S prihliadnutím na tieto dôvody treba dospieť k záveru, že na účely splnenia povinnosti vykonať rozsudok zo 4. februára 2016, C & J Clark International a Puma ( C‑659/13 a C‑34/14 , EU:C:2016:74 ), sa Komisia mohla platne domnievať, že jej prináleží preskúmať žiadosti zo strany dotknutých vyvážajúcich výrobcov s cieľom stanoviť, či sadzby antidumpingového cla, ktoré sa na nich uplatnili na základe konečného nariadenia a nariadenia o predĺžení, mali byť stanovené v nižšej výške, než sú sadzby ustanovené týmito dvoma nariadeniami.

V tomto ohľade, pokiaľ ide najprv o možnosť obnoviť konanie, ktoré viedlo k prijatiu konečného nariadenia a nariadenia o predĺžení na účely opätovného uloženia antidumpingového cla stanoveného týmito nariadeniami, a to počas obdobia ich počiatočného uplatňovania, treba uviesť, že ak rozsudok Súdneho dvora zrušil nariadenie, ktorým sa ukladajú antidumpingové clá, alebo vyhlásil takéto nariadenie za neplatné, inštitúcia, ktorá má prijať opatrenia potrebné na vykonanie tohto rozsudku, môže obnoviť konanie, ktoré viedlo k prijatiu uvedeného nariadenia, aj keď táto možnosť nie je výslovne stanovená uplatniteľnou právnou úpravou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. januára 2016, CM Eurologistik a GLS, C‑283/14 a C‑284/14, EU:C:2016:57, body 51 a 52). Z ustálenej judikatúry okrem toho vyplýva, že okrem prípadu, že konštatovaná nezákonnosť sa týkala neplatnosti celého konania, uvedená inštitúcia môže na účely prijatia aktu, ktorý nahradí predchádzajúci akt, ktorý bol zrušený alebo vyhlásený za neplatný, obnoviť konanie až vo fáze, v ktorej došlo k tejto nezákonnosti (rozsudok z 28. januára 2016, CM Eurologistik a GLS, C‑283/14 a C‑284/14, EU:C:2016:57, bod 51).

Pokiaľ ide ďalej o otázku, či je taká obnova konania prípustná v prípade, keď dotknuté antidumpingové clo už nebolo platné, vyplýva vzhľadom na pravidlá uplatniteľné v oblasti zákazu retroaktivity z judikatúry Súdneho dvora, že ak inštitúcia Únie využije možnosť obnoviť konanie uvedenú v bodoch 73 a 74 tohto rozsudku, musí v súlade so zásadami upravujúcimi časovú pôsobnosť právnych predpisov dodržiavať hmotnoprávne pravidlá platné v čase skutkových okolností, ktorých sa týka nariadenie, ktoré bolo zrušené alebo vyhlásené za neplatné (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. júna 2016, Komisia/McBride a i., C‑361/14 P, EU:C:2016:434, bod 40).

V súlade s článkom 10 ods. 1 nariadenia č. 384/96 tak obnova konania, ku ktorej v prejednávanej veci došlo na základe sporného nariadenia, nemôže viesť k tomu, že nariadenie, ktoré bude prijaté po skončení tohto konania a nahradí konečné nariadenie a nariadenie o predĺžení, opätovne uloží antidumpingové clo, ktoré by sa uplatnilo na výrobky prepustené do voľného obehu pred dátumom, ku ktorému tieto nariadenia nadobudli účinnosť. Naproti tomu znenie článku 10 ods. 1 nariadenia č. 384/96 nevylučuje, aby sa obnovilo konanie v prípade, keď dotknutému antidumpingovému clu od tohto dátumu uplynula platnosť za predpokladu, že toto clo je opätovne uložené počas obdobia ich počiatočného uplatňovania, teda v prejednávanej veci pokiaľ ide o výrobky prepustené do voľného obehu po nadobudnutí účinnosti konečného nariadenia a nariadenia o predĺžení.

Pokiaľ ide napokon o pravidlo uvedené v článku 221 ods. 3 Colného kódexu, treba pripomenúť, že jeho účinkom je nielen zabrániť tomu, aby suma cla mohla byť oznámená dlžníkovi po uplynutí lehoty troch rokov odo dňa vzniku jeho colného dlhu, ale aj spôsobiť, že tento samotný colný dlh je po uplynutí uvedenej lehoty premlčaný (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. februára 2006, Molenbergnatie, C‑201/04, EU:C:2006:136, body 39 a 41).

Ako však už Súdny dvor uviedol, toto pravidlo sa uplatňuje podľa samotného znenia článku 221 ods. 3 Colného kódexu iba na oznámenie sumy cla dlžníkovi a jeho výkon v tejto súvislosti prináleží len vnútroštátnym colným orgánom príslušným na vykonanie takéhoto oznámenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. marca 2003, Holandsko/Komisia, C‑156/00, EU:C:2003:149, body 63 a 64).

(pozri body 73, 74, 76 – 78, 80, 81)