Za týchto okolností sa inštitúcia bez toho, aby sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, môže dovolávať vo vzťahu k e‑mailom obsahujúcim pripomienky jej právneho servisu k listu pripojeného k týmto e‑mailom, týkajúcemu sa ubezpečení poskytnutých treťou krajinou týkajúcich sa jej zaobchádzania so štátnymi príslušníkmi inej tretej krajiny, výnimky týkajúcej sa ochrany medzinárodných vzťahov uvádzanej v článku 4 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.

V tejto súvislosti v kontexte medzinárodných rokovaní sa môžu postoje Únie prípadne vyvíjať v závislosti od priebehu týchto rokovaní, ústupkov a kompromisov dosiahnutých v tomto rámci rôznymi stranami rokovaní. Formulovanie rokovacích pozícií tak môže zahŕňať taktické úvahy vyjednávačov, medzi nimi aj samotnej Únie, takže sprístupnenie pozícií Únie v medzinárodných rokovaniach by mohlo poškodiť ochranu verejného záujmu, pokiaľ ide o medzinárodné vzťahy.

V oblasti prístupu verejnosti k dokumentom by zverejnenie skutočností súvisiacich s cieľmi sledovanými Úniou a jej členskými štátmi v rozhodnutiach, osobitne pokiaľ sa týkajú špecifického obsahu pripravovanej dohody alebo strategických cieľov sledovaných Úniou pri rokovaniach, narušilo atmosféru dôvery v rokovaniach, ktoré prebiehajú v čase rozhodnutia o odmietnutí prístupu k dokumentom, ktoré obsahujú tieto skutočnosti.

Inštitúcia, ktorej bola predložená žiadosť o prístup týkajúca sa dokumentov súvisiacich s medzinárodnými rokovaniami, teda môže bez toho, aby sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, odôvodniť odmietnutie prístupu skutočnosťou, že zverejnenie takýchto dokumentov by predstavovalo konkrétne riziko komplikácie pozície Únie v dialógu s treťou krajinou, a v dôsledku toho poškodenia vzťahov Únie. Okrem toho uvedená inštitúcia je oprávnená obmedziť sa na vyjadrenie takéhoto dôvodu súhrnným spôsobom, ak by poskytnutie podrobnejších vysvetlení znamenalo prezradenie samotného obsahu dokumentov spadajúcich pod ochranu stanovenú v článku 4 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001 v rozpore s kogentnou ochranou stanovenou normotvorcom v tomto ustanovení.

V rámci rozhodnutia o odmietnutí prístupu k dokumentom, ktorých oznámenie by mohlo porušiť výnimku týkajúcu sa ochrany verejného záujmu v oblasti medzinárodných vzťahov podľa článku 4 ods. 1 písm. a) tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, dotknutá inštitúcia nie je povinná v odôvodnení aktu identifikovať citlivý obsah požadovaných dokumentov, ktorý nemožno odhaliť zverejnením, ak by takýto krok znamenal prezradenie informácií, na ochranu ktorých sa vzťahuje uvádzaná výnimka.

Pokiaľ ide o dokumenty obsahujúce právne poradenstvo určené najmä pre kabinety predsedu Komisie, vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a člena Komisie zodpovedného za vnútorné veci, ktoré boli požadované v krátkej lehote s cieľom pomáhať zástupcom Komisie v rámci ich stretnutí so zástupcami členského štátu a tretej krajiny s cieľom definovať opatrenia, ktoré majú tieto štáty prijať v rámci vykonávania záväzkov prevzatých na základe vyhlásení Únie a tejto tretej krajiny týkajúcich sa migračnej krízy, sprístupnenie takýchto právnych stanovísk, prípravných a interných, vypracovaných na účely politického dialógu medzi inštitúciou a zástupcami jedného členského štátu a jedného tretieho štátu by skutočne poškodilo, predvídateľným spôsobom, záujem Komisie požiadať o právne stanoviská a dostať otvorené, objektívne a kompletné právne stanoviská od svojich rôznych služieb s cieľom vypracovať svoje konečné stanovisko ako inštitúcia, navyše v oblasti, ktorá sa vyznačuje určitou politickou citlivosťou a v kontexte naliehavosti riešenia zložitej migračnej situácie. Konzultácie medzi útvarmi, ktoré sprevádzala telefonická komunikácia, predstavujú prípravné práce nevyhnutné na riadne fungovanie tejto inštitúcie.

Otvorenosť, objektívnosť, kompletnosť, rovnako ako rýchlosť týchto právnych konzultácií, poskytnutých naliehavo, členmi právneho servisu predsedníctvu Komisie a dotknutému generálnemu riaditeľstvu, by boli ovplyvnené, ak by autori týchto konzultácií, vypracovaných narýchlo s cieľom pripraviť stretnutia medzi zodpovednými predstaviteľmi tejto inštitúcie a zodpovednými predstaviteľmi jedného členského štátu a jedného tretieho štátu, mohli predvídať, že také e‑maily by mohli byť dané k dispozícii verejnosti.

(pozri body 86 – 88)