Keywords

Summary



Keywords

1. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Selektívna povaha opatrenia – Daňové opatrenie výlučne v prospech podnikov v bankovom sektore uskutočňujúcich niektoré operácie – Zahrnutie

(Článok 87 ods. 1 ES)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi – Narušenie hospodárskej súťaže – Kritériá posúdenia

(Článok 87 ods. 1 ES)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Celkové preskúmanie schémy pomoci – Prípustnosť – Dôsledok

(Oznámenie Komisie 96/C 68/06)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Pomoc na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného záujmu – Pomoc smerujúca k rozvoju odvetvia hospodárskej činnosti – Voľná úvaha Komisie – Súdne preskúmanie – Obmedzenia

[Článok 87 ods. 3 písm. b) a c) ES]

5. Pomoc poskytovaná štátmi – Plánovaná pomoc – Vykonanie bez predchádzajúceho oznámenia Komisii – Rozhodnutie Komisie nariaďujúce vrátenie pomoci – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah

(Článok 88 ods. 3 ES a článok 253 ES)

6. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Pomoc poskytnutá v rozpore s procesnými pravidlami článku 88 ods. 3 ES – Prípadná legitímna dôvera príjemcov – Právna istota – Ochrana – Podmienky a obmedzenia

(Článok 88 ods. 3 ES)

7. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Porušenie zásady proporcionality – Neexistencia – Sumy, ktoré sa majú vrátiť – Skutočnosti, ktoré treba zohľadniť

(Článok 88 ods. 3 ES)

8. Pomoc poskytovaná štátmi – Rozhodnutie Komisie konštatujúce nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom – Vnútroštátne opatrenie nariaďujúce vrátenie pomoci – Spochybnenie platnosti vykonávacieho vnútroštátneho opatrenia týkajúceho sa právnych predpisov Spoločenstva ak neexistujú skutočnosti, ktoré by mohli mať vplyv na platnosť rozhodnutia Komisie – Vylúčenie

(Článok 87 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 14)

Summary

1. Článok 87 ods. 1 ES zakazuje pomoc, ktorá „zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru“, t. j. selektívnu pomoc. Pomoc môže byť z hľadiska tohto ustanovenia selektívna, aj keď sa týka celého hospodárskeho odvetvia.

To je prípad zníženia dane, ktoré sa uplatňuje len v bankovom sektore a v rámci bankového sektora, a majú z neho prospech výlučne podniky uskutočňujúce niektoré operácie. Keďže sa neuplatňuje na všetky hospodárske subjekty a v skutočnosti sa odchyľuje od všeobecnej daňovoprávnej úpravy, nemožno naň hľadieť ako na všeobecné opatrenie daňovej alebo hospodárskej politiky.

Takéto zníženie dane musí byť teda podľa článku 87 ods. 1 ES zakázané, pokiaľ nie je adaptáciou všeobecného systému osobitných charakteristík bankových podnikov, ale bolo zavedené ako prostriedok zlepšenia konkurencieschopnosti určitých podnikov v konkrétnom čase vývoja uvedeného odvetvia.

(pozri body 44 – 51)

2. Článok 87 ods. 1 ES zakazuje pomoc, ktorá ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi a narúša alebo hrozí narúšaním hospodárskej súťaže. V rámci svojho posúdenia týchto dvoch podmienok nie je Komisia povinná zistiť skutočný dosah pomoci na obchod medzi členskými štátmi a skutočné skreslenie hospodárskej súťaže, ale len preskúmať, či uvedená pomoc môže tento obchod ovplyvniť a narušiť hospodársku súťaž.

Nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom treba konštatovať s konečnou platnosťou, keď mala alebo môže mať dosah na obchod v Spoločenstve a účinok skreslenia v ňom existujúcej hospodárskej súťaže. Osobitne, ak pomoc, ktorú členský štát poskytne, posilňuje v rámci obchodu v Spoločenstve postavenie jedného podniku voči iným konkurujúcim podnikom, treba na tieto konkurujúce podniky hľadieť ako na ovplyvnené pomocou. V tejto súvislosti môže skutočnosť, že hospodárske odvetvie bolo predmetom liberalizácie na úrovni Spoločenstva, charakterizovať skutočný alebo možný dosah pomoci na hospodársku súťaž, ako aj jej účinok na obchod medzi členskými štátmi. Navyše nie je nevyhnutné, aby sa podnik príjemca pomoci sám zúčastnil na obchode v rámci Spoločenstva. Ak totiž členský štát poskytne podniku pomoc, možno činnosť v rámci štátu udržať alebo zvýšiť s takým následkom, že sa šance podnikov so sídlom v iných členských štátoch vstúpiť na trh tohto členského štátu znížia. Ďalej, posilnením podniku, ktorý sa až do tej doby nezúčastňoval na obchode v rámci Spoločenstva, ho možno uviesť do postavenia, ktoré mu umožní preniknúť na trh iného členského štátu.

Preto musí byť zníženie dane posilňujúce postavenie podnikov príjemcov pomoci voči iným podnikom činným v obchode v rámci Spoločenstva zakázané, najmä v kontexte významného liberalizačného procesu na úrovni Spoločenstva v odvetví finančných služieb, ktorý zvýšil hospodársku súťaž, ktorá mohla už byť dôsledkom voľného pohybu kapitálu stanoveného v Zmluve.

(pozri body 53 – 60)

3. V prípade schémy pomoci sa môže Komisia, aby overila, či tento režim obsahuje prvky pomoci, obmedziť na skúmanie všeobecných charakteristík predmetnej schémy bez toho, aby bola povinná skúmať každý osobitný prípad uplatnenia, najmä aby overila, že nevedie k prekročeniu najvyššej sumy pomoci de minimis stanovenej v jej oznámení 96/C 68/06.

(pozri body 67, 69)

4. Komisia pri uplatňovaní článku 87 ods. 3 ES disponuje širokou mierou voľnej úvahy, ktorej výkon zahŕňa hodnotenie hospodárskeho a sociálneho usporiadania, ktoré sa musí uskutočniť v kontexte Spoločenstva. Súd Spoločenstva nemôže pri kontrole zákonnosti výkonu tejto slobody nahradiť posúdenie príslušného orgánu svojím posúdením v dotknutej oblasti, ale sa musí obmedziť na skúmanie toho, či posúdenie príslušného orgánu nie je postihnuté zjavnou chybou alebo zneužitím právomoci.

Vylúčením kvalifikovania „projektu spoločného európskeho záujmu“ v zmysle článku 87 ods. 3 písm. b) ES, pokiaľ ide o opatrenie zníženia dane, z ktorého vyplýva, že jeho účelom je najmä zlepšiť konkurencieschopnosť subjektov so sídlom v členskom štáte tak, že sa posilní len ich konkurenčné postavenie na vnútornom trhu, sa Komisia nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia. Nemožno účinne namietať, že takéto opatrenie spadá do rámca dokončenia privatizačného procesu, takýto proces začatý členským štátom nemôže byť sám osebe považovaný za projekt spoločného európskeho záujmu.

Navyše sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, považujúc, že opatrenie, ktoré má v podstate za cieľ najmä zlepšiť konkurencieschopnosť príjemcov pomoci v odvetví, pre ktoré je charakteristická silná medzinárodná konkurencia, a má posilniť postavenie príjemcov pomoci voči konkurentom, ktorí z neho výhody nemajú, nevyhovuje podmienke neovplyvniť nepriaznivo podmienky obchodu tak, aby to bolo v rozpore so spoločným záujmom, ktorej musí vyhovieť pomoc na rozvoj určitých činností v zmysle článku 87 ods. 3 písm. c) ES.

(pozri body 71, 72, 74 – 77, 79, 82, 83)

5. Povinnosť odôvodnenia stanovená v článku 253 ES sa musí v podstate posúdiť podľa okolností konkrétneho prípadu, najmä podľa obsahu aktu, povahy dovolávaného sa odôvodnenia a záujmu, ktorý jeho adresát môže mať na získaní vysvetlení. V oblasti štátnej pomoci, v rozpore s ustanoveniami článku 88 ods. 3 ES, ak už bola pomoc poskytnutá, však Komisia, ktorá môže vnútroštátnym orgánom nariadiť, aby prikázali jej vrátenie, nie je povinná uviesť osobitné dôvody na účely odôvodnenia svojej činnosti.

Preto teda, pokiaľ jej členský štát neoznámil schému pomoci upravujúcu zníženie dane pred jej vykonaním, Komisia nebola povinná uviesť osobitné dôvody na podporu svojho príkazu na vrátenie.

(pozri body 99 – 101)

6. Vzhľadom na imperatívnu povahu kontroly štátnej pomoci vykonávanej Komisiou na základe článku 88 ES môžu mať podniky príjemcovia pomoci legitímnu dôveru v oprávnenosť pomoci v podstate len vtedy, ak sa táto poskytla v súlade s postupom stanoveným v uvedenom článku, a ďalej ak je starostlivý hospodársky subjekt za normálnych okolností schopný sa ubezpečiť, že uvedený postup bol dodržaný.

Osobitne, ak sa pomoc poskytla bez predchádzajúceho oznámenia Komisii, na základe čoho je podľa článku 88 ods. 3 ES protiprávna, príjemca pomoci nemôže mať v tomto prípade legitímnu dôveru v zákonnosť jej poskytnutia. Ani dotknutý členský štát, ani dotknutý subjekt sa navyše nemôžu dovolávať zásady právnej istoty ako prekážky vrátenia pomoci, keďže riziko vnútroštátneho sporu bolo možné predpokladať už od jej poskytnutia.

Vymáhanie pomoci poskytnutej v rozpore s postupom stanoveným v článku 88 ods. 3 ES totiž predstavuje riziko, ktoré môže subjekt prijímajúci pomoc predvídať, a teda sa nemôže dovolávať ochrany legitímnej dôvery pri jej odňatí.

Ďalej, podniky, ktoré prijali protiprávnu pomoc, berú vo všeobecnosti do úvahy jej výšku pri svojich hospodárskych voľbách a neskoršie vymáhanie tejto pomoci má obvykle nepriaznivý dosah na ich financie. Ak by taká situácia mala brániť vymáhaniu, pomoci by zostali nenávratne u svojich príjemcov v podstate vo všetkých prípadoch a kontrola štátnej pomoci Spoločenstvom by zostala bez účinku.

Vzhľadom na tieto skutočnosti sa príjemca protiprávnej pomoci nemôže domáhať možnosti odvolávať sa na výnimočné okolnosti, o ktoré by mohol oprávnene oprieť svoju dôveru v súlad tejto pomoci s právom.

(pozri body 104, 108 – 111)

7. Zrušenie protiprávnej pomoci jej vymáhaním je logickým následkom konštatovania jej protiprávnosti. Toto vymáhanie nemožno v zásade posudzovať z hľadiska skoršej situácie ako neprimerané opatrenie vzhľadom na účel ustanovení Zmluvy v oblasti štátnej pomoci. Vrátením pomoci jej príjemca stratí výhodu, ktorú na trhu požíval voči svojim konkurentom, a nastolí sa nanovo skoršia situácia, existujúca pred poskytnutím pomoci. Sumy, ktoré sa majú vrátiť, nemožno určiť na základe rôznych operácií, ktoré mohli podniky vykonať, keby si nezvolili formu operácie spojenú s pomocou. Túto voľbu totiž urobili s vedomím rizika vymáhania pomoci poskytnutej v rozpore s postupom stanoveným v článku 88 ods. 3 ES. Uvedené podniky sa tomuto riziku mohli vyhnúť tým, že by sa rovno rozhodli pre odlišne štruktúrované operácie.

Pokiaľ ide o opatrenie pomoci poskytnutej vo forme zníženia dane, navrátenie do pôvodného stavu umožňuje, v štádiu vymáhania pomoci vnútroštátnymi orgánmi, zohľadniť len daňové zaobchádzanie, v prípade potreby výhodnejšie ako podľa všeobecného práva, poskytnuté pri neexistencii protiprávnej pomoci a podľa vnútroštátnych noriem zlučiteľných s právom Spoločenstva na základe skutočne vykonanej operácie.

(pozri body 113 – 116, 119)

8. Článok 87 a nasl. ES, článok 14 nariadenia č. 659/1999, ako aj zásady ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty a proporcionality, nemôžu brániť vnútroštátnemu opatreniu, ktoré nariaďuje vrátenie pomoci v rámci výkonu rozhodnutia Komisie, ktorá túto pomoc kvalifikovala ako nezlučiteľnú so spoločným trhom a ktorej skúmanie vzhľadom na tie isté ustanovenia a všeobecné zásady neodhalilo skutočnosti, ktoré by mohli mať vplyv na platnosť.

(pozri bod 125, bod 2 výroku)