ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
a)

S výhradou svojich ústavných predpisov urobí každá Strana opatrenia potrebné na to, aby pestovanie, produkcia, výroba, ťažba [extrahovanie — neoficiálny preklad], príprava, držba, ponuka, danie do predaja, distribúcia, kúpa, predaj, dodanie z akéhokoľvek titulu, sprostredkovanie, odoslanie, tranzit, doprava, dovoz a vývoz omamných látok, nezodpovedajúce ustanoveniam tohto Dohovoru, alebo akékoľvek iné činy, ktoré by podľa názoru tejto Strany odporovali ustanoveniam tohto Dohovoru, sa považovali za trestné činy, ak sú spáchané úmyselne, a aby sa na vážne prípady vymerali primerané tresty, najmä väznenie alebo iné tresty odňatia slobody.
26

Za týchto okolností Bundesfinanzhof rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Ide o trestné stíhanie ‚toho istého činu‘ v zmysle článku 54 DVSD, keď obvineného odsúdil taliansky súd za dovoz pašovaného zahraničného tabaku do Talianska, jeho prechovávanie v tejto krajine, ako aj nezaplatenie dovozného cla a neskôr ho odsúdil nemecký súd v súvislosti so skorším prevzatím uvedeného tovaru v Grécku za krátenie (formálne gréckeho) dovozného cla, ktoré malo byť zaplatené pri dovoze treťou osobou do Grécka, ak mal obvinený od začiatku v úmysle po prevzatí tovaru v Grécku previesť ho cez Taliansko do Spojeného kráľovstva? 2. Je v zmysle článku 54 DVSD trest ‚už odpykaný‘ alebo ‚sa práve odpykáva‘, a) ak bol obvinený odsúdený na trest odňatia slobody, ktorý je podľa práva štátu, v ktorom bol rozsudok o uložení trestu vyhlásený, podmienečný; b) ak bol obvinený krátkodobo zadržaný alebo vzatý do väzby, a doba tohto zadržania, resp. väzby sa podľa práva štátu, v ktorom bol rozsudok o uložení trestu vyhlásený, započíta do doby neskoršieho výkonu trestu odňatia slobody? 3. Majú na výklad pojmu vykonanie trestu v zmysle článku 54 DVSD vplyv: a) skutočnosť, že vzhľadom na prebratie do vnútroštátneho práva rámcového rozhodnutia… vykonanie rozsudku o uložení trestu, ktorý má podľa vnútroštátneho práva právoplatnosť rozhodnutej veci, závisí v každom okamihu od (prvého) štátu, ktorý ho vyhlásil, a b) skutočnosť, že z dôvodu, že ide o rozsudok v neprítomnosti, neexistuje povinnosť vyhovieť žiadosti o vzájomnú spoluprácu štátu, ktorý vyhlásil rozsudok o uložení trestu, smerujúcu k vydaniu odsúdenej osoby alebo k vykonaniu rozsudku v požiadanom štáte?“
21

Po svojom príchode do Nemecka pán Derin od augusta 1982 do júla 1988 navštevoval základnú školu a od augusta 1988 do júla 1990 odbornú školu. Školskú dochádzku ukončil v roku 1991 získaním diplomu o ukončení stredoškolského štúdia nižšieho stupňa („mittlere Reife“).
12

Článok 220 colného kódexu stanovuje: „1. Ak suma cla vyplývajúca z colného dlhu nebola zapísaná do účtovnej evidencie v súlade s článkami 218 a 219 alebo ak bola zapísaná do účtovnej evidencie vo výške nižšej ako suma dlžná na základe právnych predpisov, zapíše sa suma cla, ktorá má byť vybratá alebo zostáva na vybratie do 2 dní odo dňa, kedy sa colné orgány o tejto skutočnosti dozvedeli a môžu vypočítať sumu dlžnú na základe právnych predpisov a určiť dlžníka (dodatočné zapísanie do účtovnej evidencie). Táto lehota môže byť predĺžená v súlade s článkom 219. 2. … dodatočné zapísanie do účtovnej evidencie [sa] nevykoná, pokiaľ: … b) sa suma cla dlžná podľa zákona nezapísala do účtovných dokladov v dôsledku chyby na strane colných orgánov, ktorú osoba zodpovedná za zaplatenie cla nemohla zistiť, pričom na svojej strane konala v dobrej viere a dodržala všetky ustanovenia vyplývajúce z platných právnych predpisov týkajúcich colného vyhlásenia; …“
34

Za týchto podmienok by sa na základe rovnakého zákona a za rovnakých hospodárskych okolností zaobchádzalo so zamestnancami, ktorí dosiahli vek 65 rokov, rozdielne iba v závislosti od okolnosti, či sa kolektívna zmluva, ktorá upravuje ich postavenie, stala uplatniteľnou predo dňom uverejnenia zákona č. 14/2005, teda 2. júlom 2005, alebo po ňom, pričom pokiaľ by táto zmluva bola účinná pred týmto dňom, nijako by sa nezohľadnili požiadavky politiky zamestnanosti, aj keď to vyžaduje smernica 2000/78, ktorej lehota na prebratie uplynula 2. decembra 2003.
38

Odvolatelia sa viackrát odvolali na dohodu o vzájomnej pomoci, ktorej nesprávny výklad mal mať vplyv na posúdenie viacerých ich tvrdení. Odvolávajú sa tak na svoju dobromyseľnosť vo vzťahu k dokumentom, ktoré im boli zaslané, a na legitímnu dôveru k ich správnosti. Absolútne sa spoliehali na plnenie medzinárodných záväzkov zo strany slovinských colných orgánov, ktoré mali oznamovať prechod citlivých zásielok. Pokiaľ ide o podnikateľské riziko na ich ťarchu, tvrdia, že ich situácia nebola porovnateľná so situáciou ktoréhokoľvek iného deklaranta, ale len so situáciou deklaranta, ktorý sa môže spoľahnúť na plnenie medzinárodného záväzku. Pokiaľ ide o tvrdenie, že skutočnosť, že pôsobia na hranici, a nemožnosť skontrolovať kamión ich nestavia do mimoriadnej situácie, lebo takéto okolnosti majú vplyv na neobmedzený počet hospodárskych subjektov, toto tvrdenie je podľa nich mylné vzhľadom na to, že Súd prvého stupňa mal pri posúdení zohľadniť abnormálnu situáciu súvisiacu s neplnením dohody o vzájomnej pomoci.
69

V skutočnosti, ako okrem iného uvádza Komisia, zložku „pohyblivosti“ dávky DLA, ktorú by bolo možné považovať za osobitnú nepríspevkovú peňažnú dávku, možno individualizovať tak, že len túto zložku by bolo možné uviesť na zozname v zmenenej a doplnenej prílohe IIa, ak by sa Spojené kráľovstvo rozhodlo vytvoriť dávku, ktorá by sa týkala len tejto zložky.
„1.

Bránia článok 52 a nasl. a článok 73b a nasl. Zmluvy ES právnej úprave, akou je právna úprava obsiahnutá v článku 990 D a nasl. [CGI], ktorá poskytuje právnickým osobám so skutočným centrom riadenia vo Francúzsku možnosť oslobodenia od [spornej] dane a ktorá v prípade právnických osôb so skutočným centrom riadenia na území inej krajiny, hoci by išlo o členský štát Európskej únie, podmieňuje túto možnosť existenciou dohody o administratívnej pomoci v boji proti daňovým únikom a vyhýbaniu sa plateniu daní uzavretej medzi Francúzskom a takýmto štátom alebo skutočnosťou, že podľa zmluvy obsahujúcej ustanovenie o zákaze diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti nesmú byť tieto právnické osoby zdaňované viac ako právnické osoby so skutočným centrom riadenia vo Francúzsku?
65

Tento účel nemožno dosiahnuť účinným spôsobom, ak by mal spotrebiteľ povinnosť sám uplatniť právo na výkon nápravných opatrení, ktoré má voči poskytovateľovi úveru podľa ustanovení vnútroštátneho práva preberajúcich článok 11 ods. 2 smernice 87/102, a to najmä z dôvodu nezanedbateľného nebezpečenstva, že spotrebiteľ o svojich právach nevie alebo má ťažkosti s ich uplatnením. Ako to uviedol generálny advokát v bode 107 svojich návrhov, skutočnosť, že konanie vo veci samej bolo začaté na návrh manželov Rampion a že ich zastupuje advokát, neodôvodňuje iný záver, pretože problém sa musí rozhodnúť bez ohľadu na konkrétne okolnosti tejto veci.
3

Prvé, štvrté a šieste odôvodnenie smernice 75/106 stanovuje: „keďže vo väčšine členských štátov podmienky predkladania na predaj kvapalín v spotrebiteľskom balení podliehajú záväzným predpisom, ktoré sa v jednotlivých členských štátoch líšia, čím sa bráni obchodu s týmito spotrebiteľskými baleniami; keďže tieto ustanovenia musia byť preto navzájom zosúladené; … keďže je potrebné čo najviac znížiť počet objemov obsahov, príliš blízkych iným (objemom) toho istého výrobku a ktoré môžu preto uviesť spotrebiteľa do omylu; keďže však vzhľadom na veľmi veľké zásoby spotrebiteľských balení v spoločenstve toto zníženie môže byť vykonané len postupne; … keďže, nakoľko prirýchla zmena prostriedkov na zisťovanie množstva, určených ich vnútroštátnou legislatívou, a organizácia nových systémov kontroly, ako aj prijatie nového meracieho systému by predstavovali problémy pre niektoré členské štáty, je potrebné poskytnúť prechodné obdobie týmto členským štátom; keďže poskytnutie prechodného obdobia by však nemalo ďalej brániť obchodu s príslušnými výrobkami v rámci spoločenstva a nemalo by negatívne ovplyvňovať vykonávanie smernice v ostatných členských štátoch“.
14

Sťažnosti podané žalobcom vo veci samej sa zamietli rozhodnutiami žalovaného vo veci samej 5. novembra 1999 a 11. januára 2002. Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd), na ktorý boli podané odvolania proti týmto rozhodnutiam, rozhodol prerušiť konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. V rámci výkladu článku 4a tretej zarážky písm. ii) [nariadenia č. 805/68]: a) Je teľná jalovica iba vtedy dojčiacou kravou v zmysle kapitoly 1 nariadenia [č. 805/68], ak nahrádza dojčiacu kravu, na ktorú bola podaná žiadosť o prémiu? b) Je teľná jalovica aj vtedy dojčiacou kravou v zmysle kapitoly 1 tohto nariadenia, ak v predchádzajúcom hospodárskom roku nahradila dojčiacu kravu, na ktorú bola podaná žiadosť o prémiu a na ktorú sa vzťahuje prémia? c) Vzťahuje sa prémia na teľnú jalovicu, na ktorú bola podaná žiadosť o prémiu, vtedy, ak sa otelí pred uplynutím lehoty na podávanie žiadostí? 2) V rámci výkladu článku 33 ods. 2 a 4 [nariadenia č. 3886/92]: a) Nevyužil chovateľ práva na prémiu v určitom hospodárskom roku aj v tom prípade, ak síce o prémiu požiadal, ale jeho žiadosť bola zamietnutá, keďže na predmetné zvieratá sa nevzťahuje prémia? Platí to aj vtedy, ak sa neuvádzajú dôvody na podávanie žiadosti zneužívajúcim spôsobom? Bolo by to v súlade so zásadou proporcionality v práve Spoločenstva? b) Má sa článok 33 ods. 2 [nariadenia č. 3886/92] vykladať v tom zmysle, že v prípadoch, ako je predchádzajúci, zostávajú práva na prémie zachované, keďže ide o (riadne odôvodnený) výnimočný prípad? c) Majú sa práva na prémiu, ktoré boli chovateľovi odňaté na základe článku 33 ods. 4 [nariadenia č. 3886/92] z dôvodu, že v roku 1998 využil svoje práva na prémiu síce na viac ako 70 %, ale menej ako 90 %, na konci dvojročnej konečnej lehoty poskytnúť prednostne tomuto chovateľovi?“
14

Článok 4 ods. 3 rozhodnutia štátneho tajomníka ministerstva financií týkajúceho sa zdanenia dodávok v rámci Spoločenstva (Besluit van de Staatssecretaris van Financiën, ďalej len „rozhodnutie“) z 20. júna 1995 upravuje: „Pokiaľ je tovar dodávaný zahraničným odberateľom ‚zo závodu‘ alebo ‚zo skladu‘ (transakcie cash and carry), nevyplýva povaha dodania tovaru vo v rámci Spoločenstva z nákladného listu alebo z vlastných dokladov o preprave dodávateľa. Sú však mysliteľné okolnosti, na základe ktorých môže byť dodávateľ aj v tejto situácii presvedčený o tom, že zahraničný odberateľ prepravuje tovar do iného členského štátu. Okrem vydaných dokumentov a úradne evidovaných údajov musí ísť o pravidelného odberateľa, ibaže by bolo dodávateľovi známe, že dodanie tovaru v rámci Spoločenstva, poskytnuté tomuto odberateľovi, bolo príčinou problémov, pričom odberateľ o tom vydal vyhlásenie uvedené nižšie. Toto písomné vyhlásenie, ktoré musí podpísať osoba prijímajúca dodaný tovar, musí obsahovať prinajmenšom meno odberateľa, a pokiaľ odberateľ nepreberá tovar osobne, taktiež meno osoby, ktorá tak robí v mene odberateľa, štátnu poznávaciu značku vozidla, ktorým je tovar prepravovaný, číslo faktúry, v ktorej je bližšie určený dodaný tovar, miesto, na ktoré odberateľ tovar prepraví, ako aj prísľub, že odberateľ je pripravený poskytnúť na žiadosť Belastingdienst bližšie informácie o účele tovaru. Vzor tohto vyhlásenia je v prílohe. Pri hotovostných transakciách ‚cash and carry‘ bez stálych odberateľov, a pri ktorých nemá dodávateľ k dispozícii podklady preukazujúce, že dodanie tovaru má povahu dodania tovaru vo vnútri Spoločenstva, t. j. v prípadoch, v ktorých nie sú okrem faktúry vystavenej na meno zahraničného odberateľa (na ktorých je uvedené identifikačné číslo na účely DPH odberateľa) k dispozícii žiadne iné podklady, z ktorých by vyplývala povaha dodania tovaru vo vnútri Spoločenstva, nemôže dodávateľ odôvodniť nárok na uplatnenie nulovej sadzby dane. Za týchto okolností môže dodávateľ zamedziť nebezpečenstvu nedoplatku tým, že kupujúcemu zaúčtuje holandskú DPH. Kupujúci je povinný nahlásiť túto skutočnosť holandským daňovým orgánom, pokiaľ tovar vyváža do iného členského štátu. Na základe tohto daňového vyhlásenia si môže odpočítať zaúčtovanú holandskú DPH.“
36

Komisia uvádza, že namieta voči postupom 2 a 3 popísaným vyššie. Kontroly vozidiel uložené týmito postupmi by mali byť zaradené do dvoch kategórií, a to kategórie týkajúcej sa výlučne identifikovania vozidiel vykonávaného v rámci postupov 2 a 3 a kategórie týkajúcej sa fyzického stavu vozidiel, teda technických kontrol v pravom zmysle vykonávaných v rámci postupu 3.
19

Článok 11 ods. 1 zákona o prisťahovalectve z roku 1971 (Immigration Act 1971) definuje „vstup do Spojeného kráľovstva“ takto: „Pre osobu, ktorá príde do Spojeného kráľovstva loďou alebo lietadlom, na účely tohto zákona platí, že do Spojeného kráľovstva nevstúpila, pokiaľ zostane na palube, a ak vystúpi do prístavu alebo letiska, pre ňu naďalej platí, že do Spojeného kráľovstva nevstúpila, pokiaľ zostane v zóne (ak taká je) prístavu alebo letiska, v prípade potreby určenej na tento účel imigračným úradníkom; pre osobu, ktorá nevstúpila iným spôsobom do Spojeného kráľovstva, platí, že na toto územie nevstúpi, pokiaľ bude zadržaná alebo jej bude vstup umožnený dočasne, alebo bude prepustená na slobodu, pričom jej hrozí zadržanie…“
1

Vo svojej žalobe Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Talianska republika: — si pred 28. decembrom 1998, teda dátumom označenia osobitne chráneného územia (ďalej len „OCHÚ“) „Valloni e steppe pedegarganiche“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98, ďalej len „smernica o vtáctve“), a to v rozsahu, v akom neprijala náležité opatrenia na zabránenie znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov, alebo akýmkoľvek rušivým vplyvom pôsobiacim na voľne žijúce vtáctvo, pokiaľ by boli vážne, v súvislosti s plánom označeným ako „regionálna dohoda“ a jeho projektmi, ktoré mohli mať dosah na biotopy a druhy nachádzajúce sa na území významnom pre ochranu vtáctva, tiež nazývanom Important Bird Area (ďalej len „IBA“) a evidovanom pod číslom 94 v zozname IBA z roku 1989 ako „Promontorio del Gargano“ a pod číslom 129 v zozname IBA z roku 1998 ako „Promontorio del Gargano“, a ktoré spôsobili poškodenie biotopov a rušivé vplyvy na voľne žijúce vtáctvo nachádzajúce sa v rámci tohto územia, — si po 28. decembri 1998, teda dátume označenia OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2 až 4 a z článku 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102, ďalej len „smernica o biotopoch“) v rozsahu, v akom: — v rozpore s článkom 6 ods. 2 tejto smernice neprijala primerané opatrenia, aby sa na OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“ predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré bolo označené OCHÚ, v súvislosti s projektmi predpokladanými v „regionálnej dohode“, ktoré už boli realizované a ktoré spôsobili poškodenie prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušenie druhov nachádzajúcich sa v rámci tohto územia, — v rozpore s článkom 6 ods. 3 tejto smernice neuskutočnila primeraný odhad dosahov ex ante v súlade s podmienkami definovanými v tomto článku, pokiaľ ide o projekty plánované na základe „regionálnej dohody“, ktoré už boli uskutočnené a pravdepodobne mohli významne ovplyvniť OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“, — v rozpore s článkom 6 ods. 4 rovnakej smernice neuskutočnila postup umožňujúci realizáciu projektu napriek negatívnemu odhadu dosahov na lokalitu a pri neexistencii alternatívnych riešení z dôvodov vyššieho verejného záujmu vrátane záujmov sociálnej a ekonomickej povahy alebo z dôvodov, ktoré sa týkajú zdravia alebo bezpečnosti ľudí, priaznivých dôsledkov primárneho významu na životné prostredie alebo tiež stanoviska Komisie k ďalším nevyhnutným dôvodom vyššieho verejného záujmu, a neoznámila Komisii kompenzačné opatrenia potrebné na zabezpečenie ochrany celkovej koherencie sústavy Natura 2000 v súvislosti s projektmi uvedenými v „regionálnej dohode“, schválenými — napriek ich dosahom na OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“ — na účely boja proti sociálno-ekonomickej kríze a nezamestnanosti, ktoré postihujú región Manfredonia.
33

So zreteľom na článok 2 ods. 2 druhý pododsek písm. c) smernice 2001/23 uvedené platí o to viac na dočasné zamestnávateľské podniky. Z tohto ustanovenia totiž vyplýva, že pracovné vzťahy s takýmito podnikmi v zásade spadajú pod smernicu 2001/23, čo znamená, že treba zohľadniť ich osobitosti pri preskúmavaní postupu ich prevzatia. Charakteristickým znakom takýchto podnikov je vo všeobecnosti, ako to vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, absencia vlastnej organizácie podniku, na základe ktorej by bolo možné určiť v rámci takéhoto podniku rozličné oddeliteľné hospodárske subjekty zodpovedajúce organizácii prevádzateľa.
69

V tomto ohľade je potrebné uviesť, že § 10 ods. 1 bod 9 EStG sa týka daňovej úpravy školného. Podľa ustálenej judikatúry, hoci priame dane patria do právomoci členských štátov, členské štáty ju musia vykonávať v súlade s právom Spoločenstva (pozri najmä rozsudky Danner, už citovaný, bod 28; z 12. decembra 2006, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Zb. s. I-11673, bod 36, a z 13. marca 2007, Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, C-524/04, Zb. s. I-2107, bod 25).
7

Komisia sa so zámerom získať analýzu dôkazného charakteru vedeckých údajov uvedených Rakúskou republikou obrátila na Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (ďalej len „EÚBP“). V nadväznosti na to vydal tento úrad 4. júla 2003 stanovisko, v ktorom dospel k záveru, že tieto údaje v podstate neobsahujú žiadne nové vedecké poznatky, ktoré by odôvodňovali zákaz GMO v spolkovej krajine Horné Rakúsko.
125

Takto stanovené obmedzenie určenia sadzieb môže obmedziť prístup na taliansky trh súkromnobezpečnostných služieb pre podnikateľské subjekty so sídlom v iných členských štátoch, ktoré by chceli ponúkať svoje služby v tomto štáte. Zákaz takéhoto druhu totiž na jednej strane odníma uvedeným podnikateľským subjektom prostredníctvom ponuky nižších sadzieb, ako sú tie, ktoré sú určené stanoveným sadzobníkom, možnosť účinnejšie konkurovať podnikateľským subjektom trvalo usadeným v Taliansku, ktoré majú z tohto dôvodu väčšie výhody, ako upútať zákazníkov, než podnikateľské subjekty usadené v zahraničí (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. júla 2007, Komisia/Taliansko, už citovaný, bod 72 a citovaná judikatúra). Na druhej strane to isté obmedzenie môže brániť podnikateľským subjektom so sídlom v iných členských štátoch zahrnúť do sadzobníka za ich služby určité náklady, ktoré nevznikajú podnikateľským subjektom so sídlom v Taliansku.
39

Keďže sloboda usadiť sa zakazuje akúkoľvek diskrimináciu založenú na mieste sídla spoločností (pozri v tomto zmysle rozsudky Saint-Gobain ZN, už citovaný, bod 35, a z 12. decembra 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, Zb. s. I-11753, bod 40), je nepochybné, že nemecká daňová právna úprava sporná v konaní vo veci samej, porovnateľná v tejto súvislosti s belgickou daňovou právnou úpravou, uplatniteľnou vo veci, ktorej sa týkal rozsudok zo 14. novembra 2006, Kerckhaert a Morres (C-513/04, Zb. s. I-10967, bod 17), nijako nerozlišuje, pokiaľ ide o zdanenie príjmov pochádzajúcich zo ziskov personálnych spoločností so sídlom v Nemecku a zdanenie príjmov pochádzajúcich zo ziskov personálnych spoločností so sídlom v inom členskom štáte, ktorému podriaďuje zisky dosiahnuté týmito spoločnosťami v tomto štáte, zdanené menej než 30 %. Uplatnením metódy započítania na tieto zahraničné spoločnosti táto právna úprava v Nemecku iba podriaďuje zisky dosiahnuté takýmito spoločnosťami rovnakej sadzbe dane, akou je sadzba pri ziskoch dosiahnutých personálnymi spoločnosťami so sídlom v Nemecku.
Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2004/800/ES z 30. marca 2004, ktorým bola schéma pomoci realizovaná Talianskom v súvislosti s neodkladnými opatreniami v oblasti zamestnanosti v podnikoch v ťažkostiach, nachádzajúcich sa v nútenej správe a zamestnávajúcich viac ako tisíc osôb (pomoc č. CR 62/2003, ex NN 7/2003 – Taliansko) (Ú. v. EÚ L 352, s. 10) vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom – Neprijatie opatrení potrebných na vymáhanie pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom, v stanovenej lehote
34

Z uplatnenia prechodných ustanovení sú teda vylúčení psychoterapeuti, ktorí sa usadili v Nemecku od 1. januára 1997 do konca prechodného obdobia, čiže do 31. decembra 1998, pretože od 1. januára 1997 už títo psychoterapeuti nemohli v rámci systému nemeckého zdravotného poistenia spĺňať podmienku týkajúcu sa splnenia 250 hodín starostlivosti počas nepretržitého výkonu činnosti v rozsahu najmenej šesť mesiacov v referenčnom období. Komisia zdôrazňuje, že od 1. januára 1997 totiž zostávalo do konca referenčného obdobia, teda do 24. júna 1997, menej ako šesť mesiacov.
39

Pokiaľ ide o údaje, ktoré Sniace predložila v súvislosti so škodou spôsobenou sporným rozhodnutím a ktoré boli Súdom prvého stupňa ignorované, je potrebné poukázať na to, že poznámka uvedená v prílohe 14 žaloby na prvom stupni, na ktorú odvolateľ poukazuje vo svojom odvolaní, sa zakladá práve na nepreukázanom predpoklade, ako to vyplýva z predchádzajúceho bodu, o existencii priameho konkurenčného vzťahu medzi vláknami viskózy a vláknami lyocellu.
33

Spolková republika Nemecko subsidiárne uvádza, že v prípade, ak by sa Súdny dvor domnieval, že sa uplatní zásada voľného pohybu tovarov, a v rozhodnutí o zaradení dotknutého výrobku medzi lieky by videl obmedzenie tejto zásady, bolo by toto rozhodnutie v každom prípade odôvodnené ochranou naliehavej požiadavky všeobecného záujmu, a to ochrany verejného zdravia.
3

Piate až siedme, dvanáste a trináste odôvodnenie smernice stanovujú toto: „keďže akékoľvek odosielanie a vlastníctvo výrobkov s cieľom dodávať alebo zásobovať obchodníka, ktorý vykonáva hospodársku aktivitu nezávisle alebo na účely orgánu podliehajúceho verejnému právu uplatňovanému v členskom štáte inom než je štát, v ktorom sú výrobky uvoľnené na spotrebu [uvedené do daňového voľného obehu — neoficiálny preklad], dáva podnet na vznik spotrebnej dane v ďalších členských štátoch; keďže v prípade výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani, ktoré získali súkromné osoby pre ich vlastné použitie a ktoré prepravujú, daň sa musí zúčtovať v štáte [je daň splatná v členskom štáte — neoficiálny preklad], v ktorom ich získali; keďže na stanovenie toho, že výrobky, ktoré podliehajú spotrebnej dani, nie sú držané na súkromné, ale na komerčné účely, musia členské štáty brať do úvahy množstvo kritérií; … keďže by mali byť vykonané opatrenia na zabezpečenie vyberania daní v sadzbách stanovených členskými štátmi, ktoré by stanovili postupy pre pohyb takých výrobkov, ktoré majú pozastavenú daň; keďže v tomto zmysle by sa malo v prvom rade realizovať opatrenie pre každú zásielku, aby ju bolo možné ľahko identifikovať; keďže by sa mali realizovať opatrenia pre daňový štatút zásielky, ktorá by bola okamžite identifikovateľná; keďže je z tohto dôvodu nevyhnutné zabezpečiť sprievodný dokument, ktorým by boli splnené tieto požiadavky, čo môže byť buď administratívny, alebo komerčný dokument; keďže použitý komerčný dokument musí obsahovať základné prvky, ktoré majú byť uvedené na administratívnom dokumente;[keďže v tomto ohľade je v prvom rade potrebné, aby sa zásielka dala ľahko identifikovať; keďže musí byť možné okamžite stanoviť jej situáciu vo vzťahu k daňovému dlhu, ktorý z nej vyplýva; keďže je potrebné na tento účel stanoviť náležitosti sprievodného dokumentu, ktorý môže byť administratívnej alebo obchodnej povahy; keďže obchodný dokument musí obsahovať povinné náležitosti administratívneho dokumentu — neoficiálny preklad]“.