Vec T‑102/13

Heli‑Flight GmbH & Co. KG

proti

Európskej agentúre pre bezpečnosť letectva (EASA)

„Civilné letectvo — Žiadosť o schválenie letových podmienok pre helikoptéru typu Robinson R66 — Rozhodnutie EASA o zamietnutí — Žaloba o neplatnosť — Rozsah preskúmania odvolacou radou — Rozsah preskúmania Všeobecným súdom — Žaloba na nečinnosť — Mimozmluvná zodpovednosť“

Abstrakt – Rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 11. decembra 2014

Z analýzy ustanovení odôvodnenia 26, článku 49 a článku 50 ods. 2 nariadenia č. 216/2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva (EASA), ktorým sa zrušuje smernica 91/670, nariadenie č. 1592/2002 a smernica 2004/36, ako aj článku 41 ods. 1 uvedeného nariadenia č. 1592/2002 – pokiaľ ide o ich znenie, ako aj ich účel, ktorým je na jednej strane umožniť odvolacej rade v prípade potreby vyhovieť žiadosti, ktorá bola zamietnutá inými orgánmi EASA, a na druhej strane v prípade potvrdenia zamietnutia odvolacou radou umožniť, aby jasným spôsobom vysvetlila skutkové a právne dôvody takéhoto zamietnutia tak, aby bol súd Únie schopný preskúmať zákonnosť rozhodnutia o takomto zamietnutí –, že podobne ako existuje funkčná kontinuita medzi rôznymi revíznymi orgánmi Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu a jeho odvolacími senátmi, existuje aj funkčná kontinuita medzi rôznymi revíznymi orgánmi EASA a jej odvolacou radou. Okrem toho proces rozhodovania EASA je vytvorený presne tak, aby bolo právo na vypočutie, ako ho zaručuje článok 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie, dodržané. Iba konečné rozhodnutie, teda rozhodnutie odvolacej rady, totiž môže byť predložené Všeobecnému súdu, a to po tom, ako odvolacia rada dostane tak písomné pripomienky dotknutých fyzických alebo právnických osôb, ako aj ústne pripomienky na pojednávaní. (pozri body 27, 45, 46)

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 41)

Pokiaľ ide o schválenie letových podmienok Európskou agentúrou pre bezpečnosť letectva (EASA), podľa článku 21A.710 písm. c) prílohy nariadenia č. 1702/2003 stanovujúceho vykonávacie pravidlá osvedčovania letovej spôsobilosti a environmentálneho osvedčovania lietadiel a prislúchajúcich výrobkov, častí a zariadení, ako aj osvedčovania projekčných a výrobných organizácií musí byť EASA pred schválením letových podmienok presvedčená, že lietadlo je spôsobilé na bezpečný let za špecifikovaných podmienok a obmedzení. Má teda právo opierať sa o výhrady uvedené v rámci procesu typového osvedčovania, ak môžu ohroziť túto spôsobilosť vykonať bezpečný let. Výhrady, ktoré bránia vydaniu typového osvedčenia, totiž nevyhnutne neznamenajú nespôsobilosť stroja, a teda predmetu žiadosti o schválenie letových podmienok, na bezpečný let. Okrem toho proces schvaľovania letových podmienok predpokladá, ako vyplýva z definície, že nebolo vydané platné osvedčenie letovej spôsobilosti. Keďže schválenie letových podmienok je vo svojej podstate individuálne pre každý stroj, skutočnosť, že iný stroj, ktorý by mohol mať podobné vlastnosti ako lietadlo, ktoré je predmetom žiadosti o schválenie letových podmienok, získal typové osvedčenie, nemá vplyv na zákonnosť rozhodnutia EASA. Rovnako EASA, ktorá musí v zmysle článku 2 ods. 1 nariadenia č. 216/2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení EASA, ktorým sa zrušuje smernica 91/670, nariadenie č. 1592/2002 a smernica 2004/36, zmeneného a doplneného nariadením č. 1108/2009, stanoviť a udržať vysokú a jednotnú úroveň bezpečnosti civilného letectva v Európe, nie je viazaná, pokiaľ ide o uplatňovanie pravidiel bezpečnosti strojov patriacich fyzickým alebo právnickým osobám s bydliskom alebo sídlom na území Európskej únie, prípadnými menej prísnymi požiadavkami stanovenými orgánmi tretích štátov v oblasti regulácie bezpečnosti letectva, akým je aj Federálny úrad USA pre letectvo (FAA). Medzinárodné dohovory, konkrétne Dohovor o medzinárodnom civilnom letectve podpísaný v Chicagu 7. decembra 1944, ratifikovaný všetkými členskými štátmi Únie, nezakazuje členským štátom Únie prijať prísnejšie pravidlá bezpečnosti ich strojov ako iné zmluvné strany uvedeného dohovoru, čiže aj ako Spojené štáty americké. Typové osvedčenie vydané FAA preto nie je pre EASA záväzné. (pozri body 69, 93, 95, 96)

Pokiaľ ide o schválenie letových podmienok Európskou agentúrou pre bezpečnosť letectva (EASA), zo znenia článku 21A.710 písm. a) prílohy nariadenia č. 1702/2003 stanovujúceho vykonávacie pravidlá osvedčovania letovej spôsobilosti a environmentálneho osvedčovania lietadiel a prislúchajúcich výrobkov, častí a zariadení, ako aj osvedčovania projekčných a výrobných organizácií vyplýva, že EASA sa nenachádza v situácii presne vymedzenej právomoci, ale disponuje právomocou, ktorá jej ponecháva priestor na voľnú úvahu, pokiaľ ide o zložitú technickú otázku, a to stanoviť, či lietadlo je alebo nie je spôsobilé na bezpečný let. Spojenie „sa… vydáva“, uvedené v znení tohto ustanovenia, sa nevzťahuje na schvaľovanie letových podmienok, ale na letové povolenie, ktorému predchádza, ako bolo uvedené, schválenie letových podmienok. Na druhej strane domnelá povinnosť príslušného orgánu v zmysle predmetného spojenia sa realizuje až po tom, ako uvedený orgán rozhodne, že predmetné lietadlo je spôsobilé na bezpečný let na účely stanovené v uvedenom článku, čo znamená, že je jednoducho dôsledkom pozitívneho hodnotenia zo strany príslušného orgánu. Navyše zložité technické otázky podliehajú obmedzenému preskúmaniu súdom Únie, čo znamená, že súd Únie overuje dodržanie procesných ustanovení, vecnej správnosti skutkového stavu, ktorý viedol k prijatiu napadnutého rozhodnutia, neexistenciu zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu a zneužitia právomoci. V tejto súvislosti, keďže posúdenie spôsobilosti lietadla na bezpečný let predstavuje zložité technické posúdenie, treba rozhodnúť, že preskúmanie jeho zákonnosti podlieha obmedzenému preskúmaniu súdom Únie. Znenie článku 21A.710 písm. c) prílohy nariadenia č. 1702/2003, ktorý nestanovuje žiadne pravidlá, podľa ktorých má EASA postupovať, ani kritériá, ktoré má EASA prijať na to, aby bola presvedčená, že lietadlo je spôsobilé na bezpečný let za špecifikovaných podmienok a obmedzení, dáva EASA široký priestor na voľnú úvahu. Súd Únie teda musí zabrániť prípadnej existencii zjavne nesprávneho posúdenia. (pozri body 74, 75, 89, 90)

Pokiaľ ide o schválenie letových podmienok Európskou agentúrou pre bezpečnosť letectva (EASA), EASA, resp. príslušne schválená projekčná organizácia má v presne určenom kontexte, konkrétne pokiaľ ide o otázku bezpečnosti konštrukcie, ktorá bola identifikovaná v momente podania žiadosti o schválenie letových podmienok, priestor na voľnú úvahu v zmysle článku 21A.710 písm. a) prílohy nariadenia č. 1702/2003 stanovujúceho vykonávacie pravidlá osvedčovania letovej spôsobilosti a environmentálneho osvedčovania lietadiel a prislúchajúcich výrobkov, častí a zariadení, ako aj osvedčovania projekčných a výrobných organizácií. Rozsah možnosti overovať v takomto prípade spôsobilosť lietadla na bezpečný let znamená, že EASA môže uskutočniť, alebo požiadať žiadateľa, aby na tento účel uskutočnil, všetky potrebné kontroly alebo skúšky. Preto nemožno dôvodne tvrdiť, že EASA musí uskutočniť alebo nechať uskutočniť všetky potrebné kontroly alebo skúšky, keďže zo samotného znenia článku 21A.710 písm. c) prílohy nariadenia č. 1702/2003 vyplýva, že ide len o možnosť, a nie povinnosť. EASA teda môže uplatniť, ak to uvedie v odôvodnení svojho rozhodnutia, akékoľvek dôkazy, ktoré má k dispozícii a ktoré sú spôsobilé potvrdiť správnosť jej hodnotenia bezpečnosti predmetného lietadla, napríklad dokumentáciu na podporu letových podmienok, pričom nie je povinná uskutočniť alebo nechať uskutočniť kontroly a skúšky, ak ju považuje za postačujúcu. Zjavne nesprávne posúdenie sa preto vôbec nezakladá na skutočnosti, že EASA neuskutočnila kontrolu alebo skúšky. EASA totiž nemusí vykonať overovania, ak aj bez nich dospela k záveru, že stroj nevykazuje spôsobilosť na bezpečný let. (pozri body 77 – 79, 91)

V rámci schvaľovania letových podmienok Európskou agentúrou pre bezpečnosť letectva (EASA) platí, že ak žiadateľ nepredložil so žiadosťou o schválenie letových podmienok dostatočné dôkazy, nemôže namietať, že EASA tento nedostatok konštatovala, a vytýkať jej, že uvedenú žiadosť zamietla na základe vlastných technických a vedeckých poznatkov. Pokiaľ ide totiž o dôkazné bremeno, podľa mechanizmu schvaľovania letových podmienok v zmysle článku 21A.708 písm. b) a c) prílohy nariadenia č. 1702/2003 stanovujúceho vykonávacie pravidlá osvedčovania letovej spôsobilosti a environmentálneho osvedčovania lietadiel a prislúchajúcich výrobkov, častí a zariadení, ako aj osvedčovania projekčných a výrobných organizácií znáša dôkazné bremeno žiadateľ, ktorému prináleží predložiť odôvodnenie, že lietadlo je spôsobilé na bezpečný let za podmienok alebo obmedzení, ktoré uvedie, v rámci ktorého sú uvedené podmienky a obmedzenia kladené na letovú posádku pre let s lietadlom a prevádzkové obmedzenia, zvláštne postupy alebo technické podmienky, ktoré sa musia splniť. V tejto súvislosti navrhované letové podmienky musia vychádzať z dokumentácie a vyhlásenia, že lietadlo je spôsobilé na bezpečný let podľa uvedených podmienok. Je teda úlohou EASA predovšetkým na základe dôkazov, ktoré jej predloží žiadateľ, stanoviť, či je lietadlo spôsobilé na bezpečný let. V tejto súvislosti vzhľadom na to, že ustanovenia upravujúce schvaľovanie letových podmienok majú charakter výnimky z povinnosti mať platné osvedčenie o letovej spôsobilosti, treba ich podrobiť reštriktívnemu výkladu. (pozri body 80 – 84)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 104 – 106)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 108, 109, 111)