ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland (Spojené kráľovstvo) 2. októbra 2019 – TKF/Department of Justice for Northern Ireland

(Vec C-729/19)

(2019/C 423/34)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal in Northern Ireland

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: TKF

Odporca: Department of Justice for Northern Ireland

Prejudiciálne otázky

i) Má sa článok 75 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 4/2009 (1) o výživnom vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje iba na „rozhodnutia“ prijaté v štátoch, ktoré boli v čase prijatia týchto rozhodnutí členskými štátmi EÚ?

ii) Vzhľadom na to, že Poľsko je v súčasnosti členským štátom Európskej únie, ktorý je viazaný Haagskym protokolom, môžu byť rozhodnutia o výživnom prijaté súdom v Poľsku v rokoch 1999 a 2003, teda predtým, ako sa Poľsko stalo členským štátom Európskej únie, v súčasnosti zaregistrované a vymáhané v inom členskom štáte EÚ podľa niektorej časti nariadenia ES č. 4/2009 (nariadenie o výživnom), a najmä: a) podľa článku 75 ods. 3 a článku 56 nariadenia o výživnom; b) podľa článku 75 ods. 2 a kapitoly IV oddielu 2 nariadenia o výživnom; c) podľa článku 75 ods. 2 písm. a) a kapitoly IV oddielu 3 nariadenia o výživnom; d) podľa iného článku tohto nariadenia?

(1) Nariadenie Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti (Ú. v. EÚ L 7, 2009, s. 1).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 27. septembra 2019 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres

(Vec C-718/19)

(2019/C 413/35)

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Cour constitutionnelle

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL

Žalovaná: Conseil des ministres

Prejudiciálne otázky

1. Má sa právo Únie a presnejšie články 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004„o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (1)“, vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na občanov Únie a ich rodinných príslušníkov uplatňuje ustanovenia podobné tým, ktorými sa vo vzťahu k štátnym príslušníkom tretích krajín preberá článok 7 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008„o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území“, t. j. ustanovenia, ktoré dovoľujú donútiť občana Únie alebo jeho rodinného príslušníka, aby dodržal preventívne opatrenia s cieľom zabrániť akémukoľvek riziku úteku, kým plynie lehota, ktorá mu bola poskytnutá na opustenie územia v nadväznosti na prijatie rozhodnutia o ukončení práva na pobyt z dôvodov verejného poriadku, alebo kým plynie predĺženie tejto lehoty?

2. Má sa právo Únie a presnejšie články 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004„o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS“ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na občanov Únie a ich rodinných príslušníkov, ktorí nesplnili rozhodnutie o ukončení práva na pobyt prijaté z dôvodu verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti, uplatňuje rovnaké ustanovenie, aké sa uplatňuje na štátnych príslušníkov tretích krajín v tej istej situácii, pokiaľ ide o maximálnu dobu zadržania na účely vyhostenia, t. j. osem mesiacov?

(1) Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46.
2.

Porušuje, odhliadnuc od uvedeného, v každom prípade článok 20 ZFEÚ za vyššie uvedených podmienok taká španielska prax, ktorá spočíva v automatickom uplatňovaní právnej úpravy uvedenej v článku 7 Real Decreto 240/2007, v zmysle ktorej sa neudelí povolenie na pobyt občanovi tretej krajiny, maloletému synovi, ktorý nie je občanom Únie, manželky, ktorá nie je občiankou Únie, občana Únie, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb (pričom títo manželia majú aj maloletého syna, ktorý je španielskym štátnym príslušníkom a tiež nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb), a to z jediného dôvodu, že nesplnil požiadavky uvedené v tomto ustanovení, bez toho, aby sa konkrétne a individuálne preskúmalo, či existuje medzi týmto občanom Únie a štátnym príslušníkom tretej krajiny vzťah závislosti takej povahy, ktorý by z akéhokoľvek dôvodu a pri zohľadnení existujúcich okolností naznačoval, že v prípade odopretia práva na pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny nemôže byť občan Únie oddelený od rodinného príslušníka, ktorý je od neho závislý, a musel by opustiť územie Únie? A to tým skôr v prípade, ak španielsky občan a jeho manželka, ktorá nie je občiankou Únie, sú tiež rodičmi maloletého syna, ktorý je španielskym štátnym príslušníkom a ktorý by tiež mohol byť nútený opustiť územie Španielska spolu so svojimi rodičmi. Uvedené otázky sa posudzujú s ohľadom na judikatúru Súdneho dvora Európskej únie, okrem iného rozsudok z 8. mája 2018, C-82/16, K. A. a i. proti Belgische Staat (2).
2.

Porušuje, odhliadnuc od uvedeného, článok 20 ZFEÚ za vyššie uvedených podmienok, taká španielska prax, ktorá spočíva v automatickom uplatňovaní právnej úpravy uvedenej v článku 7 RD 240/2007, v zmysle ktorej sa neudelí povolenie na pobyt rodinnému príslušníkovi občana Únie, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb, a to z jediného dôvodu, že nesplnil požiadavky uvedené v tomto ustanovení, bez toho, aby sa konkrétne a individuálne preskúmalo, či existuje medzi týmto občanom Únie a štátnym príslušníkom tretej krajiny vzťah závislosti takej povahy, ktorý by z akéhokoľvek dôvodu a pri zohľadnení existujúcich okolností naznačoval, že v prípade odopretia práva na pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny nemôže byť občan Únie oddelený od rodinného príslušníka, od ktorého je závislý a musel by opustiť územie Únie. Uvedené otázky sa posudzujú s ohľadom na judikatúru Súdneho dvora Európskej únie, okrem iného rozsudok z 8. mája 2018, C-82/16, K.A. a i. proti Belgische Staat (1).
3.

Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá vo vykonávacích predpisoch tohto zákonného dekrétu a najmä v ozname Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 z 1. decembra 2017, ktorým – v rámci vyhláseného vykonávania článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16. októbra 2017 a na základe článku 4 prvého pododseku koncesnej zmluvy na prevádzku okamžitých lotérií stanovujúceho obnovenie zmluvy maximálne jedenkrát – sa zmení konečný termín koncesionárskeho vzťahu na 30. september 2028; každopádne bez toho, aby bol dotknutý článok 4, pokiaľ ide o rozdelenie trvania koncesie na dva obdobia v dĺžke 5 a 4 rokov (teda po uplynutí prvého 5 ročného obdobia od 1. októbra 2019 pokračovanie ďalšieho štvorročného obdobia až do uplynutia platnosti k 30. septembru 2028 podlieha kladnému vyhodnoteniu Agentúry pre clá a monopoly o stave prevádzky, ktoré treba vypracovať do 30. marca 2024); stanovuje, že spoločnosť je povinná uhradiť sumu vo výške 50 miliónov eur do 15. decembra 2017; sumu vo výške 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; a sumu vo výške 450 miliónov eur do 31. októbra 2017 pričom; — tak vyžaduje skôr, než dôjde k uplynutiu pôvodnej lehoty koncesie (oznam Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 bol vydaný 1. decembra 2017, kým platnosť koncesnej zmluvy uplynie 30. septembra 2019), — tým sa zaistí (…) skoršia úhrada sumy vo výške 800 miliónov eur v kratších lehotách (50 miliónov eur do 15. decembra 2017; 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; 450 miliónov eur do 31. októbra 2017) oproti pôvodnej lehote (30. september 2019), — tým dôjde (…) k potenciálnej zmene celkovej výšky dlžnej platby z hľadiska jej nákladnosti pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času,
3.

Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá vo vykonávacích predpisoch tohto zákonného dekrétu a najmä v ozname Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 z 1. decembra 2017, ktorým – v rámci vyhláseného vykonávania článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16. októbra 2017 a na základe článku 4 prvého pododseku koncesnej zmluvy na prevádzku okamžitých lotérií stanovujúceho obnovenie zmluvy maximálne jedenkrát – sa zmení konečný termín koncesionárskeho vzťahu na 30. september 2028; každopádne bez toho, aby bol dotknutý článok 4, pokiaľ ide o rozdelenie trvania koncesie na dva obdobia v dĺžke 5 a 4 rokov (teda po uplynutí prvého 5 ročného obdobia od 1. októbra 2019 pokračovanie ďalšieho štvorročného obdobia až do uplynutia platnosti k 30. septembru 2028 podlieha kladnému vyhodnoteniu Agentúry pre clá a monopoly o stave prevádzky, ktoré treba vypracovať do 30. marca 2024); stanovuje, že spoločnosť je povinná uhradiť sumu vo výške 50 miliónov eur do 15. decembra 2017; sumu vo výške 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; a sumu vo výške 450 miliónov eur do 31. októbra 2017 pričom; — tak vyžaduje skôr, než dôjde k uplynutiu pôvodnej lehoty koncesie (oznam Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 bol vydaný 1. decembra 2017, kým platnosť koncesnej zmluvy uplynie 30. septembra 2019), — tým sa zaistí (…) skoršia úhrada sumy vo výške 800 miliónov eur v kratších lehotách (50 miliónov eur do 15. decembra 2017; 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; 450 miliónov eur do 31. októbra 2017) oproti pôvodnej lehote (30. september 2019), — tým dôjde (…) k potenciálnej zmene celkovej výšky dlžnej platby z hľadiska jej nákladnosti pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času.
5.

Možno sa v súlade s rozsudkom Súdneho dvora (EÚ) (desiata komora) z 25. októbra 2018, C-331/17 (3), domnievať, že hospodárska kríza z roku 2008 môže teoreticky odôvodniť neexistenciu akéhokoľvek preventívneho opatrenia na zabránenie zneužívania opakovaného uzatvárania pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, ktoré by mohlo zabrániť alebo odradiť od predĺženia pracovnoprávneho vzťahu žalobkyne a Comunidad de Madrid od roku 2003 do roku 2008, kedy došlo k obnoveniu, a potom do roku 2016, čím sa tak dočasné obsadenie pracovného miesta predĺžilo o 13 rokov?
1.

Má sa v prípade žiadateľa o azyl, ktorý pred dosiahnutím plnoletosti svojho dieťaťa, pokiaľ rodina existovala už v krajine pôvodu a ktorému na základe žiadosti o ochranu podanej pred dosiahnutím plnoletosti bola priznaná doplnková ochrana (ďalej len „osoba s doplnkovou ochranou“) po dosiahnutí plnoletosti, vstúpil do prijímajúceho členského štátu, v ktorom sa nachádza osoba s doplnkovou ochranou a tam rovnako podal žiadosť o medzinárodnú ochranu (ďalej len „žiadateľ o azyl“), v prípade vnútroštátnej úpravy, ktorá sa pri poskytnutí nároku na priznanie doplnkovej ochrany odvodeného od osoby s doplnkovou ochranou, odvoláva na článok 2 písm. j) smernice 2011/95/EÚ (1), v otázke, či osoba s doplnkovou ochranou je „maloletá“ v zmysle článku 2 písm. j) tretej zarážky smernice 2011/95/EÚ, zohľadniť okamih rozhodnutia o žiadosti o azyl žiadateľa o azyl alebo skorší okamih, napríklad okamih, v ktorom a) osobe s doplnkovou ochranou bola priznaná doplnková ochrana, b) žiadateľ o azyl podal svoju žiadosť o azyl, c) žiadateľ o azyl vstúpil do prijímajúceho členského štátu alebo d) osoba s doplnkovou ochranou podala svoju žiadosť o azyl?
—

určil, že Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (1) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (2) tým, že správne neprebralo: — článok 9 ods. 1 písm. a) smerníc 2009/72/ES a 2009/73/ES, — článok 37 ods. 4 písm. a) a b) smernice 2009/72/ES a článok 41 ods. 4 písm. a) a b) smernice 2009/73/ES, — článok 37 ods. 6 písm. a) b) a c) a článok 37 ods. 9 smernice 2009/72/ES a článok 41 ods. 6 písm. a) b) a c) a článok 41 ods. 9 smernice 2009/73/ES, — článok 37 ods. 10 smernice 2009/72/ES a článok 41 ods. 10 smernice 2009/73/ES,
3.

Patria také podmienky, ktorými sú podmienky, o aké ide v spore vo veci samej, a ktoré okrem iného stanovujú, že švajčiarsky frank je zúčtovacou menou a euro je platobnou menou, čo má za dôsledok to, že dlžník znáša kurzové riziko, do hlavného predmetu zmluvy v zmysle článku 4 ods. 2 smernice 93/13, a to za okolností, že sa nespochybňuje výška poplatkov za zmenu meny a existujú podmienky, ktoré stanovujú možnosť dlžníka využiť v presne stanovených dňoch konverziu na eurá podľa vopred stanoveného vzorca?
C 19/15

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 16.októbra 2019 – JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Vec C-760/19)

(2020/C 19/19)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: JCM Europe (UK) Ltd

Žalovaný: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Prejudiciálne otázky

1. Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1760 (1) z 28. septembra 2016 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry neplatné z dôvodu, že zatrieďuje overovač bankoviek a schránky uvedené v nariadení 2016/1760 do číselného znaku KN 84729070 a nie do číselného znaku KN 90314990?

2. Najmä je vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1760 neplatné z dôvodu, že: a) nenáležite obmedzuje rozsah položky 9031; b) nenáležite rozširuje rozsah položky 8472; c) zohľadňuje neprípustné faktory; d) pri klasifikácii výrobku, ako je opísaná v uvedenom nariadení, náležite nezohľadňuje vysvetlivky, položky KN a/alebo všeobecné pravidlá pre interpretáciu?

(1) Ú. v. EÚ L 269, 2016, s. 6.
3.

Má sa článok 2 bod 11 smernice 2011/83 a článok 2 bod 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/770 z 20. mája 2019 (2) vykladať v tom zmysle, že „digitálny obsah“ v zmysle článku 2 bodu 11 smernice 2011/83 a článku 2 bodu 1 smernice 2019/770 môžu predstavovať aj také súbory, ktoré sa poskytnú ako čiastočné plnenie v rámci zloženého plnenia poskytnutého najmä ako „digitálna služba“ v zmysle článku 2 bodu 2 smernice 2019/770, s tým následkom, že obchodník by pri čiastočnom plnení mohol podľa článku 16 písm. m) smernice 2011/83 uplatniť zánik práva na odstúpenie od zmluvy, ale spotrebiteľ by v prípade, že by sa to obchodníkovi nepodarilo, mohol od zmluvy odstúpiť úplne a na základe článku 14 ods. 4 písm. b) bodu ii) smernice 2011/83 by za toto čiastočné plnenie nemusel zaplatiť kompenzáciu?
2.

Ak sa letecký dopravca môže zbaviť zodpovednosti aj v prípade reorganizačného opatrenia: Je relevantné, že reorganizačné opatrenie sa uskutočnilo už pred začiatkom štrajku, keď ešte nebolo možné určiť, ktorý let opatrenia spôsobené štrajkom napokon ovplyvnia, alebo prichádza vylúčenie zodpovednosti do úvahy aj vtedy, keď k reorganizácii letového poriadku došlo až počas štrajku alebo po štrajku a už bolo jasné, že štrajk priamo neovplyvnil sporný let?
5.

Piaty odvolací dôvod: chýbajúce zrušenie dotknutého rozhodnutia 2016 C(2016)6950 výlučne z dôvodu údajnej formálnej chyby Aj keby sporné rozhodnutie 2016 C(2016)6950 bolo formálne v rozpore s právom (quod non), neviedlo by to k zrušeniu tohto rozhodnutia, keďže materiálno-právne riadne rozhodnutia sa podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ v zásade nezrušujú len z dôvodu údajných formálnych chýb.
a.

Je cieľom § 6 a § 27 EG-FGV, respektíve článku 18 ods. 1, článku 26 ods. 1 a článku 46 smernice 2007/45 aj ochrana koncového zákazníka a – v prípade ďalšieho predaja na trhu jazdených vozidiel – najmä ďalšieho kupujúceho, a to aj v súvislosti s jeho slobodou konania a jeho majetkom? Patrí nadobudnutie jazdeného vozidla kupujúcim, ktoré bolo do obehu uvedené bez platného osvedčenia o zhode, do oblasti rizík, na odvrátenie ktorých boli vydané tieto predpisy?
a.

Je cieľom § 6 a § 27 EG FGV, respektíve článku 18 ods. 1, článku 26 ods. 1 a článku 46 smernice 2007/45 aj ochrana tretej osoby v zmysle § 823 ods. 2 BGB a síce práve aj v súvislosti so slobodou konania a jeho majetkom? Patrí nadobudnutie jazdeného vozidla koncovým zákazníkom, ktoré bolo do obehu uvedené bez platného osvedčenia o zhode, do oblasti rizika, na ktorého odvrátenie boli vydané tieto predpisy?
C 45/16

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 23. októbra 2019 – The North of England P & I Association Ltd., zároveň právna nástupkyňa Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern

(Vec C-786/19)

(2020/C 45/14)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Finanzgericht Köln

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: The North of England P & I Association Ltd., zároveň právna nástupkyňa Marine Shipping Mutual Insurance Company

Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

Prejudiciálna otázka

Má sa článok 2 písm. d) druhá zarážka v spojení s článkom 25 ods. 1 prvou polovicou vety smernice 88/357/EHS (1), respektíve s článkom 46 ods. 2 smernice 92/49/EHS (2) s prihliadnutím na to, v ktorom členskom štáte je umiestnené riziko, vykladať v tom zmysle, že pri tom v prípade poistenia rizík v súvislosti s prevádzkou námornej lode ide o štát, na ktorého území je námorná loď na účely preukázania vlastníctva zapísaná do úradného registra, alebo o štát, pod ktorého vlajkou námorná loď pláva?

(1) Druhá smernica Rady z 22. júna 1988 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia, na uľahčenie účinného vykonávania slobody poskytovať služby a o zmene a doplnení smernice 73/239/EHS (Ú. v. ES L 172, 1988, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 198).

(2) Smernica Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia a o zmene a doplnení smerníc 73/239/EHS a 88/357/EHS (tretia smernica o neživotnom poistení) (Ú. v. ES L 228, 1992, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 346).
a.

Je cieľom § 6 a § 27 EG-FGV, respektíve článku 18 ods. 1, článku 26 ods. 1 a článku 46 smernice 2007/45 aj ochrana koncového zákazníka, a to aj v súvislosti s jeho slobodou konania a jeho majetkom? Patrí nadobudnutie vozidla koncovým zákazníkom, ktoré bolo do obehu uvedené bez platného osvedčenia o zhode, do oblasti rizík, na odvrátenie ktorých boli vydané tieto predpisy?
1.

Majú sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek, článok 2, článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie a článkom 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že osoba vymenovaná do funkcie sudcu za zjavného porušenia právnych prepisov členského štátu upravujúcich vymenovanie sudcov, ktoré konkrétne spočíva vo vymenovaní danej osoby do funkcie sudcu na návrh orgánu, ktorý nepredstavuje záruku nezávislosti od zákonodarnej a výkonnej moci a nestrannosti, a v situácii, keď je systémovo vylúčené súdne preskúmanie zákonnosti konania o vymenovaní, a tiež vo vymenovaní tejto osoby do funkcie sudcu napriek tomu, že predtým bola podaná sťažnosť na príslušný vnútroštátny súd [Naczelny Sąd Administracyjny (Najvyšší správny súd, Poľsko)] proti uzneseniu vnútroštátneho orgánu [Krajowa Rada Sądownictwa (Národná rada súdnictva, Poľsko)] obsahujúcemu návrh na vymenovanie tejto osoby do funkcie sudcu, napriek tomu, že bola odložená vykonateľnosť tohto uznesenia podľa vnútroštátneho práva a že konanie na príslušnom vnútroštátnom súde [Naczelny Sąd Administracyjny (Najvyšší správny súd)] nebolo ukončené pred doručením vymenúvacieho dekrétu, nie je nezávislým sudcom v zmysle práva Únie? — a v súvislosti s tým má sa súd, ktorý je zložený z osôb vymenovaných za podmienok uvedených vyššie, považovať za súd, ktorý nie je nezávislý, nestranný a vopred stanovený zákonom v zmysle práva Európskej únie?
C 45/25

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Madrid (Španielsko) 20. novembra 2019 – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Vec C-841/19)

(2020/C 45/23)

Jazyk konania: španielčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Juzgado de lo Social no41 de Madrid

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: JL

Žalovaný: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Prejudiciálna otázka

Majú sa článok 4 ods. 1 smernice 79/7/EHS (1) a článok 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES (2) z 5. júla 2006 vykladať v tom zmysle, že bránia takej právnej úprave členského štátu…, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej výška sumy, ktorú má vyplatiť FOGASA (3) pracovníkovi na kratší pracovný čas, sa bez ohľadu na to, že základ jeho mzdy bol znížený z dôvodu práce na kratší pracovný čas, znova zníži pri výpočte sumy, ktorú má vyplatiť FOGASA na základe článku 33 Zákonníka práce, a to opätovným uplatnením podielu práce na kratší pracovný čas v porovnaní s porovnateľným pracovníkom na plný pracovný úväzok, a to v rozsahu, v akom táto právna úprava znevýhodňuje najmä pracovníčky vo vzťahu k pracovníkom?

(1) Smernica Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (Ú. v. EÚ L 6, 1979, s. 24).

(2) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. ES L 204, 2006, s. 23).

(3) Mzdový garančný fond.