32

Za týchto okolností Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg rozhodol konanie prerušiť a Súdnemu dvoru položiť tieto prejudiciálne otázky: „1. Otázky týkajúce sa článkov 2, 3 a 7 smernice 2004/38... a) Je, najmä vzhľadom na články 7 a 24 Charty základných práv Európskej únie [ďalej len ‚Charta‘], ako aj na článok 8 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd [podpísaného 4. novembra 1950 v Ríme (ďalej len ‚EDĽP‘)], v zmysle extenzívneho výkladu článku 2 bodu 2 písm. d) smernice 2004/38 ‚rodinným príslušníkom‘ aj rodič pochádzajúci z tretej krajiny, ktorý sa stará o dieťa, občana Únie, ktoré má právo na voľný pohyb v rámci Únie, a na toto dieťa neplatí výživné? b) V prípade kladnej odpovede: Platí smernica 2004/38, najmä vzhľadom na články 7 a 24 [Charty], ako aj na článok 8 [EDĽP], v zmysle extenzívneho výkladu článku 3 ods. 1 tejto smernice, pre tohto rodiča aj vo vzťahu k členskému štátu pôvodu odsťahovaného dieťaťa, ktoré je občanom Únie, bez toho, aby ho sprevádzal alebo sa k nemu pripojil? c) V prípade kladnej odpovede: Vyplýva z toho, najmä vzhľadom na články 7 a 24 [Charty], ako aj na článok 8 [EDĽP], v zmysle extenzívneho výkladu článku 7 ods. 2 smernice 2004/38 pre tohto rodiča právo na pobyt dlhší než tri mesiace v členskom štáte pôvodu dieťaťa, ktoré je občanom Únie, prinajmenšom tak dlho, ako má právo starať sa o dieťa a toto právo skutočne vykonáva? 2. Otázky týkajúce sa ustanovení článku 6 ods. 1 [ZEÚ] v spojení s [Chartou] a) i) Je možné uplatniť Chartu podľa jej článku 51 ods. 1 prvej vety druhej alternatívy už v prípade, ak predmet sporu závisí od vnútroštátneho zákona (alebo časti zákona), ktorým sa tiež – avšak nielen – prebrali európske smernice? ii) V prípade zápornej odpovede: Je možné uplatniť Chartu podľa jej článku 51 ods. 1 prvej vety druhej alternatívy už z dôvodu, že žalobca prípadne má právo na pobyt podľa práva Únie, a v dôsledku toho môže podľa § 5 ods. 1 prvej vety [FreizügG/EU] požiadať o ‚pobytový preukaz pre rodinných príslušníkov občanov Únie‘, ktorého právnym základom je článok 10 ods. 1 prvá veta smernice 2004/38? iii) V prípade zápornej odpovede: Je možné uplatniť Chartu podľa jej článku 51 ods. 1 prvej vety druhej alternatívy podľa aktualizovanej judikatúry vo veci ERT (rozsudok Súdneho dvora z 18. júna 1991, C-260/89, body 41 až 45), ak členský štát obmedzí právo na pobyt otcovi, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny a má právo starať sa o maloleté dieťa, občana Únie, ktoré sa so svojou matkou z dôvodu jej zárobkovej činnosti zdržiava prevažne v inom členskom štáte Únie? b) i) Ak je možné uplatniť Chartu, možno priamo z jej článku 24 ods. 3 odvodiť právo na pobyt podľa práva Únie pre otca, štátneho príslušníka tretej krajiny, prinajmenšom pokiaľ má právo starať sa o svoje dieťa, ktoré je občanom Únie, a skutočne ho vykonáva, hoci sa dieťa zdržiava prevažne v inom členskom štáte Únie? ii) V prípade zápornej odpovede: Vyplýva z práva na voľný pohyb dieťaťa, ktoré je občanom Únie, podľa článku 45 ods. 1 Charty, prípadne v spojení s článkom 24 ods. 3 Charty, právo na pobyt podľa práva Únie pre otca, štátneho príslušníka tretej krajiny, prinajmenšom pokiaľ má a skutočne vykonáva právo starať sa o svoje dieťa, bez toho, aby to viedlo k zániku praktickej účinnosti, ktorá sa spája s právom dieťaťa, občana Únie, na voľný pohyb? 3. Otázky týkajúce sa článku 6 ods. 3 [ZEÚ] v spojení so všeobecnými zásadami práva Únie a) Môžu sa ‚nepísané‘ základné práva Únie, ktoré sa vytvorili v judikatúre Súdneho dvora od rozsudku z 12. novembra 1969, Stauder (29/69, Zb. s. 419, bod 7), napríklad až po rozsudok z 22. novembra 2005, Mangold (C-144/04, Zb. s. I-9981, bod 75), uplatniť v celom rozsahu, hoci v konkrétnom prípade nemožno uplatniť [Chartu], inými slovami, existujú základné práva, ktoré sú podľa článku 6 ods. 3 [ZEÚ] platnými všeobecnými právnymi zásadami Únie, samostatne a nezávisle popri nových základných právach zakotvených v Charte podľa článku 6 ods. 1 ZEÚ? b) V prípade kladnej odpovede: Je v záujme účinného vykonávania starostlivosti o dieťa možné zo všeobecných zásad práva Únie, najmä pokiaľ ide o právo na rešpektovanie rodinného života podľa článku 8 [EDĽP], odvodiť právo na pobyt pre štátneho príslušníka tretej krajiny, otca maloletej dcéry, občianky Únie, ktorá sa so svojou matkou z dôvodu jej zárobkovej činnosti zdržiava prevažne v inom členskom štáte Únie? 4. Otázka týkajúca sa ustanovení článku 21 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 8 [EDĽP] Ak článok 6 ods. 1 alebo 3 ZEÚ nezakladajú žalobcovo právo na pobyt podľa právnych noriem Únie, je možné v nadväznosti na judikatúru vo veci Zhu a Chen (rozsudok Súdneho dvora z 19. októbra 2004, C-200/02, Zb. s. I-9925, body 45 až 47) v záujme účinného vykonávania starostlivosti o dieťa na základe práva na voľný pohyb maloletej občianky Únie, ktorá sa so svojou matkou z dôvodu jej zárobkovej činnosti zdržiava prevažne v inom členskom štáte Únie, z článku 21 ods. 1 ZFEÚ, prípadne s ohľadom na článok 8 [EDĽP] odvodiť právo otca, štátneho príslušníka tretej krajiny, na pobyt v členskom štáte, z ktorého dieťa, ktoré je občanom Únie, pochádza? 5. Otázka týkajúca sa článku 10 smernice 2004/38... Ak je priznané právo na pobyt podľa práva Únie, má rodič, štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je v rovnakej situácii ako žalobca, právo, aby mu bol vydaný pobytový preukaz pre rodinných príslušníkov občana Únie v súlade s článkom 10 ods. 1 prvou vetou smernice 2004/38?“