ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 475/7

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Írsko) – Evelyn Danqua/Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General

(Vec C-429/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/83/ES - Minimálne ustanovenia pre podmienky priznania postavenia utečenca alebo postavenia osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu - Vnútroštátne procesné pravidlo, ktoré na podanie žiadosti o doplnkovú ochranu stanovuje lehotu pätnástich pracovných dní od doručenia zamietnutia žiadosti o azyl - Procesná autonómia členských štátov - Zásada ekvivalencie - Zásada efektivity - Riadny priebeh konania o preskúmaní žiadosti o doplnkovú ochranu - Riadny priebeh konania o vyhostení - Nezlučiteľnosť))

(2016/C 475/09)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Evelyn Danqua

Žalovaní: Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General

Výrok rozsudku

Zásada efektivity sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu procesnému pravidlu, o aké ide vo veci samej, ktoré podriaďuje žiadosť o priznanie postavenia doplnkovej ochrany prekluzívnej lehote pätnástich pracovných dní odo dňa, kedy príslušný orgán oboznámil neúspešného žiadateľa o azyl s možnosťou podať takúto žiadosť.

(1) Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.
3.

V prípade, ak by mal byť spoločný paušálny režim pre poľnohospodárskych výrobcov v zásade vylúčený pre spoločnosti podľa občianskeho práva, ako sú spoločnosti, o ktoré ide vo veci samej, by sa toto vylúčenie malo uplatniť na obdobie predchádzajúce dňu, ku ktorému sa uskutočnilo posúdenie, z ktorého vychádza, s výhradou, že uvedené posúdenie sa uskutoční v premlčacej lehote na začatie konania finančnej správy a že jeho dôsledky sa neprejavia so spätnou účinnosťou v období predchádzajúcom dňu, keď nastali skutkové a právne okolnosti, z ktorých vychádza.
2.

Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries Eckendorf GmbH & Co. KG, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester Bouwing BV, Limgroup BV a Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV sú povinní nahradiť trovy konania.
2.

Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 1. septembra 2009 (vec R 1526/2008-2), týkajúce sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťou Simba Toys GmbH & Co. KG a spoločnosťou Seven Towns Ltd, sa zrušuje.
SK Úradný vestník Európskej únie C 14/12

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – The Queen, na žiadosť: Timothy Martin Hemming, podnikajúci pod obchodným menom „Simply Pleasure Ltd.“ a i./Westminster City Council

(Vec C-316/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Smernica 2006/123/ES - Článok 13 ods. 2 - Postupy pri udeľovaní povolení - Pojem poplatky, ktoré môžu vzniknúť v dôsledku žiadosti))

(2017/C 014/15)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: The queen, na žiadosť: Timothy Martin Hemming, podnikajúci pod obchodným menom „Simply Pleasure Ltd.“, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, konajúca pod obchodným menom „Janus“, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd

Žalovaný: Westminster City Council

za účasti: The Architects’ Registration Board, The Solicitors’ Regulation Authority, The Bar Standards Board, The Care Quality Commission, The Farriers’ Registration Council, The Law Society, The Bar Council, The Local Government Association, Her Majesty’s Treasury

Výrok rozsudku

Článok 13 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, akými sú dotknuté okolnosti vo veci samej, bráni požiadavke, aby bol v okamihu podania žiadosti o udelenie alebo predĺženie platnosti povolenia zaplatený poplatok, ktorého časť zodpovedá nákladom spojeným so správou a kontrolou dotknutého systému udeľovania povolení, aj keď je táto časť v prípade zamietnutia uvedenej žiadosti návratná.

(1) Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 30/11

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The Labour Court, Ireland – Írsko) – David L. Parris/Trinity College Dublin a i.

(Vec C-443/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Smernica 2000/78/ES - Článok 2 - Zákaz diskriminácie na základe sexuálnej orientácie a veku - Vnútroštátny dôchodkový systém - Vyplácanie pozostalostného dôchodku pozostalému registrovanému partnerovi - Podmienka - Uzavretie registrovaného partnerstva skôr, než poistenec v rámci uvedeného systému dovŕši 60 rokov - Civilný zväzok - Nemožnosť v dotknutom členskom štáte pred rokom 2010 - Preukázaný dlhodobý vzťah - Článok 6 ods. 2 - Odôvodnené rozdiely v zaobchádzaní z dôvodu veku))

(2017/C 030/10)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

The Labour Court, Ireland

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Dr. David L. Parris

Žalovaní: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform and Department of Education and Skills

Výrok rozsudku

1. Článok 2 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, ktorá v rámci zamestnaneckého dôchodkového systému podmieňuje nárok pozostalých registrovaných partnerov poistencov na pozostalostný dôchodok splnením podmienky, aby sa registrované partnerstvo uzavrelo skôr, než poistenec dovŕši vek 60 rokov, hoci vnútroštátne právo neumožňovalo dotknutému poistencovi uzavrieť registrované partnerstvo pred dovŕšením tejto vekovej hranice, nepredstavuje diskrimináciu na základe sexuálnej orientácie.

2. Článok 2 a článok 6 ods. 2 smernice 2000/78 sa majú vykladať v tom zmysle, že taká vnútroštátna právna úprava, ako je dotknutá vo veci samej, ktorá v rámci zamestnaneckého dôchodkového systému podmieňuje nárok pozostalých registrovaných partnerov poistencov na pozostalostný dôchodok splnením podmienky, aby sa registrované partnerstvo uzavrelo skôr, než poistenec dovŕši vek 60 rokov, hoci vnútroštátne právo neumožňovalo dotknutému poistencovi uzavrieť registrované partnerstvo pred dovŕšením tejto vekovej hranice, nepredstavuje diskrimináciu na základe veku.

3. Článok 2 a článok 6 ods. 2 smernice 2000/78 sa majú vykladať v tom zmysle, že taká vnútroštátna právna úprava, ako je dotknutá vo veci samej, nepredstavuje diskrimináciu na základe spoločného účinku sexuálnej orientácie a veku, keďže uvedená právna úpravu nepredstavuje ani diskrimináciu na základe sexuálnej orientácie, ani diskrimináciu na základe veku, pokiaľ sú zohľadňované samostatne.

(1) Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.
1.

Francúzska republika si tým, že nezabezpečila sekundárne alebo ekvivalentné čistenie komunálnych odpadových vôd z aglometácií Goyave, Bastelica, Morne-à-l’Eau, Aiguilles-Château-Ville Vieille, Borgo-Nord, Isola, Plombières-les-Bains, Saint-Céré, Vincey, Etueffont ako aj z Volx a Villeneuve, či už pre všetky vypúšťania z aglomerácií s populačným koeficientom od 10 000 do 15 000, alebo pre vypúšťania do sladkých vôd a estuárií z aglomerácií s populačným koeficientom od 2 000 do 10 000, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z ustanovení článku 4 ods. 1 a 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008.
SK Úradný vestník Európskej únie C 53/12

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

(Vec C-272/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Povinnosť odovzdať emisné kvóty z letov medzi členskými štátmi Únie a väčšinou tretích krajín - Rozhodnutie č. 377/2013/EÚ - Článok 1 - Dočasná výnimka - Vylúčenie letov s príletom na letisko alebo s odletom z letiska na území Švajčiarska - Rozdielne zaobchádzanie s tretími štátmi - Všeobecná zásada rovnosti zaobchádzania - Neuplatniteľnosť))

(2017/C 053/14)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Swiss International Air Lines AG

Žalovaní: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

Výrok rozsudku

Zo skúmania rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 377/2013/EÚ z 24. apríla 2013 o dočasnej výnimke zo smernice 2003/87/ES o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve z hľadiska zásady rovnosti zaobchádzania nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť tohto rozhodnutia, keďže dočasná výnimka, ktorú článok 1 tohto rozhodnutia stanovuje pre požiadavky vyplývajúce z článku 12 ods. 2a a článku 16 smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/101/ES z 19. novembra 2008, pokiaľ ide o odovzdávanie emisných kvót skleníkových plynov z letov uskutočnených počas roku 2012 medzi členskými štátmi Európskej únie a väčšinou tretích krajín, sa neuplatňuje najmä na lety s príletom na letisko alebo s odletom z letiska nachádzajúceho sa vo Švajčiarsku.

(1) Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 53/16

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin

(Spojené veci C-508/15 a C-509/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie č. 1/80 - Článok 7 prvý odsek - Právo na pobyt vzťahujúce sa na rodinných príslušníkov tureckého pracovníka pôsobiaceho na legálnom trhu práce členského štátu - Podmienky - Neexistencia potreby, aby turecký pracovník pôsobil na legálnom trhu práce počas prvých troch rokov pobytu rodinného príslušníka))

(2017/C 053/18)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Verwaltungsgericht Berlin

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)

Žalovaná: Land Berlin

Výrok rozsudku

Článok 7, prvý odsek, prvá zarážka rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie sa musí vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie priznáva právo na pobyt v hostiteľskom členskom štáte rodinnému príslušníkovi tureckého pracovníka, teda rodinnému príslušníkovi, ktorý získal povolenie na vstup do tohto členského štátu z dôvodu zlúčenia rodiny a ktorý od momentu vstupu na územie tohto členského štátu žil v spoločnej domácnosti s týmto tureckým pracovníkom, a to aj v prípade, že minimálne obdobie troch rokov, v priebehu ktorého turecký pracovník pôsobil na legálnom trhu práce, nezačalo plynúť bezprostredne po príchode dotknutého rodinného príslušníka do hostiteľského členského štátu, ale až neskôr.

(1) Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.
SK Úradný vestník Európskej únie C 53/16

Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt

(Vec C-539/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Charta základných práv Európskej únie - Smernica 2000/78/ES - Rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní - Článok 2 ods. 1 a 2 - Diskriminácia na základe veku - Kolektívna zmluva - Predĺženie doby na postup z prvého do druhého platového stupňa v rámci platovej schémy - Nepriame rozdielne zaobchádzanie na základe veku))

(2017/C 053/19)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Oberster Gerichtshof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Daniel Bowman

Žalovaný: Pensionsversicherungsanstalt

Výrok rozsudku

Článok 2 ods. 1 a 2 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej kolektívnej zmluve, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej sa na zamestnanca, ktorému sa na účely jeho zaradenia do platových stupňov v rámci platovej schémy započítavajú obdobia školskej dochádzky, vzťahuje dlhšia doba na postup z prvého do druhého platového stupňa v rámci platovej schémy, pretože toto predĺženie sa uplatňuje na všetkých zamestnancov, ktorým sa tieto obdobia započítavajú, a to aj retroaktívne na tých zamestnancov, ktorí už postúpili do nasledujúcich vyšších platových stupňov.

(1) Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.
2.

Ustanovenia smernice 2004/18, najmä článok 2 a bod 17 prílohy VII A tejto smernice, v spojení so zásadou rovnosti zaobchádzania, ako aj s povinnosťou transparentnosti, ktorá z nej vyplýva, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby verejný obstarávateľ rozhodol zadať zákazku uchádzačovi, ktorý sa dopustil závažného porušenia odborných povinností z dôvodu, že vylúčenie tohto uchádzača zo zadávacieho konania by bolo v rozpore so zásadou proporcionality, hoci podľa podmienok zadania zákazky musí byť uchádzač, ktorý sa dopustil závažného porušenia odborných povinností, vylúčený, pričom sa nezohľadňuje proporcionalita tejto sankcie.
SK Úradný vestník Európskej únie C 70/6

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

(Vec C-460/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Plán monitorovania - Nariadenie (EÚ) č. 601/2012 - Článok 49 ods. 1 a bod 10 prílohy IV - Výpočet emisií zariadenia - Odpočítanie prevedeného oxidu uhličitého (CO2) - Vyňatie CO2 použitého na výrobu vyzrážaného uhličitanu vápenatého - Platnosť vyňatia))

(2017/C 070/08)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Verwaltungsgericht Berlin

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Schaefer Kalk GmbH & Co. KG

Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

Výrok rozsudku

Ustanovenia článku 49 ods. 1 druhej vety nariadenia Komisie (EÚ) č. 601/2012 z 21. júna 2012 o monitorovaní a nahlasovaní emisií skleníkových plynov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES a bodu 10 B prílohy IV tohto nariadenia sú neplatné v rozsahu, v akom do emisií zo zariadenia na kalcináciu vápna systematicky zahŕňajú oxid uhličitý (CO2) prevedený do iného zariadenia na účely výroby vyzrážaného uhličitanu vápenatého, a to bez ohľadu na to, či dochádza alebo nedochádza k uvoľňovaniu tohto oxidu uhličitého do atmosféry.

(1) Ú. v. EÚ C 389, 23.11.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 121/3

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 1. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited

(Vec C-275/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/29/ES - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti - Článok 9 - Prístup do káblových rozvodov vysielacích spoločností - Pojem „káblové rozvody“ - Retransmisia televíznych vysielaní komerčných televízií treťou stranou prostredníctvom internetu - „Live streaming“))

(2017/C 121/03)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

Žalované: TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited

za účasti: The Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited

Výrok rozsudku

Článok 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, a konkrétne pojem „prístup do káblových rozvodov vysielacích spoločností“, sa má vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti tohto ustanovenia nepatrí a ani ním nie je povolená vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že k porušeniu autorského práva nedôjde, pokiaľ sa diela vysielané na televíznych kanáloch, na ktoré sa vzťahujú povinnosti služby vo verejnom záujme, okamžite prenášajú káblovou retransmisiou alebo prostredníctvom internetu v oblasti pôvodného vysielania.

(1) Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 112/9

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. februára 2017 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – (England & Wales) (Civil Division) Spojené kráľovstvo] – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute

(Vec C-592/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 13 A ods. 1 písm. n) - Oslobodenie určitých kultúrnych služieb od dane - Neexistencia priameho účinku - Určenie kultúrnych služieb oslobodených od dane - Voľná úvaha členských štátov))

(2017/C 112/13)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal – (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Žalovaný: British Film Institute

Výrok rozsudku

Článok 13 A ods. 1 písm. n) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, ktorý stanovuje oslobodenie „určitých kultúrnych služieb“ od dane, sa má vykladať v tom zmysle, že nemá priamy účinok, takže pri neexistencii prebratia sa nemôžu subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo iné kultúrne zariadenia, ktoré boli uznané príslušným členským štátom a ktoré poskytujú kultúrne služby, na toto ustanovenie priamo odvolávať.

(1) Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.
SK Úradný vestník Európskej únie C 104/17

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley

(Vec C-430/15) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 - Zložka týkajúca sa „starostlivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby (disability living allowance) - Osoba poistená pre prípad staroby, ktorá definitívne ukončila akúkoľvek pracovnú činnosť - Pojmy „nemocenská dávka“ a „dávka v invalidite“ - Exportovateľnosť))

(2017/C 104/25)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Secretary of State for Work and Pensions

Žalovaná: Tolley

Výrok rozsudku

1. Dávka, akou je zložka týkajúca sa „starostlivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby (disability living allowance), predstavuje nemocenskú dávku v zmysle nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 307/1999 z 8. februára 1999.

2. Článok 13 ods. 2 písm. f) nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 a zmenenom a doplnenom nariadením č. 307/1999, sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že určitej osobe vznikol nárok na starobný dôchodok, lebo v určenom období prispievala do systému sociálneho zabezpečenia členského štátu, nebráni tomu, aby sa právna úprava tohto členského štátu neskôr prestala uplatňovať na túto osobu. Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby vzhľadom na okolnosti sporu, o ktorom rozhoduje, a uplatniteľné ustanovenia vnútroštátneho práva určil, kedy sa táto právna úprava prestala uplatňovať na uvedenú osobu.

3. Článok 22 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 a zmenenom a doplnenom nariadením č. 307/1999, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby právna úprava príslušného štátu podmieňovala poberanie dávky, o akú ide vo veci samej, splnením podmienky bydliska a pobytu na území tohto členského štátu. Článok 22 ods. 1 písm. b) a článok 22 ods. 2 nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 a zmenenom a doplnenom nariadením č. 307/1999, sa majú vykladať v tom zmysle, že osoba, ktorá sa nachádza v situácií, o akú ide vo veci samej, si zachováva nárok na poberanie dávok uvedených v tomto ustanovení po preložení svojho bydliska do iného členského štátu, než je príslušný štát pod podmienkou, že na tieto účely získala povolenie.

(1) Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.