počítačový softvér“, „návody na používanie počítačov, mobilných telefónov a vreckových počítačov“ a „knihy“, – v triede 42: „aktualizácia a údržba počítačového softvéru a programov“, „konfigurácia počítačového hardvéru pomocou softvéru“, „konfigurácia počítačových sietí pomocou softvéru“, „konfigurovanie počítačového softvéru“, „poradenstvo v oblasti počítačového hardvéru a softvéru“ a „služby technickej podpory pre počítačový softvér“.
Rozsudok Všeobecného súdu (druhá komora) z 20. januára 2021 – Oatly/EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)

(vec T‑253/20)

„Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS – Absolútny dôvod zamietnutia – Rozlišovacia spôsobilosť – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“

1. Ochranná známka Európskej únie – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Európskej únie – Absolútne dôvody zamietnutia – Ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť – Pojem – Kritériá posúdenia [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 7 ods. 1 písm. b)] (pozri body 20 – 22)

2. Ochranná známka Európskej únie – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Európskej únie – Absolútne dôvody zamietnutia – Ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť – Ochranné známky zložené z reklamných sloganov – Rozlišovacia spôsobilosť – Uplatnenie osobitných kritérií posúdenia – Neprípustnosť [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 7 ods. 1 písm. b)] (pozri body 23, 24)

3. Ochranná známka Európskej únie – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Európskej únie – Absolútne dôvody zamietnutia – Ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť – Ochranné známky zložené z reklamných sloganov – Rozlišovacia spôsobilosť – Kritériá posúdenia [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 7 ods. 1 písm. b)] (pozri body 25 – 28)

4. Ochranná známka Európskej únie – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Európskej únie – Absolútne dôvody zamietnutia – Ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť – Slovná ochranná známka IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 7 ods. 1 písm. b)] (pozri body 33 – 35, 44 – 49)

Predmet

Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. februára 2020 (vec R 2446/2019‑5), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS ako ochrannej známky Európskej únie

Výrok

1. Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 7. februára 2020 (vec R 2446/2019‑5), týkajúce sa prihlášky slovného označenia IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS ako ochrannej známky Európskej únie, sa zrušuje.
3.

Ochranná známka Európskej únie – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Európskej únie – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej staršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby – Pravdepodobnosť zámeny so staršou ochrannou známkou – Obrazová ochranná známka The King of SOHO a slovná ochranná známka SOHO [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 77, 92, 103, 117, 131)