Keywords

Summary



Keywords

1. Akty inštitúcií – Smernice – Vykonanie členskými štátmi – Potreba úplného prebratia – Smernica 1999/95 – Ustanovenie, ktoré sa týka iba vzťahov medzi členskými štátmi a Komisiou – Ustanovenie neobsahujúce nevyhnutne osobitné preberacie opatrenia – Potreba zabezpečiť účinnosť smernice – Jednoduché povinnosti informovania – Neexistencia

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/95, článok 3 prvý odsek)

2. Akty inštitúcií – Smernice – Vykonanie členskými štátmi – Potreba úplného prebratia – Smernica 1999/95 – Ustanovenie upravujúce povinnosť informovať vyplývajúcu z medzinárodného verejného práva – Informácia, ktorej účelom je zachovať bezpečnosť na mori v prípade zjavného nebezpečenstva – Plný účinok

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/95, článok 6 ods. 1)

Summary

1. Ustanovenie, ktoré sa týka iba vzťahov medzi členským štátom a Komisiou alebo inými členskými štátmi, nemusí v zásade byť prebraté. Každý z členských štátov, ktorým je smernica určená, má však povinnosť prijať do svojho vnútroštátneho právneho poriadku všetky opatrenia potrebné na účely zabezpečenia plného účinku smernice v súlade s cieľom, ktorý sleduje.

To však nie je prípad článku 3 prvého odseku smernice 1999/95, ktorá sa týka uplatňovania ustanovení, pokiaľ ide o pracovný čas námorníkov na lodiach kotviacich v prístavoch spoločenstva, a ktorá má za cieľ najmä zlepšiť životné a pracovné podmienky námorníkov, ako aj zachovať bezpečnosť na mori. Správa adresovaná vláde krajiny, v ktorej je loď zaregistrovaná, je určená pre oznámenie situácie zjavne riskantnej pre bezpečnosť alebo zdravie členov posádky. Má za cieľ bezodkladne eliminovať toto nebezpečenstvo a netýka sa iba jednoduchých povinností informovania. Plný účinok normy teda vyžaduje prebratie.

(pozri body 38 – 40)

2. Povinnosť uvedená v článku 6 ods. 1 smernice 1999/95, ktorá sa týka uplatňovania ustanovení, pokiaľ ide o pracovný čas námorníkov na lodiach kotviacich v prístavoch spoločenstva, informovať správu štátu podľa vlajky alebo štátu, v ktorom je loď registrovaná, alebo konzula, alebo v prípade jeho neprítomnosti najbližšieho diplomatického zástupcu tohto štátu, je dôsledkom povinností tohto štátu vyplývajúcich z medzinárodného verejného práva. V skutočnosti z článku 94 ods. 1 Dohovoru Organizácie Spojených národov 10. decembra 1982 o morskom práve, podpísaného v Montego Bay účinného od 16. novembra 1994 a schváleného rozhodnutím Rady 98/392, týkajúceho sa povinností štátu vlajky vyplýva, že každý štát vykonáva na lodiach plaviacich sa pod jeho vlajkou svoju jurisdikciu a kontrolu v administratívnej, technickej a sociálnej oblasti. Konkrétne podľa odseku 2 písm. b) a odseku 3 písm. b) predmetného článku každý štát vykonáva svoju jurisdikciu, v súlade so svojím vnútroštátnym právom, na každej lodi plaviacej sa pod jeho vlajkou, ako aj nad kapitánom, dôstojníkmi a posádkou v administratívnych, technických a sociálnych veciach týkajúcich sa lode a každý štát prijíma vo vzťahu k lodiam plaviacim sa pod jeho vlajkou opatrenia potrebné pre zabezpečenie bezpečnosti na mori, najmä pokiaľ ide o zloženie, pracovné podmienky a výcvik posádok, zohľadňujúc použiteľné medzinárodné predpisy. Z odseku 6 predmetného článku taktiež vyplýva, že pokiaľ je štát vlajky vyrozumený o skutočnosti, že primeraná kontrola na lodi nebola vykonaná, pristúpi ku kontrole a prijme, ak je to opodstatnené, opatrenia potrebné pre nápravu situácie. Z toho vyplýva, že účelom informácie uvádzanej v článku 6 ods. 1 smernice 1999/95 je priamo zachovať bezpečnosť na mori v prípade zjavného nebezpečenstva. Plný účinok tohto ustanovenia si teda vyžaduje výslovné prebratie do vnútroštátneho práva.

(pozri body 53 – 56)