ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Potenciálna hospodárska súťaž zahŕňa okrem iného činnosti výrobcov alebo predajcov generických liekov vykonávané s cieľom získať potrebné povolenia na uvedenie na trh, ako aj uskutočnenie všetkých administratívnych a obchodných krokov, ktoré sú nevyhnutné na prípravu vstupu na trh. Táto potenciálna hospodárska súťaž je chránená článkom 101 ZFEÚ. V prípade, ak by bez porušenia práva hospodárskej súťaže bolo možné zaplatiť podnikom, ktoré vykonávajú kroky nevyhnutné na uvedenie generického lieku na trh a ktoré vynaložili na tento účel značné investície, aby zastavili alebo jednoducho spomalili tento proces, skutočná hospodárska súťaž by nikdy nevznikla alebo by bola značne spomalená, a to na úkor spotrebiteľov, teda v prejednávanom prípade pacientov alebo zdravotných poisťovní.

V rámci dohôd o urovnaní na trhu s liekmi skutočnosť, že protisúťažné správanie sa môže podniku javiť ako najvýhodnejšie alebo najmenej riskantné riešenie, vôbec nevylučuje uplatnenie článku 101 ZFEÚ, najmä ak ide o platby v prospech skutočných alebo potenciálnych konkurentov za to, aby nevstúpili na trh, a rozdelenie výnosov vyplývajúcich z neprítomnosti generických liekov na tomto trhu s týmito konkurentmi na úkor spotrebiteľov.

Nemožno preto pripustiť, že uzavretím dohody medzi podnikmi, ktoré vlastnia práva na patenty týkajúce sa originálnych liekov a výrobcami alebo predajcami generickými liekov, ktoré stanovujú prevod hodnoty majiteľmi patentov v súvislosti s tým, že výrobcovia alebo predajcovia generických liekov prijmú obmedzenia týkajúce sa svojho vstupu na trh, a najmä so záväzkom nepredávať generické lieky počas doby platnosti týchto dohôd, sa podniky, ktoré vlastnia patenty môžu ochrániť pred nezvratným poklesom cien, ktorému by sa podľa ich vlastných tvrdení nedalo zabrániť, aj keby mali úspech v konaniach o žalobách pre porušovanie patentov na vnútroštátnych súdoch. Uzatvorením takých dohôd by preto mohli udržať vyššie ceny svojich výrobkov na úkor spotrebiteľov a rozpočtov štátnych zdravotníckych systémov, hoci taký výsledok by sa nedal dosiahnuť, ak by vnútroštátne súdy potvrdili platnosť ich patentov a ak by sa určilo, že výrobky výrobcov alebo predajcov generických liekov porušujú patenty. Taký výsledok by zjavne odporoval cieľom ustanovení Zmluvy týkajúcich sa hospodárskej súťaže, ktoré majú najmä chrániť spotrebiteľov pred neodôvodnenými zvýšeniami cien vyplývajúcimi z dohody konkurentov. Nie je dôvod uznať, že taká dohoda je legálna, pod zámienkou, že určité patenty týkajúce sa postupov sú sporné, ak by ochrana týchto patentov na vnútroštátnych súdoch, ani v prípade, ktorý by bol pre ich majiteľov najpriaznivejší, nemohla viesť k rovnakým výsledkom, ktoré sú nepriaznivé pre hospodársku súťaž a najmä pre spotrebiteľov. Nemožno prijať to, že podniky sa snažia prekonať účinky právnej úpravy, ktorú považujú za príliš nevýhodnú, uzatváraním kartelových dohôd, ktoré majú za cieľ upraviť tieto nevýhody, tvrdiac, že takáto právna úprava vytvára nerovnováhu v ich neprospech.

(pozri body 380, 386, 387, 427, 459)
2.

Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd a Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.
Komisia má povinnosť, v snahe neporušiť základný prvok smernice 2010/30 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch, uplatniť v rámci delegovaného nariadenia 665/2013, ktorým sa dopĺňa smernica 2010/30, pokiaľ ide o označovanie vysávačov energetickými štítkami, metódu výpočtu, ktorá umožní zmerať energetickú výkonnosť vysávačov v čo najreálnejších podmienkach používania, ktoré si vyžadujú, aby odpadová nádoba bola naplnená do určitej miery, a zároveň brať ohľad na požiadavky spojené s vedeckou platnosťou získaných výsledkov a správnosťou informácií poskytnutých spotrebiteľom, ako sú uvedené predovšetkým v odôvodnení 5 a článku 5 písm. b) tejto smernice.

Na to, aby bola metóda zvolená Komisiou v súlade so základnými prvkami smernice 2010/30, musia byť splnené dve kumulatívne podmienky. Na jednej strane na účely merania energetickej výkonnosti vysávačov v čo najreálnejších podmienkach používania musí byť odpadová nádoba vysávača naplnená do určitej miery. Na druhej strane musí zvolená metóda spĺňať určité požiadavky spojené s vedeckou platnosťou získaných výsledkov a presnosťou informácií poskytovaných spotrebiteľom.

(pozri body 68 – 71)
Celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení sa má zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, s osobitným zohľadnením ich rozlišujúcich a dominantných prvkov. Rozhodujúcu úlohu pri celkovom posúdení tejto pravdepodobnosti zohráva skutočnosť, ako ochranné známky vníma priemerný spotrebiteľ predmetných tovarov alebo služieb. V tejto súvislosti priemerný spotrebiteľ zvyčajne vníma ochrannú známku ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily.

Okrem toho posúdenie podobnosti dvoch ochranných známok sa nemôže obmedziť na zohľadnenie len jednej zložky kombinovanej ochrannej známky a na jej porovnanie s inou ochrannou známkou. Naopak, porovnanie sa musí uskutočniť preskúmaním kolidujúcich ochranných známok, každej ako celku, čo nevylučuje, že celkovému dojmu, ktorý kombinovaná ochranná známka zanechá v pamäti príslušnej skupiny verejnosti, môže za určitých okolností dominovať jedna alebo viac jej zložiek. Posúdenie podobnosti sa môže vykonať iba na základe dominantného prvku, len ak sú všetky ďalšie zložky ochrannej známky zanedbateľné. Mohlo by to tak byť najmä v prípade, keď táto zložka môže sama dominovať v predstave, ktorú si príslušná skupina verejnosti zachová v pamäti z ochrannej známky, a to tak, že všetky ostatné zložky ochrannej známky sú v celkovom dojme, ktorý známka vyvoláva, zanedbateľné.

(pozri body 23, 24)
41

Okrem toho bežne obozretná a náležite starostlivá prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva, ktorá si tak ako žalobkyňa vyberie v prihláške ochrannej známky Spoločenstva angličtinu za druhý jazyk, by mohla aspoň overiť znenie článku 60 nariadenia č. 207/2009 v jeho anglickom znení, podľa ktorého „odvolanie sa považuje za podané iba vtedy, ak bol uhradený požadovaný poplatok za odvolanie“ (the notice shall be deemed to have been filed only when the fee for appeal has been paid). Uvedené znenie v anglickom jazyku jasne viaže zaplatenie poplatku za odvolanie (fee for appeal) na podanie odvolania (notice of appeal), na ktoré sa vzťahuje dvojmesačná lehota, a nie na podanie odôvodnenia odvolania (statement setting out the grounds of appeal), na ktoré sa vzťahuje štvormesačná lehota.
93

Okrem toho už bolo rozhodnuté, že inštitúcie majú síce pri výkone svojich povinností dbať na to, aby bremená uložené hospodárskym subjektom nepresahovali to, čo je nevyhnutné na realizáciu cieľov, ktoré je inštitúcia povinná dosiahnuť, nevyplýva však z toho, že táto povinnosť musí byť primeraná vo vzťahu k osobitnej situácii určitej skupiny subjektov. Takéto hodnotenie by bolo vzhľadom na početnosť a zložitosť ekonomických situácií nielen nerealizovateľné, ale predstavovalo by to okrem toho stály zdroj právnej neistoty (rozsudky z 24. októbra 1973, Balkan‑Import‑Export, 5/73, Zb., EU:C:1973:109, bod 22, a z 15. decembra 1994, Unifruit Hellas/Komisia, T‑489/93, Zb., EU:T:1994:297, bod 74). Navyše bolo rozhodnuté, že ozdravenie trhu sledované reštriktívnymi opatreniami Únie neukladá Komisii povinnosť zaručiť každému individuálnemu podniku minimálnu výrobu v závislosti od jeho vlastných kritérií ziskovosti a rozvoja (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 7. júla 1982, Klöckner‑Werke/Komisia, 119/81, Zb., EU:C:1982:259, bod 13, a z 30. novembra 1983, Ferriere San Carlo/Komisia, 235/82, Zb., EU:C:1983:356, bod 18).
30

Nakoniec v rozpore s tým, čo implicitne vyplýva z výhrady formulovanej odvolacím senátom ÚHVT v napadnutom rozhodnutí uvedenom v bode 6 vyššie, pri existencii označenia tovarov, pre ktoré bola napadnutá ochranná známka v danej kategórii zapísaná, ako to je v prejednávanom prípade, pokiaľ ide o tovary patriace do triedy 12, nemožno od navrhovateľa zrušenia vyžadovať, že na to, aby bolo možné jeho návrh vyhlásiť za prijateľný, musí označiť všetky podkategórie tovarov a služieb, ktoré by podľa neho mohli patriť do širšej kategórie, hoci sa vyznačujú samostatnou povahou, ktorá bola jediná označená na účely zápisu napadnutej ochrannej známky. Na jednej strane, ako bolo uvedené v bode 23 vyššie, len navrhovateľovi zrušenia prináleží určiť rozsah návrhu na dôkaz o riadnom používaní napadnutej ochrannej známky. V prejednávanej veci pritom žalobkyňa túto požiadavku vo svojom návrhu na zrušenie preukázateľne splnila tým, že najprv výslovne a v celom rozsahu prevzala označenie kategórie tovarov patriacich do triedy, pre ktoré bola napadnutá ochranná známka zapísaná, a potom obmedzila jej rozsah tým, že vylúčila určité podkategórie tovarov, ktorých riadne používanie nespochybnila. Na druhej strane je potrebné pripomenúť, že na základe znenia článku 26 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 musí prihláška ochrannej známky Spoločenstva obsahovať zoznam tovarov alebo služieb, pre ktoré sa zápis žiada. Z toho vyplýva, že len prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva je pod dohľadom príslušných inštancií ÚHVT oprávnený určiť rozsah ochrany, ktorú si praje pre uvedenú ochrannú známku získať. Keďže v prejednávanej veci vedľajší účastník konania pri zápise napadnutej ochrannej známky označil predmetné tovary len jednoduchým odkazom na širokú kategóriu bez toho, aby podrobnejšie určil podkategórie tovarov a služieb, ktoré by mohli do tejto kategórie patriť, odvolací senát ÚHVT nesprávne vyhlásil návrh na zrušenie za neprípustný z dôvodu, že žalobkyňa v uvedenom návrhu neoznačila tieto podkategórie.
30

Ak by takáto informácia publikovaná ÚHVT bola považovaná za dostatočný dôkaz o existencii, platnosti a rozsahu ochrany predmetnej ochrannej známky a ak by sa v tejto súvislosti zápis medzinárodnej ochrannej známky, v ktorom je vyznačené Spoločenstvo považoval za ochrannú známku Spoločenstva, vyplývalo by z toho, že jej prináleží prednostné zaobchádzanie. Keďže vo všetkých námietkových konaniach, vrátane konaní vedených v inom jazyku ako jazyku, v ktorom WIPO publikuje zápis medzinárodných ochranných známok, dokumenty, ktoré preukazujú existenciu skoršieho práva, musia byť dostupné v jazyku konania pre všetky druhy uvedených práv, zápisy medzinárodných ochranných známok, v ktorých je vyznačené Spoločenstvo, by v tejto súvislosti predstavovali výnimku v prípade, keby jazyk konania o námietke bol jedným z ďalších dvoch úradných jazykov ÚHVT, a to nemeckým alebo talianskym jazykom. V takomto prípade by zoznam tovarov alebo služieb, pre ktoré sa ochranná známka prihlasuje, nebol dostupný v jazyku konania. Takéto prednostné zaobchádzanie nie je stanovené ani nariadením č. 207/2009, ani nariadením č. 2868/95.
25

V každom prípade, aj keby sa pripustilo, ako žalobkyňa tvrdí, že tento dokument sa má považovať za dôkaz pochádzajúci z nezávislého zdroja, treba poukázať na to, pokiaľ ide o prílohu 10 odvolania predloženého odvolaciemu senátu, že z napadnutého rozhodnutia nijako nevyplýva, že by odvolací senát dokument odmietol brať do úvahy. Tak odvolací senát nevytýkal žalobkyni, že ho včas nepredložila, a nezamietol ho ako neprípustný. Preto aj za predpokladu, že dokument unikol pozornosti odvolacieho senátu, táto samotná skutočnosť, ako bolo uvedené v bode 22 vyššie, nie je takej povahy, aby predstavovala porušenie procesného ustanovenia článku 76 nariadenia č. 207/2009. Mohlo by ísť o nesprávne hodnotenie dôkazov predložených žalobkyňou, ktorého prípadné následky budú posúdené v rámci skúmania žalobného dôvodu založeného na porušení článku 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 (pozri bod 107 nižšie).
69

Bez ohľadu na to, že na základe pôvodného rozhodnutia nemožno dospieť k výkladu, ktorý mu priznala odvolacia rada, však treba uznať, že jeho odôvodnenie je správne, keďže v zmysle článku 21A.710 písm. c) prílohy nariadenia č. 1702/2003 musí byť EASA pred schválením letových podmienok presvedčená, „že lietadlo je spôsobilé na bezpečný let za špecifikovaných podmienok a obmedzení“. Mala teda právo opierať sa o výhrady uvedené v rámci procesu typového osvedčovania, ak mohli ohroziť túto spôsobilosť vykonať bezpečný let, na rozdiel od tvrdenia žalobkyne (body 8 a 9, s. 21 žaloby). Výhrady, ktoré bránia vydaniu typového osvedčenia, nevyhnutne neznamenajú nespôsobilosť stroja, a teda predmetu žiadosti o schválenie letových podmienok na bezpečný let.
36

V treťom rade sa výklad použitý v bode 26 vyššie zdá byť v súlade s jedným z hlavných cieľov nariadenia č. 1/2003, ktorým je zavedenie účinného decentralizovaného systému uplatňovania pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže. Z odôvodnenia 6 uvedeného nariadenia totiž vyplýva, že „aby bolo zabezpečené účinné uplatňovanie súťažných pravidiel Spoločenstva, orgány hospodárskej súťaže členských štátov by mali pri ich uplatňovaní užšie spolupracovať“. Odôvodnenie 15 tohto nariadenia navyše stanovuje, že „Komisia a orgány hospodárskej súťaže členských štátov by mali tvoriť spolu sieť verejných orgánov, ktoré v úzkej spolupráci uplatňujú súťažné pravidlá Spoločenstva“. To isté nariadenie tak zrušilo predchádzajúci centralizovaný systém a v súlade so zásadou subsidiarity organizuje širšie združenie vnútroštátnych orgánov hospodárskej súťaže, pričom ich na tento účel oprávňuje vykonávať právo Únie v oblasti hospodárskej súťaže (rozsudok z 8. marca 2007, France Télécom/Komisia, T‑339/04, Zb., EU:T:2007:80, bod 79). „Aby sa zabezpečilo, že prípady riešia najvhodnejšie orgány v rámci siete“, odôvodnenie 18 predmetného nariadenia stanovuje, že „malo by sa prijať všeobecné ustanovenie umožňujúce, aby príslušný orgán pozastavil alebo uzavrel prípad z dôvodu, že ho rieši alebo riešil iný orgán, pričom cieľom je, aby sa každým prípadom zaoberal len jediný orgán“.
20

Vzhľadom na uvedené treba uviesť, že na rozdiel od tvrdení žalobkyne odvolací senát po tom, ako uviedol zoznam príslušných tovarov a služieb v bode 2 napadnutého rozhodnutia a uviedol odôvodnenie rozhodnutia prieskumového pracovníka (body 8 až 13 napadnutého rozhodnutia), uviedol, že pojem „monaco“ je „okamžite vnímaný ako čisto informatívny výraz označujúci zemepisný pôvod alebo miesto určenia“ príslušných tovarov a služieb, a to Monako (bod 25 napadnutého rozhodnutia). V bodoch 26 až 29 napadnutého rozhodnutia podrobne opísal vzťah medzi každým príslušným tovarom a službou, a monackým územím, pričom uviedol, že pre „magnetické nosiče údajov“ patriace do triedy 9 a „výrobky z týchto materiálov [papier, kartón], ktoré nie sú zahrnuté v iných triedach; tlačoviny; fotografie“ patriace do triedy 16, môže predmetná ochranná známka „zodpovedať označeniu predmetu týchto tovarov, akými sú knihy, turistickí sprievodcovia, fotografie atď., ktoré všetky súvisia s Monackým kniežatstvom“ (bod 26 napadnutého rozhodnutia). Tiež sa domnieval, že predmetná ochranná známka v rozsahu, v akom sa týka služieb označených ako „preprava; organizovanie ciest“ patriacich do triedy 39, môže „jasne zodpovedať označeniu miesta určenia alebo pôvodu týchto služieb“ (bod 27 napadnutého rozhodnutia), že služby označené ako „zábava; športová činnosť“ patriace do triedy 41 sa zjavne uskutočňujú v Monaku (bod 28 napadnutého rozhodnutia) a že služby označené ako „prechodné ubytovanie“ patriace do triedy 43 sú ponúkané na území Monackého kniežatstva (bod 29 napadnutého rozhodnutia). Odvolací senát z toho vyvodil záver, že predmetná ochranná známka by bola vo vzťahu k príslušným tovarom a službám vnímaná v zmysle svojej vnútornej podstaty, a nie ako ochranná známka, a mala by teda opisný charakter v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 (body 30 a 31 napadnutého rozhodnutia).
1.

Rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 3. júla 2013 (veci R 1767/2012‑1 a R 1768/2012‑1) sa zrušujú v rozsahu, v akom zamietli odvolania spoločnosti Schmidt Spiele GmbH pre iné tovary a služby než „počítače“, „(programy) počítačových hier; programy videohier nahrané na kartridžiach, disketách, CD‑ROM‑och, kazetách, páskach a minidiskoch“, „počítačový softvér (nahraný); počítačové programy (s možnosťou stiahnutia); počítačový softvér (nahraný)“, ktoré patria do triedy 9, „výrobky z papiera a kartónu (zahrnuté v triede 16); farebné tlačoviny“, ktoré patria do triedy 16, „hry (vrátane elektronických hier a videohier) s výnimkou periférnych prístrojov pre externé obrazovky alebo monitory“, „hracie karty“, „spoločenské hry; kartové hry“, „prenosné prístroje pre elektronické hry“, „spoločenské hry“ a „videohry ako periférne zariadenia pre externé obrazovky a monitory“, ktoré patria do triedy 28, a „zábavu“, „organizovanie a vedenie zábavných akcií“ a „služby pre oddych a zábavu“, ktoré patria do triedy 41.
2.

Účinky rozhodnutia 2013/270 a nariadenia č. 522/2013 sa zachovávajú voči spoločnostiam Petropars Aria Kish Operation and Management Co. a Petropars Resources Engineering Kish Co. až do uplynutia lehoty na podanie odvolania uvedenej v článku 56 prvom odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, alebo ak bude v tejto lehote podané odvolanie, až do zamietnutia odvolania.
10

Podaním podaným do kancelárie Všeobecného súdu 27. júna 2013 Holandské kráľovstvo podalo návrh na vstup do konania ako vedľajší účastník podporujúci návrhy ECHA. Tomuto návrhu sa po vypočutí hlavných účastníkov konania vyhovelo uznesením z 9. septembra 2013. Vzhľadom na to, že návrh Holandského kráľovstva na vstup do konania ako vedľajší účastník bol podaný po uplynutí lehoty uvedenej v článku 115 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, bolo rozhodnuté, že Holandské kráľovstvo môže podľa článku 116 ods. 6 tohto rokovacieho poriadku predložiť svoje pripomienky len počas ústnej časti konania.
88

Z analýzy prípravných prác predchádzajúcich prijatiu nariadenia č. 1049/2001 navyše vyplýva, že bola skúmaná možnosť rozšíriť predmet toho nariadenia tak, že sa zohľadnia niektoré osobitné záujmy, ktorých by sa mohla dovolávať osoba s cieľom získať prístup k osobitnému dokumentu. Tridsiaty prvý pozmeňovací návrh obsiahnutý v legislatívnom návrhu, ktorý sa nachádza v správe Výboru pre slobody a práva občanov, spravodlivosť a vnútorné záležitosti Európskeho parlamentu, teda predovšetkým navrhoval vložiť nový článok 4a ods. 1 do návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2000 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES C 177 E, s. 70), podľa ktorého „v rámci preskúmania verejného záujmu na sprístupnení dokumentu inštitúcia zohľadní tiež záujem žiadateľa, sťažovateľa alebo inej oprávnenej osoby, ktorá má právo, záujem alebo povinnosť vo veci“. Siedmy pozmeňovací návrh obsiahnutý v stanovisku Petičného výboru Európskeho parlamentu, ktoré sa nachádza v tej istej správe, žiada vložiť jeden odsek do článku 1 uvedeného návrhu Komisie s cieľom spresniť, že „žiadateľ, sťažovateľ alebo ktorákoľvek iná fyzická alebo právnická osoba, ktorej práva, záujmy alebo povinnosti sú vo veci dotknuté (účastník predmetného konania), majú rovnako právo na prístup k dokumentu, ktorý nie je prístupný verejnosti, ktorý však môže ovplyvniť preskúmanie veci, tak ako stanovuje toto nariadenie a ustanovenia prijaté inštitúciami“. V tejto súvislosti však treba konštatovať, že žiaden z takto formulovaných návrhov nebol prevzatý do ustanovení nariadenia č. 1049/2001 (rozsudok Sison/Rada, už citovaný v bode 86 vyššie, EU:C:2007:75, bod 45).
3

Výrobky, o ktorých zápis sa žiadalo, patria do tried 16, 20 a 28 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú pre každú z týchto tried tomuto opisu: — trieda 16: „Gumové pečiatky a pečiatkovacie vankúšiky; škatule so šablónami; pravítka; pohľadnice k narodeninám; zvýrazňovače; detské maliarske súpravy s farbami na prsty, plagátovými farbami, akvarelmi, štetcami, pohármi na farby a zásterami; pomôcky na mazanie tabúľ; krieda; voskové a plastové farbičky; lepidlá na papiernické účely alebo do domácnosti; detské nožnice; farebné ceruzky; origami papier; skicáre; omaľovacie a vystrihávacie knihy; maľovanky; a knihy pre deti s rôznymi aktivitami“, — trieda 20: „Detský nábytok“, — trieda 28: „Detské umelecké a remeselné súpravy na výrobu šperkov, korálok na šnúrky, kariet, retiazok na kľúče, príslušenstva na odevy, origami a kirigami, nálepiek, trblietavých materiálov, umeleckých diel z piesku, sôch zvierat, modelov, kolagénu, lekvárov, osobných vôní, gélov do kúpeľa, osobných diárov, fotografických albumov, vzorov na odevoch, módneho príslušenstva (vrátane šnúrok a svietiacich korálok); detské umelecké a remeselné súpravy na maľovanie, kreslenie, cyklostylové rozmnožovanie, modelovanie hliny, kreslenie a výrobu modelov dinosaurov a vyučovanie abecedy a čísiel (pomocou kariet, magnetických plastových písmen a čísiel); súpravy na výrobu umeleckých predmetov z papiera; súpravy pre maškarné bály; súpravy na výrobu hodiniek a remienkov na hodinky; zástery pre deti, predávané ako súčasť umeleckých a remeselných súprav; detské hračky do kúpeľa; a hračky pre vzdelávanie a rozvoj detí“.
198

Aj keby sa totiž pripustilo, že súkromný investor nachádzajúci sa v podobnej situácii by mohol zohľadniť, že straty spôsobené Sace BT mali konjunktúrnu povahu, a sústreďujúc sa na postupné zlepšenie hospodárskej situácie, uprednostniť z krátkodobého hľadiska zvýšenie trhových podielov svojej dcérskej spoločnosti, nič to nemení na skutočnosti, že by vykonal prísnejšie hodnotenie hospodárskej racionality sporných kapitálových vkladov vzhľadom na povahu a význam týchto operácií s cieľom posúdiť perspektívy rentability svojej dcérskej spoločnosti z dlhodobejšieho hľadiska a v prípade uspokojujúcich odhadov aj bez vypracovania odhadu nákladov likvidácie svojej dcérskej spoločnosti (pozri bod 161 vyššie).
4

V tomto kontexte talianske orgány prijali decreto‑legge n. 49, riforma della normativa in tema di applicazione del prelievo supplementare nel settore del latte e dei prodotti lattiero‑caseari (zákonný dekrét č. 49 o reforme právnej úpravy týkajúcej sa uplatnenia dodatočného odvodu v odvetví mlieka a mliečnych výrobkov) z 28. marca 2003 (GURI č. 75 z 31. marca 2003, s. 4), ako aj decreto ministeriale del 30 luglio 2003, disposizioni per il versamento del prelievo supplementare, dovuto e non versato per i periodi dal 1995/1996 al 2001/2002 di cui all’art. 10, comma 34, della legge n. 119/2003 (vyhláška ministerstva z 30. júla 2003 o ustanoveniach týkajúcich sa zaplatenia dodatočného odvodu, dlhovaného a nezaplateného za obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002, uvedených v článku 10 ods. 34 zákona č. 119/2003) (GURI č. 183 z 8. augusta 2003, s. 33). Ustanovenia týchto dvoch aktov vo vzájomnej súvislosti v podstate stanovovali, že sumu dodatočného odvodu, ktorú Talianska republika uhradila, jej výrobcovia mlieka v celom rozsahu vrátia bez úrokov vo forme ročných splátok v rovnakej výške rozložených na obdobie nepresahujúce štrnásť rokov (ďalej len „systém platieb na splátky“).