ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. marca 2020 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

(Vec C-766/18 P) (1)

(Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Námietka - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Pravdepodobnosť zámeny - Kritériá posúdenia - Uplatniteľnosť v prípade staršej kolektívnej ochrannej známky - Vzájomná závislosť medzi podobnosťou kolidujúcich ochranných známok a podobnosťou tovarov alebo služieb označených týmito ochrannými známkami)

(2020/C 161/12)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľka: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (v zastúpení: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor a K. K. Kleanthous)

Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca), M. J. Dairies EOOD (v zastúpení: D. Dimitrova a I. Pakidanska, advokati)

Výrok rozsudku

1. Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 25. septembra 2018, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (T-328/17, neuverejnený, EU:T:2018:594), sa zrušuje.

2. Vec sa vracia na rozhodnutie Všeobecnému súdu Európskej únie.

3. O trovách konania sa rozhodne neskôr.

(1) Ú. v. EÚ C 82, 4.3.2019.
C 137/20

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma – Taliansko) – Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma

(Vec C-788/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Článok 56 ZFEÚ - Hazardné hry - Dane - Zásada zákazu diskriminácie - Jednotná daň zo stávok)

(2020/C 137/26)

Jazyk konania: taliančina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Commissione tributaria provinciale di Parma

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd

Žalovaná: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma

Výrok rozsudku

Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje daň zo stávok pre centrá prenosu údajov so sídlom v tomto členskom štáte a solidárne a subsidiárne pre prevádzkovateľov stávok, ich mandantov, so sídlom v inom členskom štáte, a to nezávisle od miesta sídla týchto prevádzkovateľov a od neexistencie koncesie na organizovanie stávok.

(1) Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.
C 137/20

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’Etat – Francúzsko) – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances

(Vec C-785/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín - Chránené označenie pôvodu „Comté“ - Nepodstatná zmena a doplnenie špecifikácie výrobku - Žiadosť o zmenu, ktorá je predmetom žaloby pred vnútroštátnymi súdmi - Judikatúra vnútroštátnych súdov, podľa ktorej sa žaloba stane bezpredmetnou, ak Európska komisia schválila zmenu - Účinná súdna ochrana - Povinnosť rozhodnúť o žalobe)

(2020/C 137/25)

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Conseil d’Etat

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: GAEC Jeanningros

Žalovaní: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances

za účasti: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

Výrok rozsudku

Článok 53 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny, článok 6 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 664/2014 z 18. decembra 2013, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012, a článok 10 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 668/2014 z 13. júna 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že keď Európska komisia vyhovela žiadosti orgánov členského štátu o nepodstatnú zmenu špecifikácie chráneného označenia pôvodu, vnútroštátne súdy, na ktoré bola podaná žaloba týkajúca sa zákonnosti rozhodnutia prijatého týmito orgánmi o tejto žiadosti na účely jej zaslania Komisii, v súlade s článkom 53 ods. 2 nariadenia č. 1151/2012, nemôžu len z tohto jediného dôvodu rozhodnúť, že je potrebné zastaviť konanie o spore, ktorý prejednávajú.

(1) Ú. v. EÚ C 72, 22.5.2019
1.

Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát zamietol žiadosť o zlúčenie rodiny podanú manželom, štátnym príslušníkom tretej krajiny, občana Únie, ktorý je štátnym príslušníkom tohto členského štátu a ktorý nikdy nevykonal svoje právo na voľný pohyb, a to len z toho dôvodu, že tento občan Únie nemá pre seba a svojho manžela dostatočné zdroje na to, aby sa nestal záťažou pre vnútroštátny systém sociálnej pomoci, bez toho, aby preskúmal, či existuje taký vzťah závislosti medzi uvedeným občanom Únie a jeho manželom, ktorý by v prípade odmietnutia odvodeného práva na pobyt tomuto manželovi spôsoboval, že tento občan Únie bude nútený opustiť územie Únie ako celok a bude tak pozbavený účinného požívania podstaty práv, ktoré mu priznáva jeho postavenie.
3.

Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že preukázanie existencie potenciálnych alebo skutočných citeľných účinkov dohody o urovnaní súdneho sporu, ako sú dohody vo veci samej, na hospodársku súťaž, a teda jej kvalifikácia ako „obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska následku“ nepredpokladá, že sa konštatuje, že ak by táto dohoda neexistovala, výrobca generických liekov, ktorý je zmluvnou stranou tejto dohody, by pravdepodobne mal úspech v konaní týkajúcom sa patentu na výrobný postup, alebo by zmluvné strany uvedenej dohody pravdepodobne uzavreli menej obmedzujúcu dohodu o urovnaní.
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd – Bulharsko) – Komisija za protivodejstvie na korupcijata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imuštestvo/BP, AB, PB, „Тrăst B“ ООD, „Agro In 2001“ EOOD, „ACounT Sărvice 2009“ EOOD, „Invest Manidžmănt“ OOD, „Estejd“ OOD, „Bromak“ OOD, „Bromak Finance“ EAD, „Viva Telekom Bulgaria“ EOOD, „Bălgarska Telekomunikacionna Kompanija“ AD, „Chedž Investmănt Bălgarija“ AD, „Kemira“ OOD, „Dunarit“ AD, „Technologičen Centăr-Institut Po Mikroelektronika“ AD, „Еvrobild 2003“ EOOD, „Тechnotel Invest“ AD, „Ken Trejd“ EAD, „Konsult Av“ EOOD, Louvrier Investments Company 33 SA, EFV International Financial Ventures Ltd, Interv Investment SARL, LIC Telecommunications SARL, V Telecom Investment SCA, V2 Investment SARL, Empreno Ventures Ltd

(Vec C-234/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Konanie o konfiškácii nezákonne nadobudnutého majetku bez existencie odsúdenia v trestnom konaní - Smernica 2014/42/EÚ - Pôsobnosť - Rámcové rozhodnutie 2005/212/SVV)

(2020/C 222/06)

Jazyk konania: bulharčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Sofijski gradski săd

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Komisija za protivodejstvie na korupcijata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imuštestvo

Žalovaní: BP, AB, PB, „Тrăst B“ ООD, „Agro In 2001“ EOOD, „ACounT Sărvice 2009“ EOOD, „Invest Manidžmănt“ OOD, „Estejd“ OOD, „Bromak“ OOD, „Bromak Finance“ EAD, „Viva Telekom Bulgaria“ EOOD, „Bălgarska Telekomunikacionna Kompanija“ AD, „Chedž Investmănt Bălgarija“ AD, „Kemira“ OOD, „Dunarit“ AD, „Technologičen Centăr-Institut Po Mikroelektronika“ AD, „Еvrobild 2003“ EOOD, „Тechnotel Invest“ AD, „Ken Trejd“ EAD, „Konsult Av“ EOOD, Louvrier Investments Company 33 SA, EFV International Financial Ventures Ltd, Interv Investment SARL, LIC Telecommunications SARL, V Telecom Investment SCA, V2 Investment SARL, Empreno Ventures Ltd

za účasti: Korporativna tărgovska banka, v konkurze

Výrok rozsudku

Rámcové rozhodnutie Rady 2005/212/SVV z 24. februára 2005 o konfiškácii príjmov, nástrojov a majetku z trestnej činnosti sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje, že konfiškácia nezákonne nadobudnutého majetku je nariadená vnútroštátnym súdom na záver konania, ktoré nepodlieha konštatovaniu, že bol spáchaný trestný čin, ani a fortiori odsúdeniu údajných páchateľov takéhoto trestného činu.

(1) Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.
1.

Článok 46 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá súdom priznáva len právomoc zrušiť rozhodnutia orgánov príslušných v oblasti medzinárodnej ochrany s vylúčením právomoci ich zmeniť. V prípade vrátenia spisu príslušnému správnemu orgánu je však potrebné, aby sa v krátkom čase prijalo nové rozhodnutie a aby bolo v súlade s posúdením obsiahnutým v rozsudku o zrušení. Ak navyše vnútroštátny súd po posúdení všetkých relevantných skutkových a právnych okolností predložených žiadateľom o medzinárodnú ochranu v plnom rozsahu a ex nunc zistí, že podľa kritérií stanovených v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany musí byť dotknutému žiadateľovi poskytnutá takáto ochrana z dôvodu, ktorý uviedol na podporu svojej žiadosti, ale správny orgán následne prijal opačné rozhodnutie bez toho, aby v tejto súvislosti preukázal, že sa objavili nové skutočnosti, ktoré opodstatňujú nové posúdenie potreby medzinárodnej ochrany dotknutého žiadateľa, tento súd musí v prípade, že mu vnútroštátne právo neposkytuje žiadny prostriedok, ktorý by mu umožnil vynútiť si rešpektovanie svojho rozsudku, zmeniť toto rozhodnutie, ktoré nie je v súlade s jeho predchádzajúcim rozsudkom, a nahradiť ho svojím vlastným rozhodnutím, pokiaľ ide o žiadosť o medzinárodnú ochranu, pričom podľa potreby neuplatní vnútroštátne právo, ktoré by mu zakazovalo postupovať týmto spôsobom.
1.

Odôvodnenia 25 a 27 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek, článok 1 ods. 1 a 3 smernice Rady z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (89/665/EHS), zmenenej smernicou 2007/66/ES, článok 1 ods. 1 a 3 smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, zmenenej smernicou 2007/66, článok 83 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES a článok 99 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/25/EÚ z 26. februára 2014 o obstarávaní vykonávanom subjektmi pôsobiacimi v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a o zrušení smernice 2004/17/ES sa majú vykladať v tom zmysle, že neukladajú ani nezakazujú členským štátom prijať právnu úpravu, podľa ktorej môže orgán dohľadu na účel ochrany finančných záujmov Európskej únie ex offo začať postup preskúmania s cieľom skontrolovať, či nedošlo k porušeniam právnej úpravy v oblasti verejného obstarávania. Ak je však takýto postup stanovený, patrí do pôsobnosti práva Únie, keďže verejné zákazky, ktoré sú predmetom takéhoto preskúmania, patria do vecnej pôsobnosti smerníc o verejnom obstarávaní, a preto musí dodržiavať právo Únie, vrátane všeobecných zásad tohto práva, medzi ktoré patrí aj všeobecná zásada právnej istoty.
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Gent – Belgicko) – ISS Facility Services NV/Sonia Govaerts, Atalian NV, predtým Euroclean NV

(Vec C-344/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/23/ES - Článok 3 ods. 1 - Prevody podnikov - Zachovanie práv zamestnancov - Verejná zákazka na upratovacie služby - Zadanie častí zákazky dvom novým úspešným uchádzačom - Prevzatie zamestnanca prideleného na všetky časti zákazky)

(2020/C 215/08)

Jazyk konania: holandčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Arbeidshof te Gent

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: ISS Facility Services NV

Žalované: Sonia Govaerts, Atalian NV, predtým Euroclean NV

Výrok rozsudku

V prípade prevodu podniku zahŕňajúceho viacerých nadobúdateľov sa má článok 3 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov vykladať v tom zmysle, že práva a povinnosti vyplývajúce z pracovnej zmluvy sú prevedené na každého z nadobúdateľov v pomere k úlohám, ktoré vykonáva dotknutý zamestnanec, a to pod podmienkou, že rozdelenie pracovnej zmluvy, ktoré z toho vyplýva, je možné alebo nebude mať za následok zhoršenie pracovných podmienok, ani neohrozuje zachovanie práv zamestnancov, ktoré zaručuje táto smernica, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Za predpokladu, že by sa takéto rozdelenie ukázalo ako nemožné alebo by mohlo zasiahnuť do práv uvedeného zamestnanca, potom by sa zodpovednosť za prípadné skončenie pracovnoprávneho vzťahu, ktoré by z toho vyplynulo, pripisovala podľa článku 4 uvedenej smernice nadobúdateľovi alebo nadobúdateľom, aj keby k tomuto skončeniu došlo na podnet zamestnanca.

(1) Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.
1.

Článok 3 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 1484/95 z 28. júna 1995, stanovujúceho podrobné pravidlá na zavedenie systému dodatkových dovozných ciel a stanovenie reprezentatívnych cien v sektoroch hydinového mäsa a vajec a pre vaječný albumín a ktorým sa ruší nariadenie č. 163/67/EHS, zmeneného nariadením Komisie (EÚ) č. 248/2010 z 24. marca 2010 č. 1484/95, sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že tovar dovezený do Únie bol predaný so stratou, teda za cenu nižšiu, ako je dovozná cena CIF, ktorá je uvedená v colnom vyhlásení, nepostačuje sama osebe na konštatovanie, že sa nepreukázala správnosť dovoznej ceny CIF, pokiaľ dovozca preukáže, že všetky podmienky súvisiace so zaobchádzaním so zásielkou tohto tovaru potvrdzujú správnosť tejto ceny.
4.

Rozhodnutie C(2014) 2139 final sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo, že spoločnosti NKT Verwaltungs GmbH, predtým nkt cables GmbH, a NKT A/S, pôvodne NKT Holding A/S, sú zodpovedné za porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, v rozsahu, v akom sa toto protiprávne konanie týka správania súvisiaceho s predajom v krajinách, ktoré nie sú členmi Európskej únie alebo Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), po druhé, kolektívneho odmietnutia poskytovať príslušenstvo a technickú pomoc konkurentom, ktorí sa nepodieľali na dotknutej kartelovej dohode, a po tretie, pokiaľ ide o obdobie od 3. júla 2002 do 21. novembra 2002, zadávania projektov týkajúcich sa podzemných elektrických káblov v EHP.
1.

Pojem „podmienky prístupu k zamestnaniu… alebo povolaniu“ uvedený v článku 3 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že pod tento pojem spadajú vyhlásenia urobené osobou počas audiovizuálnej relácie, podľa ktorých by nikdy nezamestnala osoby s určitou sexuálnou orientáciou, ani by s nimi nenadviazala spoluprácu vo svojom podniku, a to napriek tomu, že neprebiehalo ani nebolo plánované nijaké výberové konanie, pod podmienkou, že spojitosť medzi týmito vyhláseniami a podmienkami prístupu k zamestnaniu alebo povolaniu v tomto podniku nie je hypotetická.
1.

Článok 17 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že fyzickú osobu, ktorá v zmysle zmluvy, akou je finančná diferenčná zmluva uzavretá s finančnou inštitúciou, vykonáva finančné operácie prostredníctvom tejto inštitúcie, možno považovať za „spotrebiteľa“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ uzavretie tejto zmluvy nepatrí do výkonu podnikania alebo povolania tejto osoby, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu. V súvislosti s touto kvalifikáciou sú na jednej strane okolnosti, ako je to, že uvedená osoba vykonala vysoký počet transakcií v relatívne krátkej dobe, alebo že investovala do týchto transakcií veľké sumy peňazí, ako také v zásade irelevantné a na druhej strane skutočnosť, že táto osoba je „drobným klientom“ v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS, je ako taká v zásade bezvýznamná.
1.

Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „opakované uzatváranie pracovných zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú“ v zmysle tohto ustanovenia sa vzťahuje na situáciu, v ktorej pracovník zamestnaný na základe pracovnoprávneho vzťahu na dobu určitú, a to dovtedy, kým sa voľné pracovné miesto, na ktoré bol prijatý do zamestnania, definitívne neobsadí, nepretržite zastával na základe viacerých vymenovaní to isté pracovné miesto a sústavne a nepretržite vykonával tie isté úlohy, pričom dlhodobé zamestnávanie toho pracovníka na tomto voľnom pracovnom mieste je dôsledkom toho, že si zamestnávateľ nesplnil svoju zákonnú povinnosť zorganizovať v stanovenej lehote výberové konanie na účely definitívneho obsadenia tohto voľného pracovného miesta a pracovnoprávny vzťah tohto pracovníka bol z tohto dôvodu z roka na rok implicitne predĺžený.
1.

Rumunsko si jednak systematickým a pretrvávajúcim nedodržiavaním denných limitných hodnôt pre koncentrácie PM10 od roku 2007 najmenej do roku 2016 a systematickým a pretrvávajúcim nedodržiavaním ročných limitných hodnôt pre koncentrácie PM10 od roku 2007 do roku 2014 vrátane, s výnimkou roku 2013, v oblasti RO32101 (Bukurešť, Rumunsko), nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe v spojení s prílohou XI tejto smernice, a jednak si, pokiaľ ide o túto zónu, od 11. júna 2010 nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 23 ods. 1 tejto smernice v spojení s jej prílohou XV, a to osobitne povinnosť stanovenú v článku 23 ods. 1 druhom pododseku uvedenej smernice zabezpečiť, aby sa obdobie, keď sú hodnoty prekročené, čo najviac skrátilo.
4.

Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice 1999/70, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá nestanovuje právo zmierovacieho sudcu na platenú dovolenku za kalendárny rok v trvaní 30 dní, ako je tá, ktorú stanovuje pre riadnych sudcov, za predpokladu, že by tento zmierovací sudca patril pod pojem „pracovník na dobu určitú“ v zmysle doložky 2 bodu 1 tejto rámcovej dohody a nachádzal by sa v situácii porovnateľnej so situáciou riadneho sudcu, pokiaľ toto rozdielne zaobchádzanie nie je ospravedlnené rozdielmi v požadovanej kvalifikácii a povahou úloh, za ktoré musia uvedení sudcovia niesť zodpovednosť, čo musí overiť vnútroštátny súd.
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. septembra 2020 – Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl/Európska komisia, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA

(Vec C-601/18 P) (1)

(Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s podzemnými a podmorskými elektrickými káblami - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Jediné a pokračujúce porušenie - Nástupníctvo právnych subjektov - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Zásada rovnosti zaobchádzania - Skreslenie dôkazov - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 20 - Inšpekčné právomoci Európskej komisie v oblasti kartelov - Právomoc kopírovať údaje bez predchádzajúceho preskúmania a následne ich skúmať v priestoroch Komisie - Pokuty)

(2020/C 399/09)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľky: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (v zastúpení: pôvodne C. Tesauro a L. Armati, avvocati, neskôr C. Firth a C. Griesenbach, solicitors)

Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, C. Sjödin, T. Vecchi a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia), The Goldman Sachs Group Inc. (v zastúpení: J. Koponen, advokat a A. Mangiaracina, avvocatessa), Pirelli & C. SpA, (v zastúpení: G. Rizza a M. Siragusa, avvocati)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Prysmian SpA a Prysmian Cavi e Sistemi Srl znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

3. Pirelli & C. SpA znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.
3.

Článok 9 ods. 1 písm. b) a c) smernice 2006/123 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, ktorá z dôvodov týkajúcich sa zabezpečenia dostatočnej ponuky cenovo dostupných nehnuteľností na bývanie určených na dlhodobý prenájom podmieňuje určité činnosti odplatného prenájmu zariadených priestorov určených na bývanie príležitostným zákazníkom, ktorí tam nemajú nahlásený pobyt, a to opakovane a na krátke časové obdobia, systémom predchádzajúceho povolenia uplatniteľným v určitých obciach, kde je osobitne vystupňovaný tlak na výšku nájomného, je odôvodnená naliehavým dôvodom všeobecného záujmu týkajúcim sa boja proti nedostatku nehnuteľností na bývanie určených na prenájom a primeraná sledovanému cieľu, keďže tento cieľ nemožno dosiahnuť pomocou menej reštriktívneho opatrenia, najmä v dôsledku skutočnosti, že následná inšpekcia by bola vykonaná príliš neskoro, aby bola skutočne účinná.