Keywords

Summary



Keywords

1. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Právna povaha – Výklad na základe objektívnych kritérií – Súdne preskúmanie – Rozsah

(Článok 87 ods. 1 ES)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Predaj pozemku verejným orgánom za preferenčných podmienok – Zahrnutie – Kritérium posúdenia – Trhová cena – Metóda na určenie

(Článok 87 ods. 1 ES)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Správne konanie – Vnútroštátne opatrenia vykonané bez predchádzajúceho oznámenia – Oprávnenie Komisie udeliť dotknutému členskému štátu príkaz s cieľom získať informácie, ktoré považuje za potrebné – Rozhodnutie prijaté Komisiou bez využitia oprávnenia udeliť príkaz na základe informácií, ktoré považuje za neúplné – Neprípustnosť

(Nariadenie Rady č. 659/1999)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Možnosť Komisie obrátiť sa na externých znalcov – Prenesenie zodpovednosti za preskúmanie existencie pomoci na znalcov – Neprípustnosť

(Článok 87 ods. 1 ES)

5. Žaloba o neplatnosť – Dôvody – Dôvody, ktoré možno uplatniť proti rozhodnutiu Komisie v oblasti štátnej pomoci – Dôvody, ktoré neboli uplatnené v priebehu konania o preskúmanie predmetnej pomoci – Rozlišovanie medzi prípustnými právnymi dôvodmi a neprípustnými skutkovými dôvodmi

(Článok 88 ods. 2 ES a článok 230 ES)

6. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Opatrenia na kompenzáciu nákladov poskytovania verejnej služby podnikom – Vylúčenie – Podmienky – Jasne definované povinnosti verejnej služby – Objektívne a transparentné stanovenie parametrov na výpočet kompenzácie – Obmedzenie kompenzácie na náklady – Určenie kompenzácie na základe analýzy nákladov priemerného podniku v príslušnom odvetví, pokiaľ podnik nebol vybraný na základe verejného obstarávania

(Článok 87 ods. 1 ES)

Summary

1. Keďže pojem štátna pomoc má právnu povahu a má sa vykladať na základe objektívnych kritérií, má sudca Spoločenstva otázku, či opatrenie patrí do pôsobnosti článku 87 ods. 1 ES, skúmať v zásade s prihliadnutím na konkrétne okolnosti prejednávanej veci a technický alebo komplexný charakter posúdení vykonaných Komisiou. Od tejto zásady sa však môže odchýliť pri komplexných ekonomických posúdeniach, pri ktorých je súdne preskúmanie obmedzené.

(pozri bod 37)

2. Zvýhodnenia v zmysle článku 87 ods. 1 ES sú opatrenia, ktoré v rôznych formách znižujú náklady, ktoré obvykle zaťažujú rozpočet podniku, a tým sú porovnateľné so subvenciou, takýmito sú najmä poskytnutie tovaru alebo služieb za preferenčných podmienok. V prípade predaja pozemku podniku zo strany verejného subjektu sa musí podľa tejto zásady určiť, či nadobúdateľ nemohol dosiahnuť predajnú cenu za obvyklých trhových podmienok. Ak Komisia na tento účel skúma znalecké posudky vyhotovené po predmetnej transakcii, musí porovnať skutočne zaplatenú predajnú cenu s cenami, ktoré vyplývajú z týchto rôznych posudkov, aby zistila, či sa predajná cena neodchýlila od posledne uvedených cien do tej miery, že by sa to dalo považovať za zvýhodnenie. Táto metóda umožňuje zohľadniť náhodný charakter, ktorý môže mať retrospektívne určenie takejto trhovej ceny.

(pozri body 44 – 45)

3. Nariadenie č. 659/1999, ktoré je v zásade uplatniteľné na všetky správne konania, ktoré v čase nadobudnutia jeho účinnosti Komisia prejednávala, potvrdzuje, že pri preskúmavaní vnútroštátnych opatrení, ktoré neboli oznámené a mohli by predstavovať protiprávnu štátnu pomoc, sa Komisia môže, keď usúdi, že nedisponuje všetkými potrebnými informáciami na to, aby mohla v danej veci rozhodnúť, obrátiť na dotknutý členský štát s cieľom ich získania, a to aj prostredníctvom príkazu.

Ak Komisia napriek tomu, že usúdila, že nie je dostatočne informovaná, neuplatnila svoje oprávnenie udeliť príkaz, nemôže sa odvolávať na neúplnosť informácií, ktorými disponovala, aby tak odôvodnila rozhodnutie, ktoré sa zakladá len na týchto neúplných informáciách.

(pozri body 55 – 60)

4. Aj keď Komisia môže – hoci to nie je povinná urobiť – prizvať na pomoc externých znalcov, aby preskúmali existenciu pomoci, nezbavuje ju to povinnosti posúdiť správu obsahujúcu výsledky ich práce, ktorá je v každom prípade relevantná len z hľadiska jej objektívneho obsahu a nie prípadných nepodložených tvrdení. Hlavnú a výlučnú zodpovednosť za zabezpečenie dodržania článku 87 ES a uplatňovania článku 88 ES pod kontrolou sudcu Spoločenstva nesie totiž Komisia a nie uvedení znalci.

(pozri body 71 – 72)

5. Zákonnosť rozhodnutia Komisie v oblasti štátnej pomoci sa posudzuje podľa informácií, ktorými Komisia mohla v čase prijatia rozhodnutia disponovať. Táto zásada znamená, že žalobcovi nič nebráni v tom, aby založil žalobu o neplatnosť takého rozhodnutia na právnom dôvode, ktorý neuplatnil ako oprávnený subjekt vo formálnom preskúmavacom konaní, na druhej strane je však neprípustné odvolávať sa na skutkové tvrdenia, ktoré Komisii neboli známe a ktoré jej v priebehu tohto konania neoznámil.

(pozri body 38, 102)

6. Článok 87 ods. 1 ES sa nevzťahuje na štátne opatrenie, ktoré možno považovať za kompenzáciu predstavujúcu protihodnotu za plnenia poskytnuté podnikmi, v prospech ktorých opatrenie smeruje, pokiaľ sa týmito plneniami vykonávajú povinnosti verejnej služby, takže tieto podniky v skutočnosti neprijmú žiadnu finančnú výhodu, a preto daným opatrením nezískajú výhodnejšie súťažné postavenie v porovnaní s podnikmi, ktoré sú ich konkurentmi.

Aby v konkrétnom prípade nebola takáto kompenzácia kvalifikovaná ako štátna pomoc, musia byť splnené určité podmienky. Po prvé musí byť zvýhodnený podnik skutočne poverený vykonávaním povinností verejnej služby a tieto povinnosti musia byť jasne definované. Po druhé musia byť parametre, na základe ktorých sa kompenzácia vypočíta, vopred objektívne a transparentne stanovené, aby sa zabránilo tomu, že kompenzácia bude mať za následok hospodárske zvýhodnenie, ktorým môže byť podnik, ktorému je poskytnuté, zvýhodnený oproti konkurenčným podnikom. Po tretie kompenzácia nesmie presahovať to, čo je nevyhnutné na pokrytie všetkých alebo časti nákladov na vykonávanie povinností verejnej služby, berúc do úvahy dosiahnuté príjmy a primeraný zisk z plnenia týchto povinností. Po štvrté, keď sa výber podniku, ktorý má byť v konkrétnom prípade poverený vykonávaním povinností verejnej služby, neuskutoční na základe verejného obstarávania, musí byť výška potrebnej kompenzácie určená na základe analýzy nákladov, aké by mal priemerný, dobre spravovaný podnik, ktorý je primerane vybavený na to, aby bol schopný vyhovieť požiadavkám verejnej služby, ktoré by boli na tento podnik kladené pri výkone daných povinností, pričom treba vziať do úvahy dosiahnuté príjmy a primeraný zisk z plnenia týchto povinností.

Preto v prípade podniku, ktorý znáša bremeno spočívajúce v tom, že tretím osobám na základe dohody uzavretej s územným celkom vo verejnom záujme, ako aj v záujme dotknutých tretích osôb umožňuje, aby pravidelne a bezplatne rôznym spôsobom využívali parkovisko, pričom z časti finančných prostriedkov, ktoré poskytol územný celok na výstavbu parkoviska, má tento podnik skutočne prospech, Komisia nemôže vopred vychádzať z toho, že táto časť finančných prostriedkov prinesie tomuto podniku nevyhnutne prospech, ale najprv musí na základe informácií, ktorými disponuje, zistiť, či túto časť finančných prostriedkov nemožno považovať za skutočné protiplnenie za bremeno, ktoré podnik nesie.

(pozri body 129 – 133)