Keywords

Summary



Keywords

1. Sociálna politika – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Smernica 1999/70 – Podmienky zamestnávania – Pojem

(Smernica Rady 1999/70, príloha, doložka 4 bod 1)

2. Sociálna politika – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Smernica 1999/70 – Pôsobnosť

(Smernica Rady 1999/70, príloha, doložka 4 bod 1)

3. Sociálna politika – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Smernica 1999/70 – Objektívne dôvody odôvodňujúce rozdielne zaobchádzanie – Pojem

(Smernica Rady 1999/70, príloha, doložka 4 bod 1)

4. Sociálna politika – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Smernica 1999/70 – Konania určené na zabezpečenie dodržiavania povinností vyplývajúcich z uvedenej smernice – Lehota na začatie konania

(Smernica Rady 1999/70, príloha)

Summary

1. Pojem pracovnoprávne podmienky uvedený v doložke 4 bode 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, zahŕňa aj takú podmienku, akou je podmienka, ktorá sa týka zohľadnenia období služby odpracovaných v minulosti v postavení dočasného úradníka v rámci výberového konania pri internom povýšení.

(pozri bod 47)

2. Smernica 1999/70 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, a rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorá tvorí jej prílohu, sa majú vykladať v tom zmysle, že sa jednak uplatňujú na pracovné zmluvy a pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú uzavreté so správnymi orgánmi a s inými subjektmi verejného sektora a jednak vyžadujú, aby bolo vylúčené akékoľvek rozdielne zaobchádzanie medzi stálymi úradníkmi a porovnateľnými dočasnými úradníkmi určitého členského štátu len z toho dôvodu, že pracujú na dobu určitú, pokiaľ na rozdielne zaobchádzanie neexistujú objektívne dôvody v zmysle doložky 4 bodu 1 uvedenej rámcovej dohody.

(pozri bod 62, bod 1 výroku)

3. Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa obdobia služby odpracované dočasným úradníkom vo verejnej správe nezohľadňovali na prístup tohto úradníka, ktorý sa medzičasom stal stálym úradníkom, k internému povýšeniu, ktoré je prístupné výlučne stálym úradníkom, pokiaľ sa tento dočasný úradník nenachádza v porovnateľnej situácii ako uvedení stáli úradníci a/alebo na toto vylúčenie neexistujú objektívne dôvody v zmysle bodu 1 tejto doložky.

V tejto súvislosti pojem objektívne dôvody vyžaduje, aby konštatované rozdielne zaobchádzanie odôvodňovala existencia presných a konkrétnych skutočností charakterizujúcich pracovnoprávne podmienky, o ktoré ide, v osobitnom kontexte, do ktorého patrí, na základe objektívnych a transparentných kritérií, a to na účely overenia, či táto nerovnosť zodpovedá skutočnej potrebe, či je spôsobilá dosiahnuť sledovaný cieľ a či je na tento účel nevyhnutná. Uvedené skutočnosti môžu vyplývať najmä z osobitnej povahy úloh, na ktoré boli uzavreté zmluvy na dobu určitú, a z charakteristických vlastností vnútorne spätých s týmito úlohami, alebo prípadne zo sledovania legitímneho cieľa sociálnej politiky členského štátu.

Odvolávanie sa na samotnú dočasnú povahu práce zamestnancov vo verejnej správe samo osebe nemôže predstavovať objektívny dôvod v zmysle doložky 4 bodu 1 rámcovej dohody. Keby sa totiž pripustilo, že samotná dočasná povaha pracovného pomeru by stačila na odôvodnenie takého rozdielu, ciele smernice 1999/70 a rámcovej dohody by boli zbavené podstaty a viedlo by to k zakonzervovaniu nepriaznivého postavenia zamestnancov na dobu určitú.

(pozri body 73, 74, 84, bod 2 výroku)

4. Primárne právo Európskej únie, smernica 1999/70 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, a rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorá tvorí jej prílohu, sa majú vykladať v tom zmysle, že v zásade nebránia tomu, aby vnútroštátna právna úprava stanovila, že žaloba podaná stálym úradníkom proti rozhodnutiu o odmietnutí jeho účasti na výberovom konaní a odôvodnená skutočnosťou, že toto výberové konanie je v rozpore s doložkou 4 uvedenej rámcovej dohody, musí byť podaná v prekluzívnej lehote dvoch mesiacov odo dňa uverejnenia oznámenia o výberovom konaní. Takáto lehota by sa však nemala uplatňovať voči stálemu úradníkovi, ktorý bol uchádzačom na výberovom konaní, bol pripustený na skúšky a jeho meno bolo uvedené na konečnom zozname úspešných uchádzačov tohto výberového konania, ak by to mohlo viesť k praktickej nemožnosti alebo nadmernému sťaženiu výkonu práv priznaných rámcovou dohodou. Za takýchto okolností by sa dvojmesačná lehota mala počítať až odo dňa oznámenia rozhodnutia o zrušení jeho pripustenia do uvedeného výberového konania a jeho vymenovania na miesto stáleho úradníka vyššej skupiny.

Procesné podmienky žalôb určených na zabezpečenie ochrany práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Únie, totiž nemôžu byť menej výhodné ako procesné podmienky týkajúce sa podobných žalôb vnútroštátnej povahy (zásada ekvivalencie) a nesmú prakticky znemožniť alebo nadmerne sťažiť výkon práv, ktoré priznáva právny poriadok Únie (zásada efektivity).

Pokiaľ ide o dodržanie zásady ekvivalencie, predpokladá to, že sporné pravidlo sa uplatňuje nezávisle od skutočnosti, či sú žaloby, ktoré majú podobný predmet a dôvody, založené na porušení práva Únie alebo na porušení vnútroštátneho práva. S cieľom preveriť, či bola dodržaná zásada ekvivalencie, musí vnútroštátny súd skúmať podobnosť dotknutých opravných prostriedkov z pohľadu ich predmetu, príčiny a podstatných prvkov. Na určenie, či je vnútroštátne procesné ustanovenie menej výhodné, musí zohľadniť jeho postavenie v celom konaní, priebeh uvedeného konania a osobitosti týchto pravidiel.

Pokiaľ ide o zásadu efektivity, vnútroštátne procesné ustanovenia sa tiež musia skúmať s prihliadnutím na ich postavenie v celom konaní, jeho priebeh a jeho osobitosti na rôznych vnútroštátnych súdoch. Z tohto hľadiska treba v prípade potreby vziať do úvahy zásady, ktoré sú základom vnútroštátneho súdneho systému, akými sú ochrana práva na obranu, zásada právnej istoty a riadny priebeh konania.

(pozri body 89, 90, 92, 100, bod 3 výroku)