Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Pojem – Akty so záväznými právnymi účinkami

(Článok 230 štvrtý odsek ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 4 ods. 2, článok 10 ods. 1, články 20 a 25)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Poskytnutie výhod, ktoré sú pripísateľné štátu

[Článok 87 ods. 1 ES; smernica Rady 92/81, článok 8 ods. 1 písm. b)]

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Skúmanie sťažností

(Článok 253 ES; smernica Rady 92/81)

4. Doprava – Letecká doprava – Smernica 92/81

[Smernica Rady 92/81, článok 8 ods. 1 písm. b)]

Summary

1. Predmetom žaloby o neplatnosť podľa článku 230 ES môžu byť len opatrenia, ktoré majú záväzné právne účinky ovplyvňujúce záujmy žalobcu tým, že spôsobujú výraznú zmenu v jeho právnom postavení. Teda žaloba o neplatnosť je prípustná v prípade všetkých opatrení prijatých inštitúciami bez ohľadu na ich povahu alebo formu, ktorých zámerom bolo spôsobiť právne účinky.

O takýto prípad ide v liste Komisie zaslanom podniku, ktorý podal sťažnosť, ak sa Komisia, ktorá dostane informácie týkajúce sa údajnej protiprávnej pomoci a ktorá je z tohto dôvodu podľa článku 10 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 povinná ich bez meškania preskúmať, neuspokojí, ako jej umožňuje článok 20 uvedeného nariadenia, s informovaním sťažovateľa, že neexistujú dostatočné dôvody na zaujatie stanoviska k prípadu, ale zaujme jasné, odôvodnené a konečné stanovisko, keď uvedie, že predmetné opatrenie nepredstavuje pomoc, lebo týmto spôsobom Komisia môže prijať len rozhodnutie podľa článku 4 ods. 2 uvedeného nariadenia. Komisia preto nie je oprávnená vylúčiť ho z preskúmania súdom Spoločenstva tým, že vyhlási, že také rozhodnutie nevydala, pokúsi sa ho odvolať alebo sa rozhodne, že rozhodnutie za porušenia článku 25 nariadenia č. 659/1999 neadresuje dotknutému členskému štátu.

V tomto ohľade je bezvýznamné, z akého dôvodu dospela Komisia k záveru, že nejde o štátnu pomoc, ako aj okolnosť, že predbežné preskúmanie si z jej strany nevyžadovalo hĺbkovú a dlhodobú analýzu informácií, ktoré tvorili predmet sťažnosti.

Je taktiež bezvýznamné, že tento list nie je výsledkom prijatia konečného rozhodnutia o sťažnosti kolégiom komisárov, také rozhodnutie možno prijať iba vtedy, ak zodpovedný člen Komisie predloží na tento účel návrh.

Napokon je nepodstatné, že list Komisie nebol uverejnený, uverejnenie aktu nie je na to, aby bol predmetom žaloby o neplatnosť, nevyhnutné.

(pozri body 35, 41, 43, 49, 51, 52, 58, 59)

2. Článok 87 ods. 1 ES sa vzťahuje na rozhodnutia členských štátov, ktorými v snahe dospieť k svojim vlastným ekonomickým a sociálnym cieľom poskytujú jednostrannými a autonómnymi rozhodnutiami podnikom alebo iným subjektom práva prostriedky alebo im obstarávajú výhody, aby podporili dosiahnutie sledovaných ekonomických alebo sociálnych cieľov. Z toho plynie, že na to, aby bolo možné kvalifikovať výhody ako pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES, musia byť najmä pripísateľné štátu.

To sa však netýka prípadu oslobodenia od dane stanoveného vo vnútroštátnej právnej úprave, ktorá len vykonáva článok 8 ods. 1 písm. b) smernice 92/81 o harmonizácii štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov, posledné uvedené ustanovenie ukladá členským štátom jasnú a presnú povinnosť nezdaniť palivo používané pre komerčnú leteckú dopravu harmonizovanou spotrebnou daňou. Prebratím oslobodenia do vnútroštátneho práva členské štáty iba vykonávajú predpisy Spoločenstva v súlade so svojimi povinnosťami vyplývajúcimi zo Zmluvy. Z toho plynie, že predmetné vnútroštátne ustanovenie nie je pripísateľné členskému štátu, ale v skutočnosti je dôsledkom aktu zákonodarcu Spoločenstva. V tejto súvislosti málo záleží na tom, že oslobodenie bolo poskytované zo štátnych prostriedkov, lebo pripísateľnosť pomoci štátu je oddelená od otázky, či bola pomoc poskytnutá zo štátnych prostriedkov. Ide o odlišné a kumulatívne podmienky. Určité podstatné podmienky uplatnenia článku 87 ES neboli splnené, takže Komisia správne dospela k záveru, že predmetné oslobodenie nepatrí do rozsahu pôsobnosti tohto článku.

(pozri body 99 – 104)

3. Odôvodnenie vyžadované článkom 253 ES musí byť prispôsobené povahe predmetného aktu a musí jasne a jednoznačne uvádzať úvahy inštitúcie, autora aktu, spôsobom, ktorý umožňuje dotknutým osobám spoznať zdôvodnenie prijatého opatrenia a príslušnému súdu vykonávať svoju kontrolu. Požiadavka odôvodnenia musí byť posúdená v závislosti od okolností prejednávanej veci, najmä obsahu aktu, povahy uvádzaných dôvodov a záujmu, aký môžu mať osoby, ktorým je akt určený, alebo iné osoby, ktorých sa akt priamo a osobne týka, na tom, aby dostali vysvetlenie. Nevyžaduje sa, aby odôvodnenie špecifikovalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti, pretože otázka, či odôvodnenie aktu spĺňa požiadavky článku 253 ES, sa musí posudzovať s ohľadom nielen na jeho znenie, ale tiež na jeho kontext, ako aj na súhrn právnych pravidiel upravujúcich predmetnú oblasť.

Takúto požiadavku spĺňa rozhodnutie Komisie zamietajúce sťažnosť z toho dôvodu, že oznámené oslobodenie od dane je vykonaním smernice 92/81 o harmonizácii štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov, a nie pokusom o poskytnutie pomoci, také odôvodnenie je síce stručné, ale dostatočne jasné a zrozumiteľné.

(pozri body 119, 120)

4. Zásada rovnosti zaobchádzania zakazuje zaobchádzať rozdielne s porovnateľnými situáciami, a tým spôsobovať znevýhodnenie určitých súťažiteľov v pomere k iným, ak nie je také zaobchádzanie objektívne odôvodnené.

Oslobodenie paliva pre lietadlá od dane založené na článku 8 ods. 1 písm. b) smernice 92/81 o harmonizácii štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov a na norme na prebratie tohto ustanovenia do vnútroštátneho práva neporušuje zásadu rovnosti zaobchádzania, pretože situácia podnikov leteckej dopravy je zjavne odlišná od situácie podnikov železničnej dopravy. Čo sa týka ich prevádzkových vlastností, štruktúry ich nákladov a právnych predpisov, ktorým podliehajú, sú služby leteckej a železničnej dopravy veľmi odlišné a nie sú porovnateľné v zmysle zásady rovnosti zaobchádzania. Navyše je v každom prípade toto rozdielne zaobchádzanie v prejednávanej veci objektívne odôvodnené vzhľadom na širokú diskrečnú právomoc Rady, pokiaľ ide o objektívne odôvodnenie prípadného rozdielneho zaobchádzania. So zreteľom na medzinárodnú prax oslobodenia od spotrebných daní v prospech paliva pre lietadlá, ktorú potvrdzuje Chicagsky dohovor o medzinárodnom civilnom letectve zo 7. decembra 1944, ako aj dvojstranné dohody uzavreté medzi štátmi, by totiž bola hospodárska súťaž medzi prevádzkovateľmi leteckej dopravy Spoločenstva a prevádzkovateľmi z tretích krajín narušená, ak by zákonodarca Spoločenstva jednostranne uložil spotrebné dane na toto palivo.

(pozri body 137 – 139)