ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8

Odôvodnenia č. 2, 7, 9, 11, 13 až 15 a odôvodnenie č. 19 smernice 97/55 znejú takto: „(2) keďže ustanovenie vnútorného trhu bude znamenať stále väčší výber; keďže spotrebitelia môžu a musia využívať vnútorný trh čo najlepšie a že reklama je veľmi dôležitý prostriedok na vytvorenie skutočných odbytísk všetkých tovarov a služieb v rámci celého spoločenstva, základné ustanovenia upravujúce formu a obsah porovnávacej reklamy by mali byť jednotné a podmienky používania porovnávacej reklamy v členských štátoch by mali byť harmonizované; keďže ak budú tieto podmienky splnené, pomôže to objektívne demonštrovať podstatu rôznych porovnateľných produktov; keďže porovnávacia reklama môže taktiež stimulovať hospodársku súťaž medzi dodávateľmi tovarov a služieb v prospech spotrebiteľov; … (7) keďže by bolo potrebné zaviesť podmienky povolenej porovnávacej reklamy, čo sa týka porovnávania, s cieľom stanoviť, ktoré praktiky týkajúce sa porovnávacej reklamy môžu narušovať hospodársku súťaž, môžu poškodiť súťažiteľov a mať nepriaznivý vplyv na výber spotrebiteľa; keďže takéto podmienky povolenej reklamy by mali obsahovať kritériá objektívneho porovnávania vlastností tovarov a služieb; … (9) keďže s cieľom predchádzať porovnávacej reklame používanej nekonkurenčným a nečestným spôsobom, by malo byť povolené len porovnávanie konkurenčných tovarov a služieb uspokojujúcich rovnaké potreby alebo určených na ten istý účel; … (11) keďže podmienky porovnávacej reklamy by mali byť kumulatívne a rešpektované v plnom svojom rozsahu; … … (13) keďže článok 5… smernice… 89/104/EHS… priznáva výhradné práva vlastníkom registrovanej ochrannej známky, vrátane práva predchádzať tomu, aby tretie strany používali pri obchodovaní značky [označenia — neoficiálny preklad], ktoré sú identické alebo podobné ochrannej známke v súvislosti s identickým tovarom alebo službami alebo prípadne aj s iným tovarom; (14) keďže by však mohlo byť nepostrádateľné na dosiahnutie toho, aby bola porovnávacia reklama účinná, identifikovať tovary alebo služby súťažiteľa odvolávajúc sa na ochrannú známku alebo obchodný názov, ktorých je zmienený súťažiteľ vlastníkom; (15) keďže takéto použitie ochrannej známky, obchodného názvu alebo iných rozlišovacích značiek [označení — neoficiálny preklad] inej osoby nepredstavuje porušenie tohto výhradného práva v prípadoch, keď spĺňa podmienky ustanovené touto smernicou, s cieľom výlučne rozlišovať medzi nimi a teda upozorňovať na rozdiely objektívne; … (19) keďže porovnávanie, ktoré predstavuje tovary alebo služby ako imitácie alebo kópie tovarov alebo služieb označených chránenou ochrannou známkou alebo obchodným názvom nemá byť považované za spĺňajúce podmienky, ktoré sú kladené na povolenú porovnávaciu reklamu“.
21

Pokiaľ by to tak bolo, tento súd kladie tiež otázku, či oprava daňového dlhu môže byť podmienená opravou predmetnej faktúry, a to najmä pokiaľ príjemca poskytnutých služieb nemá právo na odpočet dane. V tejto súvislosti tvrdí, že sa nedá vopred vylúčiť právo členských štátov stanoviť také podmienky, ktoré by zabránili bezdôvodnému obohateniu.
26

Keby to tak totiž nebolo, dodržiavanie noriem bezpečnosti a účinnosti, ktoré musia spĺňať lieky, by bolo v rozpore s požiadavkami judikatúry pripomenutej v bode 24 tohto rozsudku podstatne narušené, keďže výrobcovia generických liekov by boli zbavení povinnosti vykonať farmakologické, toxikologické a klinické skúšky, ktoré zvyčajne požaduje právna úprava Spoločenstva, a to aj vtedy, keby išlo o prípad, v ktorom dôkaz bezpečnosti a účinnosti predmetného referenčného lieku chýba.
18

Alpha požiadala Keskusverolautakunta o vyjadrenie, či je povinná odvádzať zrážkovú daň z dividend vyplácaných spoločnosti Nordic Fund SICAV, a to so zreteľom na článok 43 ES a článok 56 ES a vzhľadom na skutočnosť, že dividendy vyplácané fínskej akciovej spoločnosti, podobnej spoločnosti typu SICAV investujúcej do nehnuteľností, alebo inej podobnej spoločnosti usadenej vo Fínsku, by nemali byť podľa fínskej právnej úpravy zdaniteľným príjmom a nemali by ani podliehať zrážkovej dani.
19

Po zápise dotknutej trojrozmernej ochrannej známky Lindt & Sprüngli začala právne kroky voči výrobcom, o ktorých vedela, že vyrábajú výrobky podobné do tej miery, že by ich bolo možné zameniť so zajacom chráneným touto ochrannou známkou.
26

Talianska republika nakoniec tvrdí, že výklad smernice 2001/23, ktorý vedie k tomu, že sa bráni zachovaniu nadbytočných zamestnancov podniku v pracovnoprávnom vzťahu prevádzateľa, by mohol byť pre nich menej výhodný, buď pretože prípadný nadobúdateľ by mohol byť odradený od nadobudnutia podniku, ak by musel zachovať nadbytočný personál prevedeného podniku, alebo pretože by bol personál prepustený a takto by stratil všetky výhody, ktoré by prípadne mohol mať z pokračovania pracovnoprávnych vzťahov s prevádzateľom.
30

V tejto otázke Komisia naopak zdôrazňuje skutočnosť, že dvojstranné zmluvy sú právne záväzné pre uvedené členské štáty. Pokiaľ by aj bolo ťažšie vynútiť si dodržanie medzinárodnoprávnych záväzkov než dosiahnuť rešpektovanie povinností v rámci Spoločenstva, neznamená to, že by tieto zmluvy boli bezvýznamné vo vzťahu k odpovedi na otázku, či je diskriminácia voči islandským a nórskym spoločnostiam proporcionálna k sledovanému cieľu, ktorým je výber dane z dividend.
3

Odôvodnenie č. 21 nariadenia č. 1/2003 znie: „Jednotné uplatňovanie súťažných pravidiel si tiež vyžaduje vytvorenie foriem spolupráce medzi súdmi členských štátov a Komisiou. To platí pre všetky súdy členských štátov, ktoré uplatňujú články 81 a 82 Zmluvy [ES] bez ohľadu na to, či uplatňujú tieto pravidlá v súdnych sporoch medzi súkromnými osobami, alebo konajú ako verejní vynucovatelia, alebo ako odvolacie súdy. Najmä vnútroštátne súdy by mali mať možnosť vyžiadať si od Komisie informácie alebo jej stanoviská k bodom týkajúcim sa uplatňovania súťažného práva spoločenstva. Komisia a orgány hospodárskej súťaže členských štátov musia mať aj možnosť predložiť súdom písomné alebo ústne vyjadrenia, keď ide o uplatňovanie článkov 81 alebo 82 Zmluvy. Tieto vyjadrenia by sa mali predkladať v súlade s vnútroštátnymi procesnými pravidlami a zvykmi vrátane tých, ktoré chránia práva strán. Preto by sa mali vykonať kroky, ktoré by zabezpečili, aby Komisia a orgány hospodárskej súťaže členských štátov boli vždy dostatočne informovaní o postupoch pred vnútroštátnymi súdmi.“
30

Odvolateľka napokon uvádza právnu zásadu, podľa ktorej sa musia vziať do úvahy relevantné skutočnosti, ktoré vyjdú najavo po začatí dotknutého súdneho konania. Súdny dvor tak vzal do úvahy skutočnosti, ktoré vyšli najavo od podania žiadosti z dôvodu zásahu do práva ochrannej známky do vyhlásenia rozhodnutia týkajúceho sa tejto žiadosti (rozsudok z 27. apríla 2006, Levi Strauss, C-145/05, Zb. s. I-3703, bod 37).
35

Ak sa má zhotovenie individuálnej obuvi vo veci samej považovať za súčasť dodávky tovaru, bola by podľa odhadu vnútroštátneho súdu hodnota dodávky obuvi vyššia než hodnota služby. Ak by naopak hodnota dodávky mala spočívať iba v základných materiáloch, prevážila by hodnota služby hodnotu dodávky. Vnútroštátny súd uvádza, že sa zdá, že v prospech prvého prístupu svedčí článok 1 ods. 4 smernice 1999/44, ktorý považuje „zmluvy na dodávky spotrebného tovaru, ktorý sa má zhotoviť alebo vyrobiť“ za kúpne zmluvy, a to nezávisle od skutočnosti, či ide o štandardizované výrobky, alebo o výrobky individuálne prispôsobené objednávke, čiže nezastupiteľné veci. Podľa judikatúry Súdneho dvora možno však vyvodiť, že rolu hrajú v tejto súvislosti aj kvalitatívne aspekty (pozri rozsudok z 18. januára 2007, Auroux a i., C-220/05, Zb. s. I-385, bod 46). Z tohto hľadiska treba zohľadniť úvahu, že konzultácie poskytnuté pacientom nie sú obmedzené na výber a použitie výrobku.
12

Po prvé, vzhľadom na to, že nájomníci majú možnosť uzatvoriť samostatnú zmluvu o upratovaní spoločných priestorov s treťou osobou, táto služba nie je súčasťou prenájmu a neexistuje žiaden dôvod na jej oslobodenie od dane. Po druhé, keďže oslobodenie úhrad za upratovanie uvedených priestorov od dane by malo za následok zníženie poplatkov dlžných z titulu bývania, oslobodenie týchto úhrad od dane by mohlo byť odôvodnené sociálnymi hľadiskami. Po tretie, vnútroštátny súd nevylučuje, že táto otázka musí byť ponechaná na uváženie členských štátov.
8

Podľa článku 24 ods. 1 tohto nariadenia: „Podpora súvisiaca s agroenvironmentálnym záväzkom alebo so záväzkom spojeným so životnými podmienkami zvierat sa poskytuje každoročne a vypočíta sa na základe: a) ušlého príjmu; b) dodatočných nákladov vyplývajúcich z daného záväzku a c) potreby poskytnúť stimul. Pri výpočte výšky ročnej podpory sa nesmú brať do úvahy náklady týkajúce sa investícií. Pri výpočte výšky každoročnej podpory sa môžu brať do úvahy náklady na akékoľvek nevýnosné investície potrebné na splnenie záväzku. …“
12

Nariadením č. 832/2005 Komisia určila nadbytočné množstvá cukru, ktoré boli všetky členské štáty povinné stiahnuť z trhu. Odôvodnenie č. 3 tohto nariadenia znie takto: „Nadbytočné množstvá cukru sa vo všeobecnosti považujú za dôsledok zvýšenia produkcie cukru, ku ktorej sa pripočíta dovoz a odpočíta vývoz v období od 1. mája 2003 do v porovnaní s priemernou hodnotou rovnakých množstiev za to isté obdobie v predchádzajúcich troch rokoch. Do úvahy sa berú aj osobitné okolnosti skladovania podľa článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 60/2004, obzvlášť pokles stavu zásob v tomto období.“
19

Obstarávateľ totiž na jednej strane neoprávnene považoval ponuky za „nevhodné“, hoci boli iba „nesprávne“. Výklad pojmu „nevhodný“ navrhovaný Helénskou republikou je príliš široký a spochybňuje potrebný účinok článku 20 ods. 2 písm. a) smernice 93/38. Porovnanie znenia tohto ustanovenia so znením podobných ustanovení obsiahnutých v ostatných smerniciach týkajúcich sa verejných obstarávaní, najmä smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163), by prinieslo dôkaz, že pojem „nevhodný“ má rovnaký obsah vo všetkých týchto smerniciach. Za „nevhodnú“ možno považovať len ponuku, ktorej predmet by bol úplne iný, než je ten, ktorý je opísaný v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania. Podľa Komisie existuje spojitosť medzi neexistenciou ponuky a nevhodnosťou ponuky, lebo každá z týchto situácií nahrádza tú druhú ako dôvod priameho zadania zákazky. Uvedené situácie sú rovnocenné, nielen v prípade účinku, ktorý spôsobujú, ale aj v prípade ťažkostí, ktoré vytvárajú pre obstarávateľa, pretože potreby spojené s vykonaním predmetného projektu nie sú v oboch prípadoch uspokojené.
65

Talianska vláda tvrdí, že táto tretia otázka je neprípustná, pretože vec predložená vnútroštátnemu súdu sa netýka kolektívnych ochranných známok. Táto vláda uvádza, že samotný Regione Emilia-Romagna, ktorý uložil spoločnosti GSI predmetnú sankciu vo veci samej, nie je vlastníkom nijakej ochrannej známky, a ani netvrdí, že by spoločnosť GSI mala porušiť práva nejakej ochrannej známky. Počas pojednávania talianska vláda pripomenula, že vnútroštátny súd sa pýtal len na to, či označenie „Salame Felino“, tak ako ho používa spoločnosť GSI, môže spotrebiteľa uviesť do omylu, pokiaľ ide o skutočný pôvod predmetného výrobku. Napriek vstupu miestneho združenia výrobcov do konania, ktoré je majiteľom kolektívnej ochrannej známky „Salame Felino“, tvrdenie o prípadnom zásahu do kolektívnej ochrannej známky nebolo predmetom sporu vo veci, o ktorej má rozhodnúť vnútroštátny súd.
60

Toto konštatovanie nemožno spochybniť tvrdením Spolkovej republiky Nemecko založeným na už citovanom rozsudku Geven, podľa ktorého neexistencia dostatočne blízkeho vzťahu k nemeckej spoločnosti môže odôvodniť odmietnutie priznania sociálnej výhody. Z paragrafu 10a ods. 1 a paragrafu 79 EStG totiž vyplýva, že na to, aby pracovníkovi mohol byť priznaný bonus dôchodkového sporenia, musí byť tento pracovník najmä poistený v nemeckom zákonnom dôchodkovom systéme sociálneho zabezpečenia. Toto povinné poistenie v nemeckom systéme sociálneho zabezpečenia, ktoré zaručuje, že pracovníci platia sociálne príspevky do uvedeného systému, predstavuje dostatočne úzky vzťah s nemeckou spoločnosťou na to, aby mohla byť cezhraničným pracovníkom priznaná dotknutá sociálna výhoda.
14

V rámci viacerých misií uskutočnených v rokoch 1998 až 2006 PVÚ konštatoval, že uvedené ustanovenia Spoločenstva neboli dodržané. Komisia sa opiera najmä o misie č. 8729/2002 od 18. do , č. 9002/2003 od do , č. 9176/2003 od do , č. 9211/2003 od do a č. 7273/2004 od do .
73

V každom prípade Portugalská republika tvrdí, že tak vyhláška č. 1726/2006, ako aj vyhláška č. 19563/2006 zabezpečili vykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Portugalsko, keď počas homologizačného konania výrobkov, pre ktoré neexistujú technické špecifikácie, príslušný vnútroštátny orgán musí zohľadniť testy a inšpekcie vykonané v členskom štáte. V prípade polyetylénových rúr od prijatia európskych noriem je to tak len vo výnimočných prípadoch, keď tieto rúry nespĺňajú spomínané normy a musia byť certifikované počas homologizačného konania v tom zmysle, že sú bezpečné a spôsobilé na použitie, na ktoré sú určené. Toto skúmanie sa vykoná so zreteľom na podstatné požiadavky, ktoré sú uvedené v prílohe I smernice 89/106 a ktoré vykonáva v Portugalsku príloha I zákonného nariadenia č. 113/93, a to vo výnimočných prípadoch, keď je ťažké špecifikovať homologizačné kritériá nad rámec týchto podstatných požiadaviek. V tejto súvislosti jediným účinkom zmeny a doplnenia, ktoré prinieslo do bodu 8 článku 17 RGEU zákonné nariadenie č. 50/2008 z 19. marca 2008, bolo objasnenie skutočnosti, že homologizačné konanie prebehne so zreteľom na spomínané podstatné požiadavky.
4

Bod 1 A usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, 1998, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171, ďalej len „usmernenia“) znie takto: „Pri posudzovaní závažnosti porušenia pravidiel sa musí brať do úvahy ich povaha, skutočný dosah na trh, tam, kde je ho možné merať a veľkosť relevantného zemepisného trhu. Preto sa porušovania pravidiel budú zadeľovať do jednej z troch kategórií: mierne priestupky, závažné priestupky a veľmi závažné priestupky. — mierne priestupky: Tieto môžu byť obchodné obmedzenia, obyčajne vertikálnej povahy, no s obmedzeným dopadom na trh a ovplyvňujúce len podstatnú, no relatívne obmedzenú časť trhu spoločenstva. Pravdepodobné pokuty: od 1000 do 1 milióna [eur]. — závažné priestupky: Tieto budú poväčšine horizontálne a vertikálne obmedzenia toho istého typu ako vyššie uvedené obmedzenia, no uplatňované prísnejšie, so širším dosahom na trh a s účinkami v extenzívnych oblastiach spoločného trhu. … Pravdepodobné pokuty: od 1 milióna do 20 miliónov [eur]. — veľmi závažné priestupky: Tieto budú vo všeobecnosti horizontálne obmedzenia, ako sú cenové kartely a kvóty podielu na trhu, alebo iné praktiky, ktoré ohrozujú náležité fungovanie jednotného trhu, ako napríklad delenie národných trhov a nesporné zneužívanie dominantného postavenia zo strany podnikov, ktoré držia faktický monopol… Pravdepodobné pokuty: nad 20 miliónov [eur]. … Taktiež bude nevyhnutné brať do úvahy efektívnu ekonomickú kapacitu vinníkov, ktorou môžu spôsobiť značnú škodu iným prevádzkovateľom, najmä spotrebiteľom, tiež je nevyhnutné stanoviť pokutu na úroveň, ktorá zabezpečí, aby mala pokuta dostatočne odstrašujúci účinok. …“
104

Pokiaľ ide o stretnutie z 5. marca 1992, je potrebné uviesť, že aj za predpokladu, že tvrdenie podniku Koehler, ktoré sa zakladá na porušení práv obrany, by bolo dôvodné z dôvodu, že k záveru o jeho účasti na uvedenom stretnutí sa dospelo na základe toho, že sa Súd prvého stupňa v bode 324 napadnutého rozsudku opieral o pripomienky AWA, ktoré predložil v odpovedi na žiadosť Komisie o poskytnutie informácií, zatiaľ čo Koehler o týchto pripomienkach nevedel, toto jediné tvrdenie nedovolí spochybniť účasť podniku Koehler na porušení počas obdobia od januára 1992 do septembra 1995, ako to spresňuje aj článok 1 druhý odsek sporného rozhodnutia. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že Koehler nenamietal proti svojej účasti na stretnutí , ako to vyplýva z bodov 101 a 102 tohto rozsudku.
10

Podľa odôvodnenia č. 2 tohto nariadenia Spoločenstvo uznáva, že ciele Fondu, do ktorého finančne prispieva od roku 1989, odrážajú ciele, ktoré samo napĺňa. Podľa odôvodnenia č. 3 uvedeného nariadenia, hodnotenia, ktoré sa vykonali v súlade s článkom 5 nariadenia Rady (ES) č. 177/2005 z 24. januára 2005 o finančných príspevkoch Spoločenstva do [Fondu] (2005 — 2006) (Ú. v. EÚ L 30, s. 1), potvrdili potrebu ďalších podporných činností Fondu a súčasne ďalšieho posilňovania synergie cieľov a koordinácie so zásahmi v rámci štrukturálnych fondov, najmä s osobitným programom pre mier a zmierenie v Severnom Írsku a pohraničných grófstvach Írska (ďalej len „program PEACE“).
42

Okrem toho bod 36 dôvodovej správy k návrhu nariadenia, citovanej v bode 28 tohto rozsudku, poukazuje na to, že cieľom článku 3 písm. c) nariadenia č. 1768/92 je vyhnúť sa tomu, aby bol rovnaký výrobok predmetom viacerých následných DOO, z čoho by vyplývalo, že celkové trvanie ochrany pre to isté liečivo by mohlo byť prekročené. Z dôvodov uvedených v dvoch predchádzajúcich bodoch pritom viaceré žiadosti o DOO pochádzajúce od rôznych majiteľov základných patentov na dotknutý výrobok, či už sú alebo nie sú simultánne prejednávané, nemôžu viesť k dobe výlučného práva, ktorá by presahovala 15 rokov od udelenia prvého povolenia na uvedenie tohto výrobku na trh v Spoločenstve.
84

Pokiaľ ide o argument týkajúci sa všeobecnej známosti, na úvod je vhodné upresniť, že dobré meno skoršej ochrannej známky, ktorou je v tomto prípade ochranná známka Carbonell, musí byť zohľadnené na účely posúdenia skutočnosti, či podobnosť medzi tovarmi označenými týmito dvomi ochrannými známkami je dostatočná na to, aby viedla k pravdepodobnosti zámeny (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. septembra 1998, Canon, C-39/97, Zb. s. I-5507, bod 24). Preto sa v tomto prípade odvolateľka nemôže odvolávať na všeobecnú známosť ochrannej známky La Española na španielskom trhu olivového oleja s cieľom preukázať neexistenciu pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, ako to okrem toho už neúspešne urobila v prvostupňovom konaní, pretože táto ochranná známka je neskoršia ako ochranná známka Carbonell. Pokiaľ ide o dobré meno ochrannej známky Carbonell, odvolateľka neuviedla, akým spôsobom by Súd prvého stupňa, ak by tento prvok zohľadnil, mohol prisúdiť väčšiu rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známke La Española, a tak vylúčiť existenciu pravdepodobnosti zámeny medzi uvedenými ochrannými známkami.
23

Ako to zdôraznila generálna advokátka v bode 74 svojich návrhov, v prípade, ak by spotrebiteľ musel zaplatiť takúto kompenzačnú náhradu len z toho dôvodu, aby mal možnosť používať tovar získaný zmluvou na diaľku v období, keď ho mal vo svojej držbe, mohol by uplatniť svoje právo na odstúpenie len vtedy, keby zaplatil uvedenú náhradu. Takýto dôsledok by bol jasne v rozpore so znením a účelom článku 6 ods. 1 druhej vety a článku 6 ods. 2 smernice 97/7 a bránil by spotrebiteľovi najmä v možnosti využiť slobodne a bez akéhokoľvek nátlaku lehotu na rozmyslenie, ktorú mu táto smernica priznáva.
31

Podľa bodov 103 až 107 odôvodnenia sporného rozhodnutia riešenie ponúknuté DSD, a to upustenie od umiestnenia loga DGP na obaly, ktoré nepatria do systému DSD, zlyháva vzhľadom na hospodársku realitu. Takéto riešenie totiž vyžaduje selektívne označenie obalov (s alebo bez loga DGP), čo sa prejaví značným zvýšením nákladov. Navyše takéto riešenie vyžaduje od výrobcov a predajcov obalov, ktorí využívajú zmiešané systémy, aby zabezpečili, že obaly označené logom DGP boli riadne umiestnené na miestach, kde systém DSD odoberie tieto obaly a že tie obaly, na ktorých nie je umiestnené toto logo, budú umiestnené na miestach, kde ich odobratie zabezpečia iné systémy, čo je v praxi nemožné. Nakoniec vzhľadom na skutočnosť, že často až po kúpe zabaleného výrobku alebo prípadne po jeho použití sa konečný spotrebiteľ rozhodne, či umiestni obal do hromadného systému v blízkosti jeho obydlia alebo či ho prinesie do predajného miesta na účely jeho vrátenia do individuálneho systému, je nemožné prideliť časť obalov označených logom DGP jednému alebo druhému typu zberu.
204

Logickým právnym dôsledkom zrušenia rozhodnutia o nezlučiteľnosti a rozhodnutia o rozdelení by pritom bolo, že spoločnosť Schneider by sa zúčastnila na opätovne začatom podrobnom preskúmaní až do jeho skončenia, keď mohol nastať jeden z týchto dvoch prípadov, ako to Komisia v podstate uviedla vo svojom odvolaní: — buď by sa vydalo rozhodnutie vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú, v tomto prípade by spoločnosť Schneider nebola povinná predať spoločnosť Legrand a nevznikla by jej ujma z údajného zníženia ceny, alebo — by sa znovu vydalo rozhodnutie o nezlučiteľnosti a rozhodnutie o rozdelení, v tomto prípade by predaj bol legálnym dôsledkom konštatovanej nezlučiteľnosti a nestal by sa základom na vznik nahraditeľnej škody, pretože takýto predaj je rizikom, aké bežne znáša podnik, ktorý využije možnosti stanovené v článku 7 ods. 3 nariadenia, čiže uskutoční koncentráciu prostredníctvom verejnej ponuky na výmenu akcií pred vydaním rozhodnutia Komisie o tejto koncentrácii.
21

Za týchto okolností Juzgado de lo Social no 30 de Madrid rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Ak zoberieme do úvahy charakter opatrenia na podporu rovnosti, ktorým by sa malo vyznačovať priznanie rodičovskej dovolenky spôsobom a v dĺžke, ktorú slobodne stanovil každý štát v rámci minimálnych štandardov stanovených smernicou 96/34…, je možné, aby využívanie tohto obdobia rodičovskej dovolenky v prípade skrátenia pracovného času a zodpovedajúceho zníženia mzdy z dôvodu starostlivosti o maloleté deti malo vplyv na práva, ktoré nadobudol zamestnanec alebo zamestnankyňa využívajúca túto rodičovskú dovolenku, a aby sa jednotlivci mohli dovolávať pred verejnými orgánmi štátu zásady nedotknuteľnosti získaných alebo získavaných nárokov? 2. Zahŕňa pojem ‚práva, na ktoré pracovník mal alebo na ktoré sa mu tvoril nárok‘ uvedené v doložke 2 [bode] 6 [rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke] iba práva súvisiace s pracovnými podmienkami a vzťahuje sa iba na pracovnoprávny vzťah so zamestnávateľom, alebo naopak sa vzťahuje aj na zachovanie získaných alebo získavaných nárokov v oblasti sociálneho zabezpečenia, alebo sa môže požiadavka ‚zachovania nárokov na ochranu zo sociálneho zabezpečenia v rámci rozličných systémov‘ stanovená v doložke 2 bode 8 [rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke] považovať za splnenú prostredníctvom posudzovaného mechanizmu, ktorý uplatnili vnútroštátne orgány, prípadne či je možné dovolávať sa pred verejnými orgánmi členského štátu tohto práva na zachovanie nárokov na ochranu zo sociálneho zabezpečenia, keďže je dostatočne presné a konkrétne? 3. Je toto ustanovenie práva Spoločenstva zlučiteľné s vnútroštátnou právnou úpravou, ktorá počas doby skrátenia pracovného času pri rodičovskej dovolenke znižuje invalidný dôchodok v porovnaní s dôchodkom, ktorý by bol vyplácaný pred uvedenou rodičovskou dovolenkou, a znižuje nárok na budúce dávky podľa miery skrátenia pracovného času a zníženia mzdy? 4. Za predpokladu, že existuje povinnosť vnútroštátnych súdov vykladať právo Spoločenstva vo svetle povinností uložených smernicou, aby bolo v čo najväčšej miere možné dosiahnuť ciele, o ktoré sa snaží právna norma Spoločenstva, treba tiež uplatniť túto požiadavku na zachovanie nárokov v oblasti sociálneho zabezpečenia počas čerpania rodičovskej dovolenky a konkrétne v prípade čiastočného uvoľnenia z práce alebo skrátenia pracovného času, ako je to aj v tomto prípade? 5. Je možné v konkrétnych podmienkach tohto sporu považovať zníženie nároku na dávky sociálneho zabezpečenia počas rodičovskej dovolenky za priamu alebo nepriamu diskrimináciu, ktorá je zakázaná smernicou 79/7… a ktorá je taktiež v rozpore s požiadavkou rovnosti a zákazu diskriminácie medzi mužmi a ženami v súlade so spoločnými tradíciami členských štátov v rozsahu, v akom sa táto zásada vzťahuje nielen na pracovné podmienky, ale aj na verejnú činnosť v oblasti sociálnej ochrany zamestnancov?“