Keywords

Summary



Keywords

1. Hospodárska súťaž – Verejnoprávne podniky a podniky, ktorým členské štáty priznávajú osobitné alebo výlučné práva – Vytvorenie dominantného postavenia

(Článok 82 ES a článok 86 ods. 1 ES)

2. Prejudiciálne otázky – Právomoc Súdneho dvora

3. Voľný pohyb osôb – Sloboda usadiť sa – Slobodné poskytovanie služieb

(Články 43 ES a 49 ES)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem

(Článok 87 ods. 1 ES)

Summary

1. Iba samotné vytvorenie dominantného postavenia udelením osobitných alebo výlučných práv v zmysle článku 86 ods. 1 ES nie je ako také nezlučiteľné s článkom 82 ES. Členský štát porušuje zákazy stanovené týmito dvoma ustanoveniami iba vtedy, ak uplatňovanie osobitných alebo výlučných práv, ktoré mu boli udelené, samé osebe vedie predmetný podnik k zneužívaniu jeho dominantného postavenia alebo ak tieto práva môžu vyvolať situáciu, ktorá tento podnik privedie k takémuto zneužitiu.

(pozri bod 23)

2. Keďže v rámci prejudiciálnej otázky sa všetky prvky predmetnej činnosti obmedzujú na územie jediného členského štátu, odpoveď na túto otázku by každopádne mohla byť pre vnútroštátny súd užitočná, najmä v prípade, ak mu jeho vnútroštátne právo ukladá, aby štátnemu príslušníkovi tohto členského štátu umožnil požívanie tých istých práv, aké požíva štátny príslušník iného členského štátu v rovnakej situácii na základe práva Spoločenstva. Takúto otázku treba považovať za prípustnú, lebo je namieste preskúmať, či ustanovenia Zmluvy, o ktorých výklad sa žiada, bránia použitiu takej vnútroštátnej právnej úpravy, aká je predmetom veci samej, ak sa uplatňuje vo vzťahu k osobám, ktoré majú pobyt v iných členských štátoch.

(pozri body 28 – 30)

3. Články 43 ES a 49 ES sa musia vykladať tak, že bránia použitiu takej vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá vyhradzuje výlučné právo vykonávať určité činnosti poradenstva a pomoci v daňových veciach centrám daňovej pomoci (CAF) založeným vo forme akciových spoločností, vykonávajúcim činnosť na základe povolenia ministerstva financií, ktoré môžu zakladať iba právne subjekty vymenované legislatívnym dekrétom. Takáto právna úprava totiž na jednej strane absolútne znemožňuje prístup hospodárskych subjektov usadených v iných členských štátoch na trh predmetných služieb a na druhej strane dáva možnosť vytvárať CAF len niektorým právnym subjektom spĺňajúcim prísne podmienky, a to niektorým z týchto subjektov, ktoré majú sídlo v dotknutom členskom štáte, a v skutočnosti môže hospodárskym subjektom pochádzajúcim z iných členských štátov sťažiť realizáciu ich práva usadiť sa v dotknutom členskom štáte na účely poskytovania predmetných služieb, ba dokonca jej v tom môže úplne zabrániť.

(pozri body 7, 33, 34, 50, bod 1 výroku)

4. Opatrenie, ktorým členský štát stanoví, že určitým podnikom, ktoré sú poverené tým, aby pomáhali daňovníkom pri vypracúvaní daňových priznaní a ich odosielaní správcovi dane, sa bude platiť náhrada zo štátneho rozpočtu, je nutné kvalifikovať ako štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES, ak na jednej strane výška náhrady prekročí sumu, ktorá je potrebná na pokrytie všetkých nákladov alebo ich časti vzniknutých pri plnení úloh verejnej služby, berúc do úvahy príslušné tržby, ako aj primeraný zisk z plnenia týchto záväzkov, a na druhej strane náhrada nie je určená na základe analýzy nákladov, ktoré by na plnenie svojich záväzkov vynaložil priemerný, dobre riadený podnik, ktorý má k dispozícii prostriedky potrebné na splnenie požiadaviek na verejnú službu, berúc do úvahy príslušné tržby, ako aj primeraný zisk z plnenia týchto záväzkov.

(pozri bod 72, bod 2 výroku)