43

Predmetom prvej subsidiárnej výhrady sú body 140 až 142 a 201 napadnutého rozsudku, ktorých znenie je nasledujúce: „140 Po prvé, v rozsahu, v akom prvá žalobkyňa v tomto kontexte odkazuje na literatúru uvedenú v prílohe I žaloby s názvom ‚Tabuľka o vplyve postreku geneticky modifikovaných rastlín herbicídom na báze glyfozátu‘ treba pripomenúť, že v prejednávanej veci sa prvá žalobkyňa obmedzuje na všeobecné tvrdenie, že boli zistené rozdiely medzi modifikovanou sójou, jej komparátorom a referenčnými vzorkami a že uvádzaná vedecká literatúra má najväčší význam, keďže z nej vyplýva, že primeraná štúdia účinku postreku mohla viesť k identifikácii dodatočných významných rozdielov. 141 V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 21 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu z 2. mája 1991 musí každá žaloba obsahovať predmet konania a zhrnutie dôvodov, na ktorých je založená. Tieto údaje musia byť dostatočne jasné a presné na to, aby umožnili žalovanému pripraviť svoju obranu a Všeobecnému súdu rozhodnúť o žalobe, a to prípadne bez ďalších podporných informácií. Na prípustnosť žaloby sa vyžaduje, aby zo samotného jej textu aspoň stručne, ale súvislým a zrozumiteľným spôsobom vyplývali podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých sa zakladá. Hoci text žaloby môže byť v určitých bodoch podporený a doplnený odkazom na konkrétne časti dokumentov v prílohe, celkové odvolávanie sa na iné písomnosti, aj keď sú priložené k žalobe, nemôže konvalidovať nedostatok základných prvkov právnej argumentácie, ktoré musia byť uvedené v žalobe. Prílohy sa môžu zohľadniť iba v rozsahu, v akom podporujú alebo dopĺňajú dôvody alebo tvrdenia, ktoré žalobkyne výslovne uviedli v texte svojich písomných podaní, a v rozsahu, v akom je možné s presnosťou určiť v nich obsiahnuté skutočnosti, ktoré podporujú alebo dopĺňajú uvedené dôvody alebo tvrdenia. Okrem toho nie je povinnosťou Všeobecného súdu, aby v prílohách hľadal a identifikoval dôvody a tvrdenia, ktoré by mohol považovať za základ žaloby, keďže prílohy majú len dôkaznú a podpornú funkciu. Tento výklad článku 21 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku [Všeobecného súdu] z 2. mája 1991 sa týka aj repliky (pozri rozsudok zo 14. marca 2013, Fresh Del Monte Produce/Komisia, T‑587/08, EU:T:2013:129, body 268 až 271 a citovanú judikatúru). 142 V súlade s touto judikatúrou treba poukázať na to, že znenie tejto výhrady neumožňuje Všeobecnému súdu rozhodnúť, a to prípadne bez ďalších podporných informácií, a bolo by v rozpore s výlučne dôkaznou a podpornou funkciou príloh, aby tieto prílohy mohli slúžiť na podrobné preukázanie tvrdenia, ktoré nie je v žalobe uvedené dostatočne jasne a presne. Vzhľadom na to treba zamietnuť ako neprípustnú argumentáciu, ktorá odkazuje na prílohu I žaloby, podľa ktorej nebola zohľadnená rozsiahla vedecká literatúra podporujúca skutočnosť, že postrek geneticky modifikovaných rastlín určitými herbicídmi má vplyv na ich zloženie. … 201 Navyše treba konštatovať, že hoci v rámci tejto výhrady prvá žalobkyňa odkazuje na literatúru uvedenú v prílohe II žaloby s názvom ‚Tabuľka B: súhrn vedeckej literatúry, z ktorej vyplýva, že veľké množstvo prvkov, z ktorých je rastlina zložená a chemických výrobkov, ktoré môžu vyvolať synergické alebo kombinačné účinky s bielkovinami Cry/Bt toxínmi‘, obmedzuje sa na všeobecné tvrdenie, že Komisia nezohľadnila túto literatúru. V súlade s judikatúrou citovanou v bode 141 vyššie takáto formulácia tejto výhrady neumožňuje Všeobecnému súdu rozhodnúť v prípade potreby bez ďalších podporných informácií, a bolo by v rozpore s výlučne dôkaznou a podpornou funkciou príloh, ak by prílohy slúžili na podrobné preukázanie tvrdenia, ktoré je nie je dostatočne jasne a presne uvedené v žalobe. Preto treba zamietnuť ako neprípustné tvrdenie, podľa ktorého Komisia nezohľadnila literatúru uvedenú v prílohe II žaloby.“