ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Absolútne dôvody zamietnutia – Ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť – Trojrozmerné ochranné známky

[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 1 písm. b)]

2. Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Absolútne dôvody zamietnutia – Ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť – Trojrozmerné ochranné známky

[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 1 písm. b)]

Summary

1. V rámci posúdenia zvykov dotknutého spotrebiteľa, ktoré je potrebné brať do úvahy na účely posudzovania rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, treba zohľadniť obvyklé spôsoby uvádzania predmetného výrobku na trh. Preto pokiaľ ide o zápis trojrozmernej ochrannej známky vo forme čistiacich tabliet, možno vziať legálne do úvahy skutočnosť, že čistiace tablety sa obvykle predávajú v obaloch označených názvom výrobku, na ktorých sa často objavujú obrazové alebo slovné ochranné známky alebo iné obrazové prvky, pričom sa medzi nimi môže nachádzať aj vyobrazenie výrobku. Stupeň pozornosti priemerného spotrebiteľa, pokiaľ ide o vzhľad výrobkov uvádzaných na trh týmto spôsobom, pritom spravidla nie je vysoký. Za týchto okolností je vecou prihlasovateľa ochrannej známky, aby prostredníctvom konkrétnych a doložených skutočností preukázal, že tomu tak nie je, pokiaľ ide o zvyky spotrebiteľov na dotknutom trhu.

(pozri body 52 – 54)

2. Trojrozmerné označenia vo forme bielej štvorcovej tablety s kvetinovým vzorom, o ktorých zápis sa žiada pre „Bieliace prípravky a iné látky na čistenie bielizne a šatstva; čistiace, leštiace, odmastňovacie a abrazívne prípravky, prípravky na umývanie, čistenie a ošetrovanie riadu; mydlá“ patriace do triedy 3 v zmysle Niceskej dohody, nemajú vo vzťahu k dotknutým výrobkom rozlišovaciu spôsobilosť na účely článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva. Pridaním symetrického vzoru do stredu tablety, akým je každý z dotknutých vzorov, sa totiž vzhľad tablety výrazne nezmení. Kombinácia štvorcového bieleho tvaru dotknutých tabliet a farebného vzoru, a to kvetinových vzorov so štyrmi, piatimi alebo šiestimi lupeňmi, sa výrazne neodchyľuje od úpravy, ktorá sa prirodzene vybaví v prípade čistiacej tablety, na ktorej sú dekoratívnym spôsobom rozložené rozličné aktívne látky. S ohľadom na celkový dojem, ktorý vyvoláva kombinácia tvaru, farieb a vzoru dotknutých tabliet, preto tieto ochranné známky neumožňujú dotknutému priemernému spotrebiteľovi identifikovať obchodný pôvod dotknutých výrobkov, ak sa bude rozhodovať pri nákupe.

(pozri body 78, 90)
Tento podnik je taktiež priamo dotknutý v rozsahu, v akom sa v rozhodnutí Komisie ukladá členskému štátu povinnosť prijať opatrenia potrebné na vymáhanie pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom, a ak bol dotknutý podnik príjemcom tejto pomoci a musí ju vrátiť. Dvoma kritériami priamej dotknutosti sú totiž po prvé skutočnosť, že predmetný akt musí mať účinky priamo na právne postavenie jednotlivca. Po druhé uvedený akt nesmie ponechávať žiadnu voľnú úvahu osobám, ktorým je určený a ktoré sú poverené jeho vykonaním. Priama dotknutosť žalujúceho podniku sa viaže na splnenie dvoch kritérií bez ohľadu na to, či napadol, alebo nenapadol príkaz na vymáhanie daný členskému štátu.

Otázka, či odôvodnenie rozhodnutia spĺňa požiadavky článku 253 ES, sa musí posudzovať nielen s ohľadom na jeho znenie, ale aj na jeho kontext, ako aj na súhrn právnych pravidiel, ktoré upravujú dotknutú oblasť. Aj keď nie je v odôvodnení rozhodnutia Komisia povinná odpovedať na všetky skutkové a právne otázky uvádzané dotknutými osobami v priebehu správneho konania, napriek tomu je povinná prihliadať na všetky okolnosti a všetky relevantné skutočnosti prejednávanej veci, aby umožnila súdu Spoločenstva vykonávať preskúmanie zákonnosti a oboznámiť tak členské štáty, ako aj dotknutých štátnych príslušníkov s podmienkami, za ktorých uplatňovala Zmluvu.

Pokiaľ ide o rozhodnutie konštatujúce nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom, Komisia musí uviesť dôvody, pre ktoré sa na predmetné opatrenia vzťahuje článok 87 ods. 1 ES. V každom prípade sa nemôže požadovať, aby pre každé opatrenie skúmané Komisiou ako pomoc bolo potrebné riadne odôvodnenie pre každú zo štyroch podmienok uplatňovania článku 87 ES. Vzhľadom na to, že rozhodnutie skúma, ako sú v prejednávanej veci splnené podmienky stanovené článkom 87 ods. 1 ES na účely preukázania nezlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom, skutočnosť, že sa tak robí globálne, keďže skúmanie sa uplatní na všetky predmetné opatrenia, nemôže byť sama osebe považovaná za porušenie povinnosti odôvodnenia tým skôr, že tieto opatrenia patria do toho istého akčného plánu.

(pozri body 91, 99, 100, 104)
Pokiaľ ide o preskúmanie sťažností oznamujúcich porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, Komisia pri rozhodovaní o pridelení rôznych stupňov dôležitosti sťažnostiam, ktoré sú jej podané, môže nie len určiť poradie, v ktorom budú sťažnosti preskúmané, ale aj zamietnuť sťažnosť pre nedostatok dostatočného záujmu Spoločenstva na pokračovaní v šetrení veci. Hoci sťažnosť oznamujúcu údajné postupy v rozpore so Zmluvou môže Komisia vykonávajúca svoju diskrečnú právomoc v tejto oblasti odložiť pre nedostatok záujmu Spoločenstva, nemožno ju však iba na základe skutočnosti, že takéto konanie bolo ukončené, odložiť bez toho, aby Komisia overila, či účinky obmedzujúce hospodársku súťaž nepretrvávajú, a prípadne, či závažnosť údajného narušenia hospodárskej súťaže a jeho účinky nie sú spôsobilé založiť záujem Spoločenstva na tejto sťažnosti. Ak účinky obmedzujúce hospodársku súťaž pretrvávajú, Komisia je povinná preskúmať, či buď závažnosť namietaného porušenia, alebo pretrvávanie jeho účinkov zakladajú záujem Spoločenstva na sťažnosti, čo predovšetkým znamená v každom jednotlivom prípade, že zohľadňuje dĺžku trvania a závažnosť oznámených porušení, ako aj ich vplyv na hospodársku súťaž v Spoločenstve. Ak účinky obmedzujúce hospodársku súťaž nepretrvávajú, zostáva Komisia povinná zohľadniť dĺžku trvania a závažnosť namietaného porušenia.

Pokiaľ ide o sťažnosť oznamujúcu štátnu pomoc a konanie, ktoré by mohlo predstavovať zneužitie dominantného postavenia, Komisia disponuje možnosťou šetriť obidva aspekty sťažnosti oddelene. Okrem toho skutočnosť, že Komisia začala konanie v oblasti štátnej pomoci a že v tejto súvislosti vykonala podrobnejšie šetrenie, nevylučuje jej možnosť, aby zamietla pre nedostatok záujmu Spoločenstva časť sťažnosti týkajúcu sa zneužitia dominantného postavenia podľa kritérií, ktoré sa na ňu vzťahujú. Hoci totiž v rámci výkonu výlučnej právomoci určiť prípadný nesúlad pomoci so spoločným trhom je Komisia povinná na konci fázy predbežného preskúmania buď rozhodnúť, že dotknuté štátne opatrenie nepredstavuje „pomoc“ v zmysle článku 87 ods. 1 ES, alebo rozhodnúť, že opatrenie, aj keď predstavuje pomoc, je zlučiteľné so spoločným trhom, alebo rozhodnúť o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES, disponuje naopak v rámci svojej nevýlučnej právomoci, pokiaľ ide o sťažnosť oznamujúcu zneužitie dominantného postavenia, diskrečnou právomocou týkajúcou sa určenia priorít a nie je povinná zaujať stanovisko k existencii prípadného porušenia.

(pozri body 106, 107)
Pri posudzovaní podobnosti medzi dotknutými výrobkami alebo dotknutými službami podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva je potrebné zohľadniť všetky rozhodujúce okolnosti, ktorými sa vyznačuje vzťah medzi tovarmi alebo službami, pričom tieto okolnosti zahŕňajú predovšetkým ich povahu, určenie, používanie, ako aj konkurenčný alebo doplňujúci charakter. Môžu sa tiež zohľadniť iné okolnosti, ako napríklad distribučné kanály dotknutých výrobkov.

V tejto súvislosti sa dopĺňajú tie výrobky, medzi ktorými existuje úzky vzťah v tom zmysle, že jeden je nevyhnutný alebo dôležitý pre použitie druhého tak, že spotrebitelia si môžu myslieť, že zodpovednosť za výrobu oboch výrobkov pripadá rovnakému podniku.

Výrobky ako obuv, oblečenie, klobúky alebo tašky môžu plniť okrem ich hlavnej úlohy aj spoločnú estetickú úlohu tým, že spoločne prispievajú k imidžu daného spotrebiteľa. Vnímanie týchto vzťahov medzi nimi sa teda musí posudzovať s prihliadnutím na snahu o zosúladenie pri prezentácii tohto imidžu, ktorá obsahuje zosúladenie viacerých zložiek pri ich vytvorení alebo pri ich kúpe spotrebiteľom. Toto zosúladenie môže byť dôležité najmä medzi oblečením, obuvou a pokrývkami hlavy patriacimi do triedy 25 Niceskej dohody a rôznymi súčasťami oblečenia, ktoré ich dopĺňajú, ako tašky patriace do triedy 18 v zmysle uvedenej dohody. Toto zosúladenie závisí od daného spotrebiteľa a povahy aktivity, pre ktorú si tento imidž vytvára (práca, šport či záľuby) alebo marketingových zámerov hospodárskych subjektov v danom odvetví. Okolnosť, že výrobky sú často predávané v rovnakých špecializovaných predajných miestach, môže u daného spotrebiteľa vyvolať dojem, že existuje úzka súvislosť medzi týmito výrobkami a že zodpovednosť za výrobu oboch výrobkov pripadá rovnakému podniku.

Z toho vyplýva, že niektorí spotrebitelia nadobudnú dojem, že existuje úzky vzťah medzi oblečením, obuvou a pokrývkami hlavy patriacimi do skupiny 25 a doplnkami oblečenia, ktoré sú „výrobkami z kože a z imitácie kože, ktoré nepatria do iných tried“, patriacimi do triedy 18, a teda si môžu myslieť, že zodpovednosť za výrobu oboch výrobkov pripadá rovnakému podniku. Preto uvedené výrobky patriace do triedy 25 vykazujú určitý stupeň podobnosti, ktorý nemožno považovať za nízky, s doplnkami oblečenia, ktoré sú „výrobkami z kože a z imitácie kože, ktoré nepatria do iných tried“, patriacimi do triedy 18.

(pozri body 37, 48 až 51)
Žalobu o neplatnosť v zmysle článku 230 ES možno podať proti všetkým ustanoveniam prijatým inštitúciami bez ohľadu na ich povahu alebo formu, ktoré smerujú k vytvoreniu právnych účinkov.

V tejto súvislosti, ak je žiadosť o platbu príspevku zo štrukturálnych fondov v rámci schémy pomoci podaná a prípustná v zmysle článku 32 ods. 3 nariadenia č. 1260/1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch, nie je Komisia oprávnená pretrvávať v nečinnosti. Komisia totiž musí v závislosti od dostupnosti rozpočtových prostriedkov vykonať priebežné platby zodpovedajúce tejto žiadosti, a to najneskôr do dvoch mesiacov od jej prijatia v súlade s článkom 32 ods. 1 štvrtým pododsekom uvedeného nariadenia. Ak teda Komisia v prejednávanej veci túto povinnosť konať porušila, mal to dotknutý členský štát spochybniť podaním žaloby na nečinnosť. V prípade, že by táto žaloba na nečinnosť bola vyhlásená za dôvodnú, podľa článku 233 ES by Komisii prislúchalo prijať opatrenia nevyhnutné na vykonanie rozsudku. V dôsledku toho list Komisie v rozsahu, v akom členskému štátu oznamuje svoje odmietnutie konať, pokiaľ ide o žiadosti o platbu, až do doručenia informácií týkajúcich sa záloh, nevyvoláva žiadne právne účinky, ktoré by bolo možné napadnúť v rámci žaloby o neplatnosť podanej na základe článku 230 ES.

(pozri body 56, 59, 62)
Ak však zúžením zoznamu výrobkov uvedených v prihláške ochrannej známky Spoločenstva prihlasovateľ nechce stiahnuť jeden alebo viacero výrobkov z tohto zoznamu, ale zmeniť niektorú vlastnosť, ako napríklad účel použitia všetkých výrobkov uvedených v zozname, nemožno vylúčiť, že táto zmena by mohla ovplyvniť preskúmanie ochrannej známky Spoločenstva zo strany jednotlivých inštancií ÚHVT v priebehu správneho konania. Za takýchto okolností by sa pripustenie takejto zmeny v štádiu žaloby na Súde prvého stupňa rovnalo zmene predmetu sporu, ktorú zakazuje článok 135 ods. 4 rokovacieho poriadku. Takéto zúženie preto Súd prvého stupňa nemôže pri skúmaní dôvodnosti žaloby zohľadniť.

Slovo TEK nemalo byť zapísané ako ochranná známka Spoločenstva pre „police a policové diely, najmä závesné košíky na police, všetko z kovu“ patriace do triedy 6, ako aj všetky uvedené výrobky iné ako z dreva, patriace do triedy 20 v zmysle Niceskej dohody z dôvodu existencie absolútneho dôvodu zamietnutia uvedeného v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, ktorý sa týka opisného charakteru ochrannej známky z pohľadu priemerného francúzsky a taliansky hovoriaceho spotrebiteľa.

V taliančine a francúzštine totiž slovo „tek“ znamená tíkové drevo a označuje tak jeden druh dreva a jeho vlastnosti.

Vzhľadom na zoznam výrobkov, pre ktoré bola ochranná známka TEK zapísaná, môže jej majiteľ v budúcnosti vyrábať svoje výrobky z materiálov ako plast alebo kov, ktoré v každom prípade majú vzhľad tíkového dreva. Predmetné výrobky, najmä tie, ktoré sú vyrobené z plastu, totiž môžu svojou farbou, vonkajším vzhľadom a v dôsledku rôznych techník imitácie dreva existujúcich na trhu vzbudzovať dojem, že sú z tíkového dreva alebo že majú aspoň niektoré vlastnosti tíkového dreva. Spojitosť medzi významom slova „tek“ a policami, policovými dielmi a závesnými košíkmi, všetko výrobkami z kovu a nie z dreva, sa preto zdá byť dostatočne úzka na to, aby spadala pod zákaz zakotvený v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94.

(pozri body 83, 85, 87, 92, 93)
Pravidlo 17 ods. 2 nariadenia č. 2868/95, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, podľa ktorého dôkazy predkladané na podporu námietky musia byť predkladané v jazyku námietkového konania alebo k nim musí byť pripojený preklad do tohto jazyka, je odôvodnené potrebou dodržiavania zásady kontradiktórnosti konania, rovnako ako aj zásady rovnosti účastníkov konania v konaniach inter partes.

Pokiaľ je pravdou, že namietateľ nemá žiadnu povinnosť predložiť úplný preklad osvedčení o zápise skorších ochranných známok, nevyplýva z toho, že námietkové oddelenie má pri skúmaní dôvodnosti námietok povinnosť zohľadniť osvedčenia o zápise predložené v inom jazyku, ako je jazyk námietkového konania. Pri absencii prekladu osvedčení o zápise do jazyka konania námietkové oddelenie môže legitímne zamietnuť námietku ako nedôvodnú, pokiaľ o nej nemôže v súlade s pravidlom 20 ods. 3 vykonávacieho nariadenia rozhodnúť inak, vychádzajúc z dôkazov, ktorými už eventuálne disponuje. Nakoniec, pokiaľ dôkaz vyplýva z osvedčení o zápise a nie z ich prekladu, skutočnosťou zostáva, že na to, aby tento dôkaz mohol byť braný do úvahy, musí spĺňať jazykové požiadavky uvedené v pravidle 17 ods. 2 vykonávacieho nariadenia.

(pozri body 35 – 37)
Žaloba podaná na Súd prvého stupňa proti rozhodnutiam odvolacích senátov Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) sa týka preskúmania zákonnosti uvedených rozhodnutí v zmysle článku 63 nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva. Skutočnosti, ktoré sa uvádzajú pred Súdom prvého stupňa bez toho, aby sa predtým uplatňovali pred inštanciami Úradu, však môžu ovplyvniť zákonnosť takéhoto rozhodnutia iba vtedy, ak ich mal Úrad vziať do úvahy ex offo.

V tejto súvislosti z článku 74 ods. 1 in fine uvedeného nariadenia, podľa ktorého v konaniach týkajúcich sa relatívnych dôvodov zamietnutia zápisu sa Úrad pri svojom skúmaní obmedzí na dôvody, dôkazy a návrhy predložené účastníkmi konania, vyplýva, že Úrad nemusí ex offo brať do úvahy dôvody, ktoré neboli predložené účastníkmi konania. Takéto dôvody teda nemôžu spochybniť zákonnosť rozhodnutia odvolacieho senátu.

(pozri bod 35)
Žaloba o neplatnosť podaná fyzickou alebo právnickou osobou je prípustná len vtedy, ak žalobca má záujem na zrušení napadnutého aktu. Tento záujem musí existovať a byť aktuálny a posudzuje sa ku dňu, keď bola podaná žaloba. Existuje, len ak je žaloba spôsobilá v prípade úspešného výsledku priniesť prospech pre toho účastníka konania, ktorý ju podal.

V tomto ohľade síce zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa neprijal návrh predložený v odpovedi na výzvu na predkladanie návrhov v oblasti inovačných opatrení podľa článku 6 nariadenia č. 1784/1999 o Európskom sociálnom fonde, nemôže viesť k situácii, v ktorej by žalobkyňa mala právo na to, aby jej Komisia udelila grant na základe jej žiadosti o finančnú podporu podanú v rámci druhého kola podávania prihlášok, predmetné zrušenie by však žalobkyni poskytlo dodatočnú možnosť získať predmetný grant. Za predpokladu zrušenia by totiž Komisia bola nútená znovu posúdiť návrh žalobkyne, pričom by musela zohľadniť posúdenie vykonané Súdom prvého stupňa. Takisto žalobkyňa by nemusela vykonať zmeny vo svojom návrhu a ani by ho nemusela aktualizovať, čo by však bola povinná urobiť v prípade, keby musela znova predložiť svoju žiadosť v rámci tretieho kola predkladania žiadostí.

(pozri body 32, 33)
1.

Environmental Management Consultants Ltd je povinný zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev sumu 31965,28 eur zvýšenú o úroky: — vo výške 9,26 % ročne od 1. do 31. augusta 2001, — vo výške 8,62 % ročne od 1. septembra do 31. decembra 2001, — vo výške 10,57 % ročne od 1. januára do 30. júna 2002, — vo výške 10,47 % ročne od 1. júla do 31. decembra 2002, — vo výške 9,97 % ročne od 1. januára do 30. júna 2003, — vo výške 9,22 % ročne do 1. júla do 31. decembra 2003, — vo výške 9,14 % ročne od 1. januára do 30. júna 2004, — vo výške 9,13 % ročne od 1. júla do 31. decembra 2004, — vo výške 9,21 % ročne od 1. januára do 31. januára 2005, — v zákonnej výške stanovenej podľa § 288 Bürgerliches Gesetzbuch (nemeckého občianskeho zákonníka), pričom táto sadzba nesmie prevyšovať 9,21 % ročne od 1. februára 2005 do úplného splatenia dlhu.
Len akty s právne záväznými účinkami, ktoré môžu zasiahnuť do záujmov žalobcu tým, že podstatným spôsobom zmenia jeho právne postavenie, môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES. Pri určovaní, či akt alebo rozhodnutie vyvoláva právne záväzné účinky, je potrebné vziať do úvahy jeho podstatu.

Súkromný kanál televízie, ktorý podľa rozhodnutia Komisie vyhlasujúceho systém prevodu koncesionárskeho poplatku vyplácaného týmto štátom verejnoprávnym kanálom za zlučiteľný so spoločným trhom vzhľadom na záväzky poskytnuté dotknutým členským štátom, považuje tieto záväzky za neprimerané na zabezpečenie zlučiteľnosti tohto systému so spoločným trhom, má záujem na konaní.

Jediným účelom štyroch podmienok uvedených v bode 95 rozsudku z 24. júla 2003, Altmark, C-280/00, je kvalifikácia predmetného opatrenia za štátnu pomoc, či presnejšie určenie existencie zvýhodnenia. Rozhodnutia Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa, ktoré odkazovali na podmienky vytýčené v tomto rozsudku, nespochybňujú skutočnosť, že tieto podmienky sa týkajú označovania za štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES, a nenaznačujú, že by Súdny dvor chcel pri vytyčovaní týchto podmienok ukončiť uplatňovanie článku 86 ods. 2 ES na posúdenie zlučiteľnosti zásahov štátu pri financovaní služieb všeobecného hospodárskeho záujmu so spoločným trhom. Uplatnenie kritérií Altmark, ktorých cieľom je určiť existenciu pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 ES, nemôže byť zamieňané s uplatňovaním kritérií podľa článku 86 ods. 2 ES, ktoré umožňujú stanoviť, či určité opatrenie zakladajúce pomoc možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom.

Preskúmanie existujúcej pomoci Komisiou môže viesť len k opatreniam do budúcnosti. Ak je možné, že zisťovanie prípadnej nadmernej náhrady výdavkov v minulosti, vedené v rámci priebežného preskúmania existujúcej pomoci na kompenzáciu nákladov poskytovania verejnej služby podnikom, by mohlo v závislosti od osobitných okolností konkrétneho prípadu mať význam pre posúdenie zlučiteľnosti tejto existujúcej pomoci so spoločným trhom, nemení to nič na tom, že takéto zisťovanie nie je samo osebe nevyhnutne nutné pre správne posúdenie potreby navrhnúť príslušné opatrenia do budúcnosti a pre určenie týchto opatrení. Prítomnosť alebo neprítomnosť rizika nadmernej náhrady do budúcnosti závisí rozhodujúcim spôsobom od konkrétnych daností samotného režimu financovania, a nie od okolnosti, že v praxi mal tento režim za následok nadmernú náhradu v minulosti.

(pozri body 166, 167)
Aj keď je Komisia povinná v odôvodnení svojho rozhodnutia prinajmenšom uviesť okolnosti, za ktorých bola pomoc poskytnutá, ak tieto okolnosti preukazujú, že pomoc môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, nie je povinná preukázať skutočný dopad pomoci, ktorá už bola poskytnutá. Zavedenie takejto povinnosti by malo za následok podstatné zvýhodnenie členských štátov, ktoré poskytli protiprávnu pomoc, v neprospech tých, ktoré oznámili pomoc už v štádiu návrhu.

Okrem toho samotná skutočnosť, že zvýhodnenie by mohli využívať všetky investičné nástroje, ktoré spĺňajú stanovené podmienky, totiž ako taká nedáva dotknutému opatreniu všeobecnú povahu a nebráni tomu, že dotknuté opatrenie má selektívnu povahu.

Článok 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 týkajúceho sa uplatnenia článku 88 ES stanovuje, že v prípade prijatia záporných rozhodnutí v súvislosti s protiprávnou štátnou pomocou Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu. Komisia nevyžaduje vymáhanie pomoci, ak by to bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva Spoločenstva. Zrušenie protiprávnej pomoci prostredníctvom vymáhania je zákonitým dôsledkom konštatovania jej protiprávnosti a smeruje k obnoveniu predchádzajúcej situácie. Vrátením pomoci jej príjemca stratí výhodu, ktorú na trhu požíval voči svojim konkurentom, a obnoví sa pôvodná situácia, ktorá existovala pred poskytnutím pomoci. Z toho vyplýva, že hlavným cieľom, ktorý sa sleduje vrátením protiprávne vyplatenej štátnej pomoci, je odstrániť narušenie hospodárskej súťaže spôsobené konkurenčnou výhodou získanou na základe protiprávnej pomoci.

(pozri body 190 — 193)
Ak sú podmienky uplatnenia článku 230 ES splnené, toto ustanovenie môže slúžiť ako základ pre žalobu o neplatnosť aktov Komisie týkajúcich sa oblasti európskej verejnej služby podanú žalobcami, ktorí nie sú uvedení v článku 91 Služobného poriadku úradníkov, to znamená žalobcami, ktorí nie sú úradníkmi alebo zamestnancami Spoločenstva ani uchádzačmi o miesto v európskej verejnej službe. Právo členského štátu podať žalobu o neplatnosť založenú na článku 230 ES proti rozhodovacím aktom Komisie nemôže byť teda spochybnené z dôvodu, že tieto akty sa týkajú otázok európskej verejnej služby.

Ani článok 29 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov, ktorý oprávňuje každú inštitúciu, aby prijala iný postup prijímania do zamestnania ako výberové konanie na prijímanie riadiacich pracovníkov, ani žiadne iné ustanovenie nebráni inštitúcii prijať pred zrealizovaním konkrétneho konania na obsadenie pracovného miesta riadiaceho pracovníka všeobecne uplatniteľné pravidlá stanovujúce s konečnou platnosťou prinajmenšom niektoré aspekty konania na prijímanie riadiacich pracovníkov do zamestnania v rámci tejto inštitúcie. Takéto pravidlá majú záväzné právne účinky, keďže pokiaľ tieto pravidlá nie sú zmenené alebo zrušené, dotknutá inštitúcia sa od nich nemôže odchýliť pri prijímaní do zamestnania na určené miesto v tejto kategórii. V takom prípade privilegovaný žalobca, akým je členský štát, môže okamžite napadnúť žalobou o neplatnosť podľa článku 230 ES zákonnosť týchto pravidiel bez toho, aby musel počkať na ich vykonanie v konkrétnom prípade.

Oznámenia o voľnom pracovnom mieste v rozsahu, v akom určujú, definujúc podmienky týkajúce sa prístupu k zamestnaniu, ktoré sú to osoby, ktorých kandidatúra môže byť prijatá, predstavujú akty spôsobujúce ujmu potenciálnym uchádzačom, ktorých kandidatúra je týmito podmienkami vylúčená.

(pozri body 46, 55)