Keywords

Summary



Keywords

1. Pomoc poskytovaná štátmi – Nariadenie č. 659/1999 – Pôsobnosť ratione temporis

(Nariadenie Rady č. 659/1999)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Právomoci Komisie a vnútroštátnych súdov – Úloha vnútroštátnych súdov

(Články 87 ES a 88 ods. 3 ES)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Plánovaná pomoc – Poskytnutie pomoci v rozpore so zákazom stanoveným článkom 88 ods. 3 ES

(Článok 87 ods. 1 ES a článok 88 ods. 3 ES)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Dodržiavanie pravidiel Spoločenstva – Úloha vnútroštátnych súdov

Summary

1. V prípade, keď nariadenie č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88 ES] obsahuje pravidlá procesnej povahy, uplatňujú sa tieto pravidlá na všetky správne konania v oblasti štátnej pomoci prebiehajúce pred Komisiou v čase, keď uvedené nariadenie nadobudlo účinnosť, konkrétne 16. apríla 1999.

(pozri bod 34)

2. Uskutočňovanie systému dohľadu nad štátnou pomocou prináleží na jednej strane Komisii a na druhej strane vnútroštátnym súdom, ktoré plnia odlišné a vzájomne sa doplňujúce úlohy.

Kým posúdenie zlučiteľnosti opatrení pomoci so spoločným trhom patrí do výlučnej právomoci Komisie, ktorej konanie podlieha dohľadu vykonávanému súdmi Spoločenstva, vnútroštátne súdy bdejú nad dodržiavaním práv osôb podliehajúcich ich právomoci v prípade porušenia povinnosti predchádzajúceho oznámenia štátnej pomoci Komisii podľa článku 88 ods. 3 ES.

V tejto úlohe vnútroštátne súdy musia taktiež v plnom rozsahu zohľadniť záujem Spoločenstva.

V súvislosti s protiprávnou pomocou, pretože sa poskytla v rozpore s povinnosťou oznámenia vo forme čiastočne vrátenej spotrebnej dane, by nebolo v súlade so záujmom Spoločenstva nariadiť takéto vrátenie v prospech ostatných podnikov, pokiaľ má takéto rozhodnutie za cieľ rozšírenie príjemcov pomoci, čím by došlo k rozšíreniu účinkov tejto pomoci namiesto ich odstránenia.

Vnútroštátne súdy totiž musia dbať na to, aby opatrenia nápravy, ktoré ukladajú, mohli účinne odstrániť účinky pomoci poskytnutej v rozpore s článkom 88 ods. 3 ES a nesmú jednoducho rozšíriť pomoc na väčšiu skupinu príjemcov.

Okrem toho, aj za predpokladu, že žiadosti o poskytnutie protiprávnej pomoci možno považovať za obdobu žiadostí o čiastočné oslobodenie od platby uvedenej dane, daňovníci sa nemôžu dovolávať toho, že oslobodenie iných podnikov predstavuje štátnu pomoc, aby sa vyhli zaplateniu uvedenej dane.

V konečnom dôsledku článok 88 ods. 3 posledná veta ES sa má vykladať v tom zmysle, že prináleží vnútroštátnym súdom ochraňovať práva osôb podliehajúcich ich právomoci pred prípadným nedodržaním zákazu uskutočnenia pomoci vnútroštátnymi orgánmi predtým, ako Komisia Európskych spoločenstiev prijme rozhodnutie o jej povolení. Pri svojom rozhodovaní však musia vnútroštátne súdy v plnom rozsahu zohľadniť záujem Spoločenstva a nesmú prijať opatrenie, ktorého jediným účinkom by bolo rozšírenie okruhu príjemcov protiprávnej pomoci.

(pozri body 36 – 38, 44, 48 – 51, 57, 58 a výrok)

3. Opatrenie, ktoré je pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 ES a je vykonané v rozpore s povinnosťami vyplývajúcimi z článku 88 ods. 3 ES, je protiprávne.

Dôsledkom rozhodnutia Komisie vyhlasujúceho neoznámenú pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom nie je legalizácia a posteriori vykonávacích aktov, ktoré sú neplatné z dôvodu, že boli prijaté v rozpore so zákazom uvedeným v tomto ustanovení, pretože by mohlo dôjsť k ohrozeniu priameho účinku článku 88 ods. 3 poslednej vety ES a popretiu záujmov osôb podliehajúcich právomoci vnútroštátnych súdov, ktorých úlohou je tieto záujmy chrániť. Akýkoľvek iný výklad by viedol k zvýhodneniu nedodržania tohto ustanovenia dotknutým členským štátom a bránil by jeho potrebnému účinku.

Ak by totiž v rámci návrhu pomoci, či už zlučiteľnej, alebo nezlučiteľnej so spoločným trhom, nedodržanie článku 88 ods. 3 ES nespôsobovalo viac rizika alebo sankcií ako dodržanie tohto ustanovenia, motivácia členských štátov oznamovať pomoc a čakať na rozhodnutie týkajúce sa zlučiteľnosti by bola značne znížená, a rovnako by tak došlo aj k zníženiu rozsahu dohľadu vykonávaného Komisiou.

V tomto ohľade málo zaváži, že rozhodnutie Komisie upresňuje, že posúdenie predmetnej pomoci Komisiou sa vzťahovalo na obdobie predchádzajúce jeho prijatiu.

Rovnako nie je dôležité, či bola žiadosť o vrátenie podaná pred prijatím rozhodnutia vyhlasujúceho pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom alebo po ňom, pokiaľ sa táto žiadosť vzťahuje na protiprávnu situáciu vyplývajúcu z neoznámenia.

(pozri body 40 – 43, 55, 59 a výrok)

4. Vnútroštátne súdy musia osobám podliehajúcim ich právomoci, ktoré sa môžu dovolávať nedodržania povinnosti oznámenia štátnej pomoci, zabezpečiť, že z neho budú vyvodené všetky dôsledky v súlade s ich vnútroštátnym právom, a to jednak v súvislosti s platnosťou aktov, ktorými sa vykonáva opatrenie pomoci, ako aj v súvislosti s vymáhaním finančných podpôr poskytnutých v rozpore s týmto ustanovením alebo s prípadnými predbežnými opatreniami.

Podľa možností vnútroštátneho práva a procesných prostriedkov, ktoré toto právo stanovuje, môže vnútroštátny súd v závislosti od jednotlivého prípadu považovať za potrebné nariadiť vymáhanie protiprávnej pomoci od jej príjemcov, aj keď táto pomoc bola neskôr Komisiou vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom. Rovnako môže prináležať vnútroštátnemu súdu, aby rozhodol o návrhu na náhradu škody spôsobenej protiprávnou povahou opatrenia pomoci.

(pozri body 47, 56)