Vec C‑547/14

Philip Morris Brands SARL a i.

proti

Secretary of State for Health

[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)]

„Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2014/40/EÚ — Články 7, 18 a článok 24 ods. 2 a 3 — Článok 8 ods. 3, článok 9 ods. 3, článok 10 ods. 1 písm. a), c) a g) a články 13 a 14 — Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov — Platnosť — Právny základ — Článok 114 ZFEÚ — Zásada proporcionality — Zásada subsidiarity — Základné práva Únie — Sloboda prejavu — Charta základných práv Európskej únie — Článok 11“

Abstrakt – Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2016

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 31, 32)

Nemožno platne tvrdiť, že žaloba o preskúmanie zákonnosti zámeru a/alebo povinnosti členského štátu prebrať smernicu, v rámci ktorej bol formulovaný návrh na začatie prejudiciálneho konania týkajúci sa platnosti tejto smernice, predstavuje prostriedok obchádzania systému opravných prostriedkov zavedených Zmluvou o FEÚ. Možnosť jednotlivcov dovolávať sa pred vnútroštátnymi súdmi neplatnosti aktu Únie so všeobecnou pôsobnosťou totiž nie je podmienená tým, že uvedený akt už bol v skutočnosti prebratý vykonávacími opatreniami prijatými podľa vnútroštátneho práva. V tejto súvislosti stačí, ak sa vnútroštátnemu súdu predloží na rozhodnutie existujúci spor, v ktorom je otázka platnosti takého aktu vznesená nepriamo. (pozri body 34, 35)

Z ducha spolupráce, v ktorom sa má niesť prejudiciálne konanie, vyplýva, že je nevyhnutné, aby vnútroštátny súd vo svojom rozhodnutí o podaní návrhu na začatie prejudiciálneho konania uviedol presné dôvody, pre ktoré sa domnieva, že odpoveď na jeho otázky týkajúce sa výkladu alebo platnosti určitých ustanovení práva Únie je nevyhnutná na vyriešenie sporu. Je preto dôležité, aby vnútroštátny súd najmä uviedol konkrétne dôvody, ktoré ho viedli k otázke o platnosti určitých ustanovení práva Únie, a uviedol dôvody neplatnosti, ktoré v dôsledku toho možno podľa jeho názoru uplatniť. Taká požiadavka vyplýva tiež z článku 94 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora. Okrem toho informácie obsiahnuté v návrhu na začatie prejudiciálneho konania totiž neslúžia iba na to, aby Súdnemu dvoru umožnili poskytnúť užitočné odpovede, ale tiež na to, aby vládam členských štátov, ako aj ďalším dotknutým stranám bola poskytnutá možnosť podať pripomienky v súlade s článkom 23 Štatútu Súdneho dvora. Z toho na jednej strane vyplýva, že v rámci prejudiciálneho konania Súdny dvor skúma platnosť aktu Únie alebo jeho určitých ustanovení vzhľadom na dôvody neplatnosti uvedené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania. Na druhej strane absencia uvedenia presných dôvodov, pre ktoré si vnútroštátny súd kladie otázku platnosti tohto aktu alebo týchto ustanovení, spôsobuje neprípustnosť otázok týkajúcich sa ich platnosti. (pozri body 47 – 50)

Ak existujú prekážky obchodu alebo je pravdepodobné, že v budúcnosti vzniknú z dôvodu, že členské štáty prijali alebo prijímajú odlišné opatrenia týkajúce sa istého výrobku alebo kategórie výrobkov, ktoré zaručujú odlišné úrovne ochrany a obmedzujú voľný pohyb daného výrobku alebo daných výrobkov v Únii, článok 114 ZFEÚ oprávňuje normotvorcu Únie na to, aby zasiahol a prijal vhodné opatrenia na jednej strane v súlade s odsekom 3 tohto článku a na druhej strane v súlade s právnymi zásadami uvedenými v Zmluve o FEÚ alebo vyplývajúcimi z judikatúry, najmä so zásadou proporcionality. V tomto ohľade výrazom „opatrenia na aproximáciu“, uvedeným v článku 114 ZFEÚ, chceli autori Zmluvy zveriť normotvorcovi Únie v závislosti od všeobecného kontextu a osobitných charakteristík oblasti, ktorá má byť predmetom harmonizácie, voľnú úvahu pri posúdení najvhodnejšej techniky aproximácie na dosiahnutie požadovaného výsledku, najmä v oblastiach, pre ktoré sú charakteristické zložité technické osobitosti. V závislosti od okolností tieto opatrenia môžu zahŕňať zaviazanie všetkých členských štátov na povolenie uvádzať dotknutý výrobok alebo výrobky na trh, stanoviť pre toto povolenie určité podmienky, dokonca dočasne alebo trvalo zakázať uvádzanie jedného alebo viacerých výrobkov na trh. (pozri body 62 – 64)

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 70)

Článok 24 ods. 2 smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov sa má vykladať v tom zmysle, že členské štátu môžu zachovať alebo zavádzať ďalšie požiadavky v súvislosti s aspektmi štandardizácie balenia tabakových výrobkov, ktoré nie sú harmonizované touto smernicou. V tomto ohľade je síce pravda, že umožnením členským štátom, aby zachovali alebo zaviedli ďalšie požiadavky týkajúce sa aspektov balení, ktoré neboli harmonizované smernicou 2014/40, článok 24 ods. 2 tejto smernice nezaručuje, že výrobky, ktorých balenie je v súlade s požiadavkami tejto smernice, budú môcť mať voľný pohyb na vnútornom trhu. Táto okolnosť je však nevyhnutným dôsledkom harmonizačnej techniky zvolenej normotvorcom Únie. Normotvorca Únie disponuje určitou mierou voľnej úvahy najmä v súvislosti s možnosťou pristúpiť len k postupnej harmonizácii po etapách a požadovať len postupné odstraňovanie jednostranných opatrení členskými štátmi. Opatrenie čiastočnej harmonizácie v oblasti označovania a balenia tabakových výrobkov, ako sa uskutočnilo smernicou 2014/40, teda prináša výhody pre fungovanie vnútorného trhu, keďže síce neodstraňuje všetky, ale aspoň niektoré prekážky obchodu. Za týchto podmienok sa odseky 1 a 2 článku 24 tejto smernice podieľajú na dosahovaní cieľa zlepšením podmienok fungovania vnútorného trhu a sú v súlade s článkom 114 ZFEÚ. (pozri body 79 – 82, 84, bod 1 výroku)

Je síce pravda, že tým, že sa členským štátom umožnilo zakázať určitú kategóriu tabakových výrobkov alebo súvisiacich výrobkov, hoci sú v súlade s požiadavkami stanovenými smernicou 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov, by článok 24 ods. 3 tejto smernice mohol brániť voľnému pohybu týchto výrobkov. Toto ustanovenie sa však týka jedného aspektu, ktorý nebol predmetom harmonizačných opatrení stanovených smernicou 2014/40, a preto nemôže podliehať pravidlám týkajúcim sa zavedenia vnútroštátnych ustanovení odchyľujúcich sa od harmonizačného opatrenia stanoveného v článku 114 ods. 4 až 10 ZFEÚ. Navyše nemožno platne tvrdiť, že existuje nekoherentnosť medzi článkom 24 ods. 3 smernice 2014/40 a jej článkom 7 z dôvodu, že na jednej strane zákaz charakteristických aróm stanovený v tomto poslednom ustanovení by mal za cieľ odstrániť rozdiely medzi právnymi úpravami členských štátov, kým na druhej strane tento článok 24 ods. 3 zjednodušuje objavovanie sa takýchto rozdielov. Tieto ustanovenia sa totiž dopĺňajú bez toho, aby si akokoľvek protirečili. V tomto ohľade tento článok 7 tým, že zakazuje tabakové výrobky s charakteristickými arómami, smeruje k odstráneniu rozdielov existujúcich v tomto ohľade medzi právnymi úpravami členských štátov s cieľom najmä zaručiť voľný pohyb tabakových výrobkov vo všeobecnosti. Na základe článku 24 ods. 1 uvedenej smernice sa tieto výrobky, pokiaľ sú v súlade najmä s uvedeným článkom 7, môžu voľne pohybovať na vnútorného trhu, až kým kategória tabakových výrobkov, do ktorej patria, nie je sama osebe zakázaná, ako to vyplýva z článku 24 ods. 3 uvedenej smernice, v členskom štáte ich predaja. (pozri body 87, 90, 93, 94)

Platnosť ustanovení hlavy II kapitoly II smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov nemožno spochybniť z dôvodu, že tieto ustanovenia neprispievajú k odstráneniu prekážok voľného pohybu tabakových výrobkov, keďže niektoré z týchto ustanovení v každom prípade ukladajú výrobcom povinnosť vyrábať odlišné balenia pre každý členský štát. Hoci je totiž pravda, že niektoré z uvedených ustanovení vyžadujú, aby určité prvky označovania a balenia tabakových výrobkov boli prispôsobené v závislosti najmä od úradného jazyka (úradných jazykov) alebo od daňovej právnej úpravy členského štátu ich uvedenia na trh, platí tiež, že táto smernica harmonizuje aj ďalšie prvky označovania a balenia týchto výrobkov, ako sú forma jednotkových balení, minimálny počet cigariet v jednotkovom balení, veľkosť a kombinovaná povaha zdravotných varovaní. Tieto opatrenia prispievajú k odstráneniu prekážok obchodu, pretože umožňujú dotknutým podnikom znížiť náklady dosiahnutím úspor z rozsahu. (pozri body 102, 103)

Zákaz uvádzania tabakových výrobkov obsahujúcich charakteristickú arómu, či už ide o mentol alebo inú arómu, na trh, obsiahnutý v článku 7 smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov, bolo možné platne prijať na základe článku 114 ZFEÚ. Na jednej strane totiž z odôvodnenia 15 smernice 2014/40 vyplýva, že v čase prijatia tejto smernice existovali výrazné rozdiely medzi právnymi úpravami členských štátov, keďže niektoré z nich zostavili rôzne zoznamy povolených alebo zakázaných aróm, zatiaľ čo iné členské štáty v tejto veci neprijali osobitnú právnu úpravu. Tiež sa zdá byť pravdepodobné, že v prípade neexistencie opatrení prijatých na úrovni Únie by boli na vnútroštátnej úrovni vykonané rôzne režimy uplatniteľné na tabakové výrobky s charakteristickou arómou, vrátane mentolu. Na druhej strane, keďže trh tabakových výrobkov je trhom, v rámci ktorého obchod medzi členskými štátmi predstavuje relatívne významnú časť, vnútroštátne pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré musia tieto výrobky spĺňať, najmä podmienok týkajúcich sa ich zloženia, by preto mohli v prípade neexistencie harmonizácie na úrovni Únie už svojou povahou predstavovať prekážky voľnému pohybu tovaru. Z toho vyplýva, že cieľom odstránenia rozdielov medzi vnútroštátnymi právnymi úpravami, pokiaľ ide o zloženie tabakových výrobkov, alebo zabránenia ich odlišnému vývoju, vrátane zakázania určitých prídavných látok na úrovni Únie, je uľahčiť riadne fungovanie vnútorného trhu dotknutých výrobkov. (pozri body 117, 118, 123, 125)

Článok 18 smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov, ktorý na jednej strane stanovuje, že členské štáty môžu zakázať cezhraničný predaj tabakových výrobkov spotrebiteľom na diaľku a na druhej strane stanovuje pre členské štáty, ktoré dovoľujú tento spôsob predaja, celý rad spoločných pravidiel, mohol byť platne prijatý na základe článku 114 ZFEÚ. Cieľom tohto ustanovenia je totiž zabrániť obchádzaniu pravidiel zhody stanovených smernicou 2014/40, pričom berie za základ vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia, najmä mladých ľudí. Akt Únie prijatý na základe článku 114 ZFEÚ môže obsahovať ustanovenia na zabránenie obchádzaniu predpisov, ktorých predmetom je zlepšovanie podmienok pre fungovanie vnútorného trhu. Okrem toho článok 114 ZFEÚ zveruje normotvorcovi Únie určitú mieru voľnej úvahy najmä v súvislosti s možnosťou pristúpiť len k postupnej harmonizácii v etapách a požadovať len postupné odstraňovanie jednostranných opatrení prijatých členskými štátmi. V dôsledku toho normotvorca mohol v rámci rešpektovania tejto miery voľnej úvahy platne pristúpiť k harmonizácii určitých aspektov cezhraničného predaja tabakových výrobkov, pričom iné aspekty ponechal na posúdenie členským štátom. (pozri body 128, 130, 131, 134, 135)

Článok 13 ods. 1 smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov sa má vykladať v tom zmysle, že zakazuje na etiketu jednotkových balení, na vonkajšie balenie, ako aj na samotné tabakové výrobky umiestňovať informácie, ktoré sú predmetom tohto ustanovenia, hoci by aj boli vecne správne. Ako totiž uvádza odôvodnenie 27 smernice 2014/40, niektoré pojmy alebo výrazy, ako sú „low‑tar“ (s nízkym obsahom dechtu), „light“ (ľahké), „ultra‑light“ (ultraľahké), „natural“ (prírodné), „organic“ (organické), „without additives“ (bez prídavných látok), „without flavours“ (bez arómy) alebo „slim“ (tenké), ako aj iné prvky a charakteristické znaky by mohli uviesť do omylu spotrebiteľov, najmä mladých ľudí, tým, že by naznačovali menšiu škodlivosť alebo priaznivé účinky. Tento výklad je v súlade s cieľom sledovaným uvedenou smernicou, ktorým je podľa jej článku 1 uľahčiť hladké fungovanie vnútorného trhu s tabakovými a súvisiacimi výrobkami, pričom by sa malo vychádzať z vysokej úrovne ochrany ľudského zdravia, najmä pokiaľ ide o mladých ľudí. Takáto vysoká úroveň ochrany si vyžaduje, aby spotrebitelia tabakových výrobkov, ktorí predstavujú osobitne zraniteľnú kategóriu spotrebiteľov z dôvodu závislosti vyvolávanej nikotínom, neboli ešte viac nabádaní na spotrebu týchto výrobkov prostredníctvom informácií, hoci aj vecne správnych, ktoré si môžu vykladať ako znižujúce riziká spojené s ich návykmi alebo ako priznávajúce uvedeným výrobkom priaznivé účinky. (pozri body 142 – 145, bod 2 výroku)

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 147)

Zákaz zobrazovať na etikete jednotkových balení, na vonkajšom balení, ako aj na samotných tabakových výrobkoch prvky alebo charakteristické znaky uvedené v článku 13 ods. 1smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov, neporušuje ani článok 11 Charty základných práv Európskej únie, ani zásadu proporcionality. Tento zákaz totiž síce predstavuje zásah do slobody prejavu a práva na informácie podnikateľa, ako sú zaručené uvedeným článkom 11. Podstata slobody prejavu a práva na informácie podnikateľa však nie je dotknutá článkom 13 ods. 1 smernice 2014/40, keďže toto ustanovenie, ktoré zďaleka nezakazuje uvedenie akejkoľvek informácie na výrobku, sa v prísne vymedzenej oblasti obmedzuje na vytvorenia rámca pre označovanie týchto výrobkov tým, že len zakazuje umiestnenie niektorých prvkoch a charakteristických znakov. Okrem toho uvedený zásah zodpovedá cieľu všeobecného záujmu, ktorý Únia uznáva, konkrétne ochrane zdravia. V rozsahu, v akom je nesporné, že spotreba tabaku a expozícia tabakovému dymu spôsobujú úmrtia, ochorenia a invaliditu, zákaz zakotvený v uvedenom v článku 13 ods. 1 prispieva k dosiahnutiu uvedeného cieľa tým, že smeruje k zabráneniu podpory tabakových výrobkov a nabádaniu k ich spotrebe. Okrem toho zákaz stanovený v článku 13 ods. 1 smernice 2014/40 je jednak takej povahy, že chráni spotrebiteľov pred nebezpečenstvami súvisiacimi s fajčením, a jednak neprekračuje hranice toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa. V prvom rade totiž ochrana spotrebiteľov by nebola dostatočne zaručená povinnými zdravotnými varovaniami, ktoré uvádzajú nebezpečenstvá spojené s fajčením, keďže uvedomenie si týchto nebezpečenstiev môže byť naopak zoslabené odkazmi, ktoré by mohli viesť k domnienke, že dotknutý výrobok je menej škodlivý alebo že je v určitých ohľadoch prínosom. V druhom rade iné menej obmedzujúce opatrenia, ako je právna úprava používania prvkov a charakteristických znakov uvedených v článku 13 tejto smernice, by neboli rovnako účinné na účely zaručenia ochrany zdravia spotrebiteľov, keďže prvky a charakteristické znaky uvedené v tomto článku 13 môžu už na základe svojej povahy nabádať k fajčeniu. Nemožno totiž pripustiť, že tieto prvky a charakteristické znaky sú umiestňované s cieľom jasného a presného informovania spotrebiteľov, keďže sú skôr určené na využitie zraniteľnosti spotrebiteľov tabakových výrobkov, ktorí sú z dôvodu svojej závislosti na nikotíne osobitne vnímaví vo vzťahu k akémukoľvek prvku naznačujúcemu akýkoľvek priaznivý účinok spojený s fajčením v snahe odôvodniť alebo zľahčiť nebezpečenstvá spojené s ich návykom. (pozri body 148, 151, 152, 158 – 160, 162)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 165, 166, 185)

Zákaz uvádzania tabakových výrobkov obsahujúcich charakteristickú arómu, ako je mentol, na trh, obsiahnutý v článku 7 smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov, neporušuje zásadu proporcionality. Takýto zákaz je totiž vhodný na uľahčenie riadneho fungovania vnútorného trhu s tabakovými a súvisiacimi výrobkami, pričom sa vychádza z vysokej úrovne ochrany ľudského zdravia, najmä pokiaľ ide o mladých ľudí. Niektoré arómy sú totiž pre mladých ľudí osobitne príťažlivé a uľahčujú začatie spotrebúvania tabaku. V tomto ohľade tvrdenie, že mentol nie je pre mladých príťažlivý a že jeho použitie neuľahčuje toto začatie spotreby, nemožno prijať, keďže spôsobilosť tohto zákazu dosiahnuť cieľ ochrany zdravia ľudí nemožno spochybniť len vo vzťahu k jednej konkrétnej aróme. Smernica 2014/40 má okrem toho zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia všetkých spotrebiteľov, takže jej vhodnosť na dosiahnutie tohto cieľa nemožno posudzovať len vo vzťahu k jednej kategórii spotrebiteľov. Navyše je nutné konštatovať, že normotvorca Únie zabezpečil, aby boli negatívne hospodárske a sociálne následky zákazu uvádzania tabakových výrobkov s charakteristickou arómou na trh zmiernené. Normotvorca Únie totiž pristúpil k vyváženiu jednak hospodárskych dôsledkov uvedeného zákazu a jednak cieľa spočívajúceho v súlade s článkom 35 druhou vetou Charty základných práv Európskej únie, ako aj článkom 9 ZFEÚ, článkom 114 ods. 3 ZFEÚ, ako aj článkom 168 ods. 1 ZFEÚ v zabezpečení vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí v súvislosti s výrobkom charakteristickým jeho karcinogénnymi, mutagenickými alebo reprotoxickými vlastnosťami. Vplyv zákazu stanoveného v článku 7 smernice 2014/40 sa preto nezdá byť zjavne neprimeraný. (pozri body 172 – 174, 176, 187, 190)

Nemožno pripustiť, že požiadavky stanovené v článku 8 ods. 3, článku 9 ods. 3, článku 10 ods. 1 písm. g) a v článku 14 smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov, sú zjavne neprimerané alebo zjavne idú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa spočívajúceho v zlepšení podmienok vnútorného trhu s tabakovými výrobkami a súvisiacimi výrobkami, pokiaľ sa vychádza z vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí a osobitne mladých ľudí. Na jednej strane totiž tieto ustanovenia, medzi ktoré patria rôzne pravidlá týkajúce sa označovania a balenia tabakových výrobkov, ktoré sú súčasťou hlavy II kapitole II uvedenej smernice, prispievajú k zlepšeniu podmienok fungovania vnútorného trhu prostredníctvom odstránenia rozdielov v tejto oblasti medzi právnymi úpravami členských štátov. Na druhej strane uvedené požiadavky prispievajú k dosiahnutiu cieľa spočívajúceho v zabezpečení vysokej úrovne ochrany verejného zdravia. Inovatívne, nové a originálne tvary by totiž mohli prispievať k udržaniu alebo zvýšeniu príťažlivosti výrobku a nabádať k jeho spotrebe. Rovnako niektoré formy balení môžu brániť viditeľnosti zdravotných varovaní a v dôsledku toho znížiť ich účinnosť, ako to vyplýva z odôvodnení 25 a 28 smernice 2014/40. V tomto ohľade cieľom menej obmedzujúcej požiadavky, aby zdravotné varovania boli úplne viditeľné a aby neboli deformované formou balenia, by nebolo odstrániť rozdiely medzi právnou úpravou členských štátov v oblasti označovania a balenia tabakových výrobkov, a preto by nebola vhodná na dosiahnutie cieľa spočívajúceho v zlepšení fungovania vnútorného trhu. Okrem toho, hoci je pravda, že tieto požiadavky by na základe ich povahy mohli v určitom rozsahu zvýšiť podobnosť tabakových výrobkov, platí tiež, že sa týkajú len určitých aspektov označovania a balenia týchto výrobkov, takže ponechávajú dostatočné možnosti na rozlíšenie týchto výrobkov. (pozri body 192, 193, 195, 197 – 200)

Nezdá sa, že by normotvorca Únie prijatím článku 10 ods. 1 písm. a) a c) smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov konal svojvoľne alebo zjavne prekročil hranice toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa spočívajúceho v zlepšení podmienok vnútorného trhu s tabakovými výrobkami a súvisiacimi výrobkami, pokiaľ sa vychádza z vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí a osobitne mladých ľudí. Článok 10 ods. 1 písm. a) a c) smernice 2014/40, ktorý je predmetom tretej otázky písm. c), najmä stanovuje, že na každom jednotkovom balení alebo na každom vonkajšom obale sa musia umiestniť kombinované zdravotné varovania obsahujúce jednu zo správ uvedených v prílohe I tejto smernice a príslušnú farebnú fotografiu uvedenú v jej prílohe II, ktoré musia pokrývať 65 % vonkajšej plochy predného aj zadného povrchu každého jednotkového balenia. V tomto ohľade sa táto 65 % časť nezdá byť zjavne neprimeraná na dosiahnutie uvedeného cieľa, keďže zdravotné varovania väčšej veľkosti s obrázkami majú väčšiu šancu, že si ich spotrebitelia tabaku všimnú, lepšie oboznámia so zdravotnými rizikami, majú väčší emocionálny dopad a viac nabádajú spotrebiteľov tabaku k zníženie alebo k ukončeniu ich konzumácie. Takéto varovania majú tiež väčšiu šancu zachovať si účinnosť v čase a sú osobitne účinné pre oboznámenie s účinkami na zdravie menej informovaných osôb, detí a mladých ľudí. Okrem toho, pokiaľ ide o veľkosť priestoru vyhradeného pre kombinované zdravotné varovania na základe článku 10 ods. 1 písm. a) a c) smernice 2014/40, normotvorcovi Únie nemožno vytýkať, že konal svojvoľne, keď vyhradil 65 % časť priestoru uvedeným varovaniam, pokiaľ tento výber spočíva na kritériách vyplývajúcich z odporúčaní Rámcového dohovoru Svetovej zdravotníckej organizácie o kontrole tabaku a pri jeho uplatnení sa rešpektuje široká miera voľnej úvahy, ktorou tento normotvorca disponuje. Pokiaľ ide o nevyhnutnosť tohto opatrenia a o jeho účinky na spôsobilosť výrobcov poskytnúť spotrebiteľom informácie týkajúce sa dotknutého výrobku, je potrebné na jednej strane zdôrazniť, že časť plochy vyhradená týmto varovaniam ponecháva na jednotkových baleniach dostatočný priestor pre tento typ informácií, a na druhej strane, že takto stanovené obmedzenia musia byť uvedené do rovnováhy s hlavným cieľom spočívajúcim v zabezpečení vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí v oblasti charakteristickej toxicitou dotknutého výrobku a jeho účinkami v oblasti závislosti. (pozri body 202, 204 – 206, 208 – 211)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 215, 218)

Zákaz uvádzania tabakových výrobkov obsahujúcich charakteristickú arómu, ako je mentol, na trh, obsiahnutý v článku 7 smernice 2014/40 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov, neporušuje zásadu subsidiarity. Aj keby bolo možné druhú časť dvojitého cieľa sledovaného smernicou 2014/40, konkrétne zabezpečenie vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí, lepšie dosiahnuť na úrovni členských štátov, nič to nemení na skutočnosti, že sledovanie uvedeného cieľa na takejto úrovni by mohlo upevniť, ak nie vytvoriť situácie, keď by niektoré členské štáty povolili uvádzanie tabakových výrobkov s určitými charakteristickými arómami na trh, zatiaľ čo iné by ho zakázali, čo by bolo v priamom rozpore s prvým cieľom tejto smernice, teda so zlepšením fungovania vnútorného trhu s tabakovými a súvisiacimi výrobkami. Zo vzájomnej závislosti týchto dvoch cieľov sledovaných smernicou 2014/40 vyplýva, že normotvorca Únie sa mohol legitímne domnievať, že opatrenie musí obsahovať zavedenie režimu uvádzania tabakových výrobkov obsahujúcich charakteristickú arómu na trh Únie a že tento dvojaký cieľ môže byť z dôvodu tejto prepojenosti lepšie uskutočnený na úrovni Únie. (pozri body 220 – 222)