ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)

z 3. marca 2009

Vec F‑63/07

Maria Patsarika

proti

Európskemu stredisku pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop)

„Verejná služba – Zmluvní zamestnanci – Preradenie – Právo na obranu – Prepustenie na konci skúšobnej doby – Rozsudok pre zmeškanie “

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou pani Patsarika navrhuje najmä zrušenie rozhodnutia riaditeľky Cedefop z 20. septembra 2006, ktoré ukončilo na konci skúšobnej doby jej zmluvu zmluvného zamestnanca na dobu určitú uzavretú 27. septembra 2005 na obdobie dvoch rokov s účinnosťou od 1. októbra 2005

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. Žalobkyňa znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania. Cedefop znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť štvrtinu trov konania žalobkyne.

Abstrakt

1. Úradníci – Žaloba – Lehoty – Začiatok plynutia lehoty – Oznámenie

(Služobný poriadok úradníkov, článok 91 ods. 3)

2. Úradníci – Zmluvní zamestnanci – Prijímanie do zamestnania – Skúšobná doba – Účel

(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 84)

3. Úradníci – Zmluvní zamestnanci – Prijímanie do zamestnania – Skúšobná doba – Možnosť predĺžiť skúšobnú dobu

(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 84)

4. Úradníci – Zmluvní zamestnanci – Prijímanie do zamestnania – Skúšobná doba – Rozhodnutie o prepustení na konci skúšobnej doby – Kritériá posúdenia

(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 84)

5. Úradníci – Zmluvní zamestnanci – Prijímanie do zamestnania – Skúšobná doba – Posúdenie výsledkov

(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 84)

6. Úradníci – Zmluvní zamestnanci – Rozhodnutie, ktoré má vplyv na administratívne postavenie zmluvného zamestnanca

(Služobný poriadok úradníkov, článok 26; podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 11 prvý odsek)

1. Oznámenie rozhodnutia zamietajúceho sťažnosť v jazyku, ktorý nie je materinským jazykom úradníka, ani jazykom, v ktorom bola formulovaná sťažnosť, je riadne, pod podmienkou, že sa dotknutá osoba mohla s ním oboznámiť potrebným spôsobom. Naproti tomu, ak sa príjemca tohto rozhodnutia domnieva, že nie je schopný tomuto rozhodnutiu porozumieť, prináleží mu požiadať inštitúciu, aby mu so všetkou požadovanou starostlivosťou poskytla preklad buď do jazyka sťažnosti alebo do jeho materinského jazyka. Pokiaľ je takáto žiadosť podaná bezodkladne, začína lehota na podanie žaloby plynúť až odo dňa, ku ktorému je takýto preklad oznámený dotknutému úradníkovi, ibaže by inštitúcia mohla bez akýchkoľvek pochybností v tomto ohľade preukázať, že dotknutý úradník sa mohol užitočne oboznámiť s výrokom aj s odôvodnením rozhodnutia o zamietnutí jeho sťažnosti v pôvodnom jazyku oznámenia.

(pozri bod 31)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 23. marca 2000, Rudolph/Komisia, T‑197/98, Zb. VS s. I‑A‑55, II‑241, body 43 až 45; 7. februára 2001, Bonaiti Brighina/Komisia, T‑118/99, Zb. VS s. I‑A‑25, II‑97, body 16 až 19

2. Hoci sa skúšobná doba nemôže považovať za rovnocennú s dobou vzdelávania, predsa úradník alebo úradník v skúšobnej dobe musí byť spôsobilý počas tohto obdobia preukázať svoje schopnosti. Táto podmienka zodpovedá požiadavkám riadnej správy vecí verejných a rovnosti zaobchádzania, ako aj povinnosti starostlivosti, ktorá vyjadruje rovnováhu medzi vzájomnými právami a povinnosťami stanovenými služobným poriadkom vo vzťahoch medzi verejným orgánom a zamestnancami verejnej služby. V praxi to znamená, že dotknutá osoba v skúšobnej dobe má nárok nielen na primerané materiálne pracovné podmienky, ale aj na vhodné pokyny a rady so zreteľom na povahu vykonávaných úloh, aby sa mohla prispôsobiť špecifickým požiadavkám pracovného miesta, ktoré zastáva.

(pozri bod 39)

Odkaz:

Súdny dvor: 12. decembra 1956, Mirossevich/Vysoký úrad, 10/55, Zb. s. 365, 387 a nasl.; 15. mája 1985, Patrinos/HSV, 3/84, Zb. s. 1421, body 20 a 21

Súd prvého stupňa: 1. apríla 1992, Kupka‑Floridi/HSV, T‑26/91, Zb. s. II‑1615, bod 44; 30. novembra 1994, Correia/Komisia, T‑568/93, Zb. VS s. I‑A‑271, II‑857, bod 34; 5. marca 1997, Rozand‑Lambiotte/Komisia, T‑96/95, Zb. VS s. I‑A‑35, II‑97, bod 95; 27. júna 2002, Tralli/ECB, T‑373/00, T‑27/01, T‑56/01 a T‑69/01, Zb. VS s. I‑A‑97, II‑453, bod 69

Súd pre verejnú službu: 18. októbra 2007, Krčová/Súdny dvor, F‑112/06, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, bod 48

3. Zo znenia článku 84 odsekov 3 a 4 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov vyplýva, že tento článok možnosť orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy predĺžiť skúšobnú dobu, a prípadne preradiť dotknutého zamestnanca do iného oddelenia, nijakým spôsobom nepodriaďuje podmienke, aby tento zamestnanec preukázal zjavnú neschopnosť vykonávať svoje úlohy. Takáto požiadavka sa uplatňuje iba v prípade, ak sa uvedený orgán rozhodne prepustiť zamestnanca pred uplynutím skúšobnej doby. Okrem toho, hoci článok 84 ods. 3 týchto podmienok výslovne stanovuje možnosť administratívy v prípade, ak sa skúšobná lehota predĺži, preradiť zamestnanca do iného oddelenia, vždy je však potrebné, aby dotknutá osoba mala možnosť preukázať svoje schopnosti a priebeh skúšobnej doby nebol narušený, čo predpokladá, že sa tiež dodrží rovnocennosť pracovných miest.

(pozri body 44 a 45)

4. Rozhodnutie o nevymenovaní sa svojou povahou odlišuje od „prepustenia“ osoby v užšom slova zmysle, ktorá bola vymenovaná za úradníka v stálej službe. Zatiaľ čo v prípade prepustenia úradníka v stálej službe sa vyžaduje dôkladné preskúmanie dôvodov odôvodňujúcich ukončenie existujúceho služobného pomeru, v prípade rozhodnutí o vymenovaní úradníkov v skúšobnej dobe sa musí vykonať celkové preskúmanie, ktoré sa musí týkať existencie alebo neexistencie všetkých pozitívnych skutočností, ktoré sa prejavili v priebehu skúšobnej doby, a musí z neho vyplynúť, že vymenovanie úradníka v skúšobnej dobe je v záujme služby. To isté platí aj pokiaľ ide o skúšobné doby zmluvných zamestnancov.

(pozri body 62 a 89)

Odkaz:

Súdny dvor: 17. novembra 1983, Tréfois/Súdny dvor, 290/82, Zb. s. 3751, body 24 a 25; Patrinos/HSV, už citovaný, bod 13

Súd prvého stupňa: Rozand‑Lambiotte/Komisia, už citovaný, bod 113

5. Administratíva disponuje širokou mierou voľnej úvahy, pokiaľ ide o posúdenie schopností a výkonu zamestnanca v skúšobnej dobe podľa záujmu služby. Súdu pre verejnú službu teda neprináleží, aby nahrádzal posúdenie administratívy svojím posúdením, pokiaľ ide o výsledok skúšobnej doby a schopností uchádzača o vymenovanie do verejnej služby Spoločenstva s konečnou platnosťou, keďže sa jeho preskúmanie obmedzuje na overenie, či nedošlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu alebo zneužitiu právomocí.

(pozri bod 63)

Odkaz:

Súdny dvor: 25. marca 1982, Munk/Komisia, 98/81, Zb. s. 1155, bod 16; Tréfois/Súdny dvor, už citovaný, bod 29; 5. apríla 1984, Alvarez/Parlament, 347/82, Zb. s. 1847, bod 16; Patrinos/HSV, už citovaný, bod 25

Súd pre verejnú službu: Kupka‑Floridi/HSV, už citovaný, bod 52; Rozand‑Lambiotte/Komisia, už citovaný, bod 112; Tralli/ECB, už citovaný, bod 76

6. Cieľom článku 26 služobného poriadku, ktorý sa na zmluvných zamestnancov uplatňuje na základe článku 11 prvého odseku podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, podľa ktorého osobný spis úradníka musí obsahovať všetky dokumenty týkajúce sa jeho administratívneho postavenia, a všetky správy týkajúce sa jeho spôsobilosti, výkonnosti a správania, ako aj všetky vyjadrenia úradníka k týmto dokumentom, je zabezpečiť právo úradníka na obranu a zabrániť tomu, aby rozhodnutia prijaté menovacím orgánom, ktoré majú vplyv na jeho administratívne postavenie a jeho služobný postup, boli založené na okolnostiach týkajúcich sa jeho správania, ktoré nie sú uvedené v jeho osobnom spise. Rozhodnutie zložené na takýchto okolnostiach je preto v rozpore so zárukami služobného poriadku a musí byť zrušené z dôvodu, že bolo prijaté v nadväznosti na protiprávne konanie.

(pozri bod 84)

Odkaz:

Súdny dvor: 3. februára 1971, Rittweger/Komisia, 21/70, Zb. s. 7, body 29 až 41

Súd prvého stupňa: 30. novembra 1993, Perakis/Parlament, T‑78/92, Zb. s. II‑1299, bod 27; 9. februára 1994, Lacruz Bassols/Súdny dvor, T‑109/92, Zb. VS s. I‑A‑31, II‑105, bod 68; 6. februára 2003, Pyres/Komisia, T‑7/01, Zb. VS s. I‑A‑37, II‑239, bod 70