Okrem toho záujem žalobkyne na konaní nezanikol ani prijatím nariadenia 2017/855, ktorým sa povoľuje používanie dotknutej účinnej látky za určitých podmienok, ani podaním žaloby spochybňujúcej legalitu tohto nariadenia na súd Únie. Napadnuté rozhodnutie totiž naďalej vyvoláva účinky, keďže sporné závery sú stále prístupné verejnosti. Žalobkyňa si okrem toho zachová záujem na podaní návrhu na zrušenie uvedeného rozhodnutia okrem iného na účely dosiahnutia konštatovania súdu Únie o protiprávnosti, ktorá jej bola spôsobená, pričom takéto konštatovanie môže slúžiť ako základ prípadnej žaloby o náhradu škody podanej s cieľom získať primeranú náhradu ujmy údajne spôsobenej na jej povesti alebo obchodných záujmoch uverejnením sporných záverov. Ani prijatie uvedeného nariadenia, ani výsledok žaloby týkajúcej sa legality tohto nariadenia nemôžu žalobkyni taký prospech poskytnúť, keďže nemajú žiadny vplyv na to, či EFSA bol v napadnutom rozhodnutí oprávnený zamietnuť žiadosti o dôverné zaobchádzanie podané žalobkyňou na základe článku 63 ods. 1 nariadenia č. 1107/2009, pokiaľ ide o sporné závery.

Záujem žalobkyne na konaní musí existovať a byť skutočný. Nemôže sa týkať budúcej a hypotetickej situácie. Tento záujem musí vzhľadom na predmet žaloby existovať v okamihu jej podania, inak je neprípustná, a musí pretrvávať až do vyhlásenia rozhodnutia súdu, v opačnom prípade musí byť konanie zastavené.

Nariadenie č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a nariadenie č. 178/2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, ktoré zriaďujú Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín, neobsahujú žiadne ustanovenie, ktoré by EFSA výslovne zakazovalo uverejniť svoje stanoviská prijaté v rámci konania o preskúmaní. Okrem toho treba konštatovať, že žiadne ustanovenie nariadení nenaznačuje, že by normotvorca Únie mal v úmysle zakázať EFSA také stanoviská sprístupňovať verejnosti. Taký zákaz nemôže byť odvodený zo samotného neuvedenia povinnosti také stanoviská uverejniť v znení článku 21 nariadenia č. 1107/2009.

Závery prijaté Európskym úradom pre bezpečnosť potravín (EFSA) v rámci konania o preskúmaní schválenia účinnej látky sú súčasťou konania o preskúmaní uvedeného v článku 21 nariadenia č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh. Tento postup končí prijatím rozhodnutia Komisie o zachovaní, zrušení alebo zmene povolení pre účinnú látku. Závery EFSA tak neobsahujú konečné stanovisko k danej účinnej látke v rámci preskúmania. Právomoc prijať konečné stanovisko k tejto otázke má iba Komisia. Zo znenia článku 21 uvedeného nariadenia totiž nevyplýva, že by Komisia mala povinnosť sa stanoviskami EFSA riadiť. Za týchto podmienok musia byť tieto závery považované za prípravný akt, ktorý nemôže byť predmetom preskúmania zo strany súdu Únie, pričom údajná nesprávnosť dotknutých záverov, prípadne existencia zneužitia právomoci alebo porušenie procesných záruk, ktorými sú postihnuté, môžu byť prípadne uplatnené v rámci žaloby proti rozhodnutiu Komisie.

Okrem toho je cieľom článku 63 nariadenia č. 1107/2009 chrániť obchodné záujmy, súkromie a integritu osoby, ktorá žiada, aby sa s informáciami predloženými podľa tohto nariadenia zaobchádzalo ako s dôvernými. Nemožno však vylúčiť, že tieto záujmy by mohli byť ohrozené inou osobou, ako je tá, ktorá žiada, aby sa s nimi zaobchádzalo dôverne.

Hodnotenie účinnej látky úradom EFSA je totiž na jednej strane v zásade založené na informáciách predložených tomuto úradu. V tejto súvislosti, keď Komisia poskytne EFSA poverenie v rámci konania o preskúmaní účinnej látky, podľa ktorého sa od EFSA žiada, aby vykonala partnerské preskúmanie údajov, ktoré už predtým predložil podnik, ako aj posúdenie týchto údajov spravodajským členským štátom, závery, ktoré EFSA prijal v reakcii na toto poverenie, sú založené na informáciách, ktoré EFSA predložil uvedený podnik a spravodajský členský štát. Hodnotenie obsiahnuté v uvedených záveroch tak nemožno považovať za oddelené od informácií, na ktorých je založené. Na druhej strane, ako vyplýva z odôvodnenia 41 nariadenia č. 1107/2009, pravidlo dôvernosti sa vzťahuje na dokumenty, ktoré vlastnia príslušné orgány. Vzhľadom na to, že hodnotenie EFSA vlastní tento úrad, nie je pri neexistencii akýchkoľvek iných argumentov daný žiadny dôvod domnievať sa, že by sa pravidlo dôvernosti nemohlo uplatniť aj na také hodnotenie.

Nepresnosť informácií ako taká nepredstavuje relevantné kritérium pre určenie, či sprístupnenie týchto informácií mohlo ohroziť obchodné záujmy. Tento aspekt sa totiž odlišuje od otázky správnosti informácií. Informácia môže byť správna a pritom jej zverejnenie môže zasahovať do obchodných záujmov žiadateľa. Naopak zverejnenie nepravdivej informácie do týchto záujmov nutne nezasahuje.

Pokiaľ ide o dôverné zaobchádzanie s informáciami, ktoré boli predložené Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín, článok 63 nariadenia č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh nedefinuje pojem obchodné záujmy a neobmedzuje sa na druhy informácií uvedené v jeho odseku 2, ktoré sú považované za zasahujúce do týchto záujmov, takže sa môže použiť na celý rad druhov informácií, pričom jediným kritériom je, že osoba žiadajúca o dôverné zaobchádzanie poskytne overiteľný dôkaz, ktorým konkrétnym spôsobom preukáže, že odtajnenie informácií by mohlo ohroziť jej obchodné záujmy.

Na to, aby tieto informácie spadali do rámca profesionálneho tajomstva, je najskôr nevyhnutné, aby boli známe len obmedzenému počtu osôb. Ďalej musí ísť o informácie, ktorých prezradenie môže spôsobiť vážnu ujmu osobe, ktorá ich poskytla, alebo tretím osobám. Nakoniec je nevyhnutné, aby záujmy, ktoré by mohli byť poškodené prezradením informácie, boli hodné ochrany. Posúdenie dôverného charakteru informácie tak vyžaduje vyváženie legitímnych záujmov, ktoré bránia ich prezradeniu, a všeobecného záujmu, ktorý vyžaduje, aby činnosti inštitúcií Únie prebiehali čo najotvorenejšie.

(pozri bod 125)