ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 276/21

Žaloba podaná 30. mája 2022 – Krematorium am Waldfriedhof Schwäbisch Hall/EUIPO (aquamation)

(Vec T-319/22)

(2022/C 276/30)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Krematorium am Waldfriedhof Schwäbisch Hall GmbH & Co. KG (Schwäbisch Hall, Nemecko) (v zastúpení: F. Dehn, L. Maritzen a C. Kleiner, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky – prihláška č. 18 453 264.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2022 vo veci R 2154/2021-1.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

Uvádzané žalobné dôvody

— porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001,

— porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001,
—

zrušil rozhodnutie z 5. februára 2021, ktoré ako nepovolenú označilo neprítomnosť žalobkyne v týchto obdobiach: od 29. mája 2020 do 15. septembra 2020, od 30. júna 2020 do 30. septembra 2020, od 7. septembra 2020 do 7. novembra 2020 a od 3. novembra 2020 do 8. januára 2021,
2.

Komisia konala v rozpore so Zmluvami z týchto dôvodov: zmenu považovala za štandardnú zmenu, hoci išlo o „zmenu na úrovni Únie“ v zmysle článku 14 ods. 1 písm. c) a d) a súvisiacich ustanovení (okrem iného článku 15, 17 a 55) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2019/33 zo 17. októbra 2018 a článku 6 delegovaného nariadenia (EÚ) 2019/34 (3). Požiadavka, že menšia zemepisná jednotka musí zodpovedať obci Requena je v rozpore so všeobecnou zásadou správnosti fakultatívneho označenia a právom spotrebiteľa zistiť pôvod výrobku [článok 120 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 (4), ako aj článok 55 ods. 1 a 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2019/33 zo 17. októbra 2018]. Zmena je v rozpore s právami výrobcov združenia, ktoré boli nadobudnuté počas takmer 40-ročného nepretržitého používania označenia CAVA DE REQUENA, a s príslušným základom [rozsudok Tribunal Supremo del Reino de España (Najvyšší súd Španielskeho kráľovstva) č. 1893/1989 a vykonávacie uznesenia z roku 1991), ako aj s delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2019/33 zo 17. októbra 2018, ktorého článok 40 s odkazom na článok 119 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 záväzne stanovuje uvedenie miesta pôvodu na etiketu, pričom uvedenie poštového smerového čísla sa napriek všetkým tvrdeniam považuje za nedostatočné. Zmena je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania s ostatnými výrobcami výrobku CAVA, ktorí mali menšiu zemepisnú jednotku a voči spotrebiteľovi mohli odkázať na zemepisný pôvod výrobku. Zmena porušuje pravidlá prístupu na trh (článok 34 a nasl. ZFEÚ) vytvorené Súdnym dvorom v súvislosti s voľným pohybom tovaru a umožňuje koncentráciu dopytu po výrobku CAVA na trhu, čo je v rozpore s článkom 101 ZFEÚ.
—

Komisia tvrdením, že práva na dôchodok, o ktorých prevod žalobkyňa žiadala, boli nadobudnuté po jej nástupe do služieb Únie, pretože jej účasť v Algemeen Burgerlijk Pensioen-Fonds (ABP) sa skončila 31. januára 2015 bez toho, že by rozlišovala medzi obdobiami od 1. júla 1992 do 31. decembra 2010 a od 1. januára 2011 do 31. januára 2015, nezohľadnila práva na dôchodok nadobudnuté počas doby 18 rokov a šiestich mesiacov, ktoré môžu byť predmetom prevodu, čím sa dopustila nesprávneho posúdenia skutkového stavu a porušenia článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku,
C 462/54

Žaloba podaná 14. septembra 2021 – Guangdong Camel Apparel/EUIPO – Worldwide Brands (CAMEL CROWN)

(Vec T-590/21)

(2021/C 462/65)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Guangdong Camel Apparel Co. Ltd (Foshan City, Čína) (v zastúpení: C. Bercial Arias a F. Codevelle, advokáti)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Worldwide Brands, Inc. Zweigniederlassung Deutschland (Kolín, Nemecko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CAMEL CROWN – prihláška č. 17 882 201

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. júna 2021 v spojených veciach R 159/2020-5 a R 184/2020-5

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— vyhovel odvolaniu,

— zrušil sporné rozhodnutie,

— v prípade potreby uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni pred Všeobecným súdom.

Uvádzaný žalobný dôvod
—

zrušil rozhodnutie SRB zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu pre riešenie krízových situácií na rok 2021 (SRB/ES/2021/22), vrátane jeho príloh, a to v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,
b)

zaplatiť žalobkyniam z náhrady uvedenej v písmene a) úrok so sadzbou stanovenou Európskou centrálnou bankou (ECB) pre hlavné refinančné operácie zvýšenou o 3,5 percentuálneho bodu, a to za obdobie od 8. marca 2016 až do úplného zaplatenia, s tým, že do 4. februára 2021 pôjde o jednoduché úročenie a od 5. februára 2021 o zložené úročenie, resp. subsidiárne zaplatiť z náhrady uvedenej v písmene a) úrok za dané obdobie s úrokovou sadzbou a podľa pravidiel počítania (jednoduché alebo zložené úročenie), ktoré bude Všeobecný súd považovať za vhodné;
—

uložil Európskej únii zastúpenej Komisiou povinnosť nahradiť škodu, ktorá vznikla spoločnosti Air Canada z dôvodu, že Komisia nezaplatila úroky z omeškania a zložené úroky podľa článku 266 prvého odseku ZFEÚ v rámci výkonu rozsudku zo 16. decembra 2015, Air Canada/Komisia (vec T-9/11), a teda aby zaplatila tieto sumy podľa článku 266 druhého odseku ZFEÚ, článku 268 ZFEÚ a článku 340 druhého odseku ZFEÚ: — sumu rovnajúcu sa dlžným úrokom z omeškania, t. j. úroky zo sumy 21 037 500,00 eur v úrokovej sadzbe Európskej centrálnej banky na jej refinančné operácie k 1. novembru 2010 (teda 1 %), zvýšenej o 3,5 % za obdobie od 10. februára 2011 do 8. februára 2016, zníženej o garantovaný výnos, ktorý už bol zaplatený, t. j. 468 540,80 eura, čo vedie k sume 4 264 896,70 eura, alebo v opačnom prípade v sadzbe, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú, — sumu rovnajúcu sa úrokom vo výške 4 264 896,70 eura v sadzbe omeškania za obdobie od 9. februára 2016 do dňa zaplatenia úrokov (4. februára 2021) podľa úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky pre refinančné operácie k 1. novembru 2010 (teda 1 %), zvýšenej o 3,5 %, čo vedie k sume 958 550,14 eura (alebo v prípade, ak to nie je možné, v úrokovej sadzbe a za obdobie, ktoré Všeobecný súd považuje za primerané), a — sumu rovnajúca sa zloženým úrokom zo sumy nezaplatených úrokov zo sumy dlhovanej ku dňu príslušných úrokov (4 264 896,70 eura + 958 550,14 eura: 5 223 446,84 eura alebo akejkoľvek inej sume, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú) za obdobie od 5. februára 2021 do dňa, keď Komisia vráti spoločnosti Air Canada dlžné úroky podľa úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky pre jej refinančné operácie k 1. novembru 2010 (teda 1 %), zvýšenej o 3,5 %, alebo ak to nie je možné, za obdobie a úrokovú sadzbu, ktorú Všeobecný súd považuje za primerané,
Žaloba podaná 24. marca 2021 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Komisia

(Vec T-158/21)

(2021/C 217/60)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Citizens’ Committee of the European Citizens’ Initiative „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“ (Cîrţa, Rumunsko) (v zastúpení: T. Hieber, lawyer)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil oznámenie Komisie zo 14. januára 2021 týkajúce sa európskej iniciatívy občanov „Minority SafePack – One million signatures for diversity in Europe“, C(2021)171 final,

— uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

1. Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Európska komisia si nesplnila povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 296 druhom odseku ZFEÚ.
—

zrušil rozhodnutie Komisie o odmietnutí poskytnúť žalobcovi možnosť, o ktorú žiada, nahliadnuť do dokumentov Komisie z 27. januára 2021 vytvorením rozmnoženín, a to do celkovej komunikácie Komisie a) s firmou BioNTech SE; b) s nemeckým úradom spolkového kancelára v súvislosti s firmou BioNTech SE a jej výrobkami; c) so spolkovým ministrom zdravotníctva v súvislosti s nákupom vakcín na boj proti epidémii koronavírusu, od 1. apríla 2020 a najmä v súvislosti s množstvom vakcín ponúkaných spoločnosťou BioNTech a ich dodávacími lehotami,
Žaloba podaná 18. novembra 2020 – OG/EIB

(Vec T-695/20)

(2021/C 35/71)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: OG (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, avocates)

Žalovaná: Európska investičná banka

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú;

— v dôsledku toho,

— uložil EIB povinnosť vyplatiť jej 16-mesačnú mzdu a 6-mesačné odstupné, teda sumu vo výške 317 668 eur v okamihu pôvodného návrhu na náhradu ujmy z 23. októbra 2019, ktorá sa bude aktualizovať v čase platby;

— uložil EIB povinnosť na náhradu nemajetkovej ujmy vyčíslenú ex aequo et bono na 50 000 eur;

— v prípade potreby zrušil rozhodnutie o zamietnutí pôvodného návrhu na náhradu ujmy z 9. marca doručené 10. marca 2020;

— v prípade potreby zrušil rozhodnutie o implicitnom zamietnutí hierarchickej sťažnosti doručené 8. augusta 2020;

— nariadil v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania prístup k správe SSTL;

— uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyňa na podporu svojej žaloby, ktorá smeruje k spochybneniu zodpovednosti Európskej investičnej banky (EIB) z dôvodu série udalostí, ktoré po individuálnom alebo kolektívnom zohľadnení svedčia o podvodnom správaní EIB, ktoré u nej viedlo k vzniku ujmy a choroby, uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení povinností náležitej starostlivosti, riadnej správy veci verejných a transparentnosti, ktorých sa údajne dopustila EIB, a všeobecnejšie na porušení všeobecnej povinnosti obozretnosti a starostlivosti, ktorá prináleží každému zamestnávateľovi.

V prejednávanej veci žalobkyňa tvrdí, že ak by EIB vo svojich budovách pravidelne prijímala potrebné bezpečnostné opatrenia, nedošlo by k tragickej samovražde stážistu. Takisto tvrdí, že ak by EIB prevzala zodpovednosť za túto samovraždu, a ubezpečila svojich zamestnancov, najmä tých, ktorých sa, tak ako žalobkyne, táto samovražda dotkla, o svojich povinnostiach transparentnosti, spoluúčasti, ústretovosti a pomoci, žalobkyňa by v súčasnosti nebola zamestnancom na invalidnom dôchodku, v zármutku, ktorého kariéra a uznanie zásluh už v očiach zamestnávateľa neexistujú, ktorý bol však napriek tomu lojálnym zamestnancom.

Žalobkyňa tvrdí, že skutočnosti takisto preukazujú, že EIB, ktorej správanie má ďaleko od správania zodpovedného a ochraňujúceho zamestnávateľa, uplatňuje taktiku, ktorej cieľom je diskreditovať a znehodnocovať žalobkyňu v nadväznosti na samovraždu jej stážistu, až do jej fyzického a psychického zrútenia. Po 30 rokoch príkladnej kariéry sa žalobkyňa domnieva, že sa s ňou zaobchádzalo ako s podpriemerným a nečestným zamestnancom.
1.

Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že právo žalobcov na ochranu dôvernosti komunikácie medzi advokátom a jeho klientom je základným, hoci nepísaným právom podľa práva EÚ, ktoré uznáva judikatúra Súdneho dvora. Tvrdia, že výkon tohto práva nemôže závisieť od toho, aby žalobcovia preukázali, že ich dôverná komunikácia má podstatnú súvislosť so samotným vyšetrovaním, v rámci ktorého požívajú ochranu dôvernosti, keďže by to bolo v rozpore s účelom ochrany dôvernosti komunikácie medzi advokátom a jeho klientom.
—

zrušil rozhodnutie Komisie C(2020) 3287 final z 26. mája 2020 týkajúce sa opatrení SA.39990 (2016/C) (ex 2016/NN) (ex 2014/FC) (ex 2014/CP) – uplatnených Belgickom v prospech spoločnosti Ducatt nv, a
1.

Prvý žalobný dôvod: porušenie článku 12 ods. 1 druhého pododseku nariadenia (ES) č. 443/2009 v spojení s článkom 1 ods. 3 vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2015/158 (3) v spojení s článkom 6 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 725/2011 (4). Svojim rozhodnutím žalovaná porušila vyššie uvedené ustanovenia tým, že v rámci testovacej metódy uplatňovanej pri ad-hoc overeniach opomenula potrebné špecifické predkondicionovanie. — Komisia vo vykonávacom rozhodnutí (EÚ) 2015/158 v článku 1 ods. 3 stanovila špecifickú testovaciu metódu. V odôvodnení 10 tohto rozhodnutia Komisia výslovne uviedla, že táto metóda si vyžaduje špecifické predkondicionovanie. — Bez tohto špecifického predkondicionovania by v rozpore s článkom 6 ods. 1 prvou vetou vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 725/2011 nebolo možné získať overiteľné, zopakovateľné a porovnateľné výsledky. — Uskutočnenie preskúmavacieho konania bez špecifického predkondicionovania by navyše v rozpore s článkom 6 ods. 1 druhou vetou vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 725/2011 neumožňovalo reálne a štatisticky významne preukázať výpovednú silu úspor CO2 vyplývajúcich z používania inovačných technológií. — Ďalej bez špecifického predkondicionovania chýba dostatočné prepojenie s „harmonizovaným skúšobným postupom“ nového európskeho jazdného cyklu (NEDC) a s „Worldwide harmonized Light vehicles Test Procedure“ (WLTP) upravenými v nariadení (ES) č. 692/2008 (5) a v nariadení (EÚ) 2017/1151 (6). V súlade so zmyslom a účelom skúšobného postupu, ako aj podľa odôvodnenia 9 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 725/2017 by sa príslušný skúšobný postup musel riadiť „harmonizovaným skúšobným postupom“, pretože – podľa priebehu konania pri uvedenom skúšobnom postupe – by aj z tohto dôvodu bolo potrebné špecifické predkondicionovanie.
—

čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom vyhovelo námietkam pre tovary a služby zaradené do tried 29, 30, 35 a 43 a odmietlo, že by existovala pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 pre všetok sporný tovar a služby,
C 191/29

Žaloba podaná 30. marca 2020 – Sam McKnight/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

(Vec T-176/20)

(2020/C 191/39)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Sam McKnight Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: V. von Bomhard and J. Fuhrmann, lawyers)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Spojené štáty)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COOL GIRL – prihláška č. 16 681 975

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 30. januára 2020 vo veci R 689/2019-4

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania, a v prípade, že vstúpi do konania ďalší účastník konania pred odvolacím senátom, aj jemu.

Uvádzaný žalobný dôvod
2.

Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že za predpokladu, že domnienka zákazu zverejnenia by sa uplatnila v tomto prípade (quod non), neexistencia akejkoľvek možnej ujmy v súvislosti so záujmami chránenými článkom 4 ods. 2 prvou a druhou zarážkou nariadenia 1049/2001, by vyvrátila uplatnenie tejto domnienky (prvá časť druhého žalobného dôvodu). Okrem toho, žalobkyňa tvrdí, že uplatnenie tejto domnienky by sa v každom prípade vyvrátilo, keďže existujú naliehavé dôvody všeobecného záujmu, ktoré odôvodňujú zverejnenie požadovaných dokumentov (druhá časť druhého žalobného dôvodu).
9.

Deviaty žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná porušila zásadu Únie, konkrétne zásadu proporcionality a článok 25 nariadenia REACH tým, že: po prvé žiadala o testy, ktoré nie sú potrebné a nie sú vhodné, pretože je ich technicky nemožné vykonať tak, ako to požaduje žalovaná, a teda, že keby boli vykonané, nepriniesli by žiadne relevantné informácie o látke, po druhé žiadala o nepotrebnú štúdiu na zistenie rozsahu dávok, a to aj vzhľadom na podstatné a veľkú stratu na životoch zvierat, čo je v rozpore s požiadavkami stanovenými v článku 25 nariadenia REACH, a po tretie zamietla možnosť, ktorá by nespôsobovala také veľké straty.
5.

Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že aj za predpokladu, že sporné opatrenia týkajúce sa kontrolovaných zahraničných spoločností predstavujú prima facie štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, napadnuté rozhodnutie dospelo k chybnému záveru, že nič nemôže odôvodniť zlučiteľnosť sporných opatrení s pravidlami Únie týkajúcimi sa štátnej pomoci. Napadnuté rozhodnutie je navyše iracionálne a nekonzistentné, keďže Komisia správne uznala, že kapitola 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená, na rozdiel od kapitoly 5 uvedenej časti 9A, pokiaľ jediným dôvodom uplatnenia sadzby pre kontrolované zahraničné spoločnosti je kritérium „kapitálu spojeného so Spojeným kráľovstvom“, z dôvodu, že toto kritérium môže byť v praxi nadmieru ťažko použiteľné, a súčasne bez akéhokoľvek vhodného odôvodnenia Komisia uviedla, že uvedená kapitola 9 nemôže byť nikdy odôvodnená v prípadoch, keď kritérium významných personálnych funkcií vyvolá uplatnenie sadzby dane pre kontrolované zahraničné spoločnosti podľa uvedenej kapitoly 5. V skutočnosti je kritérium významných personálnych funkcií v praxi nadmieru ťažko použiteľné, takže Komisia mala konštatovať, že kapitola 9 je odôvodnená takisto vzhľadom na toto kritérium a teda mala dospieť k záveru, že nejde o štátnu pomoc.
5.

Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že aj za predpokladu, že sporné opatrenia týkajúce sa ovládaných zahraničných spoločností predstavujú prima facie pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, napadnuté rozhodnutie dospelo k chybnému záveru, že nič nemôže odôvodniť zlučiteľnosť sporných opatrení s pravidlami Únie týkajúcimi sa štátnej pomoci. Napadnuté rozhodnutie je navyše iracionálne a nekonzistentné, keďže Komisia správne uznala, že kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená, v prípadoch, v ktorých jediným dôvodom uplatnenia dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa kontrafaktuálneho scenára kapitoly 5 v uvedenej časti 9A je kritérium „kapitálu prepojeného v Spojenom kráľovstve“, z dôvodu, že toto kritérium môže byť v praxi mimoriadne ťažko uplatniteľné, a súčasne bez akéhokoľvek vhodného odôvodnenia uviedla, že uvedená kapitola 9 nemôže byť odôvodnená v prípadoch, keď kritérium významných personálnych funkcií by spôsobovalo uplatnenie dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa uvedenej kapitoly 5. V skutočnosti kritérium významných personálnych funkcií je v praxi mimoriadne ťažko použiteľné, takže Komisia mala konštatovať, že kapitola 9 je odôvodnená takisto vzhľadom na toto kritérium a teda mala dospieť k záveru, že nejde o štátnu pomoc.
6.

Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že vymáhanie údajnej pomoci by bolo v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie. Žalobkyňa tvrdí, že keďže kritériu významných personálnych funkcii podľa článku 371 EB kapitoly 5 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] chýba právna istota, Spojené kráľovstvo malo mieru uváženia na to, aby reagovalo na túto neistotu a že žalovaná porušila svoju povinnosť vykonať úplnú analýzu všetkých relevantných faktorov. Uložením povinnosti vymáhania pomoci Komisia konala v rozpore s článkom 16 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (1), ktorý zakazuje vymáhanie pomoci, ak by to bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva Únie.
1.

Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku a článku 7 ods. 1 všeobecných vykonávacích ustanovení: — prevoditeľné roky započítateľné do dôchodku by sa mali vypočítať na základe skutočne prevedenej sumy po odpočítaním čiastky predstavujúcej zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu, — Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) pochybil, kedy prevoditeľné roky započítateľné do dôchodku vypočítal na základe sumy uvedenej vnútroštátnym úradom v predbežnom rozhodnutí, zatiaľ čo skutočne prevedená suma bola výsledkom kapitálového zhodnotenia medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu, prepočtu nárokov na dôchodok vykonaného národným orgánom a kapitálového zhodnotenia za obdobie pred podaním žiadosti o prevod.
C 399/74

Žaloba podaná 16. septembra 2019 – Ace of spades/EUIPO – Krupp a Borrmann (tvar fľaše Champagne rosé)

(Vec T-620/19)

(2019/C 399/92)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Gómez López, advokát)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Gerhard Ernst Krupp (Mníchov, Nemecko) a Elmar Borrmann (Reith, Rakúsko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovatelia spornej ochrannej známky: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom

Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie (tvar fľaše Champagne rosé) – prihláška č. 16 252 629

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. júna 2019 vo veci R 1/2019-5

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— potvrdil tento opravný prostriedok,

— zrušil napadnuté rozhodnutie a/alebo zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu nesprávneho uplatnenia článku 8 ods. 1 písm. b) EUTMR a článku 8 ods. 5 EUTMR a rozhodol, že medzi porovnávanými ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny,

— zaviazal žalovaného (a vedľajšieho účastníka, ak vstúpi do konania) na náhradu trov konania.

Uvádzané žalobné dôvody

— porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,
1.

Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná pochybila pri definovaní nových relevantných trhoch výrobkov so za horúca galvanizovanou oceľou pre automobilové aplikácie (Auto HDG) a pri určitých typoch obaľovacej ocele, a to viedlo k nesprávnej analýze trhovej sily po zlúčení, najmä v rozsahu v akom rozhodnutie neberie do úvahy dôležité aspekty substitúcie pri ponuke a dopyte. Žalobca preto tvrdí, že žalovaná nesprávne nezahrnula elektricky galvanizovanú oceľ do svojej definície trhu a vynechala zameniteľnosť galvanizovaných priemyselných a automobilových produktov.
Žaloba podaná 9. augusta 2019 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Fontana Food (GRILLOUMI)

(Vec T-555/19)

(2019/C 328/77)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cyprus) (v zastúpení: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister a V. Marsland, solicitor)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fontana Food AB (Tyresö, Švédsko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GRILLOUMI — prihláška č. 15 963 291

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. mája 2019 vo veci R 1355/2018-4

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

Uvádzané žalobné dôvody

— porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,