V rámci uplatnenia oznámenia o neuložení alebo znížení pokút v prípadoch kartelov [neoficiálny preklad] Komisia porušila zásady riadnej správy vecí verejných a rovnosti zaobchádzania, keď ubezpečila spolupracujúci podnik, že ho varuje, ak by sa ho iné podniky pokúšali predbehnúť v oblasti spolupráce, hoci toto ubezpečenie nebolo potom skutočne splnené.

V tejto súvislosti skutočnosť, že bol poskytnutý prístup k nedôvernému zneniu dokumentu, ktorý je súčasťou spisu Komisie, ktorého skoro všetky strany sú zakryté a preškrtnuté s uvedenou poznámkou „obchodné tajomstvo“, bez toho, aby bolo poskytnuté nedôverné znenie alebo zhrnutie, ktoré by bolo zrozumiteľnejšie, sa môže javiť ako nesprístupnenie tohto dokumentu.

Komisia sa však nemôže odvolať vo všeobecnosti na dôvernosť, aby tak odôvodnila úplné zamietnutie sprístupnenia dokladov nachádzajúcich sa v spise. Právo podnikov a združení podnikov na ochranu ich obchodného tajomstva musí byť totiž v rovnováhe so zárukou práva na prístup k celému spisu.

Hoci prekročenie primeranej lehoty môže za určitých okolností odôvodniť zrušenie rozhodnutia konštatujúceho porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, nie je to tak v prípade, keď sa namieta proti výške pokút uložených týmto rozhodnutím, keďže právomoc Komisie ukladať pokuty upravuje nariadenie č. 2988/74 o premlčacej lehote v stíhaní a pri výkone rozhodnutia v oblasti právnej úpravy hospodárskej súťaže, ktoré v tejto súvislosti stanovuje aj premlčaciu lehotu. Toto uvedené nariadenie totiž zaviedlo komplexnú právnu úpravu podrobne upravujúcu lehoty, v ktorých je Komisia oprávnená ukladať pokuty podnikom, ktoré sú predmetom uplatnenia pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva, bez porušenia základnej požiadavky právnej istoty. Jej článok 2 ods. 3 stanovuje, že k premlčaniu dôjde, okrem prípadov zastavenia plynutia premlčacej lehoty, po desiatich rokoch, ak je premlčanie prerušené podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia, takže Komisia nemôže pod hrozbou premlčania odkladať donekonečna svoje rozhodnutie týkajúce sa pokút. Vzhľadom na túto právnu úpravu musí byť zamietnutá akákoľvek úvaha týkajúca sa povinnosti Komisie vykonať v primeranej lehote svoju právomoc pri ukladaní pokút.

Rozhodnutie Komisie ukladajúce pokuty viacerým podnikom za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva, pokiaľ ide o zaradenia dotknutých podnikov do rôznych kategórií na účely stanovenia východiskovej sumy pokuty, je dostatočne odôvodnené, ak Komisia uvedie, že ako základ použila podiely na celosvetovom trhu určené na základe údajov o celosvetovom obrate dotknutého výrobku, aj keď z dôvodov dôvernosti tieto obraty neuvádza, ale uvádza iba intervaly podielov na trhu, keďže tieto údaje sú dostatočne zrozumiteľné.

Hoci bolo rozhodnutie Komisie o sankciách určené viacerým podnikom, ktoré sa zúčastnili nezákonného kartelu, vyhotovené vo forme jediného rozhodnutia, musí sa považovať za súbor samostatných rozhodnutí, ktorými sa stanovilo porušenie alebo porušenia každého podniku, ktorému bolo rozhodnutie určené, a ktorým sa mu stanovila pokuta. Komisia teda môže preskúmať situáciu rôznych dotknutých podnikov samostatne a rozdeliť ich do kategórií na účely stanovenia individuálneho prispenia každého podniku k úspešnosti kartelu, hoci počas kartelu tieto podniky postupovali vždy zosúladene.

Na druhej strane môže Komisia zohľadniť to, že veľké podniky majú obyčajne právnické a ekonomické znalosti a infraštruktúru, ktorá im umožní ľahšie rozpoznať, či ich konanie predstavuje porušenie pravidiel. Táto skutočnosť trestá viac veľké podniky, o ktorých predpokladá, že majú vedomosti a dostatočné štrukturálne zdroje, ktoré im umožnia ľahšie rozpoznať, že ich konanie predstavuje porušenie pravidiel, a byť si vedomé dôsledkov, ktoré môžu byť s takýmto konaním spojené. V tomto prípade obrat, na ktorého základe Komisia stanovila veľkosť dotknutých podnikov, a teda ich schopnosť rozpoznať povahu a dôsledky ich konania, sa musí vzťahovať na ich situáciu v čase porušenia.

Na jednej strane totiž potreba zabezpečiť dostatočne odstrašujúci účinok vyžaduje, aby pokuta bola upravená tak, aby mala požadovaný dosah na podnik, ktorému je uložená, a to tak, aby sa nestala zanedbateľnou alebo naopak neprimerane vysokou, predovšetkým s ohľadom na finančné schopnosti dotknutého podniku v súlade s požiadavkami vyplývajúcimi jednak z potreby zabezpečiť efektívnosť pokuty a jednak dodržiavania zásady proporcionality. Komisia môže zohľadniť skutočnosť, že vzhľadom na svoj obrovský celkový obrat v porovnaní s obratom ostatných členov kartelu dotknutý podnik ľahšie zhromaždí prostriedky potrebné na zaplatenie svojej pokuty, čo z pohľadu jej dostatočného odstrašujúceho účinku odôvodňuje použitie násobiteľa. V rámci toho, aby sa správne dosiahol odstrašujúci cieľ a súčasne dodržala zásada proporcionality, musia sa uvedené zdroje posúdiť ku dňu uloženia pokuty. V tejto súvislosti je z tých istých dôvodov potrebné poznamenať, že v rámci článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 je maximálna výška pokuty, ktorá je stanovená na 10 % obratu dotknutého podniku, určovaná podľa obratu dosiahnutého v priebehu obchodného roka predchádzajúceho prijatiu rozhodnutia.

Hoci je pravda, že bod 1 B tretí odsek usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO zdôrazňuje, pokiaľ ide o dlhodobé porušovanie pravidiel hospodárskej súťaže, „riziko oveľa vyššej“ východiskovej sumy pokuty, na základe použitia tohto výrazu však nie je možné sa domnievať, že by zvýšenie za porušenie trvajúce dlhšie ako desať rokov prekračujúce 100 % bolo v rozpore so spôsobom stanovenia pokút upraveným usmerneniami alebo že by prekračovalo hranice stanovené týmito usmerneniami alebo stanovené článkom 15 ods. 2 nariadenia č. 17. Hoci totiž bod 1 B prvý odsek tretia zarážka usmernení nestanovuje automatické zvýšenie o 10 % za každý rok dlhodobého porušenia, ponecháva v tejto súvislosti Komisii určitú mieru voľnej úvahy, ktorá môže stanoviť takéto zvýšenie bez toho, aby porušila zásadu proporcionality.

(pozri body 395, 396)