4.

Okolnosti predchádzajúce sporu, ako vyplývajú z napadnutého rozsudku, možno opísať takto: „1 Opatrenia, ktoré sú predmetom tohto konania, spočívajú v zmenách zavedených v roku 1996 v systéme nákladov, ktoré platí žalobkyňa, spoločnosť Orange, v tom čase pod obchodným menom France Télécom, v súvislosti s vyplácaním dôchodkov jej zamestnancov, ktorí sú štátnymi zamestnancami. 2 Tento systém, ktorý bol zavedený počas vytvorenia France Télécom ako podniku oddeleného od štátnej správy v roku 1990 zákonom č. 90‑568 z 2. júla 1990 o organizácii verejnej služby pôšt a telekomunikácií (JORF z 8. júla 1990, s. 8069, ďalej len ‚zákon z roku 1990‘), bol zmenený zákonom č. 96‑660 z 26. júla 1996 o štátnom podniku France Télécom (JORF z 26. júla 1996, s. 11398, ďalej len ‚zákon z roku 1996‘). Nový systém bol zavedený v čase jednak premeny spoločnosti France Télécom na akciovú spoločnosť, jej kótovania na burze a verejnej ponuky akcií predstavujúcich narastajúcu časť jej základného imania a jednak úplného otvorenia trhov vo Francúzsku a v ostatných členských štátoch Európskej únie, kde pôsobila, hospodárskej súťaži. 3 Pokiaľ ide o povinnosti vzťahujúce sa na financovanie sociálnych dávok zamestnancov, ktorí mali postavenie štátneho zamestnanca, zákon z roku 1996 zmenil náhradu, ktorú mala spoločnosť France Télécom podľa článku 30 zákona z roku 1990 uhrádzať Štátnej pokladnici za zúčtovanie a vyplácanie dôchodkov jej štátnych zamestnancov vykonávané štátom (ďalej len ‚sporné opatrenie‘). 4 Zákon z roku 1990 stanovoval, že spoločnosť France Télécom je povinná uhrádzať Štátnej pokladnici ako náhradu za zúčtovanie a vyplácanie dôchodkov priznaných jej štátnym zamestnancom sumu zrážky vykonanej z platu zamestnanca, ktorej sadzba bola stanovená článkom L. 61 francúzskeho zákona o civilných a vojenských starobných dôchodkoch a doplnkový príspevok umožňujúci uhradiť celkové výdavky na priznané dôchodky a na dôchodky, ktoré sa majú priznať jej zamestnancom na dôchodku. 5 Spoločnosť France Télécom sa zúčastňovala aj na systémoch tzv. ‚kompenzácie‘ a ‚nadmernej kompenzácie‘, ktoré predpokladali prevody na zabezpečenie rovnováhy medzi dôchodkovými systémami štátnych zamestnancov iných verejných subjektov. 6 Zákon z roku 1996 zmenil náhradu upravenú v článku 30 zákona z roku 1990 tak, ako je vysvetlené nižšie. Po prvé, spoločnosť France Télécom bola povinná uhrádzať zrážku vykonanú z platu zamestnanca, ktorej výška zostala v porovnaní so zákonom z roku 1990 nezmenená. Po druhé, táto spoločnosť bola povinná platiť ‚oslobodzujúci zamestnávateľský príspevok‘ nahrádzajúci predchádzajúci príspevok zamestnávateľa. Tento nový príspevok bol založený na ‚spravodlivej konkurenčnej sadzbe‘, ktorá samotná sa zakladala na vyrovnaní úrovne povinných sociálnych nákladov a daňových povinností vymeraných z miezd medzi spoločnosťou France Télécom a ostatnými podnikmi telekomunikačného sektora, na ktoré sa vzťahovalo všeobecné právo dávok sociálneho zabezpečenia, v prípade tých rizík, ktoré sú spoločné súkromnoprávnym zamestnancom a štátnym zamestnancom, a bez rizík, ktoré im nie sú spoločné (najmä riziko nezamestnanosti a riziko pohľadávok zamestnancov v prípade nútenej správy alebo likvidácie spoločnosti). Po tretie, spoločnosť France Télécom bola povinná platiť ‚mimoriadny paušálny príspevok‘, ktorý bol stanovený zákonom č. 96‑1181 z 31. decembra 1996 o štátnom rozpočte na rok 1997 (JORF z 31. decembra 1996, s. 19490), na sumu 37,5 miliárd francúzskych frankov (zodpovedajúcich 5,7 miliárd eur). Tento posledný príspevok zahŕňal jednak sumu ročných rezerv (3,6 miliárd), ktoré spoločnosť France Télécom až do roku 1996 vytvárala na krytie nákladov na budúce dôchodky štátnych zamestnancov stanovené v tom čase, a jednak doplnkovú sumu (2,1 miliárd eur). 7 Zákon z roku 1996 navyše vylúčil spoločnosť France Télécom z pôsobnosti systémov kompenzácie a nadmernej kompenzácie. … 9 Komisia v liste z 20. mája 2008 informovala Francúzsku republiku o svojom rozhodnutí začať konanie upravené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ (ďalej len ‚rozhodnutie o začatí‘) proti danej pomoci. Francúzska republika predložila svoje pripomienky 18. júla 2008. … 12 Komisia 20. decembra 2011 prijala [sporné] rozhodnutie, v ktorom vyhlasuje danú pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom za určitých podmienok. 13 V [spornom] rozhodnutí Komisia skonštatovala, že sporné opatrenie predstavovalo štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. 14 Pokiaľ ide okrem iného o posúdenie ekonomickej výhody, Komisia preukázala, že sporné opatrenie poskytovalo spoločnosti France Télécom ekonomickú výhodu, pretože štátu uložilo novú a vysokú záťaž týkajúcu sa zúčtovania a vyplácania dôchodkov priznaných štátnym zamestnancom spoločnosti France Télécom, pričom zároveň znížilo náhradu, ktorú spoločnosť France Télécom uhrádzala až dovtedy. 15 V tejto súvislosti Komisia na jednej strane v odôvodnení č. 105 [sporného] rozhodnutia vypočítala výšku spornej pomoci ako ročný rozdiel medzi oslobodzujúcim zamestnávateľským príspevkom uhrádzaným spoločnosťou France Télécom podľa zákona z roku 1996 a nákladmi, ktoré by spoločnosť platila podľa zákona z roku 1990, a na druhej strane sa v odôvodnení č. 113 [sporného] rozhodnutia domnievala, že úhrada mimoriadneho paušálneho príspevku znížila sumu pomoci, ktorú dostala spoločnosť France Télécom. 16 Komisia rovnako dospela k záveru, že sporné opatrenie bolo selektívne, pretože sa týkalo iba spoločnosti France Télécom a že skresľovalo alebo hrozilo, že skreslí hospodársku súťaž, keďže umožňovalo spoločnosti France Télécom, aby vykazovala v účtovnej súvahe nižšie pasíva, čo jej umožňovalo rast na trhoch telekomunikačných služieb, ktoré boli postupne otvárané hospodárskej súťaži vo Francúzsku a v iných členských štátoch. 17 Komisia ďalej pristúpila k vyhodnoteniu zlučiteľnosti sporného opatrenia s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ a dospela k záveru, že toto opatrenie nerešpektuje zásadu proporcionality, pretože neumožňuje vyrovnanie podmienok hospodárskej súťaže. Podľa Komisie sa finančná náhrada uhrádzaná spoločnosťou France Télécom v prospech štátu nerovnala všetkým sociálnym nákladom, ktoré zaťažovali rozpočet jej konkurentov. 18 Komisia preto určila, že aby bolo splnené kritérium súladu so spoločným záujmom uvedeným v článku 107 ods. 3 ZFEÚ, zlučiteľnosť danej pomoci s vnútorným trhom vyžadovala, aby bol oslobodzujúci zamestnávateľský príspevok, ktorý mala uhrádzať spoločnosť France Télécom, vypočítaný a vyberaný tak, aby sa vyrovnali úrovne všetkých povinných sociálnych nákladov a daňových povinností vymeraných zo miezd medzi spoločnosťou France Télécom a ostatnými podnikmi telekomunikačného sektora, na ktoré sa vzťahuje všeobecné právo dávok sociálneho zabezpečenia, so zohľadnením aj rizík, ktoré nie sú spoločné súkromnoprávnym zamestnancom a štátnym zamestnancom zamestnaným spoločnosťou France Télécom. Tento príspevok mal byť od spoločnosti France Télécom vyberaný odo dňa, keď by výška mimoriadneho paušálneho príspevku, kapitalizovaná diskontnou sadzbou vyplývajúcou z uplatnenia oznámenia Komisie o spôsobe určenia referenčnej a diskontnej sadzby [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 232, 1996, s. 10, ďalej len ‚oznámenie o referenčných sadzbách‘), dosiahla sumu príspevkov a nákladov, ktoré by spoločnosť France Télécom bola bývala povinná platiť podľa článku 30 zákona z roku 1990. 19 Výrok [sporného] rozhodnutia znie takto: ‚Článok 1 Štátna pomoc spočívajúca v znížení náhrady, ktorá sa má platiť štátu za zúčtovanie a vyplácanie dôchodkov priznaných podľa zákona o civilných a vojenských starobných dôchodkoch štátnym zamestnancom spoločnosti France Télécom podľa zákona [z roku 1996], ktorým sa mení a dopĺňa zákon [z roku 1990], je zlučiteľná s vnútorným trhom za predpokladu splnenia podmienok stanovených v článku 2. Článok 2 Zamestnávateľský príspevok oslobodzujúceho charakteru, ktorý má platiť spoločnosť France Télécom na základe článku 30 písm. c) zákona [z roku 1990], sa vypočítava a vyberá tak, aby sa vyrovnala úroveň všetkých povinných sociálnych a daňových odvodov vymeraných z miezd medzi spoločnosťou France Télécom a ostatnými podnikmi sektora telekomunikácií podliehajúcimi všeobecnému právu v oblasti dávok sociálneho zabezpečenia. Na to, aby táto podmienka bola splnená najneskôr do 7 mesiacov, Francúzska republika po oznámení tohto rozhodnutia: a) zmení a doplní článok 30 zákona [z roku 1990] a regulačné a iné texty, ktorými sa zákon vykonáva, tak, aby sa základ na výpočet a výber zamestnávateľského príspevku oslobodzujúceho charakteru, ktorý má platiť spoločnosť France Télécom, neobmedzovali len na riziká spoločné pre zamestnancov podľa súkromného práva a štátnych zamestnancov, ale aby zahŕňali aj riziká, ktoré nie sú spoločné; b) počínajúc dňom, keď sa sumy mimoriadneho príspevku zavedeného zákonom [z roku 1996] kapitalizované diskontnou sadzbou vyplývajúcou z uplatňovania [oznámenia o referenčných sadzbách] platných pre tento konkrétny prípad, vyrovnajú sume príspevkov a odvodov, ktoré by spoločnosť France Télécom ďalej platila na základe článku 30 zákona [z roku 1990] v pôvodnom znení, bude od spoločnosti France Télécom vyberať zamestnávateľský príspevok oslobodzujúceho charakteru podľa pravidiel spresnených v písmene a), pričom zohľadní spoločné riziká i riziká, ktoré nie sú spoločné, pre zamestnancov podľa súkromného práva a štátnych zamestnancov.‘“