ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 408/23

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Helga Löber/Barclays Bank plc

(Vec C-304/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Osobitné právomoci - Článok 5 bod 3 - Právomoc vo veciach nárokov na náhradu škody z iného ako zo zmluvného vzťahu - Miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody - Spotrebiteľ s bydliskom v jednom členskom štáte, ktorý kúpil prostredníctvom banky so sídlom v tomto členskom štáte cenné papiere emitované bankou so sídlom v druhom členskom štáte - Právomoc na rozhodnutie o žalobe podanej týmto spotrebiteľom vo veci zodpovednosti tejto banky z iného ako zmluvného vzťahu))

(2018/C 408/28)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Oberster Gerichtshof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Helga Löber

Žalovaná: Barclays Bank plc

Výrok rozsudku

Článok 5 bod 3 nariadenia č. 44/2001 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, ako je situácia vo veci samej, v ktorej investor podáva žalobu o náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu proti banke vydávajúcej certifikát, do ktorého investoval, z dôvodu prospektu týkajúceho sa tohto certifikátu, majú právomoc na rozhodnutie o tejto žalobe súdy v mieste bydliska tohto investora ako súdy podľa miesta, kde bola spôsobená škoda, v zmysle tohto ustanovenia, ak uvádzaná škoda spočíva vo finančnej ujme vzniknutej priamo na bankovom účte uvedeného investora v banke so sídlom v mieste príslušnosti týchto súdov a ostatné osobitné okolnosti tejto situácie tiež svedčia v prospech určenia právomoci uvedených súdov.

(1) Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.
C 399/6

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Apeal – Spojené kráľovstvo) – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

(Vec C-17/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Smernica 2008/94/ES - Článok 8 - Doplnkové dôchodkové systémy - Ochrana nárokov na dávky v starobe - Minimálna zaručená miera ochrany))

(2018/C 399/07)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Apeal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Grenville Hampshire

Žalovaná: The Board of the Pension Protection Fund

za účasti: Secretary of State for Work and Pensions

Výrok rozsudku

1. Článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa sa má vykladať v tom zmysle, že každý jednotlivý zamestnanec musí v prípade platobnej neschopnosti svojho zamestnávateľa získať dávky v starobe, ktoré zodpovedajú aspoň 50 % hodnoty jeho nárokov nadobudnutých na základe doplnkového podnikového dôchodkového systému.

2. Článok 8 smernice 2008/94 má, za takých okolností, o aké ide vo veci samej, priamy účinok, takže sa naň jednotlivý zamestnanec môže odvolávať pred vnútroštátnym súdom na účely napadnutia rozhodnutia takého subjektu, akým je Board of the Pension Protection Fund (Rada Fondu dôchodkového zabezpečenia, Spojené kráľovstvo).

(1) Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.
Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 20. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Trento – Taliansko) – Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento

(Vec C-466/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Verejný sektor - Stredoškolskí učitelia - Prijatie pracovníkov, zamestnaných na dobu určitú prostredníctvom výberového konania na základe odbornej kvalifikácie, do stálej verejnej služby - Určenie počtu odpracovaných rokov - Čiastočné zohľadnenie období služby odpracovaných v rámci pracovných zmlúv na dobu určitú))

(2018/C 408/36)

Jazyk konania: taliančina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Tribunale di Trento

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Chiara Motter

Žalovaná: Provincia autonoma di Trento

Výrok rozsudku

Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá na účely zaradenia pracovníka do platovej triedy pri jeho prijatí do zamestnania na základe odbornej kvalifikácie ako úradníka v stálej službe zohľadňuje obdobia služby odpracované na základe pracovných zmlúv na dobu určitú v celom rozsahu iba do štvrtého roku a nad touto hranicou ich zohľadňuje čiastočne, a to vo výške dvoch tretín.

(1) Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.
Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(Vec C-153/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 168 a 173 - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Transakcie lízingu vozidiel - Tovary a služby používané tak pri zdaniteľných plneniach, ako aj pri plneniach oslobodených od dane - Vznik a rozsah práva na odpočítanie dane - Pomerné odpočítanie dane))

(2018/C 455/16)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Žalovaná: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Výrok rozsudku

Článok 168 a článok 173 ods. 2 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že na jednej strane, aj keď režijné náklady súvisiace s transakciami lízingu hnuteľného majetku, ako sú transakcie vo veci samej, nie sú premietnuté do sumy splatnej zákazníkom za poskytnutie dotknutého majetku, teda zdaniteľnej časti transakcie, ale do sumy úroku splatného podľa časti „financovanie“ transakcie, teda do časti transakcie oslobodenej od dane, tieto režijné náklady treba napriek tomu na účely dane z pridanej hodnoty (DPH) považovať za základný prvok ceny tohto poskytnutia a na druhej strane členské štáty nemôžu uplatniť metódu rozdelenia nákladov, ktorá nezohľadňuje pôvodnú hodnotu predmetného majetku v čase jeho dodania, keďže táto metóda nemôže zaručiť presnejšie rozdelenie ako rozdelenie, ktoré by vyplývalo z uplatnenia rozdeľovacieho kľúča založeného na obrate.

(1) Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.
3.

Článok 1 ods. 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014, sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie verejného obstarávateľa uzatvárať pracovné zmluvy s fyzickými osobami na účely poskytovania niektorých služieb bez uplatnenia postupu verejného obstarávania v súlade so smernicou 2014/24, zmenenou delegovaným nariadením 2015/2170, z dôvodu, že podľa tohto obstarávateľa tieto zmluvy nespadajú do pôsobnosti tejto smernice, možno na základe uvedeného ustanovenia napadnúť žalobou podanou hospodárskym subjektom, ktorý by mal záujem uchádzať sa o verejnú zákazku, ktorej predmet by bol taký istý ako uvedené zmluvy, a ktorý sa domnieva, že tieto zmluvy spadajú do pôsobnosti uvedenej smernice.
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Dermod Patrick O’Brien/Ministry of Justice, predtým Department for Constitutional Affairs

(Vec C-432/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 97/81/ES - Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Zásada zákazu diskriminácie - Pracovníci na kratší pracovný čas - Starobný dôchodok - Výpočet výšky dôchodku - Zohľadnenie rokov odpracovaných pred uplynutím lehoty na prebratie smernice 97/81/ES - Bezodkladné uplatnenie budúcich účinkov situácie, ktorá vznikla za účinnosti skoršieho zákona))

(2019/C 16/23)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Dermod Patrick O’Brien

Žalovaný: Ministry of Justice, predtým Department for Constitutional Affairs

Výrok rozsudku

Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúca sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, zmenená smernicou Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, ako je prípad vo veci samej, sa obdobia odpracované pred dátumom uplynutia lehoty na prebratie smernice 97/81, zmenenej smernicou 98/23, majú zohľadniť na určenie nároku na starobný dôchodok.

(1) Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.
1.

Slovinská republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na to: — aby boli najneskôr do 16. júla 2009 v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov uzatvorené skládky Dragonja, Dvori, Rakek-Pretržje, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec-Steklarna, Tuncovec-OKP a Bočna-Podhom, ktoré nezískali v súlade s článkom 8 tejto smernice povolenie na prevádzku, a — aby najneskôr do 16. júla 2009 bola skládka Ostri vrh v súlade s požiadavkami smernice 1999/31, s výnimkou požiadaviek stanovených v jej prílohe I bode 1, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) a článku 14 písm. c) smernice 1999/31.
C 25/6

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) – Swedish Match AB/Secretary of State for Health

(Vec C-151/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov - Smernica 2014/40/EÚ - Článok 1 písm. c) a článok 17 - Zákaz uvádzania tabakových výrobkov určených na orálne použitie na trh - Platnosť))

(2019/C 25/07)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Swedish Match AB

Žalovaný: Secretary of State for Health

za účasti: New Nicotine Alliance

Výrok rozsudku

Preskúmanie položenej otázky nepreukázalo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 1 písm. c) a článku 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES.

(1) Ú. v. EÚ C 161, 22.5.2017.
1.

Článok 2 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že vopred stanovená suma, vyberaná poskytovateľom služieb v prípade predčasného ukončenia zmluvy o poskytovaní služieb, stanovujúcej minimálnu dobu viazanosti, zo strany jeho zákazníka alebo z dôvodu, za ktorý zodpovedá jeho zákazník, pričom táto suma predstavuje sumu, ktorú by poskytovateľ služby vyberal po zvyšok uvedenej doby, ak by nedošlo k takémuto predčasnému ukončeniu zmluvy, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, sa musí považovať za protihodnotu za poskytovanie služieb a ako taká podlieha tejto dani.
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG/Finanzamt Feldkirch

(Vec C-625/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 56 a 63 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb a voľný pohyb kapitálu - Úverové inštitúcie - Stabilizačný poplatok a osobitný príspevok na tento poplatok, ktoré sú určené na základe nekonsolidovanej bilančnej sumy úverových inštitúcií so sídlom v Rakúsku - Zahrnutie bankových transakcií, ktoré majú cezhraničný charakter - Vylúčenie transakcií dcérskych spoločností v inom členskom štáte - Rozdielne zaobchádzanie - Obmedzenie - Odôvodnenie))

(2019/C 25/13)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Verwaltungsgerichtshof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

Žalovaný: Finanzamt Feldkirch

Výrok rozsudku

Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v prejednávanej veci, v rozsahu, v akom ukladá úverovým inštitúciám so sídlom v Rakúsku, ako je inštitúcia, o ktorú ide vo veci samej, ktoré poskytujú služby svojim zákazníkom s bydliskom v iných členských štátoch bez toho, aby sa obrátili na stále prevádzkarne so sídlom v týchto členských štátoch, povinnosť uhradiť poplatok určený podľa „priemernej nekonsolidovanej bilančnej sumy“, ktorá zahŕňa bankové transakcie vykonané týmito inštitúciami priamo so štátnymi príslušníkmi iných členských štátov, pričom vylučuje tieto isté transakcie vykonávané dcérskymi spoločnosťami úverových inštitúcií so sídlom v Rakúsku, ak tieto dcérske spoločnosti majú sídlo v iných členských štátoch.

(1) Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.
5.

Článok 6 ods. 3 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej programovej vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá dotknutá vo veci samej, ktorá umožňuje, aby určité kategórie projektov, v prejednávanej veci pridávanie hnojiva do pôdy a pastevný chov dobytka, boli realizované bez toho, aby podliehali povinnosti získať povolenie, a teda ani individualizovanému primeranému posúdeniu svojich vplyvov na dotknuté lokality, s výnimkou toho, že by bolo možné na základe objektívnych okolností s určitosťou vylúčiť akúkoľvek možnosť, že by uvedené projekty samostatne alebo v spojení s inými projektmi významne ovplyvňovali tieto lokality, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission

(Vec C-378/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní - Smernica 2000/78/ES - Zákaz diskriminácie na základe veku - Prijímanie príslušníkov polície - Národný orgán zriadený zákonom s cieľom zabezpečiť uplatňovanie práva Únie v určitej oblasti - Možnosť neuplatniť vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá nie je v súlade s právom Únie - Prednosť práva Únie“))

(2019/C 44/03)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána

Žalovaný: Workplace Relations Commission

Výrok rozsudku

Právo Únie, a najmä zásada prednosti tohto práva, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej vnútroštátny orgán zriadený zákonom na účely zabezpečenia uplatňovania práva Únie v konkrétnej oblasti nie je oprávnený rozhodnúť o neuplatnení pravidla vnútroštátneho práva, ktoré je v rozpore s právom Únie.

(1) Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2018.
3.

Článok 32 ods. 1 smernice 2009/72 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že uzavreté distribučné sústavy v zmysle článku 28 ods. 1 tejto smernice nepodliehajú povinnosti prístupu tretích strán, ale len povinnosti poskytnúť prístup takým tretím stranám, ktoré patria do kategórie užívateľov, ktorí by mohli byť pripojení do týchto sústav a ktorí majú právo na prístup do verejnej sústavy.
1.

Článok 2 ods. 1 písm. a) a c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s článkom 14 ods. 1 a článkom 24 ods. 1 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že ak má poskytovateľ služieb, a to spoločnosť vykonávajúca demolačné práce, na základe zmluvy o demolácii vykonať demolačné práce a v prípade, že odpad z demolácie obsahuje šrot, môže tento šrot predať, táto zmluva zahŕňa poskytnutie služby za protihodnotu, a to vykonanie demolačných prác, a okrem toho dodanie tovaru za protihodnotu, a to dodanie uvedeného šrotu, ak nadobúdateľ, teda táto spoločnosť, priradí tomuto dodaniu hodnotu, ktorú zohľadní pri stanovení ceny ponúkanej za vykonanie demolačných prác, pričom uvedené dodanie podlieha dani z pridanej hodnoty len pod podmienkou, že je uskutočnené zdaniteľnou osobou, ktorá koná ako taká.
2.

Článku 4 ods. 1 a článku 25 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach odporuje taká právna úprava členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá v sporoch súvisiacich so zmluvami o úvere s medzinárodným prvkom, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, umožňuje dlžníkom podať proti veriteľom bez povolenia vydaného príslušnými orgánmi tohto členského štátu na vykonávanie ich činnosti na jeho území žalobu buď na súdoch štátu, na území ktorého majú títo veritelia sídlo, alebo na súdoch podľa miesta, kde majú dlžníci bydlisko alebo sídlo, a vyhradzuje právomoc rozhodovať o žalobe uvedených dlžníkov proti veriteľom len súdom štátu, na území ktorého majú títo dlžníci bydlisko, a to bez ohľadu na to, či sú spotrebitelia alebo obchodníci.
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 31. januára 2019 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada Európskej únie, Európska komisia

(Vec C-225/17 P) (1)

((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zrušenie zaradenia do zoznamu Všeobecným súdom Európskej únie - Zmena kritérií na zaradenie do zoznamu osôb a subjektov, ktorých majetok sa zmrazuje - Opätovné zaradenie do zoznamu - Dôkazy vzťahujúce sa na okamih pred prvým zaradením do zoznamu - Skutočnosti známe pred prvým zaradením do zoznamu - Právna sila rozhodnutej veci - Rozsah - Právna istota - Ochrana legitímnej dôvery - Zásada ne bis in idem - Účinná súdna ochrana))

(2019/C 112/05)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľky: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, Qeshm Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Marine Information Technology Development Co, Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Hoopad Darya Shipping Agency, Valfajr 8th Shipping Line Co. (v zastúpení: M. Lester QC, M. Taher, Solicitor)

Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J. Kneale a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení D. Gauci a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Shipping Lines, IRISL Europe GmbH, Qeshm Marine Services & Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Marine Information Technology Development Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Hoopad Darya Shipping Agency a Valfajr 8th Shipping Line Co. znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

3. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln

(Vec C-496/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Colný kódex Únie - Článok 39 - Status schváleného hospodárskeho subjektu - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/2447 - Článok 24 ods. 1 druhý pododsek - Žiadateľ, ktorý nie je fyzickou osobou - Dotazník - Zhromažďovanie osobných údajov - Smernica 95/46/ES - Články 6 a 7 - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Články 5 a 6 - Spracovávanie osobných údajov))

(2019/C 93/18)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Finanzgericht Düsseldorf

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Deutsche Post AG

Žalovaný: Hauptzollamt Köln

Výrok rozsudku

Článok 24 ods. 1 druhý pododsek vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2447 z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie, sa v súvislosti so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), má vykladať v tom zmysle, že colné orgány môžu od žiadateľa o udelenie statusu schváleného hospodárskeho subjektu požadovať, aby im oznámil daňové identifikačné čísla pridelené na účely výberu dane z príjmu len so zreteľom na fyzické osoby, ktoré sú poverené vedením žiadateľa alebo vykonávajú kontrolu nad jeho riadením, a tie, ktoré sú zodpovedné za colné záležitosti žiadateľa, ako aj kontaktné údaje daňových úradov príslušných v súvislosti so všetkými týmito osobami, za predpokladu, že tieto údaje umožňujú uvedeným orgánom získať informácie o závažných alebo opakovaných porušeniach colných predpisov alebo daňových pravidiel alebo o závažných trestných činoch, ktorých sa tieto fyzické osoby dopustili v súvislosti so svojou hospodárskou činnosťou.

(1) Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.
2.

Článok 17 ods. 2, 3 a 5 a článok 19 ods. 1 šiestej smernice 77/388, ako aj články 168, 169 a 173 až 175 smernice 2006/112 sa majú vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa určila pomerná odpočítateľná časť uplatniteľná na všeobecné náklady určitej pobočky zaregistrovanej v jednom členskom štáte, ktoré prispievajú k vykonaniu súčasne transakcií uskutočnených touto pobočkou v tomto členskom štáte a transakcií uskutočnených jej ústredím nachádzajúcim sa v inom členskom štáte, je potrebné zohľadniť v menovateli podielu, ktorý predstavuje túto pomernú odpočítateľnú časť, transakcie uskutočnené tak pobočkou, ako aj jej ústredím, pričom v čitateli tohto podielu sa okrem zdaniteľných transakcií uskutočnených touto pobočkou musia uviesť výlučne zdaniteľné transakcie uskutočnené ústredím, ktoré by zakladali právo na odpočítanie dane, ak by boli uskutočnené v štáte registrácie dotknutej pobočky.