ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
53.

To by bol predovšetkým prípad povinnosti spracovateľov peňazí používať zariadenia na spracovávanie bankoviek so štandardnými nastaveniami od výrobcu v súlade s článkom 3 ods. 5 rozhodnutia ECB/2010/14. Ako už bolo uvedené, cieľom tejto povinnosti je zabrániť situácii, pri ktorej by spracovatelia peňazí zasiahli do štandardných nastavení od výrobcov týchto zariadení, aby sa tak zabránilo nezrovnalostiam medzi výsledkami kontrol pravosti a upotrebiteľnosti eurobankoviek v rámci eurozóny. Je jasné, že pokiaľ by spracovatelia peňazí mali overovať svoje zariadenia podľa požiadaviek uložených v rámci minimálnych štandardov ECB, neboli by schopní splniť povinnosť, v rámci ktorej sa od nich požaduje, aby nemenili štandardné nastavenia nastavené výrobcom pred ich doručením alebo pri inštalácii. V dôsledku toho by výklad v prospech uloženia minimálnych štandardov spracovateľom peňazí viedol k protirečeniu v rámci rozhodnutia ECB/2010/14, ktoré by nielen narušilo jeho vnútornú normatívnu súdržnosť, ale negatívne by ovplyvnilo aj voľbu politiky, ktorú vykonala ECB pri prijatí rozhodnutia ECB/2012/19.
3

Odôvodnenia 1 až 5, 8, 9 a 13 rámcového rozhodnutia 2008/675 uvádzajú: „(1) Európska únia si dala za cieľ udržiavať a rozvíjať priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Jeho splnenie si vyžaduje, aby sa informácie o odsúdeniach vyhlásených v členských štátoch mohli zohľadňovať aj mimo odsudzujúceho členského štátu, aby sa predišlo spáchaniu nových trestných činov a zároveň aby sa tieto odsúdenia mohli zohľadniť v priebehu nového trestného konania. (2) Rada [Európskej únie] 29. novembra 2000 v súlade so závermi zo zasadnutia Európskej rady v Tampere prijala program opatrení na vykonávanie zásady vzájomného uznávania rozhodnutí v trestných veciach, ktorý vyžaduje, ‚aby sa prijal jeden alebo niekoľko nástrojov, ktoré ustanovia zásadu, že súd v jednom členskom štáte musí mať možnosť zohľadniť právoplatné trestné rozsudky vyhlásené súdmi v iných členských štátoch, aby mohol posúdiť trestnú minulosť páchateľa, zohľadniť recidívu a určiť druh uplatniteľného trestu a spôsob jeho vykonania‘. (3) Účelom tohto rámcového rozhodnutia je ustanoviť pre členské štáty minimálnu povinnosť zohľadňovať odsúdenia vyhlásené v iných členských štátoch. … (4) Kým niektoré členské štáty priznávajú účinky odsúdeniam vyhláseným v iných členských štátoch, iné zohľadňujú len odsúdenia vyhlásené ich vlastnými súdmi. (5) Mala by sa potvrdiť zásada, že členské štáty by mali odsúdeniu vyhlásenému v inom členskom štáte priznať rovnaké účinky, aké priznávajú odsúdeniu vyhlásenému ich vlastnými súdmi v súlade s vnútroštátnym právom, bez ohľadu na to, či ich vnútroštátne právo tieto účinky považuje za skutkovú otázku alebo za otázku procesného alebo hmotného práva. Cieľom tohto rámcového rozhodnutia však nie je zosúladiť účinky, ktoré rôzne vnútroštátne právne predpisy priznávajú predchádzajúcim odsúdeniam, a povinnosť zohľadňovať predchádzajúce odsúdenia vyhlásené v iných členských štátoch existuje iba v takom rozsahu, v akom sa podľa vnútroštátneho práva zohľadňujú predchádzajúce vnútroštátne odsúdenia. … (8) Ak sú počas trestného konania v členskom štáte dostupné informácie o predchádzajúcom odsúdení v inom členskom štáte, malo by sa čo najviac predchádzať tomu, aby sa s dotknutou osobou zaobchádzalo menej priaznivo, ako keby bolo predchádzajúce odsúdenie vnútroštátnym odsúdením. (9) Článok 3 ods. 5 by sa mal vykladať okrem iného v súlade s odôvodnením 8 takým spôsobom, podľa ktorého v prípade, že sa vnútroštátny súd v novom trestnom konaní pri zohľadnení predchádzajúceho odsúdenia v inom členskom štáte domnieva, že uloženie určitého stupňa trestu v rámci vnútroštátneho práva by bolo vzhľadom na okolnosti pre páchateľa neprimerane tvrdé, a v prípade, že účel trestu možno dosiahnuť nižšou sadzbou, môže vnútroštátny súd zodpovedajúcim spôsobom znížiť úroveň trestu, pokiaľ by takéto rozhodnutie bolo možné v čisto vnútroštátnych prípadoch. … (13) Toto rámcové rozhodnutie rešpektuje rôzne vnútroštátne riešenia a postupy, ktoré sú potrebné na zohľadnenie predchádzajúceho odsúdenia vyhláseného v inom členskom štáte. …“
Pokiaľ ide o žiadosť o prístup ku všetkým dokumentom správneho spisu týkajúceho sa konania o nesplnení povinnosti podľa článku 226 ES v štádiu pred podaním žaloby, v prvom rade sa podľa článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 1367/2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva, konanie o nesplnení povinnosti považuje za druh konania, ktorý sám osebe vykazuje vlastnosti odporujúce tomu, aby bola v tejto oblasti priznaná úplná transparentnosť, a ktorý v dôsledku toho zastáva osobitné miesto v režime týkajúcom sa prístupu k dokumentom. Právo Únie, konkrétne článok 226 ES, totiž nestanovuje ani právo jednotlivcov nahliadať do spisu, hoci konanie bolo začaté na základe sťažnosti jedného z nich. Okrem toho sťažovateľ v rámci konania o nesplnení povinnosti nemá právo vyžadovať od Komisie, aby zaujala stanovisko v určitom zmysle, alebo napadnúť odmietnutie Komisie začať konanie o nesplnení povinnosti proti členskému štátu.

Navyše účelom konania pred podaním žaloby je dať členskému štátu príležitosť, aby jednak splnil svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z práva Únie, a jednak aby sa mohol účinne brániť proti výhradám vzneseným Komisiou. Zverejnenie dokumentov týkajúcich sa konania o nesplnení povinnosti v štádiu pred podaním žaloby v tomto konaní by okrem toho mohlo zmeniť povahu a priebeh takého konania, keďže za týchto okolností by mohlo byť ešte ťažšie začať rokovania a dosiahnuť dohodu medzi Komisiou a dotknutým členským štátom, ktorou by sa ukončilo vytýkané nesplnenie povinnosti, s cieľom umožniť dodržiavanie práva Únie a zabrániť podaniu návrhu na súdne preskúmanie.

Napokon dokumenty týkajúce sa štádia pred podaním žaloby v konaní o nesplnení povinnosti predstavujú na účely uplatnenia vyššie uvedenej všeobecnej domnienky osobitnú kategóriu dokumentov.

V dôsledku toho možno predpokladať, že by zverejnenie takých dokumentov mohlo zmeniť povahu konania o nesplnení povinnosti alebo jeho priebeh, a preto by toto zverejnenie v zásade ohrozilo ochranu účelu vyšetrovania v zmysle článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Táto všeobecná domnienka však nevylučuje možnosť preukázať, že na daný dokument, ktorého zverejnenie sa požaduje, sa táto výnimka nevzťahuje alebo že existuje prevažujúci verejný záujem odôvodňujúci zverejnenie tohto dokumentu podľa článku 4 ods. 2 in fine nariadenia č. 1049/2001.

(pozri body 55, 59, 60, 62 – 66)
3)

Konanie o návrhoch, ktoré podali Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ako aj Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG na vstup do konania ako vedľajší účastníci, sa zastavuje.
SK Úradný vestník Európskej únie C 135/40

Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. marca 2014 – Aluminios Cortizo a Cortizo Cartera/Komisia

(Vec T-1/14 R)

((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá španielskymi orgánmi v prospech zoskupení hospodárskych záujmov (ZHZ) a ich investorov - Daňový režim uplatniteľný na určité dohody o finančnom lízingu pri nadobudnutí lodí (španielsky systém daňového lízingu) - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“))

2014/C 135/51

Jazyk konania: španielčina

Účastníci konania

Žalobkyne: Aluminios Cortizo, SA (Padrón, Španielsko) a Cortizo Cartera, SL (Padrón) (v zastúpení: A. Beiras Cal, advokát)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na odklad výkonu najmä rozhodnutia Komisie C (2013) 4426 final zo 17. júla 2013 týkajúceho sa štátnej pomoci SA. 21233 C/2011 (ex NN/2011, ex CP 137/2006) – Daňový režim uplatniteľný na určité dohody o finančnom lízingu

Výrok

1. Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.
13

Podľa ustálenej judikatúry cieľom žaloby podanej na Súd prvého stupňa je kontrola zákonnosti rozhodnutí odvolacích senátov v zmysle článku 63 nariadenia č. 40/94. Avšak skutočnosti, ktoré sa uvádzajú pred Súdom prvého stupňa bez toho, aby sa predtým uplatňovali pred inštanciami ÚHVT, môžu ovplyvniť zákonnosť takéhoto rozhodnutia iba vtedy, ak ich mal ÚHVT vziať do úvahy ex offo. V tejto súvislosti vyplýva z článku 74 ods. 1 infine, že v konaniach týkajúcich sa relatívnych dôvodov zamietnutia zápisu sa úrad pri svojom skúmaní obmedzí na fakty, dôkazy a argumenty predložené stranami a na požadovaný žalobný nárok, a že ÚHVT nemusí ex offo brať do úvahy fakty, ktoré neboli predložené zúčastnenými stranami. Takéto fakty teda nemôžu spochybniť zákonnosť rozhodnutí odvolacieho senátu.
C 364/47

Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 2. augusta 2016 – Urena de Poznanski/Komisia

(Vec F-102/13) (1)

((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých v iných dôchodkových systémoch do systému dôchodkového zabezpečenia Únie - Rozhodnutie o uznaní odpracovaných rokov, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku - Článok 81 rokovacieho poriadku - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná))

(2016/C 364/59)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Soldimar Urena de Poznanski (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Ehrbar a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, a napokon G. Gattinara, splnomocnený zástupca)

Predmet veci

Návrh na zrušenie rozhodnutia o vykonaní výpočtu rokov započítaných do práv na dôchodok získaných pred nástupom do služby na základe nových VVU a týkajúceho sa prevodu práv žalobkyne na dôchodok do dôchodkového systému Únie, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

Výrok

1. Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná.

2. Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014, s. 40.
SK Úradný vestník Európskej únie C 279/51

Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 16. júla 2015 – EJ/Komisia

(Vec F-112/14) (1)

((„Verejná služba - Úradníci - Reforma služobného poriadku - Nariadenie č. 1023/2013 - Typy pracovných miest - Prechodné opatrenia pri zaradení do typov pracovných miest - Článok 30 ods. 2 prílohy XIII služobného poriadku - Administrátori právnici platovej triedy AD 13 právneho servisu Komisie - Situácia ‚právnych poradcov‘ a ‚členov právneho servisu‘ - Možnosti prístupu do platovej triedy AD 13 počas platnosti služobného poriadku z roku 2004 - Povýšenie na základe článku 45 služobného poriadku - Vymenovanie podľa článku 29 ods. 1 služobného poriadku - Zaradenie do typov pracovných mies ‚poradca alebo na rovnocennú pozíciu‘ a ‚administrátor v prechodnom období‘ - Akt spôsobujúci ujmu - Pojem ‚významná zodpovednosť‘ - Pojem ‚osobitná zodpovednosť‘ - Rovnosť zaobchádzania - Oprávnenosť na povýšenie do platovej triedy AD14 - Legitímna dôvera - Zásada právnej istoty“))

(2015/C 279/64)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: EJ (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, C. Ehrbar a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a M. Veiga, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na zrušenie rozhodnutí menovacieho úradu o zaradení žalobcov podľa nových pravidiel o služobnom postupe a povyšovaní uplatniteľných po reforme služobného poriadku úradníkov od 1. januára 2014 na typ pracovného miesta „hlavný administrátor v prechodnom období“ v dôsledku čoho bol žalobcom podľa ich názoru odňatý nárok na povýšenie do platovej triedy AD14 a návrh na určenie nezákonnosti článku 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku

Výrok rozsudku

1. Individuálne rozhodnutia, ktoré vydal menovací úrad Európskej komisie, ako boli formulované v poznámke pripojenej k elektronickým osobným spisom žalobcov po 1. januári 2014, o zaradení EJ a ostatných žalobcov, ktorých mená v anonymnej forme sú uvádzané v prílohe na pracovné miesto v rámci Európskej komisie „hlavný administrátor v prechodnom období“, ktoré je rovnocenné s pracovným miestom „administrátor v prechodnom období“ sa zrušujú.

2. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli EJ a ostatným žalobcom, ktorých mená sú v anonymnej forme uvedené v prílohe.

3. Rada Európskej Únie znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015, s. 47.
SK Úradný vestník Európskej únie C 24/73

Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 29. septembra 2009 — Aparicio, Simon a i./Komisia

(Spojené veci F-20/08, F-34/08 a F-75/08) (1)

(Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Prijímanie do zamestnania - Výberové konanie CAST 27/Relex - Nezapísanie do databázy - Neutrálne otázky - Test verbálneho a numerického uvažovania - Rovnosť zaobchádzania)

2010/C 24/135

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobcovia: Jorge Aparicio (Antiguo Cuscatlan, Salvador) a iní (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti) (vec F-20/08)

a

Anne Simon, (Nouackhott, Mauritánia) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti) (vec F-34/08)

a

Jorge Aparicio, (Antiguo Cuscatlan, Salvador) a iní (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti) (vec F-75/08)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Zrušenie rozhodnutia EPSO o nezapísaní žalobcov do zoznamu úspešných uchádzačov a do databázy CAST 27/Relex určenej pre postup pri prijímaní do zamestnania

Výrok rozsudku

1. Žaloby F-20/08, F-34/08 a F-75/08 sa zamietajú.

2. Pán Aparicio a ostatní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe pod číslami 1 až 18, sú povinní nahradiť trovy konania vo veci F-20/08 a devätnásť štyridsať šestín trov konania vo veci F-75/08. Pani Simon je povinná nahradiť trovy konania vo veci F-34/08 a jednu štyridsať šestinu trov konania vo veci F-75/08. Žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe pod číslami 19 až 40 a číslami 42 až 46, sú povinní nahradiť dvadsaťšesť štyridsať šestín trov konania vo veci F-75/08.

(1) F-20/08: Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008, s. 52.

F-34/08: Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008, s. 36.

F-75/08: Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008, s. 56.
SK Úradný vestník Európskej únie C 328/60

Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. septembra 2010 — de Luca/Komisia

(Vec F-20/06) (1)

(Verejná služba - Úradníci - Vymenovanie - Úradníci postupujúci do vyššej funkčnej skupiny na základe verejného výberového konania - Kandidát zaradený do zoznamu úspešných uchádzačov pred nadobudnutím účinnosti nového služobného poriadku - Prechodné pravidlá týkajúce sa zaradenia do platovej triedy pri prijatí do služobného pomeru - Zaradenie do platovej triedy na základe nových pravidiel, ktoré sú menej výhodné - Článok 5 ods. 2 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)

2010/C 328/96

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Patricia de Luca (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a M. Simm, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Zrušenie rozhodnutia Komisie z 23. februára 2005 vymenovať žalobkyňu, úradníčku zaradenú do platovej triedy A*10 a úspešnú uchádzačku vo výberovom konaní pre platové triedy A5/A4, na miesto riadiacej administratívnej pracovníčky na generálnom riaditeľstve „Spravodlivosť, sloboda a bezpečnosť“ v rozsahu, v akom sa mení jej zaradenie z platovej triedy A*10 do platovej triedy A*9

Výrok rozsudku

1. Žaloba sa zamieta.

2. Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006, s. 31.
SK Úradný vestník Európskej únie C 346/59

Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 28. októbra 2010 — Kay/Komisia

(Vec F-113/05) (1)

(Verejná služba - Úradníci - Vymenovanie - Úradníci postupujúci do vyššej funkčnej skupiny na základe výberového konania - Kandidáti zapísaní do zoznamu kandidátov vhodných na prijatie pred nadobudnutím platnosti nového služobného poriadku - Prechodné pravidlá pre zaradenie do platovej triedy pri prijímaní do zamestnania - Zaraďovanie do tried podľa nových menej priaznivých pravidiel - Článok 2, článok 5 ods. 2 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)

2010/C 346/118

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Roderick Neil Kay (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne T. Bontinck a J. Feld, avocats, neskôr T. Bontinck a S. Woog, avocats)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európske únie, (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a I. Šulce, splnomocnené zástupkyne)

Predmet veci

Zrušenie rozhodnutia Komisie o preradení žalobcu zapísaného na rezervný zoznam po externom výberovom konaní do inej platovej triedy, skôr než nadobudol platnosť nový služobný poriadok, na základe menej priaznivých pravidiel

Výrok rozsudku

1. Žaloba Rodericka Neil Kaya sa zamieta.

2. Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006, s. 36 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-421/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).
—

subsidiárne, zaviazať EIB na to, aby ZZ s okamžitou platnosťou spätne započítala mesiace zakladajúce nárok na dôchodok zodpovedajúce sume 55 641,17 eura, vrátane úrokov v uplatniteľnej sadzbe, vypočítaných spätne, ako by tomu bolo v prípade, ak by sa pôvodný prevod uskutočnil v celkovej výške jej dôchodkových práv existujúcich v Istituto Nazionale della Previdenza Sociale. V tomto prípade uvádza, že výpočet sa musí uskutočniť podľa článku 71.1.1. Pravidiel systému dôchodkového zabezpečenia zamestnancov EIB,
—

zrušiť rozhodnutie z 18. septembra 2013 o započítaní rokov do práv na dôchodok získaných žalobcom pred jeho nástupom do služby v rámci prevodu týchto práv do dôchodkového režimu inštitúcií Európskej únie podľa všeobecných vykonávacích ustanovení týkajúcich sa článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov z 3. marca 2011,
—

zaviazať Komisiu, aby žalobcovi zaplatila tieto sumy: 1) 504,67 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. mája 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 2) 504,72 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. júna 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 3) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. júla 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 4) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. augusta 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 5) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. septembra 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 6) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. októbra 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy,
—

zaviazať žalovaného na zaplatenie žalobcovi rozdielu medzi výškou odmeny, ktorú by si žalobca mohol nárokovať, ak by naďalej pracoval v službách tejto inštitúcie, a akoukoľvek výškou mzdy, odmeny, podpory v nezamestnanosti alebo akýchkoľvek iných náhradných príspevkov, ktoré mu boli od 1. júna 2012 vyplácané namiesto odmeny, ktorú by dostával ako dočasný zamestnanec,
—

zaviazať Komisiu na náhradu ujmy, ktorá mu bola spôsobená stratou zamestnania od 15. januára do 30. júna 2012 vo výške rozdielu medzi sumou čistej odmeny, ktorú by na OIL dostal a výškou podpory v nezamestnanosti, ktorá mu bola poskytnutá, predbežne stanovenej na 11 309 eur, a na odvedenie príspevkov do dôchodkového systému Spoločenstva, ktoré by z tejto odmeny boli odvedené,
—

zaviazať AESA zaplatiť dennú sumu stanovenú ex aequo et bono vo výške 500,00 eur na deň za obdobie od 31. mája 2010 do dňa oznámenia rozhodnutia prijatého na nápravu celkovej škody vyplývajúcej z obťažovania jej zamestnancami, navýšenú o zákonné úroky odo dňa jej splatnosti,
—

uložiť ÚHVT povinnosť, aby jej nahradil majetkovú ujmu vo výške rozdielu medzi: — na jednej strane, jej skutočným príjmom podľa jej formálneho zaradenia ako zmluvného zamestnanca na základe článku 3a Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (ďalej len „PZOZ“) od 1. novembra 2005 do 31. októbra 2008 a dávok v nezamestnanosti, ktoré jej boli vyplatené od 1. novembra 2008 do dnešného dňa, a — na druhej strane, jej príjmom, na ktorý má nárok ako dočasný zamestnanec na základe článku 2 písm. a) PZOZ od 1. novembra 2005 do 31. októbra 2008, ako aj dávok v nezamestnanosti, na ktoré jej vznikol nárok od 1. novembra 2008 do dnešného dňa, vypočítaných na základe jej prislúchajúcej mzdy za október 2008 na základe článku 2 písm. a) PZOZ – — ako aj nahradiť tým vzniknuté straty na dôchodkových dávkach a iných odmenách, mzdách a zvýhodneniach pri zohľadnení primeraného povýšenia zohľadňujúceho jej pracovné výsledky k 1. aprílu 2008, — ako aj — pokiaľ je to nevyhnutné na účely poskytnutia požadovanej náhrady škody — zrušiť rozhodnutia ÚHVT zo 6. mája 2009 a 4. decembra 2009;
—

menovať žalobkyňu od 1. marca 2008, ako aj priznať jej nárok na odškodnenie zodpovedajúci rozdielu medzi platom, ktorý by dostala, pokiaľ by bola menovaná od 1. marca 2008, a príjmami, ktoré v skutočnosti dostávala od toho dátumu až do dňa vydania rozsudku, alebo subsidiárne, uviesť žalobkyňu do jej funkcie úradníka v skúšobnej dobe či už do služby, v ktorej bola pred jej prepustením, alebo do inej služby inštitúcie, aby tam mohla absolvovať novú skúšobnú dobu,
—

zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu nepovýšiť žalobkyňu do platovej triedy AST 7 pre povyšovanie v roku 2008 a v nevyhnutnom rozsahu rozhodnutia o povýšení do tejto triedy úradníkov, ktorí si to zaslúžili menej,
—

z tohto dôvodu jednak okamžite opäť prijať žalobcu do jeho funkcie, na jeho pracovné miesto a do jeho platovej triedy v čase vydania rozhodnutia z 15. apríla 2008, s retroaktívnym účinkom, a jednak zaplatiť mu mzdu od 15. júla 2008 až do jeho skutočného opätovného prijatia, zvýšenú o úroky z omeškania vo výške 7 % ročne,