Vec T-63/10

Ivan Jurašinović

proti

Rade Európskej únie

„Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Žiadosť o prístup k niektorým dokumentom, ktoré boli predmetom korešpondencie s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu v rámci súdneho konania — Zamietnutie prístupu — Riziko narušenia ochrany medzinárodných vzťahov — Riziko narušenia ochrany súdnych konaní a právneho poradenstva“

Abstrakt – Rozsudok Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 3. októbra 2012

Žaloba o neplatnosť rozhodnutia zamietajúceho prístup k dokumentom je bezpredmetná, ak boli dotknuté dokumenty sprístupnené treťou osobou, keďže žiadateľ má umožnený prístup k týmto dokumentom a môže ich využiť rovnako legálne, ako keby ich získal na základe žiadosti podanej podľa nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Dokumenty, ktoré boli predmetom korešpondencie medzi inštitúciami Únie a Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu (MTTJ) v rámci konania na tomto súde, však nemôžu byť považované za sprístupnené verejnosti, pokiaľ napadnuté rozhodnutie uvádza, že boli verejnosti sprístupnené zo strany MTTJ prostredníctvom jeho súdnej databázy, ako aj na internetovej stránke MTTJ, že žiadna kópia týchto dokumentov nebola predložená ani jedným z účastníkov konania a že nebol poskytnutý nijaký presný odkaz, pokiaľ ide o ich umiestnenie na tejto internetovej stránke, a okrem toho je možné, že dokumenty, ktoré boli verejne prístupné v čase vydania napadnutého rozhodnutia podľa pravidiel transparentnosti MTTJ, tento súd znovu klasifikoval ako dôverné. (pozri body 24, 25)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 28 – 31)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 32 – 34)

Zo štruktúry nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie a z cieľov právnej úpravy Únie v danej oblasti vyplýva, že súdna činnosť je sama osebe vylúčená z pôsobnosti práva na prístup k dokumentom stanoveného touto právnou úpravou. Toto vylúčenie bez rozlišovania medzi jednotlivými štádiami konania je odôvodnené nutnosťou zaistiť, aby sa v priebehu celého súdneho konania diskusia účastníkov konania, ako aj porada dotknutého súdu o veci, ktorá je predmetom prebiehajúceho konania, viedli nerušene. Keď inštitúcia uzná, že sprístupnenie dokumentu by mohlo narušiť ochranu súdnych konaní, zakotvenú v článku 4 ods. 2 druhej zarážke uvedeného nariadenia, prináleží jej overiť, či neexistuje vyšší verejný záujem odôvodňujúci toto sprístupnenie napriek porušeniu, ktoré by z toho vzniklo, pokiaľ ide o nerušené vedenie diskusie účastníkov konania a poradu dotknutého súdu v prebiehajúcom konaní. V tomto kontexte jej prináleží zvážiť osobitný záujem na ochrane dotknutého dokumentu v podobe jeho nesprístupnenia a všeobecný záujem na sprístupnení tohto dokumentu s ohľadom na výhody prameniace, ako uvádza odôvodnenie 2 tohto nariadenia, zo zvýšenej transparentnosti, teda z možnosti občanov lepšie sa zapájať do rozhodovacieho procesu, ako aj z väčšej legitimity, efektívnosti a zodpovednosti administratívy voči občanovi v rámci demokratického systému. (pozri body 35, 37 – 39)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 44 – 48)

Hoci vzhľadom na ciele sledované nariadením č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie treba ním stanovené výnimky vykladať a uplatňovať striktne, uvedené nariadenie, pokiaľ ide o pôsobnosť článku 4 ods. 2 druhej zarážky, nespresňuje súdy, ktorých konania môžu byť chránené pred rizikom narušenia, ktoré by voči nim predstavovalo sprístupnenie jedného alebo viacerých dokumentov. Okrem iného je potrebné konštatovať, že vo všeobecnosti ustanovenia článku 4 nariadenia č. 1049/2001 upravujúce výnimky, vzhľadom na ktoré inštitúcia, ktorá dostala žiadosť o prístup k dokumentom v jej držbe, môže odmietnuť ich sprístupnenie, nestanovujú žiadnu spojitosť medzi záujmami, ktoré musia byť chránené v prípade rizika narušenia ich ochrany a Úniou alebo jej členskými štátmi. Iba článok 4 ods. 1 písm. a) štvrtá zarážka nariadenia č. 1049/2001 výslovne stanovuje, že k odmietnutiu má dôjsť, keď sa sprístupnenie týka narušenia ochrany verejného záujmu, pokiaľ ide o finančnú, monetárnu a hospodársku politiku Spoločenstva alebo členského štátu. Pokiaľ ide o článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, týka sa takisto Únie, pretože jeho cieľom je ochrana rozhodovacieho procesu inštitúcie. Ak by sa mal uznať výklad, podľa ktorého len súdne konania prebiehajúce na súde Únie alebo na súde jedného z členských štátov môžu byť chránené na základe výnimky stanovenej ustanoveniami článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001, dal by sa preniesť na hociktorú výnimku stanovenú článkom 4. Napríklad, keby sa niekto odvolával na ochranu verejného záujmu týkajúceho sa verejnej bezpečnosti, mohlo by ísť iba o verejnú bezpečnosť v Únii alebo v jednom či vo viacerých členských štátoch. To isté by platilo, keby išlo o ochranu obchodných záujmov určitej fyzickej alebo právnickej osoby, ktoré by nemohli zahŕňať záujmy fyzických alebo právnických osôb bývajúcich alebo usadených mimo Únie. Takýto kontextuálny výklad článku 4 nariadenia č. 1049/2001 však nemožno uznať. Žiadny argument založený na znení tohto článku nemôže viesť k záveru, že by súdnymi konaniami, o ktoré ide v článku 4 ods. 2 druhej zarážke, boli len tie konania, ktoré prebiehajú na súdoch Únie alebo jej členských štátov, pričom takéto konštatovanie podporuje aj znenie celého nariadenia č. 1049/2001, ktoré stanovuje spojenie s Úniou alebo jej členskými štátmi iba v prípade niektorých aspektov úpravy, ktorú zakotvuje. Z toho vyplýva, že nič v uvedenom nariadení nebráni tomu, aby súdne konanie, ktoré má chrániť výnimka stanovená v článku 4 ods. 2 druhej zarážke, prebiehalo na súde, ktorý nepatrí ani do právneho poriadku Únie, ani do právnych poriadkov jej členských štátov, pričom uvedená výnimka môže chrániť najmä súdne konania prebiehajúce na MTTJ. (pozri body 55 – 60, 65)

Pojem súdne konania v zmysle článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie sa má vykladať v tom zmysle, že ochrana verejného záujmu bráni sprístupneniu obsahu dokumentov vypracovaných výlučne na účely konkrétneho súdneho konania. Dokumenty, ktoré boli predmetom korešpondencie medzi prokurátorom Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu (MTTJ) alebo prvou komorou v konaní na prvom stupni na MTTJ na jednej strane a vysokým predstaviteľom spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky Únie na druhej strane v rámci konania na tomto súde, v zásade môžu byť chránené pred sprístupnením požadovaným na základe nariadenia č. 1049/2001 v prípade, že sa týkajú aspektu organizácie trestného konania a odhaľujú spôsob, akým sa súdne orgány MTTJ rozhodli viesť konanie, ako aj reakcie obhajoby a tretej osoby, ktorá bola autorom požadovaných dôkazov, na opatrenia prijaté uvedenými orgánmi na účely získania dôkazov potrebných na riadny priebeh konania. To však nie je prípad správ pozorovateľov Európskej únie prítomných v Chorvátsku od 1. do 31. augusta 1995, ktoré boli predmetom korešpondencie medzi Úniou a MTTJ a ktoré vzhľadom na to, že boli vypracované viac ako desať rokov pred začatím uvedeného konania, nemožno považovať za vypracované iba na účely určitého súdneho konania. (pozri body 66, 74 – 76)

Zatiaľ čo v prípade dokumentov pochádzajúcich od tretích osôb konzultácia s tretími osobami v zásade predstavuje podmienku predchádzajúcu posúdeniu, či sa uplatnia výnimky z prístupu uvedené v článku 4 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, konzultácia s inou treťou osobou, než je členský štát, stanovená v článku 4 ods. 4 nariadenia č. 1049/2001 nezaväzuje inštitúciu, ale musí jej umožniť posúdiť, či sa má uplatniť výnimka stanovená v odsekoch 1 alebo 2 tohto článku. Keďže Rada zamietla prístup k dokumentom, ktoré boli predmetom korešpondencie medzi prokurátorom Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu (MTTJ) alebo prvou komorou v konaní na prvom stupni na MTTJ na jednej strane a vysokým predstaviteľom spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky Únie na druhej strane v rámci konania na tomto súde, výlučne na základe okolnosti, že tieto dokumenty neboli prístupné podľa pravidiel transparentnosti MTTJ, ktoré okrem toho nie sú jasne identifikované v napadnutom rozhodnutí, aby konštatovala, že existuje riziko narušenia ochrany súdnych konaní, musí byť Rada vnímaná tak, že sa považovala za viazanú iba vysvetlením poskytnutým MTTJ. Tým sa teda vzdala právomoci voľnej úvahy, ktorú mala vykonať na účely konštatovania uplatniteľnosti výnimiek z prístupu k dokumentom stanovených v nariadení č. 1049/2001, konkrétne v článku 4 ods. 2 druhej zarážke, a preto sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia. (pozri body 83, 87, 88, 90)