Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o nesplnenie povinnosti – Nedodržanie povinnosti vymáhať protiprávnu pomoc – Prostriedky na obranu

(Článok 88 ods. 2 ES; článok 4 ods. 3 ZEÚ)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Rozhodnutie Komisie konštatujúce nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie – Povinnosti členských štátov

(Článok 88 ods. 2 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, odôvodnenie č. 13 a článok 14 ods. 3)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Uplatnenie vnútroštátneho práva – Podmienky a obmedzenia

(Článok 88 ods. 2 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 14 ods. 3)

Summary

1. Členský štát sa na svoju obranu v rámci konania o nesplnení povinnosti začatého Komisiou podľa článku 88 ods. 2 ES môže odvolávať na jedinú skutočnosť, a to na absolútnu nemožnosť riadneho výkonu rozhodnutia o vymáhaní.

V prípade ťažkostí s výkonom musia Komisia a členský štát podľa pravidla ukladajúceho členským štátom a inštitúciám Európskej únie recipročné povinnosti lojálnej spolupráce, ktoré vychádzajú najmä z článku 4 ods. 3 ZEÚ, spolupracovať v dobrej viere s cieľom prekonať tieto ťažkosti pri úplnom rešpektovaní ustanovení Zmluvy o fungovaní Európskej únie a najmä ustanovení o štátnej pomoci.

(pozri body 43, 44)

2. Doslovný výklad rozhodnutia Komisie, ktorým sa konštatuje nezlučiteľnosť štátnej pomoci so spoločným trhom, na ktorý sa dotknutý členský štát odvoláva, aby odôvodnil nevykonanie a podľa ktorého toto rozhodnutie stanovuje „vymáhanie“ namiesto „vymoženia“, čo predstavuje, podľa tohto štátu, len povinnosť prijať kroky smerujúce k vymáhaniu protiprávnej pomoci, ale túto pomoc nie je povinný aj skutočne vymôcť.

V kontexte právnej úpravy Únie a najmä vzhľadom na odôvodnenie č. 13 a článok 14 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 týkajúceho sa uplatnenia článku 88 ES je totiž cieľom takého rozhodnutia obnovenie efektívnej hospodárskej súťaže takým spôsobom, že členskému štátu, ktorému je toto rozhodnutie určené, stanovuje povinnosť skutočne a okamžite vymôcť protiprávnu štátnu pomoc.

(pozri body 5, 46 – 48)

3. Členský štát, ktorý je podľa rozhodnutia Komisie konštatujúceho existenciu nezlučiteľnej štátnej pomoci so spoločným trhom povinný zabezpečiť vymáhanie protiprávnej pomoci, má slobodu vo voľbe prostriedkov, ktorými túto povinnosť splní, pokiaľ zvolené opatrenia nebudú narušovať pôsobnosť a účinnosť práva Únie. Z práva Európskej únie teda vyplýva povinnosť prijať všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie výkonu rozhodnutí Komisie stanovujúcich vymáhanie protiprávnej pomoci, pričom je potrebné dodržať osobitosti rôznych konaní, ktoré sú v tejto súvislosti v členských štátoch upravené.

Osobitne, pokiaľ ide o otázku, či konečná povaha rozhodnutia vnútroštátneho súdu, ktorým sa v rámci vyrovnacieho konania pod dohľadom súdu schválilo vyrovnanie, z ktorého vyplýva čiastočné vzdanie sa pohľadávky verejného rozpočtu, neskôr Komisiou kvalifikované ako štátna pomoc, môže zmariť vymáhanie tejto pomoci, právo Únie neukladá vo všetkých prípadoch vnútroštátnemu súdu povinnosť neuplatniť vnútroštátne procesné normy, na základe ktorých nadobúda súdne rozhodnutie právoplatnosť, napriek tomu, že by sa tým umožnilo zjednať nápravu pri porušení ustanovenia práva Únie, ku ktorému došlo vydaním predmetného rozhodnutia. Pokiaľ však vnútroštátne orgány dotknutého členského štátu majú podľa vnútroštátneho práva k dispozícii procesné prostriedky, ktorých dôsledné uplatnenie by umožnilo tomuto členskému štátu vymoženie spornej pomoci, a pokiaľ tento štát nepredloží dostatočné dôkazy, na základe ktorých by sa bolo možné domnievať, že v stanovenej lehote podnikol všetky kroky, ktoré mohol vykonať, na získanie vrátenia spornej pomoci treba konštatovať, že členský štát si nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 249 štvrtého odseku ES a rozhodnutia Komisie.

(pozri body 51, 52, 55, 60, 61, 64, 65)