ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
80

Pokiaľ ide o túto časť odôvodnenia listu z 22. mája 2013, ECB uviedla, že zverejnenie informácií týkajúcich sa metódy sledovanej v rámci SMP by mohlo ohroziť intervenčné opatrenia, ktoré majú rovnaký alebo podobný cieľ, aký sleduje SMP. Cieľom týchto programov je podnietiť účastníkov trhu investovať do určitej kategórie štátnych dlhopisov, prípadne aj predtým, ako ich ECB a NCB Eurosystému kúpili, aby mohli mať prospech z vývoja znížených cien týmito nákupmi. Tieto programy môžu mať pozitívny účinok na všetky dlhopisy obsiahnuté v uvedených kategóriách. Keďže účastníci trhu nemajú vedomosť o dlhopisoch, ktoré uprednostňujú ECB a NCB Eurosystému, mali by byť podnietení na investovanie vo veľkej miere do všetkých uvedených kategórií. Naopak za predpokladu, že by účastníci trhu mali prístup k detailným a členeným údajom obsiahnutým v prílohách A a B dohody o výmene, hrozilo by, že by bola dotknutá účinnosť opatrení intervencie a v konečnom dôsledku aj účinnosť menovej politiky, ako aj finančná situácia ECB a NCB Eurosystému. V takomto prípade by účastníci trhu mohli byť podnietení k uskutočneniu prognóz na konkrétnejšie určenie druhov štátnych dlhopisov v uvedenej kategórii, ktoré by mohli byť kúpené ECB a NCB Eurosystému a zamerať ich nákup na tieto dlhopisy. Na jednej strane by hrozilo, že by to malo za následok nárast cien pre druhy dlhopisov identifikované ako dlhopisy, ktoré môžu ECB a NCB Eurosystému kúpiť. Pokiaľ by tieto dlhopisy skutočne zodpovedali preferenciám ECB a NCB Eurosystému, mohlo by to účastníkov trhu viesť buď k nákupu týchto druhov dlhopisov za vyššie ceny, alebo k nákupu iných dlhopisov, ktoré menej zodpovedajú ich preferenciám. Na strane druhej by ECB a NCB Eurosystému mohli byť vedené k nákupu dlhopisov rôznych druhov v uvedenej kategórii na podnietenie účastníkov trhu na investovanie do všetkých dlhopisov obsiahnutých v uvedenej kategórii, namiesto toho, aby sa zamerali na určité druhy dlhopisov.
40

Žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov na podporu svojich návrhov. Prvý, druhý a tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení, ktorým je napadnuté rozhodnutie postihnuté, a to v rozsahu, v akom konštatuje, že žalobkyňa je zodpovedná za porušenie, ku ktorému došlo v období od 16. mája 2000 do 11. apríla 2002, od 12. apríla 2002 do 31. marca 2003 a od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006. Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení, ktorým je napadnuté rozhodnutie postihnuté, a to v rozsahu, v akom konštatuje, že žalobkyňa je spoločne a nerozdielne zodpovedná za účasť spoločnosti MTPD na porušení, ku ktorému došlo v období od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006. Piaty žalobný dôvod predložený subsidiárne je založený na nesprávnom posúdení, ktorým je napadnuté rozhodnutie postihnuté, a to v rozsahu, v akom konštatuje, že MTPD je zodpovedná za to, že sa zúčastnila na porušení, ku ktorému došlo v období od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006.
153

Žalobkyne tvrdia, že metodológia použitá v napadnutom rozhodnutí na výpočet hodnoty priameho predaja v EHP prostredníctvom spracovaných výrobkov je nesprávna a jej výsledkom je pokuta, ktorá je vo vzťahu k skutočnému dopadu tohto predaja na trh neprimeraná. V tejto súvislosti po prvé tvrdia, že podľa žiadosti Komisie o informácie zo 4. marca 2011 sa má hodnota tohto predaja vypočítať ako priemer hodnoty priameho predaja v EHP počas daného obdobia, vynásobený počtom predmetných CPT. Tiež tvrdia, že metodológia Komisie vychádza z nesprávneho predpokladu, podľa ktorého priemerná hodnota CPT, ktoré sú zabudované do spracovaných výrobkov, je totožná s priemernou hodnotou priameho predaja CPT v EHP. Tento prístup podľa nich nezohľadňuje skutočnosť, že pokiaľ ide o Panasonic, CPT zabudované skupinou do spracovaných výrobkov sú vo všeobecnosti menšie, a teda majú nižšiu hospodársku hodnotu ako CPT, ktoré sa predávajú priamo tretím osobám v EHP, ako to uvádza správa poradenskej firmy pre ekonómiu hospodárskej súťaže, ktorá je prílohou odpovede na žiadosť Komisie o informácie, ktorú žalobkyne predložili 20. apríla 2011. Po druhé žalobkyne tvrdia, že na rozdiel od prístupu Komisie, ktorý je založený len na období, počas ktorého sa CPT predávali tretím osobám, metodológia, ktorú navrhli, je presnejšia, keďže je založená na váženom priemere, ktorý zohľadňuje tak obdobie, ako aj veľkosť CPT zabudovaných do televízorov spoločnosti Panasonic. Žalobkyne Komisii vytýkajú, že hoci nespochybnila správnosť údajov, ktoré jej predložili, nezohľadnila ich na účely výpočtu sumy pokuty, ktorá im bola uložená napadnutým rozhodnutím.
15

Pokiaľ ide o zváženie nevyhnutnosti poskytnutia dotknutých osobných údajov a oprávnených záujmov dotknutých osôb, Parlament sa domnieval, že vzhľadom na nariadenie č. 45/2001 prevážili tieto posledné uvedené záujmy z dôvodu, že pripustenie takéhoto poskytnutia by nebolo primerané. Po prvé Parlament pripustil, že oprávnené záujmy členov sú užšie ako oprávnené záujmy súkromnej osoby bez verejných záväzkov a že v dôsledku toho je úroveň ochrany ich údajov nižšia. Po druhé však Parlament uviedol, že verejné financovanie systému neznamená, že sa nemá uplatňovať ochrana osobných údajov členov, alebo že členovia nemôžu namietať svoje oprávnené záujmy voči sprístupneniu týchto údajov. V tejto súvislosti Parlament vysvetlil, že bolo potrebné rozlišovať medzi údajmi patriacimi do verejnej sféry, na ktoré sa vzťahuje nižší stupeň ochrany, a údajmi patriacimi do súkromnej sféry, ktoré sú chránené pojmom oprávnené záujmy. Keďže podľa Parlamentu dotknuté osobné údaje patrili do súkromnej sféry členov, existoval oprávnený záujem na ochrane informácií, ktoré ich obsahovali. Išlo podľa neho o údaje o osobnej finančnej situácii dotknutých členov, konkrétne o príspevkoch do dôchodkového systému a nárokoch na dôchodok z toho vyplývajúcich, ktoré sú otázkami súkromnej povahy. Parlament poznamenal, že hoci existencia mandátu člena nepochybne bola podmienkou sine qua non na vstup do systému, dôchodok sa vyplácal až po skončení mandátu a osobné príspevky dosahovali značnú výšku. Po tretie Parlament uviedol, že ak by financovanie z verejných zdrojov stačilo na nepriznanie povahy osobných údajov, platilo by to tiež pre akéhokoľvek zamestnanca vo verejnej správe. Po štvrté Parlament pri zvážení záujmov dospel k záveru, že najmä vzhľadom na všeobecnú povahu záujmu médií a širokej verejnosti na osobnej situácii členov nebolo primerané sprístupniť požadované údaje, iba ak by sa tým pripustilo, že je možné sprístupniť všetky osobné údaje členov alebo aj akéhokoľvek verejného zamestnanca, pri ktorom vystupujú verejné zdroje. Podľa Parlamentu by takýto prístup zbavil článok 16 ZFEÚ akejkoľvek podstaty, pričom žalobca na to, aby dosiahol svoj cieľ, sa podľa neho mohol uspokojiť so žiadosťou o schválené údaje o finančnej situácii systému. Po piate Parlament poznamenal, že existovali vhodnejšie opatrenia na dosiahnutie cieľa sledovaného žalobcom, ktoré by dostatočne zabezpečili kontrolu verejných výdavkov a informovanie verejnosti.
109

Bolo by pritom v rozpore nielen so zásadou rovnosti zaobchádzania, ale aj s účelom smernice 2006/42, ktorým je najmä harmonizovať podmienky, za akých sa strojové zariadenia uvádzajú na vnútorný trh a voľne sa na ňom pohybujú pri súčasnej ochrane zdravia a bezpečnosti osôb pred rizikami vyplývajúcimi z ich používania (pozri body 25 a 78 vyššie), ako aj so všeobecnou systematikou ustanovenia zavedeného s cieľom zabezpečiť správne a jednotné uplatňovanie uvedenej smernice vnútroštátnymi orgánmi (pozri body 26 až 28 a 79 vyššie) pod dohľadom Komisie (pozri body 46 a 80 vyššie), pokiaľ by členský štát mohol uplatniť ochrannú doložku stanovenú článkom 11 uvedenej smernice vo vzťahu k strojovému zariadeniu, ktoré môže ohroziť zdravie alebo bezpečnosť osôb, a súčasne neuplatniť rovnaké zaobchádzanie na porovnateľné strojové zariadenia bez toho, aby to objektívne odôvodnil.
9

Rozhodnutím z 21. septembra 2010 námietkové oddelenie námietke sčasti vyhovelo a sčasti ju zamietlo. Po prvé námietkové oddelenie vyhovelo námietke tým, že konštatovalo, že spoločnosť Muadib Beteiligung predložila dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky Spoločenstva, čo sa týka „športových automobilov a ich zložiek“ patriacich do triedy 12. Po druhé, s ohľadom na tieto posledné uvedené tovary, ako aj s ohľadom na tovary a služby označené skoršou britskou ochrannou známkou, námietkové oddelenie rozhodlo, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, pokiaľ ide o tovary a služby patriace do tried 12, 25 a 37, okrem tovarov „kamióny“, „traktory“, „autobusy“, „motocykle“, „bicykle“, „trojkolky“, „lietadlá“, „vrtuľníky“, „vetrone“, „lode“, „lodičky“, „lode“, „dopravné prostriedky na pohyb po vzduchu alebo vode“, „zložky pre bicykle, motocykle“ a „časti pre lode a aeroplány“ patriace do triedy 12. Po tretie námietkové oddelenie zamietlo dôvody uvedené na podporu námietok vychádzajúce z článku 8 ods. 4 a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009. Po štvrté toto oddelenie zamietlo prihlášku ochrannej známky Spoločenstva „pre už citované tovary a služby“ a zápis povolilo pre „zvyšné tovary patriace do triedy 12“.
21

Na druhej strane, ako vyplýva z ustálenej judikatúry, ÚHVT nie je viazaný rozhodnutiami prijatými na úrovni členských štátov, hoci ich môže vziať do úvahy [pozri rozsudok z 21. marca 2013, Event/ÚHVT – CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS), T‑353/11, EU:T:2013:147, bod 58 a citovanú judikatúru]. Odvolací senát teda v bode 42 napadnutého rozhodnutia mohol usúdiť, bez toho, aby sa dopustil pochybenia, že nebol povinný vziať do úvahy vnútroštátne správne a súdne rozhodnutia (pozri body 60 až 65 nižšie). Preto nie je možné domnievať sa, že ak by odvolací senát uznal prípustnosť rozhodnutia Bundespatentgerichtu priloženého k pripomienkam žalobkyne, ako aj výňatkov z tohto rozhodnutia zopakovaných v týchto pripomienkach, mohlo ho to za okolností predmetnej veci priviesť k inému rozhodnutiu [pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. septembra 2012, Tuzzi fashion/ÚHVT – El Corte Inglés (Emidio Tucci), T‑535/08, EU:T:2012:495, bod 91].
154

Na druhej strane žalobkyňa tvrdí, že obchodné vzťahy, ktoré môžu byť odhalené na základe sprístupnenia totožnosti právnických osôb uvedených v obsahu, už majú viac ako päť rokov, a preto sú už príliš „staré“ na to, aby sa na ne vzťahovala výnimka stanovená v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001. Toto tvrdenie však okrem toho, že je príliš všeobecné, aby mohlo vyvrátiť všeobecnú domnienku Komisie, nie je určujúce. V tejto súvislosti je pravda, že podľa judikatúry sa informácie, ktoré mohli byť obchodným tajomstvom alebo mať dôvernú povahu, ale sú už minimálne päť rokov staré, považujú za neaktuálne, okrem prípadu, že by výnimočne bolo preukázané, že aj napriek svojej neaktuálnosti ešte stále predstavujú podstatné prvky hospodárskej pozície podniku, ktorého sa týkajú (pozri uznesenie z 22. februára 2005, Hynix Semiconductor/Rada, T‑383/03, Zb., EU:T:2005:57, bod 60 a citovanú judikatúru). Z toho tiež všeobecnejšie vyplýva, že negatívne dôsledky, ktoré by mohli zo sprístupnenia citlivej obchodnej informácie plynúť, sú tým menej závažné, čím je táto informácia staršia (pozri v tomto zmysle uznesenie z 19. júna 1996, NMH Stahlwerke a i./Komisia, T‑134/94, T‑136/94 až T‑138/94, T‑141/94, T‑145/94, T‑147/94, T‑148/94, T‑151/94, T‑156/94 a T‑157/94, EU:T:1996:85, body 24 a 32). To však nevylučuje, že takéto informácie môžu aj naďalej spadať do pôsobnosti výnimiek stanovených v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001, ako to vyplýva z judikatúry uvedenej v bode 63 vyššie.
48

Podľa Komisie by si tak vyňatie, ako je to, o ktoré žiadal žalobca, vyžadovalo vypracovanie nových dopytov SQL a vyhľadávacích pokynov a spracovanie databáz, ktoré Komisia nemá k dispozícii. Na to, aby sa vyhovelo žalobcovi, by takéto vyhľadávacie formuly museli po prvé umožňovať identifikovanie kódov každej z otázok položených každému z uchádzačov, keďže tieto otázky neboli rovnaké pre všetkých uchádzačov, po druhé spojiť každú otázku s úrovňou jej obťažnosti, ako je uvedená v osobitnej databáze (ďalej len „databáza otázok“), po tretie preskupiť rôzne súbory a po štvrté anonymizovať identifikačné údaje uchádzačov prostredníctvom nového označenia umožňujúceho spojenie uchádzača s otázkami, ktoré mu boli položené. Získané informácie by ešte údajne museli podliehať kontrole. Takýto postup by podľa Komisie nevyhnutne znamenal vypracovanie nového dokumentu.
Pokiaľ ide o štatistiky týkajúce sa cieľových jazykov preložených textov, je pravda, že v najnovších štatistikách (2011 a 2012) zaoberajú angličtina, francúzština a nemčina postupne prvé tri miesta. Rozdiel medzi počtom strán preložených do týchto troch jazykov a počtom strán preložených do iných jazykov však nie je výrazný. V roku 2011 bolo 12,31 % strán preložených do angličtiny, 7,92 % do francúzštiny, 6,53 % do nemčiny, 4,27 % do taliančiny, 4,20 % do španielčiny, 4,13 % do holandčiny, 4,09 % do portugalčiny a 3,94 % do gréčtiny, preklady do ostatných úradných jazykov s výnimkou írčiny (0,61 % preložených strán) predstavujú v každom prípade podiel presahujúci 3,50 % preložených strán. V roku 2012 bol podiel strán preložených do angličtiny, francúzštiny a nemčiny postupne 14,92 %, 8,25 % a 6,47 % v porovnaní so 4,40 % pre taliančinu a 4,26 % pre španielčinu, preklady do všetkých ostatných úradných jazykov (s výnimkou írčiny –0,41 % preložených strán) predstavujú v každom prípade minimálne 3,35 % preložených strán. Tieto štatistiky neumožňujú dospieť k záveru, že uchádzač, ktorý uspel v spornom výberovom konaní a ktorý by mal uspokojivú znalosť angličtiny, francúzštiny alebo nemčiny, bude od prvého dňa jeho zamestnania plne výkonný na rozdiel od uchádzača, ktorý by mal aspoň uspokojivú znalosť iných dvoch úradných jazykov.
49

V tejto súvislosti treba pripomenúť, že pravidlá tvorby vôle inštitúcií Únie sú stanovené Zmluvou a členské štáty ani samotné inštitúcie nimi nemôžu disponovať. Pokiaľ by sa niektorej inštitúcii priznala možnosť vytvárať odvodené právne základy, či už v zmysle sprísnenia, alebo v zmysle zjednodušenia podmienok prijímania aktu, bola by jej tým priznaná zákonodarná právomoc prekračujúca hranice toho, čo stanovuje Zmluva. To by tiež viedlo k tomu, že by sa tejto inštitúcii umožnilo ohroziť zásadu inštitucionálnej rovnováhy, z ktorej vyplýva, že každá z inštitúcií zohľadňuje pri vykonávaní svojich právomocí právomoci ostatných inštitúcií (pozri analogicky rozsudok zo 6. mája 2008, Parlament/Rada, C‑133/06, Zb., EU:C:2008:257, body 54 až 57).
33

Po prvé vzhľadom na usporiadanie jednotlivých polí dotknutého potvrdenia o doručení sa zdá, že uvedený dátum nie je dátumom pokusu o doručenie listu adresátovi, ale dňom jeho podania na pošte. Platí to o to viac, že je príliš nepravdepodobné, že by list s dátumom 3. január 2013 podaný na pošte v Bruseli (Belgicko) zaslaný do Malajzie a doručený adresátovi malajzijskou poštou bol doručený v rámci jedného dňa.
79

Pokiaľ ide o vyhlásenia pánov Draghiho a Tricheta, treba konštatovať, že vzhľadom, po prvé, na všeobecnú povahu týchto vyhlásení, po druhé, na neexistenciu právomoci ECB – čo bolo správne v uvedených vyhláseniach zdôraznené – rozhodnúť o prípadnej reštrukturalizácii verejného dlhu členského štátu ovplyvneného selektívnou platobnou neschopnosťou a po tretie, na neistotu vládnucu na finančných trhoch v danom čase, hlavne pokiaľ ide o budúci vývoj finančnej situácie Helénskej republiky, tieto vyhlásenia nemohli byť považované za presné a bezpodmienečné záruky pochádzajúce z oprávnených a spoľahlivých zdrojov, a to ešte menej, pokiaľ ide o prípadné neprijatie rozhodnutia tohto členského štátu týkajúceho sa takejto reštrukturalizácie. Hoci ECB bola zapojená do dohľadu nad vývojom finančnej situácie Helénskej republiky v rámci „trojky“, ktorú tvorila ona sama, MMF a Komisia, nemala však právomoc rozhodnúť o takomto opatrení, ktoré patrí v prvom rade, ak nie výlučne, do zvrchovanej rozpočtovej právomoci dotknutého členského štátu, najmä do jeho legislatívnej právomoci, a v určitej miere do koordinácie hospodárskej politiky členskými štátmi na základe článku 120 ZFEÚ a nasl. Za týchto okolností sa námietky voči takejto reštrukturalizácii, tak ako ich opakovane verejne vyjadrili páni Trichet a Draghi v atmosfére rastúcej neistoty účastníkov na finančných trhoch, majú vykladať v tom zmysle, že majú výlučne politicko-ekonomický rozsah. Konkrétne autori týchto námietok tým, že ich vyjadrili, chceli uvedených účastníkov na finančných trhoch upozorniť jednak na ďalšie zhoršovanie hospodárskej situácie v danom období, ba dokonca na prípadnú platobnú neschopnosť Helénskej republiky, ktorej potenciálne nekryté dlhopisy by už nemohli byť akceptované ECB a národnými centrálnymi bankami ako zábezpeka v rámci úverových operácií Eurosystému (pozri rozhodnutie 2012/133 prijaté neskôr), a jednak na riziká, ktoré by takýto vývoj mohol predstavovať pre stabilitu finančného systému a fungovanie Eurosystému ako celku. Treba dodať, že tieto námietky po sebe nasledujúcich prezidentov ECB sprevádzalo spresnenie, podľa ktorého v prípade, že by aj tak nastala situácia platobnej neschopnosti a dotknuté členské štáty by rozhodli o reštrukturalizácii verejného dlhu, ECB by vyžadovala, aby táto reštrukturalizácia bola podporená dostatočnými zárukami na ochranu jej integrity a zachovanie stability a dôvery finančných trhov. Z toho vyplýva, že ECB tým, že takto konala, nepodnecovala legitímne očakávania, pokiaľ ide o zachovanie jej námietok v prípade opačného rozhodnutia dotknutých členských štátov, teda rozhodnutia pristúpiť k takejto reštrukturalizácii, resp. pokiaľ ide o jej prípadnú právnu spôsobilosť – ktorú však nemá – zabrániť takémuto prístupu.
19

Z bodov 6 a 20 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že v odpovedi na návrh žalobkyne preukázať riadne používanie skorších ochranných známok predložili vedľajší účastníci konania na zrušovacie oddelenie dva CD‑ROM‑y obsahujúce najmä fotografie, faktúry, katalógy a snímky internetovej stránky. Keďže sa však zrušovacie oddelenie domnievalo, že riadne používanie sa musí preukázať kumulatívnym spôsobom počas oboch období upravených v článku 57 ods. 2 nariadenia č. 207/2009, teda v prejednávanom prípade počas obdobia od 12. decembra 2000 do 11. decembra 2005 vrátane (päť rokov pred uverejnením prihlášky ochrannej známky Spoločenstva, ďalej len „prvé obdobie“) a počas obdobia od 23. decembra 2005 do 22. decembra 2010 vrátane (päť rokov pred predložením návrhu na vyhlásenie neplatnosti, ďalej len „druhé obdobie“), a že žiadny dôkaz nebol predložený, pokiaľ ide o prvé obdobie, takže návrh na vyhlásenie neplatnosti sa musel zamietnuť, vedľajší účastníci konania predložili v rámci odvolacieho konania pred odvolacím senátom nové CD‑ROM‑y obsahujúce okrem iných dokumentov viaceré faktúry týkajúce sa rokov 2001 až 2010, ako je to spresnené v bode 40 napadnutého rozhodnutia.
80

Podľa žalobcu nemoslimskí spotrebitelia interpretujú jeho značku nielen ako symbol súladu so šáriou, ale aj ako symbol kvality. V tejto súvislosti odkazuje na reklamné slogany v dennej tlači ako „The mark of Quality, Hygiene & Safety“, „Peace of mind for non-Muslims too“ a „Besides the Brand, There’s One Symbol You Can Trust“. Na pojednávaní spresnil, že uvedené noviny boli prístupné všade vo svete v papierovej a elektronickej podobe a nemali k nim prístup len predplatitelia, ako nesprávne uviedol odvolací senát v bode 38 napadnutého rozhodnutia. V dôsledku toho odvolací senát dospel nesprávne k záveru, že spotrebitelia, ktorí nedodržiavali režim halal, nebrali do úvahy skoršiu ochrannú známku, a bolo teda ťažšie preukázať jej „goodwill“. Žalobca tiež odkazuje na množstvo článkov uverejnených v týchto novinách a na viacerých internetových stránkach. Nakoniec uvádza, že sa v Spojenom kráľovstve zúčastnil dvoch podujatí, počas ktorých prezentoval svoju značku.
76

To isté platí pre tvrdenie, podľa ktorého Parlament údajne znížil kvalitatívne a objemové požiadavky na služby, ktoré sa majú poskytnúť, lebo znížil 400000 jazdných hodín na 300 00 jazdných hodín. Toto tvrdenie spočíva na nedorozumení zo strany žalobkýň, ako vyplýva najmä zo zápisnice z rokovania z 28. novembra 2012 a ako to tiež žalobkyne pripustili na pojednávaní (pozri bod 52 vyššie). V dôsledku toho nie je potrebné skúmať, či, ako to uvádzajú žalobkyne, v prípade rozdielov musia mať súťažné podklady prednosť pred oznámením o vyhlásení verejného obstarávania. Okrem toho treba poznamenať, že žalobkyne vo svojej replike pripúšťajú, že technické požiadavky (iné ako objem služieb), neboli zmenené.
64

Je potrebné uviesť, že internetová stránka Parlamentu odporúča predkladateľom petícií pred predložením petície prečítať si „pomoc on‑line“ Uvedená „pomoc on‑line“ obsahovala pod názvom „Oznámenie petície“ toto: „Predkladatelia petícií si musia byť vedomí toho, že zápisnice sa zverejňujú v úradnom vestníku a že v dôsledku toho sú určité informácie, ako meno predkladateľa petície a číslo petície, dostupné na internete. To má vplyv na ochranu osobných údajov a pozornosť predkladateľov petícií sa upriamuje najmä na túto skutočnosť. Ak si ako predkladateľ petície neželáte, aby bolo vaše meno zverejnené, Európsky parlament bude rešpektovať vaše právo na ochranu súkromia. Treba o to však požiadať jasne a výslovne vo svojej petícii. Takisto ak si želáte, aby bola vaša petícia spracovaná dôverne, treba o to jasne požiadať. Výbor pre petície presadzuje transparentnosť, takisto aj jeho rokovania možno sledovať on‑line. Diskusie zo stránky Európskeho parlamentu je teda možné sledovať z akéhokoľvek počítača. Rokovania výboru sú vo všeobecnosti verejné. Predkladatelia petícií sa ich môžu zúčastňovať, keď sa skúma ich petícia, ak o to požiadajú.“
147

Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339) vo svojom článku 1 písm. b) bode i) stanovuje, že existujúca pomoc znamená všetku pomoc, ktorá existovala pred nadobudnutím platnosti Zmluvy v príslušných členských štátoch, to znamená programy pomoci a individuálnu pomoc, ktoré boli zavedené pred nadobudnutím platnosti a sú uplatniteľné aj po nadobudnutí platnosti Zmluvy. Podľa článku 1 písm. c) tohto nariadenia všetka pomoc, to znamená schémy pomoci a individuálna pomoc, ktorá nie je existujúcou pomocou vrátane úprav existujúcej pomoci, je novou pomocou. V tejto súvislosti článok 4 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 (Ú. v. EÚ L 140, s. 1; Mim. vyd. 08/004, s. 3) kvalifikuje na účely článku 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 659/1999 zmenu existujúcej pomoci ako každú zmenu, okrem zmien čisto formálneho alebo administratívneho charakteru, ktoré nemôžu ovplyvniť posúdenie zlučiteľnosti opatrenia pomoci s vnútorným trhom.