ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8

Grécke orgány predložili svoje pripomienky Komisii listom z 20. novembra 2003. Podľa tohto listu skutočná škoda spôsobená zrušením siedmich spiatočných letov do New Yorku, Tel-Avivu (Izrael), Toronta cez Montreal (Kanada) a do Bostonu (Spojené štáty) plánovaných na obdobie od 11. do 14. septembra 2001 predstavovala 1921203,20 EUR. Táto suma nezahŕňala straty, ktoré vznikli v dôsledku zrušenia leteniek na iné lety, ktoré na zrušené lety nadväzovali. Pokiaľ ide o náklady spojené s letom, ktorý sa skončil 11. septembra pristátím v Halifaxe namiesto v Toronte, grécke orgány predložili posúdenie, podľa ktorého ich suma predstavovala 38056 EUR. Pokiaľ ide o odvolaný let do New Yorku z 11. septembra 2001, grécke orgány ohodnotili náklady naň na 3421 EUR. V súvislosti so zrušením troch spiatočných letov do New Yorku a Toronta cez Montreal v dňoch 15. a 16. septembra 2001, grécke orgány zdôraznili, že spôsobené škody boli priamo spojené s uzatvorením vzdušného priestoru od 11. do 14. septembra a predstavovali 977257 EUR. Pokiaľ ide o „ferry flights“, grécke orgány upresnili, že išlo o let do New Yorku, ktorý sa uskutočnil 18. septembra 2001, a dva lety do Toronta cez Montreal, ktoré sa uskutočnili 20. a 26. septembra 2001. Škoda spôsobená mimoriadnym charakterom týchto letov, ktoré na spiatočnej ceste do Atén neprevážali žiadnych cestujúcich, predstavovala 487312,17 EUR. Podľa gréckych orgánov by sa táto škoda mala považovať za škodu priamo spojenú s udalosťami z 11. septembra 2001.
54

Po tretie žalobkyňa uvádza, že ak by si aj príslušná verejnosť bola vedomá a spozorovala charakteristiky rozlišujúce tieto tovary, pokiaľ ide o ich zloženie a ich spôsob výroby, nevyvodzovala by z toho, či už opodstatnene alebo neopodstatnene, dôsledok, že tieto rozdielnosti bránia tomu istému podniku vyrábať alebo uvádzať na trh súbežne oba typy nápojov. Podľa žalobkyne prvky podobnosti uvádzané v bode 49 vyššie prevažujú nad iba dvomi faktormi rozdielnosti uvádzanými odvolacím senátom o to viac, že odvolací senát neuviedol nijaký objektívny údaj, ktorým by mohol podoprieť svoje tvrdenie, podľa ktorého priemerný rakúsky spotrebiteľ bude považovať za normálne, že vína na jednej strane a pivá na strane druhej pochádzajú z rozdielnych podnikov.
99

Iba tretí z dokumentov, ktoré poskytla žalobkyňa, a síce list spoločnosti DOK ING z 1. decembra 2006 adresovaný žalobkyni, sa týka súdnych konaní. List znie takto: „Týmto Vás ako líder spoločného podniku splnomocňujeme, aby ste v súvislosti s uvedeným verejným obstarávaním a jeho neskorším zrušením zo strany verejného obstarávateľa poverili svojho advokáta podaním žaloby proti [EAO] za škodu spôsobenú zrušením verejného obstarávania aj v našom mene.“ („With reference to the above tender and the subsequent cancellation by the Contracting Authority, we her[e]by authorize you as the Joint Venture Leader, to instruct your lawyer to take legal action against the European Agency for Reconstruction, for damages caused by the tender cancellation, also on our behalf.“)
6

Dňa 14. októbra 2002 vedľajší účastník konania, Venticinque Ltd, podal návrh na vyhlásenie neplatnosti, ktorý sa týka všetkých služieb chránených zápisom ochrannej známky Spoločenstva, v súlade s článkom 52 ods. 1 písm. a) a článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94. Tento návrh bol založený na existencii pravdepodobnosti zámeny medzi ochrannou známkou Spoločenstva a skoršou slovnou ochrannou známkou THE O STORE, ktorá bola zapísaná vo Francúzsku pod číslom 3 073 591 pre tieto tovary zaradené do tried 18 a 25 Niceskej dohody o triedení: — trieda 18: „Koža a imitácie kože a výrobky vyrobené z týchto materiálov, ktoré nie sú zaradené v iných triedach; to znamená cestovné kufre a tašky, kufríky na kozmetiku predávané prázdne, večerné tašky, kabelky, nákupné tašky, plecniaky, univerzálne tašky na šport, peňaženky s retiazkou, peňaženky s posuvným zatváraním, plstené peňaženky, aktovky, servítky, náprsné tašky a peňaženky; koža zvierat, usne; cestovné kufre a tašky; dáždniky, slnečníky a vychádzkové palice; biče, postroje a sedlárske výrobky“, — trieda 25: „Oblečenie, to znamená obleky, večerné košele, nohavice, vesty, športové vesty, pulóvre, sukne, živôtiky, ľanové vesty, svetre, zvrchníky, kabáty, pláštenky, športové dresy, vetrovky, nepremokavé plášte, večerné obleky, fraky, šerpy, šály, šatky, kravaty, rukavice, kožušinové vesty, kožušinové kabáty, kožušinové šerpy, bermudy, tričká, polo, šaty so živôtikmi, plážové šaty, pyžamá, nočné košele, domáce šaty, kúpeľné župany, pančuchy, ponožky, spodničky, plavky, nohavičky, podprsenka a spodné tričká; pokrývky hlavy a obuv“.
57

Žalobkyňa tvrdí, že pravidlo 72 ods. 1 nariadenia č. 2868/95, ktoré upravuje uplynutie lehôt, sa musí tiež uplatniť na určenie začatia plynutia lehôt, aby nebol odvolateľ znevýhodnený kvôli komunikačnému prostriedku, ktorým podal svoje odvolanie. Toto pravidlo stanovuje, že ak lehota uplynie v taký deň, v ktorom ÚHVT nie je otvorený na prijímanie dokumentov alebo keď sa obyčajná pošta do lokality, v ktorej sa nachádza ÚHVT, nedoručuje, lehota sa predĺži až do prvého dňa, kým nie je úrad otvorený na prijímanie dokumentov a keď sa obyčajná pošta doručuje. V predmetnej veci jednomesačná lehota stanovená v pravidle 96 ods. 1 nariadenia č. 2868/95 nezačala teda plynúť v piatok 6. januára 2006, čiže v deň podania odvolania, keďže podľa zoznamu dní pre rok 2006, keď je ÚHVT zatvorený, išlo o sviatočný deň. Odvolanie by malo byť považované za podané v pondelok . Z toho vyplýva, že jednomesačná lehota na predloženie prekladu odvolania do jazyka konania uplynula a nie , ako tvrdí ÚHVT.
37

V prejednávanej veci je potrebné jednak zdôrazniť, že napadnuté oznámenia o preskúmaní sa týkajú opatrení uložených nariadeniami č. 2603/2000 a č. 2604/2000 a rozhodnutím 2000/745 a jednak to, že žalobca je podnikom vyrábajúcim a vyvážajúcim výrobky, ktorých sa uvedené akty týkajú. Dôsledkom prijatia napadnutých oznámení o preskúmaní bolo podľa článku 11 ods. 2 základného antidumpingového nariadenia a článku 18 ods. 1 základného antisubvenčného nariadenia to, že opatrenia, ktoré boli predmetom preskúmania a ktoré majú vplyv na vývoz žalobcu, ostali v platnosti až do skončenia preskúmania, kým v prípade, že by k preskúmaniu nedošlo, by ich platnosť uplynula päť rokov po ich zavedení.
58

Podľa Komisie by zrušenie napadnutého rozhodnutia neviedlo nevyhnutne k priaznivejšiemu postaveniu žalobcov. Povolenie uviesť endosulfán na trh sa zachová do jeho posúdenia na základe prechodných ustanovení článku 8 ods. 2 smernice 91/414. Toto obdobie na preskúmanie uplynulo 31. decembra 2006. Ak by sa napadnuté rozhodnutie zrušilo, rozsudok by bol vyhlásený až po tomto dátume. V takom prípade by Komisia musela prijať opatrenia na výkon rozsudku v súlade s článkom 233 ES, ale v dôsledku uplynutia prechodného obdobia by už neexistoval jednoznačný právny základ na povolenie zachovania endosulfánu na trhu do nového posúdenia. Dokumentácia žalobcov by preto mala byť skôr predmetom posúdenia v súlade s článkom 6 smernice 91/414 ako v rámci programu preskúmania. Keďže žalobcovia môžu voľne oznámiť endosulfán na základe tohto článku 6 napriek tomu, že toto konanie prebieha, Komisia sa domnieva, že zrušenie napadnutého rozhodnutia by nezlepšilo ich situáciu, resp. iba v rozsahu, v akom by rozsudok mohol priniesť usmernenia týkajúce sa konaní o posúdení a kritérií posúdenia.
10

Rozhodnutím zo 7. septembra 2006 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) prvý odvolací senát zamietol odvolanie v celom rozsahu. Svoje rozhodnutie odôvodnil tým, že uviedol, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou ochrannou známkou, pretože predmetné výrobky sú zhodné a kolidujúce označenia podobné. Odvolací senát založil tento záver na konštatovaní, že kolidujúce označenia sú do určitej miery podobné z vizuálneho hľadiska, sú podobné z fonetického hľadiska a je pravdepodobné, že budú podobne vnímané z koncepčného hľadiska. Uviedol tiež, že skoršia ochranná známka má v Španielsku vyššiu rozlišovaciu spôsobilosť z dôvodu jej dobrého mena. Odvolací senát doplnil, že aj keby si spotrebitelia vzájomne nezamenili jednotlivé označenia a uvedomili by si ich rozdielnosť, je pravdepodobné, že by si ich navzájom spojili a domnievali sa, že majú rovnaký obchodný pôvod.
29

Komisia v týchto piatich rozhodnutiach (ďalej len „napadnuté rozhodnutia“) rovnakým spôsobom odôvodnila zníženie príspevku Spoločenstva. Komisia v zásade uviedla, že programy podporované fondmi Spoločenstva sa musia uskutočniť v súlade s rozhodnutiami o poskytnutí pomoci a finančnými tabuľkami, ktoré boli ňou schválené, a že nie je možné uskutočniť žiadnu zmenu po konečnom dátume uvoľnenia príspevkov, keďže bolo plánovacie obdobie ukončené. Komisia upresnila, že aj napriek tomu, že sa blížil koniec tohto obdobia, bolo zjavné, že príslušné vnútroštátne orgány nemôžu počas uskutočnenia programov zabezpečiť úroveň vykonania, ktorá by bola zhodná s úrovňou finančných tabuliek pripojených k rozhodnutiam o schválení, a že na základe toho oznámila svojim oddeleniam a informovala členské štáty, že sa bude uplatňovať určitá flexibilita na ukončenie v súlade s bodom 6.2 usmernení. Podľa Komisie však prekročenie hranice definovanej v bode 6.2 usmernení predstavuje podstatnú zmenu podľa článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88, pre ktorú musia členské štáty predložiť žiadosť o zmenu najneskôr v posledný deň určenom pre uvoľnenie príspevkov. Pokiaľ ide o rozsah flexibility stanovenej v bode 6.2 usmernení, Komisia uviedla, že tento bod 6.2 povoľuje finančnú flexibilitu len medzi opatreniami v rámci tej istej prioritnej osi, ak by však zaviedol flexibilitu medzi dvoma prioritnými osami, umožnilo by to zmenu výšky súm určených vo finančných plánoch. Uviedla, že znenie usmernení v anglickom a francúzskom jazyku uvádza, že sa flexibilita uplatňuje na troch úrovniach (program, podprogram/prioritné osi a opatrenie), a že aj napriek tomu, že nemecká verzia odkazuje len na podprogramy, nemôže Komisia v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania uplatniť usmernenia rozdielne podľa toho, ktorý program sa dotýka Spolkovej republiky Nemecko alebo iných členských štátov. V rozpore s tvrdením príslušných vnútroštátnych orgánov Komisia nakoniec uviedla, že v predmetnej veci boli dotknuté programy rozdelené na tri úrovne, a to program, podprogram/prioritné osi a opatrenia, a že uvedené orgány sa samy domnievali, že prioritné osi sú podprogramy, keďže uviedli vo finančných tabuľkách výšky súm zodpovedajúce osám alebo podprogramom a nie opatreniam spolufinancovanými z EFRR.
114

Pokiaľ sú predmetné služby zhodné s pivom či podobné pivu (podľa Budvaru ide o „reštauračné služby, služby barov a vinární“, patriace do triedy 42 v rámci veci T-257/06), Budvar uplatňuje článok L. 641-2 vidieckeho zákonníka, ktorý je prevzatý do článku L. 115-5 spotrebiteľského zákonníka, ktorý stanovuje, že „zemepisné označenie predstavujúce označenie pôvodu alebo akýkoľvek iný pojem, ktorý ho pripomína, nemožno použiť pre žiadny iný podobný výrobok… ani pre žiadny iný výrobok alebo službu, ak toto použitie môže ohroziť alebo zoslabiť všeobecnú známosť označenia pôvodu“. Budvar v tejto súvislosti uvádza, že pivovarnícke spoločnosti na účel reklamy svojich výrobkov a diverzifikácie svojich činností otvárajú reštaurácie, bary alebo pivárne pod označením ich ochrannej známky. Zdá sa, že zámerom Anheuser-Busch je otvoriť prevádzku, v ktorej by sa konzumovali jeho vlastné výrobky, pretože pre výrobky patriace do triedy 32 podal nielen napadnutú prihlášku BUD, ale aj prihlášku ochrannej známky Spoločenstva BAR BUD. Okrem toho hlavným predmetom reštauračných služieb je príprava a podávanie jedál, ku ktorým sa najčastejšie podávajú nápoje, ako je víno či pivo. Zápis ochrannej známky BUD pre „reštauračné služby, služby barov a vinární“, patriace do triedy 42, by Anheuser-Busch umožnili otvoriť takéto zariadenia, uvádzajúc do omylu spotrebiteľov, ktorí by tam prišli konzumovať české pivo BUD, no v skutočnosti by konzumovali odlišné pivo.
Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/902/ES z 21. decembra 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP vo vzťahu k Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Co. Inc. (predtým Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corp. (predtým Crompton Corp.), General Química, SA, Repsol Química, SA, a Repsol YPF, SA (vec COMP/F/C.38.443 – Gumárenské chemikálie) (Ú. v. EÚ L 353, 2006, s. 50) a subsidiárne zníženie pokuty uloženej žalobcom
5

Článok 7 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414) stanovuje: „2. Komisia rozhodne o mesačných zálohových platbách pre rezervu na platby výdavkov uskutočnené akreditovanými platobnými agentúrami. Platby výdavkov za október sa zaúčtujú do mesiaca október, ak boli uskutočnené od 1. do 15. októbra, a do mesiaca november, ak boli uskutočnené od 16. do 31. októbra. Zálohové platby sa vyplácajú členským štátom najneskôr v tretí pracovný deň druhého mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom bola platba výdavkov uskutočnená. …“
33

Pani J. Sadie, zástupkyňa uvedeného ministerstva, vo svojej odpovedi z 2. novembra 2004 uviedla: „Bola som v kontakte s iným odborníkom na Plectranthus, Dr. Gertom Britsom, ktorý je tiež šľachtiteľom. Po prvé Plectranthus je druhom patriacim už celé roky do pracovnej domény pána Ernsta van Jaarsvelda, ktorý je preto skutočným odborníkom, čo sa týka tohto druhu, a informáciám, ktoré predložil, môžete dôverovať. Po druhé Plectranthus ornatus je druhom pochádzajúcim z tropickej Afriky (Tanzánia a Keňa). Je veľmi blízky juhoafrickému druhu P. neochilus, pričom rozdiely spočívajú v dlhšom okvetí P. neochilus a v zaokrúhlenom cípe listu P. ornatus. Zdá sa, že záhradníci si oba druhy vzájomne mýlia. Keďže väčšinou nie sú kvalifikovanými botanikmi, dôverujú v súvislosti s identifikáciou rastlín iným a len málo z nich pozná jemný rozdiel medzi druhmi, ako sú uvedené vyššie. V Pretoria Herbarium sa nachádzajú vysušené exempláre P. ornatus získané zo záhrady v roku 1960. Vysušené exempláre získané spomedzi naturalizovaných rastlín a záhradných rastlín v Južnej Afrike sú potvrdené v nedávnej publikácii, ktorej autorom je Dr. H. F. Glen, ‚Cultivated Plants of southern Africa — names, common names, literature‘, 2002, s. 326. Publikácia z roku 1975, ktorej autorom je L. E. Codd, ‚Plectranthus (Labiataea) and allied genera in southern Africa‘, Bothalia 11, 4, s. 371 — 442, uvádza P. ornatus ako pestovanú a seminaturalizovanú rastlinu Južnej Afriky. Potvrdzuje to aj Andrew Hankey vo svojom článku uverejnenom v Plantlife, č. 21, september 1999, ‚The genus Plectranthus in South Africa: diagnostic characters and simple fields keys‘, s. 8—15. Faktom je, že tento druh pochádza z Afriky, a že ak rastliny, aj v prípade, že pochádzajú zo súkromných záhrad, nemožno odlíšiť od odrody, v súvislosti s ktorou sa žiada o udelenie práva pre šľachtiteľa, znamená to, že odroda nie je jediná. … Môžeme určiť zdroj produkcie P. ornatus, to si však bude vyžadovať čas. Môžem Vás však odkázať na záhradníkov v Rodene Wholesale Nursery v Port Elizabeth, ktorí sa sťažovali na zápis odrody P. neochilus v Spojených štátoch, pretože podľa obrázkov ich nedokážu odlíšiť od štandardného P. neochilus, ktorý pestujú už takmer 15 rokov.“
5

Dňa 21. októbra 1999 Ritvik Holdings Inc., ktorej univerzálnym právnym nástupcom je Mega Brands, Inc., podal návrh na vyhlásenie tohto zápisu za neplatný podľa článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 pre „stavebné hračky“, ktoré patria do triedy 28, pretože kolidoval s absolútnymi dôvodmi zamietnutia stanovenými v článku 7 ods. 1 písm. a), písm. e) bodoch ii) a iii) a písm. f) uvedeného nariadenia.
13

V prejednávanom prípade sa odvolací senát domnieval, že prvá z dvoch podmienok nebola splnená, čo bol dôvod, pre ktorý bolo nemožné overiť splnenie druhej. Odvolací senát v skutočnosti konštatoval, že predmetná ochranná známka bola zbavená akéhokoľvek odkazu, ktorý by sa týkal zemepisného pôvodu, povahy, kvality alebo štylistického autorstva predmetných výrobkov. Odvolací senát zdôraznil, že verejnosť nevyhnutne nespojí výrobky označované ochrannou známkou, ktorá spočíva v priezvisku, so zodpovedajúcou fyzickou osobou. Upresnil, že to je z dôvodu skutočnosti, že verejnosť si je vedomá používania, predmetom ktorého sú často priezviská ako ochranné známky, bez toho, že by to znamenalo, že uvedené priezviská zodpovedajú skutočnej osobe. Okrem toho odvolací senát poznamenal, že žalobca sa prevodom z roku 1990 zriekol všetkých práv na používanie, ktoré zodpovedajú ochrannej známke FIORUCCI, ako aj ochrannej známke ELIO FIORUCCI. Zastával názor, že rozlišovanie medzi dvomi ochrannými známkami bolo umelé a že medzi ochrannou známkou FIORUCCI a priezviskom, rozlišujúcim označením, existovala úplná zhoda.
34

ÚHVT uvádza, že je takmer isté, že podľa vôle zákonodarcu početné ustanovenia uvedené v článku 78a ods. 2 nariadenia č. 40/94 sa všetky týkajú nemožnosti pokračovať v konaní. Naopak, zďaleka nie je také isté, či sa všetkých má týkať tiež restitutio in integrum. ÚHVT v tejto súvislosti zastáva názor, že ak by zákonodarca chcel vylúčiť restitutio in integrum je pravdepodobné, že by to vyjadril bez pochybností, ako to vykonal vo veciach námietok, nenechávajúc tak priestor pre žiadne pochybnosti o pozícii, ktorú je potrebné prijať v situáciách uvedených v tomto ustanovení.
Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/C 214/03, doručeného Talianskej republike listom z 19. júla 2006, ktorým sa začalo konanie, ktoré upravuje článok 88 ods. 2 ES o štátnej pomoci C 36/06 (ex NN 38/06) – Preferenčná sadzba elektrickej energie priznaná niektorým priemyselným veľkoodberateľom elektrickej energie v Taliansku, v časti, v ktorej sa toto rozhodnutie týka sadzieb za dodanie elektrickej energie, ktoré sú určené dvom závodom na výrobu hliníka patriacim do Alcoa Transformazioni
6

Vedľajší účastník konania je tiež majiteľom medzinárodnej ochrannej známky č. 483246, GENERAL OPTICA, pre optické prístroje, nástroje a tovary zaradené do triedy 9, ako aj pre služby podpory a reklamy optických výrobkov vyrobených a predávaných ich majiteľmi zaradené do triedy 35. Po tom, ako sa 13. februára 1997 vzdal rozšírenia práva ochrannej známky do Portugalska, opätovne oň požiadal a bolo mu priznané . Zobrazenie tejto ochrannej známky je nasledujúce:
2

Prihlasovanou ochrannou známkou je slovné označenie TRENTON. Výrobky uvedené v prihláške patria do tried 7, 9 a 11 v zmysle Niceskej dohody z 15. júna 1957 o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok v revidovanom a doplnenom znení a v triede 7 zodpovedajú tomuto opisu: „Stroje a obrábacie stroje, motory s výnimkou motorov do pozemných vozidiel, spriahadlá s výnimkou spriahadiel pozemných vozidiel a prevodové remene s výnimkou prevodových remeňov do pozemných vozidiel; poľnohospodárske náradie s výnimkou ručného; liahne na vajcia.“ Prihláška ochrannej známky Spoločenstva bola zverejnená vo Vestníku ochranných známok Spoločenstva č. 48/2002.
219

Okrem toho diskriminácia vyplýva z toho, že napadnuté nariadenie vo svojom odôvodnení 248 konštatuje existenciu generických problémov spojených s ponukami záväzku, následne však vo svojom odôvodnení 251 uvádza, že tieto generické problémy sa netýkajú rumunských výrobcov. Žalobcovia v tomto ohľade poukazujú na to, že odkaz na dočasnú povahu záväzkov v súvislosti s rumunskými výrobcami nijako nevysvetľuje, prečo by ponuka záväzku týkajúca sa obmedzeného obdobia nemohla byť prijatá v prípade žalobcov, keď by obmedzený rozsah a trvanie záväzku mohli vyriešiť niektoré generické problémy.
27

Komisia na úvod uvádza, že môže prijať opatrenie podľa článku 11 ods. 3 nariadenia č. 139/2004, pokiaľ nedisponuje všetkými informáciami potrebnými na rozhodnutie o zlučiteľnosti predmetnej koncentrácie so spoločným trhom. Takým je najmä prípad, ak existuje nebezpečenstvo, že chyby identifikované v informáciách predložených jedným z účastníkov by mali vplyv na posúdenie Komisie. V nadväznosti na to poznamenáva, že potreba požadovaných informácií je objektívnym prvkom, pri ktorom disponuje širokou právomocou voľnej úvahy a ktorý musí byť posúdený v závislosti od okolností prejednávanej veci a potenciálnej užitočnosti predmetných informácií. Nakoniec je tiež potrebné zobrať do úvahy skutočnosť, že Komisia je povinná vykonať posúdenie s veľkou starostlivosťou a vychádzať z úplných a presných podkladov.
29

V prejednávanej veci zásielka obsahujúca podpísaný originál žaloby bola žalobcom odoslaná 17. marca 2006. Odosielajúc originál , žalobca mohol dôvodne očakávať, že Súdu prvého stupňa bude doručený pred uplynutím prekluzívnej lehoty, o to viac, že berúc do úvahy odoslanie jeho kópie faxom, táto lehota bola predĺžená do . Predmetná zásielka bola doručená luxemburskej pošte už , ako to preukazuje pečiatka na sprievodnom lístku. Zadržiavanie zásielky z jej strany počas obdobia 42 dní (plynúceho od 21. marca do ) je zjavne neobvyklá okolnosť, nesúvisiaca so žalobcom, ktorý preukázal obozretnosť, aby dodržal stanovené lehoty, keď zaslal originál žaloby pred uplynutím prekluzívnej lehoty a prijal opatrenia potrebné na predĺženie tejto lehoty podľa článku 43 ods. 6 rokovacieho poriadku zaslaním kópie žaloby kancelárii Súdneho dvora faxom. V dôsledku toho je potrebné konštatovať, že doručenie originálu žaloby po lehote treba pripísať vyššej moci (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z , Simet a Feram/Vysoký úrad, 25/65 a 26/65, Zb. s. 52, in fine).
51

Výklad pojmu nevyhnutnosť poskytnutý Komisiou v odôvodnení č. 39 rozhodnutia je navyše nesprávny, keďže Komisia opomenula skutočnosť, že žalobca bol nútený v súlade s ustanoveniami platnej vnútroštátnej právnej úpravy realizovať projekt v lehote 36 mesiacov, čiže do 1. januára 2005, pod hrozbou straty celej pomoci. Bolo by rozporuplné požadovať od žalobcu, aby projekt realizoval v určitej lehote, ak sa vezme do úvahy, že jeho realizácia v stanovenej lehote spôsobí stratu možnosti zabezpečiť schválenie zvýšenia pomoci. Takýto prístup by viedol k negovaniu judikatúry Súdu prvého stupňa, ktorá stanovuje možnosť zmeny pomoci alebo poskytnutia dodatočnej pomoci.
11

Prostredníctvom e-mailu z 19. júla 2006 pán F. z FSA predložil Komisii nasledujúci návrh doplňujúceho oznámenia so spresnením, že má záujem získať od Komisie jej komentár alebo návrhy: „Britské úrady vykonali 20. júna 2006 celkový audit spoločnosti Bowland Dairy Products Ltd. V nadväznosti na tento audit boli dve dodávky tvarohu vyrobeného z mlieka, ktoré je považované za nevhodné na ľudskú konzumáciu, vrátené cez Nemecko do Spojeného kráľovstva a 27. júna kontrolovane zničené. Okrem toho bolo konštatované, že s určitosťou boli realizované opravné opatrenia, keďže boli vylepšené postupy týkajúce sa analýzy rizík a zvládnutia kritických otázok, kontrola kvality a špecifikácia prijímaného mlieka. Preto britské úrady súhlasia s tým, aby tvaroh vyrábaný spoločnosťou Bowland bol uvádzaný na trh.“
9

Pokiaľ ide o účinnú látku chlórtalonil, obdobie stanovené v článku 8 ods. 2 smernice 91/414, ktoré malo uplynúť 26. júla 2003, bolo predĺžené, a to pôvodne do 31. decembra 2005 nariadením Komisie (ES) č. 2076/2002 z 20. novembra 2002 (Ú. v. ES L 319, s. 3; Mim. vyd. 03/037, s. 374) a následne do 31. decembra 2006 nariadením Komisie (ES) č. 1335/2005 z 12. augusta 2005 (Ú. v. EÚ L 211, s. 6), pokiaľ sa rozhodnutie o jeho zaradení do prílohy I smernice 91/414 neprijalo pred týmto dátumom.