ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (prvá komora)

zo 14. septembra 2010

Vec F-79/09

AE

proti

Európskej komisii

„Verejná služba – Úradníci – Sociálne zabezpečenie – Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania – Článok 73 služobného poriadku – Odmietnutie uznať chorobu za chorobu z povolania – Hypersenzibilita na elektromagnetické polia“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a 152 AE, ktorou AE navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie z 15. decembra 2008 o odmietnutí uznať chorobu, ktorou trpí, za chorobu z povolania a zrušenie rozhodnutia Komisie zamietajúceho jeho sťažnosť podanú proti tomuto rozhodnutiu, ako aj zaviazanie Komisie zaplatiť ako náhradu škody sumu vo výške 12 000 eur za údajne vzniknutú nemajetkovú ujmu

Rozhodnutie: Komisia je povinná zaplatiť sumu 2 000 eur. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta. Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu vo výške jednej štvrtiny. Žalobca znáša vlastné trovy konania vo výške troch štvrtín.

Abstrakt

1. Úradníci – Sociálne zabezpečenie – Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania – Lekárska komisia – Vymenovanie lekárov

(Služobný poriadok úradníkov, článok 73; spoločné pravidlá poistenia úradníkov pre prípad úrazu a choroby z povolania, článok 22)

2. Úradníci – Sociálne zabezpečenie – Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania – Lekársky posudok – Odmietnutie jedného z členov lekárskej komisie podpísať správu

(Služobný poriadok úradníkov, článok 73)

3. Úradníci – Sociálne zabezpečenie – Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania – Lekársky posudok – Voľná úvaha lekárskej komisie

(Služobný poriadok úradníkov, článok 73; spoločné pravidlá poistenia úradníkov pre prípad úrazu a choroby z povolania, článok 23)

4. Úradníci – Sociálne zabezpečenie – Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania – Určenie pôvodu choroby v povolaní

(Služobný poriadok úradníkov, článok 73; spoločné pravidlá poistenia úradníkov pre prípad úrazu a choroby z povolania, článok 3)

5. Úradníci – Sociálne zabezpečenie – Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania – Choroba z povolania – Pojem

(Služobný poriadok úradníkov, článok 73; spoločné pravidlá poistenia úradníkov pre prípad úrazu a choroby z povolania, článok 3 ods. 2)

6. Právo Únie – Zásady – Dodržanie primeranej lehoty – Porušenie v správnom konaní – Účinky

(Charta základných práv Európskej únie, článok 41 ods. 1)

7. Právo Únie – Zásady – Dodržanie primeranej lehoty – Správne konanie – Kritériá posúdenia

1. Spoločné pravidlá poistenia úradníkov Únie pre prípad úrazu a choroby z povolania nestanovujú nijakú osobitnú požiadavku na špecializáciu členov lekárskej komisie a ponechávajú úplnú voľnosť pri výbere lekára ako pre dotknutého úradníka tak aj pre administratívu. Článok 22 novej úpravy poistenia, ktorá nadobudla platnosť 1. januára 2006, stanovuje, že tretí lekár musí mať „preukázateľnú odbornú prax v oblasti posudzovania a liečby telesného poškodenia“. Toto ustanovenie však upravuje len vymenovanie tretieho lekára a vôbec sa nedotýka ani práva dotknutého úradník úplne slobodne vymenovať lekára, ktorý má jeho dôveru, ani voľného výberu lekára administratívou, ktorý ju bude zastupovať v lekárskej komisii.

Právna úprava o poistení okrem toho nestanovuje ani právo vzniesť námietku proti lekárom vymenovaným do lekárskej komisie, lebo práva úradníka sú chránené účasťou jeho lekára, ktorému dôveruje a lekára, ktorý bol vymenovaný dohodou s ním.

(pozri body 51 a 54)

Odkaz:

Súdny dvor: 14. júla 1981, Suss/Komisia, 186/80, Zb. s. 2041, body 9 až 11

2. Správa lekárskej komisie nie je postihnutá formálnou vadou z dôvodu skutočnosti, že jeden z jej členov ju odmietol podpísať, pokiaľ sa preukáže, že člen, ktorý ju nepodpísal, mal možnosť vyjadriť svoj postoj pred ostatnými dvoma členmi komisie.

(pozri bod 56)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 21. júna 1990, Sabbatucci/Parlament, T-31/89, Zb. s. II-265, uverejnenie abstraktu, bod 2; 27. februára 2003, Komisia/Camacho-Fernandes, T-20/00 OP, Zb. VS s. I-A-75 a II-405, body 47 a 48

3. Úloha, ktorá prislúcha lekárskej komisii podľa článku 23 spoločných pravidiel poistenia úradníkov Únie pre prípad úrazu a choroby z povolania vykonať objektívne a nezávisle posúdenie otázok lekárskej povahy, si vyžaduje na jednej strane, aby táto komisia mala k dispozícii všetky podklady, ktoré pre ňu môžu byť užitočné, a na druhej strane, aby bola jej voľná úvahy neobmedzená. Lekárske posúdenia ako také formulované lekárskou komisiou sa musia považovať za konečné, ak boli vydané za riadnych podmienok. Súd je oprávnený výlučne overiť, na jednej strane, či uvedená komisia bola riadne zriadená a riadne fungovala, a na druhej strane, či jej riadne stanovisko obsahuje odôvodnenie umožňujúce posúdiť úvahy, na ktorých je založené, a či preukazuje pochopiteľnú súvislosť medzi lekárskymi zisteniami, ktoré obsahuje, a závermi, ku ktorým komisia dospela. Ak lekárska komisia prejednáva otázky zložitej lekárskej povahy vzťahujúce sa najmä na obtiažnu diagnostiku alebo na príčinnú súvislosť medzi ochoreniami, ktorými dotknutá osoba trpí, a výkonom jej povolania v inštitúcii, je jej povinnosťou najmä uviesť vo svojom stanovisku prvky, o ktoré sa opiera, a v prípade značných odchýlok spresniť dôvody, pre ktoré sa odchýlila od skorších relevantných lekárskych správ priaznivejších pre dotknutú osobu.

(pozri body 64 a 65)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 15. decembra 1999, Latino/Komisia, T-300/97, Zb. VS s. I-A-259 a II-1263, body 41 a 78; 15. decembra 1999, Nardone/Komisia, T-27/98, Zb. VS s. I-A-267 a II-1293, body 30, 68 a 87; 26. februára 2003, Latino/Komisia, T-145/01, Zb. VS s. I-A-59 a II-337, bod 47

Súd pre verejnú službu: 28. júna 2006, Beau/Komisia, F-39/05, Zb. VS s. I-A-1-51 a II-A-1-175, bod 35

4. Podľa článku 3 ods. 2 spoločných pravidiel poistenia úradníkov Únie pre prípad úrazu a choroby z povolania pokiaľ príslušná choroba nie je zahrnutá v Európskom zozname chorôb z povolania, ktorý tvorí prílohu k odporúčaniu Komisie 90/326, prislúcha dotknutému úradníkovi, aby dostatočne preukázal, že jeho potiaže nastali v priebehu alebo v súvislosti s výkonom povinností v inštitúciách Únie. V prípade pochybností o tom, že ku chorobe došlo takým spôsobom, má príslušný orgán práve z tohto dôvodu právo odmietnuť uznať pôvod choroby v povolaní, keďže nijaké pravidlo ani zásada nestanovuje, že v prípade pochybností má mať prospech úradník.

(pozri bod 82)

Odkaz:

Súdny dvor: 11. februára 2004, Latino/Komisia, C-180/03 P, Zb. s. I-1587, body 36 až 39

5. V zložitých situáciách, keď ku chorobe úradníka došlo z rôznych príčin súvisiacich či nesúvisiacich s výkonom povolania, fyzických či psychických, ktoré prispeli k jej prejaveniu sa, prislúcha lekárskej komisii, aby určila, či má výkon povolania v službách inštitúcií Únie priamu súvislosť s chorobou úradníka, napríklad pokiaľ ide povahu prvku spôsobujúceho vznik tejto choroby. V takých prípadoch sa na účely uznania choroby za chorobu z povolania nevyžaduje, aby jedinou, zásadnou, prevažujúcou alebo prevládajúcou príčinou bol výkon povolania.

(pozri bod 83)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 9. júla 1997, S/Súdny dvor, T-4/96, Zb. s. II-1125, body 79 a 80

6. Povinnosť dodržiavať primeranú lehotu pri vedení správnych konaní predstavuje všeobecnú zásadu práva Únie, ktorej dodržiavanie zabezpečujú súdy Únie a ktorá je tiež uvedená v článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie ako súčasť práva na riadnu správu vecí verejných.

Porušenie zásady dodržania primeranej lehoty vo všeobecnosti však neodôvodňuje zrušenie rozhodnutia prijatého na záver správneho konania. Nedodržanie zásady primeranej lehoty totiž má vplyv na platnosť správneho konania iba v prípade, pokiaľ sa nadmerne dlhá doba tohto konania môže prejaviť v samotnom obsahu rozhodnutia prijatého na jeho záver. Prípadne nadmerne dlhá lehota na spracovanie žiadosti o uznanie, že ide o chorobu z povolania, v zásade nemôže mať vplyv na samotný obsah stanoviska prijatého lekárskou komisiou, ani na obsah konečného rozhodnutia prijatého inštitúciou. Táto lehota totiž okrem výnimočnej situácie nemôže zmeniť posúdenie lekárskou komisiou, či ide o chorobu z povolania. Hlavným praktickým dôsledkom zrušenia rozhodnutia prijatého so zreteľom na posúdenie lekárskej komisie by pre Súd pre verejnú službu bolo predĺženie konania z dôvodu, že toto konanie bolo príliš zdĺhavé.

Súd Únie má však právo uložiť ex offo administratíve povinnosť zaplatiť náhradu škody v prípade prekročenia primeranej lehoty, pretože taká náhrada predstavuje najlepšiu formu odškodnenia pre úradníka, pokiaľ boli účastníci konania vyzvaní predložiť svoje pripomienky k takému riešeniu.

(pozri body 99 – 101 a 104)

Odkaz:

Súdny dvor: 13. decembra 2000, SGA/Komisia, C-39/00 P, Zb. s. I-11201, bod 44; 17. decembra 2009, M/EMEA, C-197/09 RX-II, bod 41

Súd prvého stupňa: 13. januára 2004, JCB Service/Komisia, T-67/01, Zb. s. II-49, body 36 a 40, ako aj citovaná judikatúra; 11. apríla 2006, Angeletti/Komisia, T-394/03, Zb. VS s. I-A-2-95 a II-A-2-441, body 162 až 167

Všeobecný súd: 12. mája 2010, Bui Van/Komisia, T-491/08 P, bod 88

Súd pre verejnú službu: 21. októbra 2009, V/Komisia, F-33/08, Zb. VS s. I-A-1-403 a II-A-1-2159, bod 211, ktoré sú predmetom odvolania prejednávanom na Všeobecnom súde, vec T-510/99 P

7. Primeranú povahu dĺžky trvania takého konania treba posudzovať v závislosti od konkrétnych okolností každej veci a najmä od jej kontextu, od jednotlivých procesných etáp, ktoré musí inštitúcia dodržiavať, od správania sa účastníkov konania, ako aj od zložitosti veci, ako aj od jej významu pre rozličné dotknuté osoby.

(pozri bod 105)

Odkaz:

Súdny dvor: 17. decembra 1998, Baustahlgewebe/Komisia, C-185/95 P, Zb. s. I-8417, bod 29; 16. júl 2009, Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland/Komisia, C-385/07 P, Zb. s. I-6155, body 182 až 188

Súd prvého stupňa: 22. októbra 1997, SCK a FNK/Komisia, T-213/95 a T-18/96, Zb. s. II-1739, bod 55