Vec C‑82/09

Dimos Agiou Nikolaou Kritis

proti

Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Symvoulio tis Epikrateias)

„Nariadenie (ES) č. 2152/2003 – Monitorovanie lesov a environmentálnych interakcií v Únii – Definície – Pojmy ‚les‘ a ‚iná lesná pôda‘ – Pôsobnosť“

Abstrakt rozsudku

Životné prostredie – Ochrana lesov – Monitorovanie lesov a environmentálnych interakcií – Nariadenie č. 2152/2003

[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 2152/2003, článok 3 písm. a) a b)]

Ustanovenia článku 3 písm. a) a b) nariadenia č. 2152/2003 týkajúceho sa monitorovania lesov a environmentálnych interakcií v spoločenstve (Forest Focus), ktoré na účely tohto nariadenia definujú pojmy „les“ a „iná lesná pôda“, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnym ustanoveniam, ktoré obsahujú odlišné definície týchto pojmov, pokiaľ ide o programy činnosti, ktoré nie sú upravené týmto nariadením.

Hoci mal totiž zákonodarca Spoločenstva na to, aby umožnil monitorovanie lesov, v úmysle stanoviť definíciu území, ktorých sa týka tento program, zo žiadneho ustanovenia nariadenia č. 2152/2003 nevyplýva, že jeho cieľom bolo stanoviť spoločné pravidlá riadenia ostatných programov. Cieľom tohto článku teda nebolo, a jeho dôsledkom by ani nemalo byť, aby vylúčil akúkoľvek inú definíciu lesov a lesných priestranstiev, ktorú by členské štáty chceli uplatniť v rámci iných programov, ako sú tie, na ktoré sa vzťahuje uvedené nariadenie.

(pozri body 25, 26, 28 a výrok)





ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (štvrtá komora)

z 22. apríla 2010 ( )

„Nariadenie (ES) č. 2152/2003 – Monitorovanie lesov a environmentálnych interakcií v Únii – Definície – Pojmy ‚les‘ a ‚iná lesná pôda‘ – Pôsobnosť“

Vo veci C‑82/09,

ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) z 3. decembra 2008 a doručený Súdnemu dvoru 25. februára 2009, ktorý súvisí s konaním:

Dimos Agiou Nikolaou Kritis

proti

Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon,

SÚDNY DVOR (štvrtá komora),

v zložení: predseda štvrtej komory J.‑C. Bonichot (spravodajca), sudcovia C. Toader, K. Schiemann, P. Kūris a L. Bay Larsen,

generálny advokát: N. Jääskinen,

tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 25. februára 2010,

so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:

– grécka vláda, v zastúpení: A. Vasilopoulou, G. Karipsiadis, V. Kontolaimos a I. Chalkias, splnomocnení zástupcovia,

– talianska vláda, v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci L. Ventrella, avvocato dello Stato,

– Európska komisia, v zastúpení: A. Alcover San Pedro a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia,

so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,

vyhlásil tento

Rozsudok

1 Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu nariadenia (ES) č. 2152/2003 Európskeho parlamentu a Rady zo 17. novembra 2003 týkajúceho sa monitorovania lesov a environmentálnych interakcií v spoločenstve (Forest Focus) (Ú. v. EÚ L 324, s. 1; Mim. vyd. 03/041, s. 285).

2 Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Dimos Agiou Nikolaou Kritis (obec Agios Nikolaos na Kréte) a Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (minister poľnohospodárskeho rozvoja a potravinárskych výrobkov) vo veci rozhodnutia, ktorým Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon uložil Dimos Agiou Nikolaou Kritis povinnosť opätovne zalesniť pozemok v jej vlastníctve s rozlohou 217,64 m2.

Právny rámec

Právo Únie

3 Podľa článku 1 nariadenia č. 2152/2003:

„1. Týmto sa ustanovuje program spoločenstva pre široké, harmonizované, komplexné a dlhodobé monitorovanie stavu lesov (ďalej uvádzaný ako ‚program‘) s cieľom:

a) pokračovať a ďalej rozvíjať:

– monitorovanie znečisťovania ovzdušia a vplyvov znečisťovania ovzdušia a iných činiteľov a faktorov, ktoré majú dopad na lesy, ako sú biotické a abiotické faktory a faktory antropogénneho pôvodu,

– monitorovanie lesných požiarov, ich príčin a vplyvov,

– prevenciu lesných požiarov;

b) posudzovať požiadavky na monitorovanie a rozvíjať monitorovanie pôd, viazania uhlíka, účinkov klimatických zmien a biodiverzity ako aj ochranných funkcií lesov;

c) sústavne vyhodnocovať efektívnosť monitorovacích aktivít pri hodnotení stavu lesov a ďalší vývoj monitorovacej činnosti.

Program poskytuje spoľahlivé a porovnateľné údaje a informácie o stave lesov a škodlivých vplyvoch na lesy na úrovni spoločenstva. Zároveň pomáha hodnotiť súčasné opatrenia na podporu zachovania a ochrany lesov v prospech trvalo udržateľného rozvoja s osobitným dôrazom na opatrenia prijaté na obmedzenie dopadov, negatívne ovplyvňujúcich lesy. Program bude zohľadňovať a v prípade potreby nadviaže na existujúce a plánované národné, európske a globálne monitorovacie mechanizmy a bude v súlade s príslušnými medzinárodnými dohodami.“

4 Článok 3 nariadenia č. 2152/2003 uvádza:

„Na účely tohto nariadenia sa budú uplatňovať nasledovné definície:

a) ‚les‘ sa rozumie pôda s korunovým zápojom (alebo ekvivalentnou úrovňou zakmenenia), ktorý dosahuje hodnotu viac ako 10 %, a plochou väčšou ako 0,5 ha. Stromy by mali byť schopné dosiahnuť v dospelosti minimálnu výšku 5 m in situ. Môže pozostávať buď z lesných formácií s plne zapojenými porastami, kde veľkú časť pôdy pokrývajú stromy rôznych etáží a podrast, alebo z lesných formácií s uvoľneným zápojom so súvislým vegetačným krytom, kde korunový zápoj presahuje hodnotu 10 %. Pojem ‚les‘ zahŕňa mladé porasty z prirodzenej obnovy a všetky kultúry založené na účely lesného hospodárstva, ktoré už dosiahli hustotu koruny 10 % alebo výšku stromov 5 m, ako aj plochy, ktoré bežne tvoria súčasť plochy lesa a ktoré sú dočasne odlesnené v dôsledku ľudského zásahu alebo prírodných príčin, ale o ktorých sa predpokladá, že sa opäť zmenia na les. Vymedzenie pojmu ‚les‘ zahrnuje: lesné škôlky a semenné sady, ktoré tvoria neoddeliteľnú súčasť lesa; lesné cesty, približovacie linky a iné prieseky, izolačné protipožiarne pásy a iné malé otvorené plochy v rámci lesa; lesy v národných parkoch, prírodných rezerváciách a iných chránených oblastiach ako sú napríklad oblasti, ktoré majú osobitný environmentálny, vedecký, historický, kultúrny alebo duchovný význam; vetrolamy a ochranné lesné pásy pozostávajúce zo stromov na ploche väčšej ako 0,5 ha a so šírkou väčšou ako 20 m. Patria sem tiež kaučukovníkové plantáže a porasty korkových dubov. Vymedzenie pojmu ‚les‘ však nezahrnuje: pôdu, ktorá sa prevažne využíva na poľnohospodárske účely;

b) ‚iná lesná pôda‘ sa rozumie buď pôda s korunovým zápojom (alebo ekvivalentnou úrovňou zakmenenia), ktorý dosahuje hodnotu 5 až 10 % a pozostáva zo stromov schopných dosiahnuť v dospelosti výšku 5 m in situ, alebo s korunovým zápojom (alebo ekvivalentnou úrovňou zakmenenia) dosahujúcim hodnotu väčšiu ako 10 % a pozostávajúcim zo stromov, ktoré nie sú schopné v dospelosti dosiahnuť výšku 5 m in situ (napr. nízke alebo zakrpatené stromy) krov alebo krovín. Vymedzenie pojmu ‚iná lesná pôda‘ nezahrňuje: plochy pokryté stromami, krami alebo krovinami uvedenými vyššie ale menšie ako 0,5 ha a so šírkou 20 m, ktoré sú klasifikované ako ‚iná lesná pôda‘; pôdu, ktorá sa prevažne využíva na poľnohospodárske účely;…“

5 Článok 12 ods. 1 nariadenia č. 2152/2003 stanovil, že program bude trvať po dobu štyroch rokov od 1. januára 2003 do 31. decembra 2006.

6 Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 614/2007 z 23. mája 2007 o finančnom nástroji pre životné prostredie (LIFE+) (Ú. v. EÚ L 149, s. 1) bolo nariadenie č. 2152/2003 zrušené.

Vnútroštátne právo

7 Grécka právna úprava v článku 3 zákona č. 998/1979 o ochrane lesov a iných lesných pôd krajiny vo všeobecnosti (FEK A’ 289), ktorý bol nahradený článkom 1 ods. 1 zákona č. 3208/2003 (FEK A’ 303/24. 12. 2003), definuje pojmy „les“ a „lesná pôda“ takto:

„1. Pod pojmom ‚les‘ alebo ‚lesný ekosystém‘ sa rozumie ucelený súbor voľne rastúcich stromov na potrebnej ploche pôdy, ktorý spolu so súbežne existujúcimi a tam sa vyskytujúcimi rastlinnými a živočíšnymi organizmami tvorí na základe vzťahu ich vzájomnej závislosti a interakcie špecifické biologické spoločenstvo (lesné biologické spoločenstvo) a špecifické životné prostredie (lesného pôvodu).

2. Za lesnú pôdu sa považuje pôda, kde vyššie uvedený súbor tvoria riedko sa vyskytujúce voľne rastúce porasty drevín s vysokým vzrastom alebo krovinového typu.

3. O vytvorení biologického spoločenstva v zmysle odsekov 1 a 2 a prírodného lesného prostredia na určitom území hovoríme vtedy, ak:

I. v uvedenej oblasti rastú voľne rastúce porasty drevín, z ktorých v dôsledku lesnej ťažby možno získať lesnícke produkty (lesné plodiny).

II. rozloha uvedenej oblasti, na ktorej v celom rozsahu alebo sporadicky rastú vyššie uvedené lesné plodiny, musí byť najmenej 0,3 ha, pričom jej geometrický tvar musí byť čo najoblejší alebo musí mať tvar pásu v šírke najmenej (30) metrov. Lesné biologické spoločenstvo existuje a lesné prostredie sa tvorí tiež v oblastiach s plochou menšou ako 0,3 ha, pokiaľ sa tieto plochy z dôvodu ich umiestnenia nachádzajú vo vzťahu vzájomnej závislosti a interakcie so susednými oblasťami, ktorými je les alebo lesná pôda.

III. horné časti lesných druhov musia vo vertikálnej projekcii pokrývať najmenej 25 % povrchu pôdy (pokrytie 0,25). Lesné ekosystémy sú kvalifikované ako les alebo lesná pôda podľa týchto kritérií:

a) ak vo vyššie uvedenom biologickom spoločenstve majú lesné plodiny ľahko rozlíšiteľnú štruktúru (vo vrstvách) a ich vrchné časti pokrývajú viac ako 30 % povrchu (pokrytie vyššie ako 0,30), uvedená oblasť sa nazýva les pod podmienkou, že pokrytie hornej vrstvy prekračuje 15 cm (0,15) a v prípade, ak neexistuje mladina, pod podmienku, že pokrytie hornej vrstvy prekračuje 25 cm (0,25).

b) ak vo vyššie uvedenom biologickom spoločenstve pozostáva porast drevín z lesných druhov s veľkými neopadávajúcimi listami, ktoré majú formu krov, táto oblasť sa nazýva ‚lesná pôda‘, pokiaľ horné časti týchto druhov pokrývajú viac ako 25 % povrchu (pokrytie vyššie ako 0,25).

c) Pojem lesný ekosystém zahŕňa aj oblasti, ktoré z akéhokoľvek dôvodu stratili svoj lesný porast a do nadobudnutia účinnosti tohto zákona neboli určené na iné použitie na základe správnych aktov. Uvedené oblasti, na ktoré sa vzťahujú ustanovenia článku 117 ods. 3 Ústavy, sú určené na opätovné zalesnenie a zachovávajú si kvalifikáciu, ktorú mali pred svojím zničením.

4. Lesnou pôdou sa rozumie aj akákoľvek nepokrytá oblasť (pozostáva z malých porastov suchých drevín alebo pasienkov, skalnatých výbežkov a všeobecne nepokrytých priestorov), ktorá je súčasťou lesov alebo lesných pôd, ako aj vrchy a alpské horské oblasti nachádzajúce sa nad lesmi a lesnými pôdami. V týchto oblastiach nie je povolený žiadny iný zásah, ako ten, ktorý umožňujú a stanovujú článok 13 ods. 2 zákona 1734/1987 (FEK A’ 189) a články 45 až 61 tohto zákona. Na oblasti uvedené v odseku 6 písm. a), d) a e) tohto článku sa nevzťahujú ustanovenia tohto odseku, aj keď sú súčasťou lesov alebo lesných pôd.

5. Ustanovenia tohto zákona sa uplatnia aj na parky a lesné priestranstvá nachádzajúce sa v mestách a obytných zónach, ako aj na oblasti, ktoré sú alebo boli aktom príslušného orgánu vyhlásené za určené na zalesnenie alebo na opätovné zalesnenie.“

Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky

8 Rozhodnutím z 3. júna 2004 Genikos Grammateas Perifereias Kritis (generálny tajomník regiónu Kréta) rozhodol, že jeden z pozemkov patriacich Dimos Agiou Nikolaou s rozlohou 217,64 m2 musí byť opätovne zalesnený z dôvodu, že tento pozemok je súčasťou väčšej plochy predstavujúcej les, ktorej vegetácia bola čiastočne zničená v dôsledku vyklčovania.

9 Dimos Agiou Nikolaou napadla toto rozhodnutie na Symvoulio tis Epikrateias s tvrdením, že podmienky stanovené vnútroštátnou právnou úpravou na kvalifikáciu tohto pozemku ako „lesa“ neboli splnené, najmä vzhľadom na kritériá minimálnej rozlohy a percenta zalesnenia.

10 Vnútroštátny súd skonštatoval, že pojmy „les“ a „lesná pôda“, ako boli definované vnútroštátnou právnou úpravou účinnou v čase, keď mala byť posudzovaná zákonnosť napadnutého rozhodnutia, sa nezhodujú s pojmami uvedenými v nariadení č. 2152/2003. Z toho vyvodil záver, že táto právna úprava by preto mohla byť nezlučiteľná s právom Spoločenstva, na základe čoho by ju nemal uplatniť vo veci samej a mala by sa uplatniť právna úprava, ktorá bola účinná predtým. V každom prípade vyjadril pochybnosti, pokiaľ ide o dôvodnosť tohto posúdenia.

11 Z týchto dôvodov Symvoulio tis Epikrateias rozhodol prerušiť konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:

„1. Možno na základe definícií pojmov ‚les‘ a ‚iná lesná pôda‘ obsiahnutých v článku 3 písm. a) a b) nariadenia… č. 2152/2003 uplatniť tieto definície aj na otázky týkajúce sa ochrany a vo všeobecnosti hospodárenia s ‚lesom‘ a ‚lesnou pôdou‘, ktoré nie sú výslovne upravené nariadením, sú však stanovené vnútroštátnym právnym poriadkom?

2. V prípade kladnej odpovede na [prvú] otázku, môžu vnútroštátne právne poriadky definovať ako ‚les‘ alebo ‚lesnú pôdu‘ aj plochy, ktoré nie sú ‚lesmi‘ alebo ‚lesnou pôdou‘ v zmysle definícií podľa článku 3 písm. a) a b) nariadenia… č. 2152/2003?

3. V prípade kladnej odpovede na [druhú] otázku, môže sa definícia pojmov ‚les‘ a ‚lesná pôda‘, ktorú vnútroštátne právne poriadky môžu stanoviť aj pre plochy, ktoré sa podľa definície článku 3 písm. a) a b) nariadenia… č. 2152/2003 nepovažujú za ‚les‘ alebo ‚lesnú pôdu‘, odchyľovať od definície uvedenej v danom nariadení, jednak pokiaľ ide o pojmové znaky týchto pojmov obsiahnutých v nariadení a jednak pokiaľ ide o číselné vymedzenie údajov pojmových znakov, ktoré sú prípadne s týmto nariadením spoločné; alebo či môže táto definícia uvedená vo vnútroštátnych právnych poriadkoch obsahovať odlišné pojmové znaky pojmov ‚les‘ alebo ‚lesná pôda‘, ako sú pojmové znaky obsiahnuté v definícii podľa nariadenia, no pokiaľ ide o pojmové znaky, ktoré sú s nariadením spoločné, vnútroštátne právne poriadky by mohli iba buď tieto pojmové znaky nešpecifikovať pomocou čísel, alebo ak by takéto číselné vymedzenie použili, nemohli by sa odchýliť od číselného vymedzenia použitého v nariadení?“

O prejudiciálnych otázkach

O prípustnosti

12 Európska komisia spochybňuje prípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania z dôvodu, že užitočnosť odpovede pre rozhodnutie sporu vo veci samej nie je zjavná. Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu totiž vyplýva, že pre vnútroštátny súd je zrejmé, že plocha vo veci samej môže byť kvalifikovaná ako „les“ tak vzhľadom na vnútroštátne právo, ako aj nariadenie č. 2152/2003. Predložené otázky sú teda len teoretickej povahy, keďže sa týkajú len overenia správnosti definícií stanovených vnútroštátnym právom.

13 Túto argumentáciu však nemožno prijať.

14 Je potrebné pripomenúť, že v rámci spolupráce medzi Súdnym dvorom Európskej únie a vnútroštátnymi súdmi, tak ako ju upravuje článok 234 ES, podľa ustálenej judikatúry prináleží výlučne vnútroštátnym súdom, ktoré rozhodujú o spore a ktoré musia niesť zodpovednosť za prijatie súdneho rozhodnutia, aby s ohľadom na osobitosti každej veci posúdili tak nevyhnutnosť rozhodnutia o prejudiciálnej otázke pre vyhlásenie svojho rozsudku, ako aj relevantnosť otázok, ktoré položili Súdnemu dvoru. V dôsledku toho, ak sa položené otázky týkajú výkladu práva Spoločenstva, je Súdny dvor v zásade povinný rozhodnúť (pozri najmä rozsudky z 13. marca 2001, PreussenElektra, C‑379/98, Zb. s. I‑2099, bod 38, a z 1. októbra 2009, Gottwald, C‑103/08, Zb. s. I‑9117, bod 16).

15 Z uvedeného vyplýva, že predpoklad relevantnosti prejudiciálnych otázok položených vnútroštátnymi súdmi môže byť vyvrátený len vo výnimočných prípadoch, najmä keď je zjavné, že požadovaný výklad ustanovení práva Spoločenstva uvedených v týchto otázkach nemá žiadnu súvislosť so skutočnosťou ani s predmetom konania vo veci samej (pozri najmä rozsudok Gottwald, už citovaný, bod 17 a citovanú judikatúru).

16 V prejednávanej veci však z odôvodnenia rozhodnutia vnútroštátneho súdu nevyplýva stanovisko vnútroštátneho súdu, podľa ktorého by sporná plocha bola v každom prípade les, a to tak vzhľadom na vnútroštátne právo, ako aj na právo Spoločenstva. Z bodov 13 a 14 tohto rozhodnutia vyplýva, že podľa vnútroštátneho súdu riešenie vo veci samej závisí od výkladu, ktorý žiada od Súdneho dvora.

17 Je teda nutné konštatovať, že nie je zjavné, že požadovaný výklad nie je relevantný z hľadiska rozhodnutia, ktoré má prijať vnútroštátny súd.

18 Z tohto dôvodu je návrh na začatie prejudiciálneho konania prípustný.

O veci samej

19 Svojou prvou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa ustanovenia článku 3 písm. a) a b) nariadenia č. 2152/2003, ktoré na účely tohto nariadenia definujú pojmy „les“ a „iná lesná pôda“, majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnym ustanoveniam, ktoré obsahujú odlišné definície týchto pojmov, pokiaľ ide o programy činnosti, ktoré nie sú výslovne upravené uvedeným nariadením.

20 Ako vyplýva z článku 1 nariadenia č. 2152/2003, cieľom tohto nariadenia bolo zriadiť program Spoločenstva pre široké, harmonizované, komplexné a dlhodobé monitorovanie stavu lesov. Účelom tohto programu bolo pokračovať a ďalej rozvíjať monitorovanie znečisťovania ovzdušia a iných činiteľov, ktoré majú dopad na lesy, monitorovanie lesných požiarov, ich príčin a vplyvov, ako aj prevenciu týchto požiarov. Tento program mal takisto za cieľ posudzovať požiadavky na monitorovanie a rozvíjať monitorovanie pôd, viazania uhlíka, účinkov klimatických zmien a biodiverzity a ochranných funkcií lesov, ako aj sústavne vyhodnocovať efektívnosť monitorovacích aktivít pri hodnotení stavu lesov a ďalší vývoj monitorovacej činnosti.

21 Z týchto ustanovení jasne vyplýva, že zákonodarca Spoločenstva, ktorý okrem toho v článku 12 ods. 1 nariadenia č. 2152/2003 spresnil, že uvedený program Spoločenstva bude zavedený na dobu štyroch rokov od 1. januára 2003 do 31. decembra 2006, mal v úmysle obmedziť rozsah uplatnenia daného programu.

22 Je samozrejmé, že v tomto rámci uplatnenia a na základe článku 249 druhého odseku ES malo uvedené nariadenie všeobecnú platnosť, bolo záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.

23 Hoci realizácia cieľov, ktoré sú spomenuté v bode 20 tohto rozsudku, stanovených na dobu určitú v rámci uvedeného programu zaväzuje členské štáty, aby prijali program monitorovania lesov, je nepochybné, že zákonodarca Spoločenstva nemal v úmysle pristúpiť ku kompletnej harmonizácii všetkých činností týkajúcich sa správy lesných priestranstiev.

24 V tomto ohľade je nesporné, že uvedené nariadenie bolo prijaté na základe článku 175 ES patriaceho do hlavy XIX Zmluvy ES, ktorá sa týka politiky Spoločenstva v oblasti životného prostredia. Treba pripomenúť, že právna úprava Spoločenstva v tejto oblasti nemá za cieľ úplnú harmonizáciu (rozsudok zo 14. apríla 2005, Deponiezweckverband Eiterköpfe, C‑6/03, Zb. s. I‑2753, bod 27). Aj keď článok 174 ES uvádza určité ciele Spoločenstva, ktoré sa majú dosiahnuť, článok 176 ES upravuje možnosť, aby členské štáty prijali prísnejšie ochranné opatrenia (rozsudky z 22. júna 2000, Fornasar a i., C‑318/98, Zb. s. I‑4785, bod 46, ako aj Deponiezweckverband Eiterköpfe, už citovaný, bod 27).

25 Preto, hoci zákonodarca Spoločenstva na to, aby umožnil monitorovanie lesov, mal v úmysle stanoviť definíciu území, ktorých sa týka tento program, zo žiadneho ustanovenia nariadenia č. 2152/2003 nevyplýva, že jeho cieľom bolo stanoviť spoločné pravidlá riadenia ostatných programov.

26 Za týchto podmienok článok 3 tohto nariadenia, ako tento článok výslovne uvádza, definuje oba uvedené pojmy len na účely tohto nariadenia. V dôsledku toho treba konštatovať, že cieľom tohto článku nebolo, a jeho dôsledkom by ani nemalo byť, aby vylúčil akúkoľvek inú definíciu lesov a lesných priestranstiev, ktorú by členské štáty chceli uplatniť v rámci iných programov, ako sú tie, na ktoré sa vzťahuje nariadenie č. 2152/2003.

27 Je úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či program dotknutý vo veci samej patrí alebo nepatrí do rámca pôsobnosti nariadenia č. 2152/2003.

28 Vzhľadom na predchádzajúce je potrebné odpovedať na prvú otázku tak, že ustanovenia článku 3 písm. a) a b) nariadenia č. 2152/2003, ktoré na účely tohto nariadenia definujú pojmy „les“ a „iná lesná pôda“, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnym ustanoveniam, ktoré obsahujú odlišné definície týchto pojmov, pokiaľ ide o programy činnosti, ktoré nie sú upravené týmto nariadením.

29 So zreteľom na odpoveď na prvú otázku nie je potrebné odpovedať na ďalšie otázky položené vnútroštátnym súdom.

O trovách

30 Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

Ustanovenia článku 3 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 2152/2003 Európskeho parlamentu a Rady zo 17. novembra 2003 týkajúceho sa monitorovania lesov a environmentálnych interakcií v spoločenstve (Forest Focus), ktoré na účely tohto nariadenia definujú pojmy „les“ a „iná lesná pôda“, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnym ustanoveniam, ktoré obsahujú odlišné definície týchto pojmov, pokiaľ ide o programy činnosti, ktoré nie sú upravené týmto nariadením.

Podpisy