Článok 7 Charty základných práv Európskej únie uvádza, že každý má právo na rešpektovanie jeho súkromného života. Podľa článku 8 ods. 1 má každý právo na ochranu osobných údajov, ktoré sa ho týkajú. Zo spojeného znenia týchto ustanovení vyplýva, že porušenie týchto práv môže v zásade predstavovať akékoľvek spracovávanie osobných údajov tretími osobami. Na odtlačky prstov sa tento pojem vzťahuje, keďže objektívne obsahujú jedinečné informácie o fyzických osobách a umožňujú ich presnú identifikáciu. Uplatnenie článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2252/2004 o normách pre ochranné prvky a biometriu v cestovných pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi predpokladá, že vnútroštátne orgány odoberú odtlačky prstov patriace dotknutým osobám a že tieto odtlačky budú uložené na pamäťové médium včlenené do cestovného pasu. Takéto opatrenia treba považovať za spracovanie osobných údajov a zásah do práva na ochranu súkromia a na ochranu osobných údajov.

Pokiaľ ide o odôvodnenie zásahov do práv zakotvených článkami 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie, ktoré nie sú absolútnymi právami, treba najprv pripomenúť, že obmedzenie, ktoré vyplýva z odoberania a ukladania odtlačkov prstov v rámci vydávania cestovných pasov, treba v zmysle článku 52 ods. 1 Charty považovať za stanovené zákonom, keďže článok 1 ods. 2 nariadenia č. 2252/2004 o normách pre ochranné prvky a biometriu v cestovných pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi stanovuje tieto úkony. Okrem toho predchádzaním falšovaniu cestovných pasov a zabránením ich podvodnému používaniu, teda ich používaniu inými osobami než ich zákonnými držiteľmi, uvedené ustanovenie smeruje k zabráneniu nezákonného vstupu osôb na územie Únie a sleduje cieľ všeobecného záujmu uznaný Úniou.

Ďalej odoberanie a ukladanie odtlačkov prstov uvádzané v článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2252/2004 je vhodné na dosiahnutie cieľov, ktoré toto nariadenie sleduje, a teda cieľa zabrániť nelegálnemu vstupu osôb na územie Únie.

Na jednej strane, hoci metóda overovania totožnosti prostredníctvom odtlačkov prstov nie je úplne spoľahlivá, keďže úplne nevylučuje akceptáciu neoprávnených osôb, podstatne znižuje nebezpečenstvo takýchto akceptácií, ktoré by existovalo, ak by táto metóda nebola použitá. Na druhej strane nesúlad medzi odtlačkami prstov držiteľa cestovného pasu a údajmi uloženými do tohto dokladu neznamená, že dotknutej osobe bude automaticky odmietnutý vstup na územie Únie. Dôsledkom takéhoto nesúladu bude len vykonanie podrobnej prehliadky určenej na stanovenie jej totožnosti definitívnym spôsobom.

Napokon, pokiaľ ide o nevyhnutnosť takého postupu, Súdnemu dvoru nebola oznámená existencia opatrení, ktoré by mohli dostatočne účinne prispievať k cieľu spočívajúcemu v ochrane cestovných pasov pred ich podvodným používaním, ale zároveň by spôsobovali menší zásah do práv priznaných článkami 7 a 8 Charty než zásah, ktorý prináša metóda založená na odtlačkoch prstov. Článok 1 ods. 2 nariadenia č. 2252/2004 neuvádza také zaobchádzanie s odobratými odtlačkami prstov, ktoré ide nad rámec toho, čo je na dosiahnutie uvedeného cieľa potrebné. Článok 4 ods. 3 uvedeného nariadenia totiž výslovne spresňuje, že odtlačky prstov môžu byť použité iba na účel overenia pravosti cestovného pasu a totožnosti jeho držiteľa, a z článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2252/2004 vyplýva, že nariadenie zabezpečuje ochranu proti nebezpečenstvu načítania údajov obsahujúcich odtlačky prstov osobami, ktoré na to nie sú oprávnené, a stanovuje uchovávanie odtlačkov prstov iba v samotnom cestovnom pase, ktorý zostáva vo výlučnej držbe svojho držiteľa.

(pozri body 33, 35 – 38, 42 – 45, 53, 54, 56, 57, 60)