Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Priama dotknutosť – Kritériá – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje protisúťažný postup – Žaloba podaná organizáciou, ktorej činnosti slúžili ako rámec na vypracovanie dohôd, ktorými sa daný postup vykonával – Priama dotknutosť organizácie

(Článok 81 ES a článok 230 štvrtý odsek ES)

2. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Osobná dotknutosť – Kritériá – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje protisúťažný postup – Žaloba podaná organizáciou, ktorej činnosti slúžili ako rámec na vypracovanie dohôd, ktorými sa daný postup vykonával – Zásah do jej postavenia vyjednávača – Úzke zapojenie sa do správneho konania

(Článok 81 ES a článok 230 štvrtý odsek ES)

3. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie – Povinnosť Komisie predložiť dôkaz o porušení – Rozsah dôkazného bremena

(Článok 81 ods. 1 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 2)

4. Právo Únie – Zásady – Základné práva – Prezumpcia neviny – Konanie vo veci hospodárskej súťaže – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie, ale neukladá sa pokuta – Uplatniteľnosť

(Článok 81 ods. 1 ES; článok 6 ods. 2 ZEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 48 ods. 1)

5. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie – Spôsob dokazovania – Použitie súboru nepriamych dôkazov – Požadovaný stupeň dôkaznej sily nepriamych dôkazov zohľadňovaných jednotlivo – Dôkazy vychádzajúce len zo správania podnikov – Dôkazná povinnosť podnikov, ktoré popierajú existenciu porušenia – Povinnosti Komisie, ktorá spochybňuje vysvetlenia navrhované podnikmi

(Článok 81 ods. 1 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 2)

6. Kartely – Zákaz – Kartely, ktorých účinky pretrvávajú po ich formálnom ukončení – Uplatnenie článku 81 ES

(Článok 81 ods. 1 ES)

7. Kartely – Zosúladený postup – Paralelné správanie – Domnienka existencie zosúladeného postupu – Hranice – Odmietnutie vnútroštátnymi organizáciami správy autorských práv udeliť používateľovi usadenému v inom členskom štáte priamy prístup k ich repertoáru – Narušenie hospodárskej súťaže

(Článok 81 ods. 1 ES)

Summary

1. Podmienka prípustnosti žaloby týkajúca sa priamej dotknutosti si vyžaduje po prvé, aby predmetné opatrenie priamo ovplyvňovalo právne postavenie žalobcu, a po druhé, aby neponechávalo nijaký priestor na voľnú úvahu jeho adresátom povereným jeho uplatňovaním, keďže má úplne automatický charakter a vyplýva zo samotnej právnej úpravy Únie bez uplatnenia iných sprostredkujúcich ustanovení.

Za priamo dotknutú rozhodnutím Komisie konštatujúcim protisúťažný postup, ktorý uplatňovali vnútroštátne organizácie kolektívnej správy autorských práv s ohľadom na verejné predvádzanie hudobných diel prostredníctvom dohôd o recipročnom zastúpení, treba považovať mimovládnu organizáciu, ktorej činnosti slúžili ako rámec na vypracovanie uvedených dohôd a sú relevantné na posúdenie, či uvedené organizácie kolektívnej správy práv vykonajú napadnuté rozhodnutie tým, že ukončia konštatované porušenie a budú sa vyhýbať obdobnému konaniu v budúcnosti.

(pozri body 66 – 68, 72)

2. Organizácia, ktorá nie je adresátom napadnutého aktu, je týmto aktom osobne dotknutá, ak má vlastný právny záujem na konaní, najmä z dôvodu, že jej postavenie vyjednávača bolo dotknuté aktom, ktorého zrušenia sa domáha.

To je prípad organizácie, ktorá napadla rozhodnutie Komisie konštatujúce protisúťažný postup, ktorý uplatňovali vnútroštátne organizácie kolektívnej správy autorských práv s ohľadom na verejné predvádzanie hudobných diel prostredníctvom dohôd o recipročnom zastúpení, a dotýkajúce sa jej úlohy prostredníka pri spolupráci medzi uvedenými organizáciami kolektívnej správy práv.

Osobná dotknutosť je potvrdená tou okolnosťou, že žalobkyňa, organizácia, ktorej je adresované oznámenia o výhradách a ktorá sa úzko zapojila do správneho konania ako dôležitá kontaktná osoba Komisie, mala jasne vymedzené postavenie vyjednávača úzko späté so samotným predmetom rozhodnutia, čo ju stavalo do faktickej situácie, ktorá ju charakterizuje vo vzťahu k akejkoľvek inej osobe.

(pozri body 73 – 77)

3. Pozri text rozhodnutia.

(pozri body 91, 138)

4. V oblasti hospodárskej súťaže platí, že ak má súd Únie pochybnosti, tieto pochybnosti musia svedčiť v prospech podniku, ktorému je určené rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie. Súd preto nemôže dospieť k záveru, že Komisia existenciu daného porušenia z právneho hľadiska dostatočne preukázala, ak má o tejto otázke naďalej pochybnosť, najmä v rámci konania o zrušení rozhodnutia o uložení pokuty.

Treba totiž prihliadnuť na prezumpciu neviny, ako vyplýva najmä z článku 6 ods. 2 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktorá je súčasťou základných práv, ktoré podľa judikatúry Súdneho dvora predstavujú všeobecné zásady práva Únie. Vzhľadom na povahu predmetných porušení, ako aj na povahu a stupeň prísnosti sankcií, ktoré sú s nimi spojené, sa prezumpcia neviny uplatňuje najmä na konania týkajúce sa porušenia pravidiel hospodárskej súťaže uplatniteľných na podniky, ktoré môžu viesť k uloženiu pokút alebo penále.

Táto judikatúra, ktorá sa rozvinula v rámci vecí zavŕšených uložením pokuty Komisiou, je uplatniteľná takisto v prípade, keď rozhodnutie konštatujúce porušenie napokon nie je spojené s uložením pokuty. Okrem toho treba zohľadniť nezanedbateľný zásah do dobrej povesti, ktorý pre fyzickú alebo právnickú osobu predstavuje konštatovanie, že sa dopúšťala porušení pravidiel hospodárskej súťaže.

(pozri body 92 – 95)

5. V oblasti hospodárskej súťaže platí, že na preukázanie existencie porušenia podľa článku 81 ods. 1 ES je potrebné, aby Komisia uviedla konkrétne a súhlasné dôkazy. Každý dôkaz predložený Komisiou však nemusí s ohľadom na každý prvok porušenia nutne zodpovedať týmto kritériám. Postačuje, ak súbor dôkazov, o ktoré sa inštitúcia opiera, zodpovedá tejto požiadavke v celkovom posúdení.

Keďže zákaz zúčastňovať sa na protisúťažných postupoch a dohodách, ako aj sankcie, ktoré môžu postihnúť subjekty, ktoré sa na nich zúčastňujú, sú všeobecne známe, je bežné, že činnosti, ako aj stretnutia v rámci týchto protisúťažných postupov a dohôd sa uskutočňujú tajne a s nimi súvisiaca dokumentácia je obmedzená na minimum. Aj keď Komisia objaví dokumenty jasne preukazujúce protiprávny kontakt medzi hospodárskymi subjektmi, akými sú napríklad zápisnice zo stretnutia, zvyčajne sú len zlomkovité a nesúrodé, takže niektoré detaily je často nutné vyvodiť prostredníctvom dedukcie. Keďže zo súvislostí, za akých sa konali zasadnutia medzi podnikmi, o ktorých sa tvrdí, že porušili právo hospodárskej súťaže, vyplýva, že tieto zasadnutia boli nevyhnutné na spoločné riešenie otázok nesúvisiacich s porušením daného práva, Komisia nemôže dospieť k záveru, že predmetom uvedených zasadnutí bolo zosúladenie postupu, ktorý porušuje hospodársku súťaž. Vo väčšine prípadov sa preto existencia protisúťažného postupu alebo dohody musí vydedukovať z určitého množstva zhôd okolností a nepriamych dôkazov, ktoré posudzované ako celok môžu v prípade neexistencie iného koherentného vysvetlenia predstavovať dôkaz o porušení pravidiel hospodárskej súťaže.

Keďže dôkaz o zosúladenom postupe medzi podnikmi nevyplýva z jednoduchého zistenia zosúladeného postupu na trhu, ale z dokumentov, z ktorých vyplýva, že konanie bolo výsledkom zosúladeného postupu, dotknutým podnikom prináleží, aby nielen predložili iné údajné vysvetlenie skutočností konštatovaných Komisiou, ale aby tiež spochybnili existenciu týchto skutočností preukázaných dôkazmi predloženými Komisiou.

Pokiaľ sa teda Komisia opiera len o predpoklad, že skutkový stav uvedený v jej rozhodnutí možno vysvetliť jedine existenciou zosúladeného postupu medzi podnikmi, stačí, aby dotknuté podniky preukázali existenciu okolností, ktoré poskytujú iné vysvetlenie skutkových okolností, než uvádza Komisia, ktorým možno nahradiť vysvetlenie skutkových okolností predložené Komisiou.

V tejto súvislosti, pokiaľ Komisia použije určité príklady s cieľom zbaviť tvrdenie podniku hodnovernosti, musí preukázať, prečo sú tieto príklady relevantné. Navyše Komisia nemôže dotknutému podniku vytýkať, že nepredložil ďalšie presnejšie údaje týkajúce sa jej alternatívneho vysvetlenia, pretože je to práve ona, kto musí predložiť dôkaz o porušení. Ak sa teda Komisia v správnej fáze konania domnieva, že dotknutý podnik dostatočne nepodložil svoje vysvetlenie, musí pokračovať vo vyšetrovaní spisu alebo vo svojom rozhodnutí konštatovať, že dotknutý podnik nedokázal predložiť údaje potrebné na preskúmanie, či existujú hodnoverné vysvetlenia paralelného konania dotknutých podnikov.

Pred posúdením existencie iných vysvetlení paralelného konania, než je zosúladený postup, treba preskúmať otázku, či Komisia preukázala existenciu porušenia na základe dôkazov presahujúcich jednoduché konštatovanie paralelného konania. Preskúmanie tejto otázky totiž predchádza preskúmaniu dôvodnosti iných vysvetlení, než že ide o zosúladený postup, pretože ak by Všeobecný súd dospel k záveru, že takéto dôkazy boli predložené, tieto vysvetlenia, aj keby boli opodstatnené, by nevyvracali konštatovanie tohto porušenia.

(pozri body 96 – 99, 101, 107, 161)

6. Pozri text rozhodnutia.

(pozri bod 123)

7. Pozri text rozhodnutia.

(pozri bod 137)