ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
38

V tejto súvislosti z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že možnosť vykonávať právo na odpočítanie dane bez akéhokoľvek časového obmedzenia by bola v rozpore so zásadou právnej istoty, ktorá vyžaduje, aby sa daňová situácia zdaniteľnej osoby vzhľadom na jej práva a povinnosti vo vzťahu k daňovej správe nemohla donekonečna spochybňovať. Lehotu na prepadnutie práv, ktorej uplynutie vedie k sankcii voči nedostatočne starostlivému daňovému subjektu, ktorý opomenul požiadať o odpočítanie DPH na vstupe, a to ku strate práva na odpočítanie, teda nemožno považovať za nezlučiteľnú so systémom stanoveným smernicou o DPH v rozsahu, v akom sa na jednej strane táto lehota uplatňuje rovnakým spôsobom na analogické práva v daňovej oblasti založené na vnútroštátnom práve a na práva založené na práve Únie (zásada ekvivalencie) a v akom na druhej strane v praxi neznemožňuje alebo neprimerane nesťažuje výkon práva na odpočítanie (zásada efektivity) (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. júla 2012, EMS‑Bulgaria Transport, C‑284/11, EU:C:2012:458, body 48 a 49, ako aj citovanú judikatúru).
25

Táto žiadosť obsahovala najmä z titulu vyhlásenia, vyžadovaného článkom 15 vykonávacieho nariadenia č. 1189/2011, ktorý potvrdzoval, že podmienky stanovené smernicou 2010/24 na začatie postupu vzájomnej pomoci sú splnené, tieto informácie: – „The claims) is (are) not contested“ [„Pohľadávkay) nie je(sú) spornáé)“], – „The claims) may no longer be contested by an administrative appeal/by an appeal to the courts“ [„Pohľadávkuy) nemožno napadnúť správnym opravným prostriedkom/na súde“], – „Appropriate recovery procedures have been applied in the State of the applicant authority but will not result in the payment in full of the claim“ [„V štáte dožadujúceho orgánu sa uplatnili primerané postupy vymáhania, ale nevedú k úplnej úhrade pohľadávky“].
32

Okrem toho sa v celej VVÚ Rila nachádza 130 rozličných druhov, z ktorých 20 je uvedených v prílohe I smernice o vtáctve a 41 je s európskym významom z hľadiska ich zachovania, medzi ktorými sú druhy patriace do kategórie SPEC 1 ako globálne ohrozené, 14 druhov patriacich do kategórie SPEC 2 s nepriaznivým európskym statusom, z ktorých sa väčšina svetovej populácie nachádza v Európe, a 26 druhov patriacich do kategórie SPEC 3 s nepriaznivým európskym statusom, z ktorých väčšina svetovej populácie sa nachádza mimo Európy.
3

Odôvodnenie 5 smernice 2008/95 uvádza: „Táto smernica by nemala zbaviť členské štáty práva naďalej chrániť ochranné známky získané používaním, ale mala by ich brať do úvahy len v súvislosti so vzťahom medzi nimi a ochrannými známkami získanými zápisom.“
54

Navyše prijatie výkladu, podľa ktorého by sa v prípade existencie nepochybného cezhraničného záujmu mal uplatniť článok 27 ods. 3 smernice 92/50 vo veci, o akú ide vo veci samej, mohlo viesť k tomu, že na verejné obstarávanie služieb patriace do prílohy I B smernice 92/50 by sa uplatnili iné ustanovenia tejto smernice, ktoré sa uplatňujú len na služby vymenované v prílohe I A, čo by mohlo zbaviť rozdiel existujúci medzi službami uvedenými v prílohe I A a v prílohe I B potrebného účinku (pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o prílohy II A a II B smernice 2004/18, ktoré zodpovedajú prílohám I A a I B smernice 92/50, rozsudok zo 17. marca 2011, Strong Segurança, C‑95/10, EU:C:2011:161, bod 42).
18

Pokiaľ ide o prvý odvolací dôvod uvedený žalobkyňami vo veci samej, vnútroštátny súd vyjadril svoj zámer zamietnuť ho, pričom potvrdil analýzu Tribunale amministrativo regionale per la Sardegna (Regionálny správny súd pre Sardíniu), podľa ktorej vzhľadom na to, že zákazka, o ktorú ide vo veci samej, je vzťahom účelnosti spojená s osobitnými odvetviami, vzťahujú sa na ňu ustanovenia legislatívneho dekrétu č. 163/2006 uplatňujúce sa na tieto odvetvia. Vnútroštátny súd uvádza, že rovnako zamýšľa zamietnuť druhý odvolací dôvod uvedený žalobkyňami vo veci samej, z dôvodov, že vzhľadom na to, že tieto ustanovenia majú kogentnú povahu, majú prednosť pred ustanovením článku 1664 Občianskeho zákonníka, že účastníci konania vo veci samej si dohodli osobitné pravidlo odchyľujúce sa od tohto článku, a že podmienka týkajúca sa „nepredvídateľných okolností“ uvedená v tomto článku nie je splnená v prejednávanej veci. Tento súd sa však domnieva, že z dôvodu, že rozhoduje v poslednom stupni a že žalobkyne vo veci samej mu podali žiadosť v tomto zmysle, mu prislúcha preveriť súlad najmä článku 206 legislatívneho dekrétu č. 163/2006 s právom Únie v rozsahu, v akom vylučuje uplatnenie článku 115 tohto dekrétu nielen na zákazky patriace do osobitných odvetví, ale prostredníctvom súdneho výkladu aj na zákazky na služby, ktoré, hoci nepatria do osobitných odvetví, sú s týmito odvetviami spojené vzťahom účelnosti. Okrem toho sa vnútroštátny súd domnieva, že v súlade s judikatúrou Súdneho dvora je povinný obrátiť sa naň s otázkou platnosti smernice 2004/17, ktorú predložili žalobkyne vo veci samej.
47

Ak by sa v rámci štrajkov rozlišovalo medzi tými, ktoré sú podľa uplatniteľného vnútroštátneho práva zákonné, a tými, ktoré sú nezákonné, s cieľom určiť, či ich treba posúdiť ako „mimoriadne okolnosti“ v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004, viedlo by to k tomu, že právo na náhradu cestujúcim by záviselo od právnych úprav jednotlivých členských štátov v sociálnej oblasti, čím by boli ohrozené ciele nariadenia č. 261/2004, uvedené v jeho odôvodneniach 1 a 4, a to zabezpečiť vysokú úroveň ochrany cestujúcich, ako aj to, aby leteckí dopravcovia pôsobili na území Únie za harmonizovaných podmienok.
89

Napokon aj za predpokladu, že by plocha, na ktorej príloha z roku 2016 stanovuje činnosti aktívneho lesného hospodárenia, predstavovala, ako to tvrdia poľské orgány, 5 % lokality Natura 2000 Puszcza Białowieska, nie je to zanedbateľné, pretože z toho vyplýva nesplnenie povinností stanovených v článku 6 ods. 3 smernice „o biotopoch“, a veľký význam treba priznať povinnosti zachovávať funkčnú integritu tejto lokality v súlade s ekologickou konektivitou pre druhy závislé od veľkého množstva odumretého dreva. V skutočnosti stanovením objemu dobývateľného dreva v POL z roku 2012 na 63471 m3 až do roku 2021 príslušné orgány po posúdení vplyvov na životné prostredie našli vyváženú úroveň ťažby so zreteľom na ciele ochrany uvedenej lokality.
b)

Pokiaľ ide o [mušľu perlorodku riečnu Nore], ak by výstavba navrhovaného pripojenia do sústavy viedla k uvoľneniu nánosov alebo znečisťujúcich látok, ako napríklad betónu do riečnej oblasti, v ktorej žije populácia perlorodiek pozdĺž menších potokov alebo riek, malo by to negatívny dopad na populáciu perlorodiek. Sedimentácia štrkov môže zabrániť dostatočnému pretekaniu vody cez štrk, v dôsledku čoho by mladé [mušle perlorodky riečne Nore] trpeli nedostatkom kyslíka.“
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi združením Fédération des entreprises de la beauté (Federácia podnikov v odbore kozmetiky) (ďalej len „FEBEA“) na jednej strane a ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes (minister sociálnych vecí, zdravotníctva a práv žien), ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, (minister školstva, vysokoškolského vzdelávania a výskumu) a ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique (minister hospodárstva, priemyslu a digitalizácie), teraz ministre de l’Économie et des Finances (minister hospodárstva a financií), na strane druhej, vo veci žaloby na neplatnosť namierenej proti výnosu z 25. februára 2015 o odbornej kvalifikácii posudzovateľov bezpečnosti kozmetických výrobkov pre ľudské zdravie) (JORF zo 17. marca 2015, s. 4941; ďalej len „medzirezortný výnos z 25. februára 2015“).
21

V prípade neexistencie dohody o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenej medzi Belgickým kráľovstvom a štátom, na území ktorého sa nachádza nehnuteľnosť, by príjmy súvisiace s touto nehnuteľnosťou podliehali daňovej povinnosti v Belgicku, pričom by im bolo priznané zníženie o 50 %. Naopak, v prípade existencie takejto dohody by tieto príjmy síce boli oslobodené od dane v Belgicku, avšak boli by zohľadnené na účely určenia sadzby dane uplatniteľnej na príjmy, ktoré nie sú oslobodené od dane.
59

Inak by to bolo len v prípade, ak by sa dovozca úmyselne podieľal na daňovom podvode, ktorým bolo ohrozené fungovanie spoločného systému DPH, alebo ak by porušenie formálnej požiadavky viedlo k nemožnosti predložiť jasný dôkaz o splnení vecných požiadaviek (pozri analogicky rozsudky z 20. októbra 2016, Plöckl, C‑24/15, EU:C:2016:791, body 39, 43, 44 a 46, ako aj z 9. februára 2017, Euro Tyre, C‑21/16, EU:C:2017:106, body 36 až 39 a 42).
43

Inak by to však bolo, keby, tak ako tvrdí Lubrizol vo svojich pripomienkach predložených Súdnemu dvoru, premiestnenie predmetných tovarov vo veci samej do iného členského štátu bolo zohľadnené pri výpočte vymeriavacieho základu sporných príspevkov, hoci by takéto premiestnenie neviedlo k následnému predaju uvedených tovarov v tomto inom členskom štáte. Takéto premiestnenie by nepatrilo do toho istého štádia uvádzania na trh ako predaj na vnútroštátnom trhu.
5

Článok 3 ods. 1 písm. a) danej smernice stanovuje: „Členské štáty zabezpečia, aby všetky chovy spĺňali nasledujúce požiadavky: a) voľný podlažný priestor, ktorý [voľná podlažná plocha, ktorá – neoficiálny preklad] je k dispozícii každému odstavčaťu alebo chovnej ošípanej chovanej v skupine okrem pripustených prasničiek a prasníc, musí byť aspoň: Živá hmotnosť (kg) m2 do 10 0,15 od 10 do 20 0,20 od 20 do 30 0,30 od 30 do 50 0,40 od 50 do 85 0,55 od 85 do 110 0,65 viac ako 110 1,00 …“
19

Polfarmex vo svojej žiadosti uviedla, že dotknuté plnenia by nemali podliehať DPH, pretože pri týchto plneniach nebude konať v rámci výkonu svojej ekonomickej činnosti, a to ani v štádiu stiahnutia akcií z obehu, ani v štádiu prevodu vlastníckeho práva k nehnuteľnému majetku. Uvedená spoločnosť zastáva názor, že tieto plnenia predstavujú jedno komplexné plnenie, ktoré zahŕňa stiahnutie akcií z obehu a platby za tento úkon, a že medzi týmito dvoma plneniami existuje príčinná súvislosť, takže by bolo nesprávne, ak by sa na daňové účely posudzovali samostatne.
39

V nadväznosti na to, podľa znenia jej článku 1, táto smernica má za cieľ zabezpečiť vysokú úroveň ochrany životného prostredia a prispieť k integrácii environmentálnych úvah do prípravy a schvaľovania plánov a programov so zreteľom na podporu trvalo udržateľného rozvoja tým, že sa zabezpečí, v súlade s uvedenou smernicou, vykonanie environmentálneho posudzovania určitých plánov a programov, ktoré majú pravdepodobne významné účinky na životné prostredie (rozsudok z 21. decembra 2016, Associazione Italia Nostra Onlus, C‑444/15, EU:C:2016:978, bod 47).
40

Toto prvé konštatovanie spochybňuje relevantnosť záveru Komisie. Uplatniteľnosť zásady právneho poriadku štátu obvyklého pobytu oprávneného, stanovená v článku 3 ods. 1 Haagskeho protokolu, je obmedzená v druhom odseku tohto článku na obdobie, keď tento pobyt trvá. Ak by sa článok 4 ods. 2 tohto protokolu mal vykladať tak, že umožňuje, aby sa právny poriadok konajúceho súdu, to znamená v takej situácii, akou je situácia vo veci samej, právny poriadok štátu nového obvyklého pobytu tohto oprávneného, vždy uplatňoval na obdobie predchádzajúce usadeniu v tomto štáte, pretože je splnená podmienka, ktorú toto ustanovenie stanovuje, tento výklad by viedol k tomu, že by bolo zbavené účinku všeobecné pravidlo, uvedené v tomto článku 3 ods. 2, pokiaľ ide o pôsobnosť ratione temporis právneho poriadku štátu obvyklého pobytu oprávneného.
13

Landgericht Hamburg (Krajinský súd Hamburg) uvádza, že úspech tejto žaloby závisí od výkladu článku 16 písm. a) až c) nariadenia č. 110/2008. Preto rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Vyžaduje si ‚nepriam[e] komerčn[é] použit[ie]… liehovin[y] registrovan[ej] pod zemepisným označením‘ podľa článku 16 písm. a) nariadenia… č. 110/2008, aby sa registrované zemepisné označenie použilo v rovnakej alebo zvukovo a/alebo vizuálne podobnej forme, alebo postačuje, že sporná zložka označenia vyvoláva u cieľových skupín verejnosti akúkoľvek myšlienkovú asociáciu s registrovaným zemepisným označením alebo so zemepisnou oblasťou? V prípade, že postačuje druhá alternatíva: zohráva rolu pri preskúmaní, či ide o ‚nepriame komerčné použitie‘, do akého prostredia je zasadená sporná zložka označenia, alebo to nemôže ovplyvniť nepriame komerčné použitie registrovaného zemepisného označenia ani vtedy, ak je popri spornej zložke označenia uvedený aj údaj o skutočnom mieste pôvodu? 2. Vyžaduje si ‚pripodobenie‘ registrovanému zemepisnému označeniu podľa článku 16 písm. b) nariadenia… č. 110/2008, aby medzi registrovaným zemepisným označením a spornou zložkou označenia existovala zvuková a/alebo vizuálna podobnosť, alebo postačuje, ak sporná zložka označenia vyvoláva u cieľových skupín verejnosti akúkoľvek myšlienkovú asociáciu s registrovaným zemepisným označením alebo so zemepisnou oblasťou? V prípade, že postačuje druhá alternatíva: Zohráva rolu pri preskúmaní, či ide o ‚pripodobenie‘, do akého prostredia je zasadená sporná zložka označenia, alebo to nemôže ovplyvniť protiprávne pripodobenie registrovanému zemepisnému označeniu ani vtedy, ak je popri spornej zložke označenia uvedený aj údaj o skutočnom mieste pôvodu? 3. Zohráva rolu pri preskúmaní, či ide o ‚ďalš[ie] neprav[é] alebo zavádzajúc[e] označen[ie]‘ podľa článku 16 písm. c) nariadenia… č. 110/2008, do akého prostredia je zasadená sporná zložka označenia, alebo to nemôže ovplyvniť zavádzajúce označenie registrovaného zemepisného označenia ani vtedy, ak je popri spornej zložke označenia uvedený aj údaj o skutočnom mieste pôvodu?“
21

V tejto súvislosti možno uviesť, že jednotlivé jazykové znenia tohto ustanovenia nie sú jednotné. Znenia v anglickom, vo francúzskom a v talianskom jazyku používajú najmä výrazy „an asset or a right of which the debtor has been divested“, „un bien ou un droit dont le débiteur est dessaisi“ a „un bene o a un diritto del quale il debitore è spossessato“. Znenia v španielskom, českom, dánskom a nemeckom jazyku však predovšetkým používajú výrazy „un bien o un derecho de la masa“, „majetku nebo práva náležejícího do majetkové podstaty“, „et aktiv eller en rettighed i massen“ a „einen Gegenstand oder ein Recht der Masse“.
3

Odôvodnenia 2 až 7, 11, 12, 22 a 24 smernice 2003/96 uvádzajú: „(2) neexistencia ustanovení spoločenstva, ktoré by ukladali minimálne sadzby zdanenia na elektrinu a energetické výrobky iné, ako sú minerálne oleje, môže negatívne ovplyvniť náležité fungovanie vnútorného trhu; (3) náležité fungovanie vnútorného trhu a dosiahnutie cieľov ostatných politík spoločenstva si vyžaduje stanovenie minimálnych úrovn[í] zdaňovania na úrovni spoločenstva pre väčšinu energetických výrobkov, vrátane elektriny, zemného plynu a uhlia; (4) značné rozdiely vo vnútroštátnych úrovniach energetickej dane uplatňovanej členskými štátmi by sa mohli ukázať ako škodlivé pre náležité fungovanie vnútorného trhu; (5) stanovenie primeraných minimálnych úrovní zdaňovania môže umožniť zníženie rozdielov vo vnútroštátnych úrovniach zdaňovania; (6) v súlade s článkom 6 zmluvy [ES] požiadavky ochrany životného prostredia sa musia integrovať do vymedzenia a vykonávania ostatných politík spoločenstva; (7) spoločenstvo ako zmluvná strana Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o klimatickej zmene ratifikovalo Kjótsky protokol; zdaňovanie energetických výrobkov, prípadne elektriny, je jedným z nástrojov, ktoré sú k dispozícii na dosahovanie cieľov Kjótskeho protokolu; … (11) daňové opatrenia učinené v súvislosti s vykonávaním tohto právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny sú záležitosťou, o ktorej rozhodujú jednotlivé členské štáty; v tomto ohľade sa členské štáty môžu rozhodnúť nezvýšiť celkové daňové zaťaženie, ak usúdia, že vykonávanie takejto zásady daňovej neutrality by mohlo prispieť k reštrukturalizácii a modernizácii ich daňových sústav podporením správania vedúceho k vyššej ochrane životného prostredia a k zvýšenému využitiu práce; (12) ceny energie sú kľúčovým prvkom politík spoločenstva v oblasti energie, dopravy a životného prostredia; … (22) energetické výrobky by mali v prípade používania ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo primárne podliehať právnemu rámcu spoločenstva; v uvedenom rozsahu je v povahe a logike daňovej sústavy vylučovať z oblasti pôsobnosti právneho rámca dvojité používanie a nepalivové používanie energetických výrobkov, rovnako ako mineralogických postupov. k elektrine používanej podobnými spôsobmi by sa malo pristupovať na rovnakom základe; … (24) členským štátom by sa malo dovoliť uplatňovať určité iné oslobodenia od daní alebo daňové úľavy tam, kde to nebude poškodzovať náležité fungovanie vnútorného trhu a nebude to mať za následok deformácie hospodárskej súťaže.“
4

Odôvodnenia 15 a 16 tohto nariadenia stanovujú: „(15) Normy právomoci by mali byť ľahko predvídateľné a vychádzať zo zásady, že právomoc sa všeobecne zakladá podľa bydliska žalovaného. Právomoc založená na tomto kritériu by mala byť vždy k dispozícii, okrem určitých presne vymedzených situácií, keď predmet sporu alebo zmluvná voľnosť účastníkov odôvodňuje iný hraničný ukazovateľ. Bydlisko právnickej osoby treba definovať osobitne, aby boli spoločné pravidlá prehľadnejšie a vyhlo sa konfliktu právomoci. (16) Okrem bydliska žalovaného musia byť k dispozícii aj alternatívne kritériá právomoci založené na úzkej väzbe medzi súdom a žalobou alebo na účely uľahčenia efektívneho výkonu súdnictva. Existencia takejto úzkej väzby by mala zaručiť právnu istotu a vylúčiť, že osoba by bola žalovaná na súde členského štátu, s čím [čo – neoficiálny preklad] nemohla rozumne predvídať. Je to dôležité predovšetkým v prípade sporov týkajúcich sa mimozmluvných záväzkov vyplývajúcich z porušenia práva na súkromie a práva na ochranu osobnosti vrátane poškodzovania dobrého mena.“
6

Potom, ako pani Wegenerová dostala potvrdenie o rezervácii a na letisku v Berlíne bola odbavená pre celú cestu, nastúpila do lietadla spoločnosti Royal Air Maroc do Casablanky, ktoré vzlietlo s omeškaním. Po prílete do Casablanky sa dostavila na nástup do lietadla do Agadiru, ale spoločnosť Royal Air Maroc jej odmietla nástup do lietadla, pričom uviedla, že jej sedadlo už bolo pridelené inému cestujúcemu. Pani Wegenerová napokon nastúpila na iné lietadlo spoločnosti Royal Air Maroc a do Agadiru prišla s omeškaním štyri hodiny v porovnaní s pôvodne plánovaným časom príletu.
„2.

Zahrnutie výnosov z nezákonných činností do finančného systému a ich investovanie po ich vypraní škodí zdravému a udržateľnému hospodárskemu rozvoju. Preto smernica Rady 91/308/EHS z 10. júna 1991 o predchádzaní zneužívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí [Ú. v. ES L 166, 1991, s. 77; Mim. vyd. 09/001, s. 153] zaviedla mechanizmus Spoločenstva na predchádzanie praniu špinavých peňazí sledovaním transakcií prostredníctvom úverových a finančných inštitúcií a určitých typov povolaní. Vzhľadom na to, že existuje riziko, že uplatňovanie uvedeného mechanizmu povedie k zvýšenému pohybu peňažných prostriedkov v hotovosti na nezákonné účely, smernicu [91/308] by mal dopĺňať systém kontroly peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo z neho vystupujú.
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi poisťovňou Zurich Insurance plc so sídlom v Írsku (ďalej len „Zurich“) a spoločnosťou Metso Minerals Oy, založenou podľa fínskeho práva (ďalej len „Metso“), na jednej strane a spoločnosťou Abnormal Load Services (International) Ltd, so sídlom v Spojenom kráľovstve (ďalej len „ALS“), na strane druhej týkajúceho sa zaplatenia náhrady škody za stratu nákladu počas jeho prepravy vykonávanej spoločnosťou ALS.
3

Odôvodnenia 10, 12, 15, 26 a 27 smernice 95/46 stanovujú: „(10) keďže cieľom vnútroštátnych právnych predpisov o spracovaní osobných údajov je chrániť základné práva a slobody, najmä právo na súkromie, čo sa rešpektuje tak v článku 8 Európskeho dohovoru na ochranu ľudských práv a základných slobôd [, podpísaného v Ríme 4. novembra 1950], ako aj vo všeobecných zásadách práva spoločenstva; keďže z toho dôvodu aproximácia týchto právnych predpisov nesmie mať za následok zníženie ochrany, ktorú poskytujú, ale naopak musí sa snažiť zabezpečiť vysokú úroveň ochrany v spoločenstve; … (12) keďže zásady ochrany sa musia vzťahovať na celé spracovanie osobných údajov každou osobou, činnosti ktorej upravuje právo spoločenstva; keďže by sa malo vylúčiť spracovanie údajov vykonávané fyzickou osobou pri uskutočňovaní aktivít, ktoré sú výlučne osobné alebo domáceho charakteru, ako je korešpondencia a udržiavanie zoznamov adries; … (15) keďže táto smernica sa vzťahuje na spracovanie týchto údajov iba vtedy, ak ide o automatizované spracovanie, alebo ak spracované údaje sú obsiahnuté, alebo existuje zámer, aby boli obsiahnuté v registračnom systéme štruktúrovanom podľa špecifických kritérií vo vzťahu k jednotlivcom tak, aby umožňoval ľahký prístup k príslušným osobným údajom; … (26) keďže zásady ochrany sa musia vzťahovať na všetky informácie týkajúce sa identifikovanej alebo identifikovateľnej osoby; keďže k určeniu, či je osoba identifikovateľná, by sa mali brať do úvahy všetky prostriedky, pri ktorých existuje primeraná pravdepodobnosť, že ich využije kontrolór [prevádzkovateľ – neoficiálny preklad], alebo ľubovoľná iná osoba na identifikáciu príslušnej osoby; … (27) keďže ochrana jednotlivcov sa musí vzťahovať rovnako na automatizované spracovanie údajov, ako aj na manuálne spracovanie; keďže rozsah tejto ochrany nesmie v skutočnosti závisieť od použitých metód, inak by to vytvorilo vážne riziko obchádzania; keďže, pokiaľ ide o manuálne spracovanie, táto smernica sa vzťahuje iba na registračné systémy, t. j. nie neštruktúrované súbory; keďže najmä obsah registračného systému musí byť štruktúrovaný podľa špecifických kritérií vo vzťahu k jednotlivcom, umožňujúc ľahký prístup k osobným údajom; keďže v súlade s definíciou uvedenou v článku 2 písm. c) rôzne kritériá pre stanovenie súčastí štruktúrovaného súboru osobných údajov, a rôzne kritériá upravujúce prístup do takéhoto súboru môžu byť stanovené každým členským štátom; keďže súbory alebo komplexy súborov ako aj ich vonkajšie titulné strany, ktoré nie sú štruktúrované podľa špecifických kritérií, nebudú za žiadnych okolností spadať do rámca tejto smernice.“
14

V rozhodnutí vnútroštátneho súdu Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) s odkazom na rozsudky z 27. septembra 2001, Cibo Participations (C‑16/00, EU:C:2001:495), a zo 16. júla 2015, Larentia + Minerva a Marenave Schiffahrt (C‑108/14 a C‑109/14, EU:C:2015:496), spresňuje, že z článku 168 smernice o DPH vyplýva, že i keď samotné nadobudnutie a samotnú držbu kapitálových podielov nemožno považovať za ekonomické činnosti, ktoré osobe, ktorá ich vykonáva, priznávajú postavenie zdaniteľnej osoby, inak je to v prípade, ak účasť na základnom imaní súvisí s priamym alebo nepriamym zapojením do riadenia spoločností, v ktorých boli podiely nadobudnuté, a to prostredníctvom plnení podliehajúcich DPH, akými sú poskytovanie finančných, obchodných a technických služieb týmto spoločnostiam.
61

Tento výklad je navyše v súlade s cieľom tohto ustanovenia, a to so zachovaním výsady členských štátov pri výkone práva poskytnúť medzinárodnú ochranu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 10. decembra 2013, Abdullahi, C‑394/12, EU:C:2013:813, bod 57, a zo 16. februára 2017, C. K. a i., C‑578/16 PPU, EU:C:2017:127, bod 53).
55

Riešenie spočívajúce v tom, že by určenie väzby záviselo od hodnotiacich kritérií hmotného vnútroštátneho práva, by bolo v rozpore so zásadou právnej istoty, keďže konanie osoby, ku ktorému došlo v inom členskom štáte, než je členský štát súdu rozhodujúceho o žalobe, by sa na účely stanovenia právomoci podľa článku 5 bodu 3 nariadenia č. 44/2001 v závislosti od uplatniteľného vnútroštátneho práva mohlo považovať alebo nepovažovať za príčinnú udalosť, ktorá viedla ku vzniku škody (rozsudok zo 16. mája 2013, Melzer, C‑228/11, EU:C:2013:305, bod 35).