Keywords

Summary



Keywords

1. Konanie – Námietka prekážky začatého konania – Zhodnosť účastníkov konania, predmetu konania a dôvodov v obidvoch žalobách – Späťvzatie jednej zo žalôb žalobcom – Zánik prekážky začatého konania

2. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa zakazuje odvetvová schéma pomoci

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Celkové preskúmanie schémy pomoci – Prípustnosť

(Články 87 ES a 88 ES)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Priznanie výhody príjemcom

(Článok 87 ods. 1 a 3 ES)

5. Odvolanie – Dôvody – Odôvodnenie rozsudku postihnuté porušením práva Únie – Výrok založený na iných právnych dôvodoch – Zamietnutie

6. Pomoc poskytovaná štátmi – Rozhodnutie Komisie konštatujúce nezlučiteľnosť schémy pomoci so spoločným trhom – Povinnosť odôvodnenia

(Článok 88 ods. 2 ES)

7. Pomoc poskytovaná štátmi – Narušenie hospodárskej súťaže – Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi – Rozsah dôkazného bremena spočívajúceho na Komisii

(Článok 88 ES)

8. Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu – Neprípustnosť – Preskúmanie posúdenia dôkazov Súdnym dvorom – Vylúčenie okrem prípadov skreslenia

[Článok 225 ES; Štatút Súdneho dvora, článok 51 prvý odsek; Rokovací poriadok Súdneho dvora, článok 112 ods. 1 prvý pododsek písm. c)]

9. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Pomoc, ktorú možno považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom – Pomoc smerujúca k rozvoju určitých regiónov

[Článok 87 ods. 3 písm. c) ES]

Summary

1. V prípade, keď je žaloba zamietnutá ako neprípustná, prestane prebiehajúci spor, ktorý z nej vyplýva, existovať, takže prekážka začatého konania zanikne. To isté platí v prípade, keď je prebiehajúci spor ukončený z dôvodu späťvzatia žaloby žalobcom. Záujem vyhnúť sa tomu, aby účastníci konania využívali túto možnosť v rozpore so zásadou hospodárnosti konania, nevyžaduje, aby prekážka začatého konania trvala aj v súvislosti so žalobou, ktorú žalobca vzal späť. Tento záujem je totiž dostatočne chránený prostredníctvom zaviazania žalobcu na náhradu trov konania podľa článku 69 ods. 5 prvého pododseku Rokovacieho poriadku Súdneho dvora alebo článku 87 ods. 5 prvého pododseku Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

(pozri body 31, 32)

2. V rámci žaloby o zrušenie sú skutoční príjemcovia individuálnej pomoci poskytnutej na základe schémy pomoci, ktorej vymáhanie nariadila Komisia, osobne dotknutí v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES.

Príkaz na vymáhanie pomoci sa totiž týka individuálne už všetkých príjemcov predmetnej schémy v rozsahu, v akom sú od prijatia sporného rozhodnutia vystavení riziku, že zvýhodnenia, ktoré získali, búdu od nich vymáhané, pričom ich právna situácia je tým dotknutá. Títo príjemcovia sú preto súčasťou úzkeho okruhu bez toho, aby bolo potrebné skúmať ďalšie podmienky týkajúce sa prípadov, keď k rozhodnutiu Komisie nie je priložený príkaz na vymáhanie. Okrem toho možnosť, že zvýhodnenia, ktoré boli vyhlásené za protiprávne, nebudú neskôr vymáhané od ich príjemcov, nevylučuje, že títo príjemcovia sú považovaní za osobne dotknuté subjekty.

(pozri body 53, 56)

3. V rámci programu pomoci sa Komisia môže obmedziť na skúmanie povahy predmetného programu, aby posúdila, či tento program vzhľadom na podmienky, ktoré stanovuje, zabezpečuje príjemcom zjavnú výhodu oproti ich konkurentom a či je takej povahy, že ho využívajú najmä podniky, ktoré sa zúčastňujú na obchode medzi členskými štátmi. Komisia tak v rozhodnutí týkajúcom sa takého programu nie je v každom jednotlivom prípade povinná vykonať analýzu pomoci poskytnutej na základe takej schémy. Individuálnu situáciu každého z dotknutých podnikov je potrebné overiť až vo fáze vymáhania pomoci.

Ak totiž Komisia všeobecne a neurčito rozhodne o štátnej pomoci a vyhlási ju za nezlučiteľnú so spoločným trhom, pričom nariadi vymáhanie súm získaných na základe tejto schémy, prináleží členskému štátu, aby overil individuálnu situáciu každého z podnikov, ktorých sa také vymáhanie týka.

(pozri body 63, 64, 130)

4. Dôvody podporujúce pomocné opatrenie nestačia na to, aby sa hneď vylúčilo posúdenie tohto opatrenia ako „pomoci“ v zmysle článku 87 ES. Odsek 1 tohto ustanovenia totiž nerozlišuje štátne zásahy podľa príčin alebo cieľov, ale definuje tieto zásahy na základe ich účinkov.

Skutočnosť, že členský štát sa snaží prostredníctvom jednostranných opatrení priblížiť existujúce podmienky hospodárskej súťaže v určitom hospodárskom odvetví podmienkam, ktoré prevládajú v iných členských štátoch, nemôže zbaviť tieto opatrenia charakteru pomoci. To sa takisto uplatní v prípade opatrení určených na kompenzovanie prípadných znevýhodnení, ktorým sú vystavené podniky so sídlom v určitej oblasti členského štátu. Samotné znenie Zmluvy ES, ktorá vo svojom článku 87 ods. 3 písm. a) a c) označuje „pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí“, ako aj „pomoc na rozvoj… určitých… oblastí“ ako štátnu pomoc, ktorá môže byť vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom, totiž naznačuje, že zvýhodnenia, ktorých pôsobnosť je obmedzená len na časť územia členského štátu spadajúceho pod režim pomoci, by mohli byť selektívnymi zvýhodneniami.

Z toho vyplýva, že cieľ kompenzovania konkurenčných znevýhodnení podnikov so sídlom v určitej oblasti členského štátu, sledovaný prostredníctvom úľav na sociálnych odvodoch, nemôže tieto zvýhodnenia zbaviť ich charakteru pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 ES.

(pozri body 94 – 96, 100)

5. Ak odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu vykazuje porušenie práva Únie, ale jeho výroková časť sa napriek tomu zdá byť dôvodná z iných právnych dôvodov, odvolanie sa musí zamietnuť.

(pozri bod 118)

6. Rozhodnutie Komisie konštatujúce nezlučiteľnosť schémy pomoci so spoločným trhom a obsahujúce príkaz na vymáhanie musí umožniť jasnú identifikáciu svojho rozsahu. Toto rozhodnutie musí obsahovať všetky podstatné náležitosti na účely jeho vykonania vnútroštátnymi orgánmi, čím sa vylúči, aby bol skutočný obsah tohto rozhodnutia vymedzený až neskôr prostredníctvom korešpondencie medzi Komisiou a vnútroštátnymi orgánmi. Preverenie individuálnej situácie každého dotknutého príjemcu, ktoré musia uskutočniť vnútroštátne orgány, totiž musí byť dostatočne vymedzené rozhodnutím konštatujúcim nezlučiteľnosť schémy pomoci so spoločným trhom.

(pozri bod 120)

7. Komisia nie je povinná zistiť skutočný dosah pomoci na obchod medzi členskými štátmi a skutočné skreslenie hospodárskej súťaže, ale len preskúmať, či táto pomoc môže uvedený obchod ovplyvniť a narušiť hospodársku súťaž.

V tejto súvislosti nízka suma pomoci a skutočnosť, že väčšina príjemcov vykonáva svoju činnosť na miestnej úrovni, nemôžu mať za následok, že pomoc priznaná na základe tejto schémy nemôže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a spôsobiť skreslenie hospodárskej súťaže.

(pozri body 134, 135)

8. V zmysle článku 225 ES, článku 51 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora a článku 112 ods. 1 prvého pododseku písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak odvolateľ tvrdí, že došlo k skresleniu dôkazov Všeobecným súdom, musí presne označiť dôkazy, ktoré tento súd skreslil, a preukázať nesprávne právne posúdenie, ktoré podľa jej názoru viedlo Všeobecný súd k takémuto skresleniu. O takéto skreslenie ide vtedy, ak sa bez poukazovania na nové dôkazy hodnotenie existujúcich dôkazov javí ako zjavne nesprávne.

(pozri body 152, 153)

9. Komisia môže na účely odôvodnenia odmietnutia uplatniť výnimku stanovenú v článku 87 ods. 3 písm. c) ES legitímne vychádzať z okolnosti, že išlo o prevádzkovú pomoc pre podniky. Pomoc, ktorá v zásade skresľuje podmienky hospodárskej súťaže, totiž môže byť v súlade s oznámením Komisie o metóde na uplatnenie článku 87 ods. 3 písm. a) a c) ES na regionálnu pomoc a usmerneniami o národnej regionálnej pomoci povolená len výnimočne.

(pozri bod 168)