27

Za týchto okolností Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera (Prvostupňový súd Jerez de la Frontera, Španielsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky: „1. Je v rozpore s [článkom 3 ods. 1 a 2, článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 93/13] a s jej cieľmi právna úprava, akou je vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje konanie, aké je uvedené v článku 250 ods. 1 bode 7 [Občianskeho súdneho poriadku], v ktorom jednak vnútroštátny súd má povinnosť vydať rozhodnutie, podľa ktorého sa má nehnuteľnosť určená na bývanie, ktorá bola predmetom záložného práva, odovzdať tomu, kto ju nadobudol príklepom v konaní o mimosúdny výkon, a v ktorom jednak vzhľadom na platnú právnu úpravu obsiahnutú v článku 129 hypotekárneho zákona… a v článkoch 234 až 236‑o [hypotekárneho nariadenia]… neexistuje možnosť súdneho preskúmania nekalých podmienok ex offo, ani možnosť dlžníka úspešne sa dovolávať existencie takých podmienok s cieľom zabrániť výkonu hypotekárneho záložného práva, a to či už v rámci mimosúdneho výkonu hypotekárneho záložného práva, alebo v samostatnom súdnom konaní? 2. Je v rozpore s uvedenými ustanoveniami smernice [93/13] a s jej cieľmi právna úprava, akou je [právna úprava vyplývajúca zo zmien hypotekárneho zákona, ku ktorým došlo zákonom č. 1/2013], ktorá dovoľuje, aby notár prerušil konanie o mimosúdny výkon hypotekárneho záložného práva, ktoré sa začalo pred nadobudnutím účinnosti zákona č. 1/2013, len vtedy, ak spotrebiteľ preukáže, že podal žalobu týkajúcu sa nekalej povahy niektorej podmienky zmluvy o hypotekárnom úvere, ktorá tvorí základ mimosúdneho predaja alebo ktorá určuje sumu, ktorú možno vymáhať v rámci výkonu hypotekárneho záložného práva, pokiaľ spotrebiteľ podal túto samostatnú žalobu v lehote jedného mesiaca od uverejnenia zákona č. 1/2013, pričom spotrebiteľ nebol o tejto lehote osobne upovedomený, a to pred tým, ako notár rozhodol o udelení príklepu? 3. Majú sa citované články smernice [93/13], cieľ, ktorý smernica sleduje, a povinnosť ex offo preskúmať existenciu nekalých podmienok v spotrebiteľských zmluvách aj bez návrhu spotrebiteľa, ktorú smernica ukladá vnútroštátnym súdom, vykladať v tom zmysle, že vzhľadom na jednoznačnosť ustanovení smernice [93/13] a ustálenú judikatúru [Súdneho dvora] týkajúcu sa povinnosti vnútroštátnych súdov preskúmať ex offo existenciu nekalých podmienok v sporoch, ktoré sa týkajú spotrebiteľských zmlúv, dovoľujú vnútroštátnemu súdu, aby v konaniach, ako je konanie uvedené v článku 250 ods. 1 bode 7 [Občianskeho súdneho poriadku], alebo v konaní o ‚mimosúdny predaj‘ upravenom v článku 129 [hypotekárneho zákona] neuplatnil vnútroštátne právo, ak toto právo neumožňuje také súdne preskúmanie ex offo? 4. Je v rozpore s uvedenými ustanoveniami smernice [93/13] a s jej cieľmi také ustanovenie vnútroštátneho práva, ako je článok 129 [hypotekárneho zákona] v znení vyplývajúcom zo zákona č. 1/2013, ktoré stanovuje ako jediný účinný prostriedok na ochranu práv spotrebiteľov, ktoré zakotvuje smernica [93/13], pokiaľ ide o konania o mimosúdny výkon hypotekárneho záložného práva, len možnosť, aby notár upozornil na existenciu nekalých podmienok, ako aj možnosť, aby dlžník, ktorý je spotrebiteľom a proti ktorému sa vedie mimosúdny výkon hypotekárneho záložného práva na jeho nehnuteľnosť, podal žalobu v samostatnom súdnom konaní pred tým, ako notár udelí príklep v súvislosti s touto nehnuteľnosťou? 5. Je v rozpore s uvedenými ustanoveniami smernice [93/13] a s jej cieľmi taká vnútroštátna právna úprava, ako je vymedzená v článku 129 [hypotekárneho zákona] v znení vyplývajúcom zo zákona č. 1/2013 a v článkoch 234 až 236 [hypotekárneho nariadenia], ktorá zavádza konanie o mimosúdny výkon hypotekárneho záložného práva na základe zmlúv o úvere uzavretých medzi predajcami alebo dodávateľmi na jednej strane a spotrebiteľmi na druhej strane, v ktorom neexistuje nijaká možnosť súdneho preskúmania nekalých podmienok ex offo?“