Vec C-141/08 P

Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd

proti

Rade Európskej únie

„Odvolanie — Obchodná politika — Dumping — Dovoz žehliacich dosiek s pôvodom v Číne — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 2 ods. 7 písm. c) a článok 20 ods. 4 a 5 — Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve — Právo na obranu — Antidumpingové prešetrovanie — Lehoty priznané podnikom na predloženie pripomienok“

Návrhy prednesené 14. mája 2009 — generálna advokátka E. Sharpston I ‐ 9151

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. októbra 2009 I ‐ 9177

Abstrakt rozsudku

Spoločná obchodná politika – Obrana proti dumpingovým praktikám – Antidumpingové konanie – Právo na obranu – Rozhodnutie Komisie zamietajúce štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, ktoré bolo prijaté po lehote stanovenej článkom 20 ods. 5 základného nariadenia o antidumpingu č. 384/96 – Možnosť zrušiť uvedené rozhodnutie iba preukázaním možnosti, že by rozhodnutie bolo iné, ak by nebolo prišlo k procesnej nezrovnalosti

Na to, aby Komisia dodržala článok 20 ods. 4 a 5 základného nariadenia o antidumpingu, má v prípade, že má v úmysle zvýšiť antidumpingové clo v porovnaní s výškou cla, ktorú navrhovala v prvom konečnom oznámení, povinnosť informovať o tom dotknuté podniky tak, že im poskytne nové konečné oznámenie a počká ma uplynutie lehoty stanovenej v odseku 5 tohto ustanovenia, aby poskytla svoj návrh konečných opatrení Rade a tak dala týmto podnikom príležitosť predložiť svoje pripomienky. Tento výklad vyplýva nielen zo systematického kontextu, do ktorého patrí toto ustanovenie, ale jeho významom je tiež zabezpečiť, aby sa prípadné pripomienky dotknutých strán skutočne a bez prejudikovania vzali do úvahy. Samotná okolnosť, že Rada už rozhodovala o návrhu konečných opatrení, je totiž sama osebe spôsobilá ovplyvniť dôsledky, ktoré by mohli byť vyvodené z týchto pripomienok. Prípadné ťažkosti inštitúcií súvisiace s dodržaním lehôt stanovených základným nariadením nakoniec nemôžu mať za následok, že budú porušené lehoty stanovené základným nariadením o antidumpingu č. 384/96 na ochranu práva na obranu dotknutých podnikov. Naopak, je úlohou týchto inštitúcií a najmä Komisie prihliadať na ťažkosti spojené s lehotami uloženými týmto nariadením pri dodržaní práva na obranu dotknutých podnikov. Nedodržanie lehoty desiatich dní upravenej v článku 20 ods. 5 základného nariadenia o antidumpingu č. 384/96 môže viesť k zrušeniu napadnutého nariadenia len vtedy, ak existuje možnosť, že správne konanie mohlo na základe tejto nesprávnosti viesť k inému výsledku, čo by konkrétne zasiahlo právo žalobcu na obranu. (pozri body 74, 76, 78, 79, 81)

Dodržiavanie práva na obhajobu v každom konaní vedenom proti osobe, ktoré môže viesť k aktu nepriaznivo zasahujúcemu do jej právneho postavenia, je základnou zásadou práva Spoločenstva, ktorú treba zabezpečiť, a to aj pri úplnom nedostatku procesnoprávnej úpravy. Táto zásada vyžaduje, aby osoby, ktorým sú určené rozhodnutia, ktoré významným spôsobom ovplyvňujú ich záujmy, mohli užitočne vyjadriť svoje stanovisko. Rešpektovanie uvedenej zásady má zásadnú dôležitosť v antidumpingových konaniach. Na to, aby bolo zrušené rozhodnutie Komisie zamietajúce štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, ktoré bolo prijaté po lehote stanovenej článkom 20 ods. 5 základného nariadenia o antidumpingu č. 384/96, nemá dotknutý podnik povinnosť preukázať, že toto rozhodnutie by malo odlišný obsah, ale iba to, že takáto hypotéza nie je úplne vylúčená, keďže by mohol lepšie zabezpečiť svoju obranu v prípade neexistencie procesnej nezrovnalosti. (pozri body 83 — 85, 89, 91, 93, 94)