Zásada nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke tak, ako je upravená v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000 o neviazanom prístupe k účastníckej prípojke, nepodlieha pravidlám otvoreného konkurenčného trhu vedeného pravidlami ponuky a dopytu, v rámci ktorého ceny za neviazaný prístup k účastníckej prípojke sú určované voľne v závislosti od voľnej hospodárskej súťaže. Naopak, v rámci postupného otvorenia trhu telekomunikácií hospodárskej súťaži, táto zásada ukladá notifikovaným operátorom povinnosť nákladovo orientovať ceny za neviazaný prístup k účastníckej prípojke vo vzťahu s nákladmi, ktoré mu vznikli v súvislosti so zavedením tejto prípojky, pri dosiahnutí primeraného zisku z určenia uvedených cien, aby bol zabezpečený dlhodobý rozvoj a modernizácia infraštruktúry existujúcich telekomunikácií.

Na účely určenia cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke sa musí totiž prihliadnuť na náklady, ktoré notifikovaný operátor musel vynaložiť v rámci vykonaných investícií na zavedenie svojich miestnych infraštruktúr. V tejto súvislosti úroky z investovaného kapitálu predstavujú príjem získaný týmto kapitálom, ak nebol investovaný do účastníckej prípojky, zatiaľ čo úroky vzťahujúce sa na pôžičky predstavujú náklady zadlženia v rámci vykonaných investícií na zavedenie účastníckej prípojky. Pokiaľ ide o odpisy investičného majetku použitého na vytvorenie miestnej siete, prihliadnutie na ktoré umožňuje znížiť skutočnú hodnotu tohto majetku, vzťahujú sa na investície vytvorené notifikovaným operátorom na zavedenie účastníckej prípojky, a preto patria medzi prevádzkové náklady, ktoré sa musia zohľadniť v súlade so zásadou spoplatnenia upravenou v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000.

Úroky z investovaného kapitálu a odpisy investičného majetku použitého na zavedenie účastníckej prípojky sú súčasťou nákladov, na ktoré sa musí prihliadnuť v súlade so zásadou nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke upravenou v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000 o neviazanom prístupe k účastníckej prípojke.

V rámci uplatnenia zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke upravenou v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000 o neviazanom prístupe k účastníckej prípojke, národné regulačné úrady musia na určenie základu pre výpočet nákladov notifikovaného operátora zohľadniť skutočné náklady, a to náklady už zaplatené notifikovaným operátorom, ako aj predpokladané náklady, pričom tieto posledné uvedené náklady budú prípadne založené na ocenení výdavkov za náhradu siete alebo niektorých jej častí.

V tejto súvislosti výpočet nákladov nemôže byť založený výlučne ani na nákladoch, ktoré predstavuje výstavba ex nihilo iným operátorom ako notifikovaným operátorom novej miestnej prístupovej infraštruktúry na poskytovanie podobných telekomunikačných služieb (súčasné náklady), ani na nákladoch skutočne vynaložených notifikovaným operátorom s prihliadnutím na už vykonané odpisy (historické náklady).

Výlučné zohľadnenie jedného alebo druhého základu je totiž spôsobilé spochybniť cieľ sledovaný týmto nariadením, a to intenzifikáciu súťaže prostredníctvom stanovenia harmonizovaných podmienok neviazaného prístupu k účastníckym prípojkám, aby sa podporilo konkurenčne orientované zabezpečenie širokej palety služieb v oblasti elektronických komunikácií.

Na jednej strane možnosť notifikovaného operátora založiť základ pre výpočet nákladov výlučne na súčasných nákladoch jeho investícií by mu umožnila zvoliť tie, ktoré mu môžu dať možnosť určiť ceny na najvyššej úrovni a neprihliadnuť na tarifné jednotky ktoré zvýhodňujú účastníkov, čím by obišiel pravidlá týkajúce sa nákladového určenia cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke.

Na druhej strane ak by bol základ pre výpočet nákladov výlučne založený na historických nákladoch, čo by potenciálne v závislosti od veku siete mohlo viesť k prihliadnutiu na takmer odpísanú sieť, a preto viesť k veľmi nízkej cene, notifikovaný operátor by sa nachádzal v situácii charakterizovanej neodôvodnenými nevýhodami, ktorým sa však nariadenie č. 2887/2000 snaží vyhnúť.

(pozri body 86, 98, 104, 108, 109, 119, bod 2 výroku)