Keywords

Summary



Keywords

1. Hospodárska súťaž – Pravidlá Únie – Porušenia – Pripísanie – Materská spoločnosť a dcérske spoločnosti – Kritériá posúdenia

(Články 81 ES a 82 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2)

2. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rešpektovanie práva na obhajobu – Oznámenie o výhradách – Povinný obsah

(Články 81 ES, 82 ES a 85 ES ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 27 ods. 1)

3. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rešpektovanie práva na obhajobu – Porušenie z dôvodu nezrovnalosti, ktorej sa dopustila Komisia – Podmienky

(Články 81 ES, 82 ES a 85 ES)

4. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Maximálna výška – Výpočet – Obrat, ktorý sa má zohľadniť

(Články 81 ES a 82 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2)

5. Hospodárska súťaž – Pravidlá Únie – Porušenia – Pripísanie – Právnická osoba zodpovedná za prevádzkovanie podniku v čase porušovania – Výnimky

(Článok 81 ods. 1 ES)

6. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Odstrašujúci charakter – Dodržiavanie zásady proporcionality

(Články 81 ES a 82 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23)

7. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Odstrašujúci charakter – Uplatnenie násobiteľa

(Články 81 ES a 82 ES; nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2, a nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 1 A štvrtý odsek)

Summary

1. Pokiaľ v oblasti hospodárskej súťaže celé základné imanie dcérskej spoločnosti vlastní jej materská spoločnosť, Komisia môže predpokladať, že materská spoločnosť vykonáva rozhodujúci vplyv na správanie tejto dcérskej spoločnosti, pričom nemusí podávať ďalšie dôkazy o tom, že materská spoločnosť skutočne taký vplyv vykonávala alebo že vedela o porušovaní alebo o zapojení uvedenej dcérskej spoločnosti do tohto porušovania. Ide o vyvrátiteľnú domnienku, ktorú možno vyvrátiť dôkazom opaku. Materskej spoločnosti, ktorú Komisia považovala za solidárne zodpovednú za zaplatenie pokuty uloženej jej dcérskej spoločnosti, teda prislúcha, aby túto domnienku vyvrátila dôkazmi, ktorými možno preukázať, že jej dcérska spoločnosť si určuje svoje správanie na trhu nezávisle a že teda tieto dve spoločnosti netvoria jedinú hospodársku jednotku. V opačnom prípade sa výkon kontroly preukáže tým, že domnienka vychádzajúca z vlastníctva celého základného imania nie je vyvrátená.

Pri zisťovaní, či dcérska spoločnosť určuje svoje správanie na trhu nezávisle, treba vziať do úvahy všetky relevantné okolnosti súvisiace s hospodárskymi, organizačnými a právnymi väzbami, ktoré spájajú túto dcérsku spoločnosť s materskou spoločnosťou a ktoré sa môžu z prípadu na prípad meniť.

Skutočnosť, že dcérska spoločnosť má svoje vlastné miestne vedenie a vlastný majetok, pritom sama osebe nepreukazuje, že svoje správanie na trhu určuje vo vzťahu k svojej materskej spoločnosti samostatne. Zverenie riadenia bežnej činnosti miestnemu vedeniu 100 % dcérskej spoločnosti je totiž obvyklou praxou, a preto nemôže dokazovať skutočnú nezávislosť dcérskych spoločností. Takisto vo vertikálne integrovaných skupinách je rozdelenie úloh medzi dcérske spoločnosti a ich materské spoločnosti bežnou praxou, ktorá nemôže vyvrátiť domnienku, podľa ktorej materské spoločnosti skutočne vykonávajú rozhodujúci vplyv na správanie dcérskych spoločností.

(pozri body 125, 126, 130, 131)

2. Dodržiavanie práva na obhajobu pri vedení správnych konaní v oblasti politiky hospodárskej súťaže vyžaduje, aby podnik, proti ktorému sa vedie vyšetrovanie, mal možnosť v rámci správneho konania účinne vyjadriť svoje stanovisko k pravdivosti a relevantnosti jednak skutkových okolností a okolností, ktorých sa dovoláva, ako aj dokumentov, o ktoré Komisia oprela svoje zistenie existencie porušenia Zmluvy. Článok 27 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 túto zásadu odráža, keďže stanovuje, že účastníkom konania sa zašle oznámenie o výhradách, ktoré musí jasne uviesť všetky podstatné okolnosti, z ktorých Komisia v tomto štádiu konania vychádza, aby mohli dotknuté osoby skutočne zistiť, aké konanie im Komisia vytýka, a uplatniť svoju obhajobu ešte predtým, ako Komisia prijme konečné rozhodnutie. Táto požiadavka je dodržaná vtedy, pokiaľ uvedené rozhodnutie nepripisuje dotknutým osobám iné porušenia, než sú porušenia uvedené v oznámení o výhradách, a obsahuje len skutočnosti, ku ktorým sa dotknuté osoby mali možnosť vyjadriť.

Toto oznámenie však môže byť urobené stručne a konečné rozhodnutie nemusí byť nevyhnutne kópiou oznámenia o výhradách, pretože oznámenie o výhradách je prípravným dokumentom, ktorého skutkové a právne posúdenie má len predbežnú povahu. Prípustné sú aj doplnenia k oznámeniu o výhradách vykonané vzhľadom na vyjadrenia účastníkov konania, ktorých tvrdenia preukazujú, že naozaj mohli vykonávať svoje práva na obhajobu. Komisia takisto môže s ohľadom na správne konanie opraviť alebo doplniť skutkové alebo právne tvrdenia na podporu výhrad, ktoré uviedla.

(pozri body 179 – 181)

3. V rámci správneho konania o uplatnení pravidiel hospodárskej súťaže nemôže byť zohľadnenie argumentu predloženého podnikom v priebehu konania bez toho, aby mu bolo umožnené sa v tejto súvislosti vyjadriť pred prijatím konečného rozhodnutia, samo osebe porušením práva na obhajobu.

V tejto súvislosti k porušeniu práva na obhajobu dochádza vtedy, keď existuje možnosť, že z dôvodu pochybenia Komisie by správne konanie, ktoré Komisia vedie, mohlo mať iný výsledok. Podnik preukáže, že k takému porušeniu došlo, pokiaľ dostatočným spôsobom dokáže nie to, že by rozhodnutie Komisie malo odlišný obsah, ale to, že by svoju obhajobu mohol zaistiť lepšie, ak by k pochybeniu nedošlo, napríklad tým, že by na svoju obhajobu mohol použiť dokumenty, ku ktorým mu bol v správnom konaní odopretý prístup.

(pozri body 182, 183)

4. Maximálna výška 10 % obratu stanovená článkom 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 sa musí vypočítať na základe celkového obratu všetkých spoločností tvoriacich jediný hospodársky subjekt konajúci ako podnik v zmysle článku 81 ES, pretože výlučne celkový obrat spoločností, z ktorých sa tento podnik skladá, môže predstavovať informáciu o veľkosti a hospodárskej sile dotknutého podniku.

(pozri body 210, 211)

5. Za porušenie v zásade zodpovedá fyzická alebo právnická osoba, ktorá riadila dotknutý podnik v čase, keď došlo k porušeniu, aj keď ku dňu prijatia rozhodnutia konštatujúceho porušenie zodpovedala za prevádzku podniku iná osoba.

Ak v prípade subjektu, ktorý sa dopustil porušovania pravidiel hospodárskej súťaže, dôjde k právnej alebo organizačnej zmene, táto zmena nemá nevyhnutne za účinok vytvorenie nového podniku, zbaveného zodpovednosti za správanie subjektu predchodcu, ktoré bolo v rozpore s predpismi hospodárskej súťaže, ak z hospodárskeho hľadiska existuje totožnosť medzi oboma subjektmi.

Na účely účinného vykonávania právnych predpisov v oblasti hospodárskej súťaže preto môže byť potrebné, aby sa zodpovednosť za protisúťažné správanie výnimočne pripísala novej osobe zodpovednej za riadenie podniku, ktorý sa zúčastnil na karteli, za predpokladu, že z hospodárskeho hľadiska sa môže skutočne považovať za nástupcu pôvodnej osoby.

Toto kritérium tzv. „hospodárskej kontinuity“ sa použije za osobitných okolností, napríklad v prípade, keď právnická osoba zodpovedná za prevádzkovanie podniku prestala po tom, ako došlo k porušeniu, právne existovať.

Ak podnik prestane existovať z dôvodu, že bol prevzatý nadobúdateľom, preberá tento nadobúdateľ jeho aktíva a pasíva vrátane jeho zodpovednosti za porušenie práva hospodárskej súťaže. V takom prípade môže byť zodpovednosť za porušenie, ktorého sa dopustil prevzatý podnik, pripísaná nadobúdateľovi.

Zásada osobnej zodpovednosti nemôže byť spochybnená zásadou hospodárskej kontinuity v prípade, keď podnik zapojený do kartelu bol prevedený na nezávislú tretiu osobu a keď neexistuje štrukturálna väzba medzi pôvodným a novým prevádzkovateľom.

(pozri body 215 – 218, 220, 221)

6. Cieľom sankcií stanovených v článku 23 nariadenia č. 1/2003 je potláčať nedovolené správanie, rovnako ako zabrániť jeho opakovaniu. Odstrašenie je teda účelom pokuty.

Potreba zabezpečiť odstrašujúci účinok pokuty vyžaduje, aby výška pokuty bola prispôsobená sledovanému dopadu na podnik, ktorému sa pokuta ukladá, a to tak, aby sa najmä s ohľadom na finančnú spôsobilosť dotknutého podniku nestala nezanedbateľnou alebo naopak neprimeranou, v súlade s požiadavkami vychádzajúcimi na jednej strane z nutnosti zabezpečiť účinnosť pokuty a na druhej strane z dodržiavania zásady proporcionality.

(pozri body 234, 235)

7. Uplatnenie násobiteľa na účely odstrašenia pri výpočte sankcií stanovených v článku 23 nariadenia č. 1/2003 predpokladá zohľadnenie objektívnych charakteristík účastníkov, ako sú ich veľkosť a ich hospodárske zdroje. V tejto súvislosti samotné znenie bodu 1 A štvrtého pododseku usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 túto tézu potvrdzuje, keďže zohľadnenie skutočností, ktoré odôvodňujú použitie odstrašujúceho faktoru, sa vykoná bez ohľadu na vlastnú povahu porušenia, jeho skutočný dopad na trh a jeho geografický rozsah.

Pokiaľ materská spoločnosť a jej dcérska spoločnosť tvoria z hľadiska článku 81 ES jediný podnik, Komisia na účely výpočtu násobiteľa zohľadní celkový obrat materskej spoločnosti, a nie iba obrat dotknutých dcérskych spoločností.

V prípade, že sa hospodárska jednotka medzičasom rozpadla, každý adresát rozhodnutia Komisie má právo, aby sa naň individuálne uplatnila predmetná horná hranica 10 % obratu. Celkové zdroje podniku sa musia posúdiť ku dňu uloženia pokuty, aby bol primerane dosiahnutý odstrašujúci účel a to pri rešpektovaní zásady proporcionality.

(pozri body 243, 252, 255, 257)