2

Súd prvého stupňa uviedol v bodoch 8 až 29 napadnutého rozsudku skutkové okolnosti takto: „8 Lenzing AG [ďalej len ‚Lenzing‘] je rakúska spoločnosť, ktorá vyrába a predáva vlákna z celulózy (viskóza, modal a lyocell). 9 Sniace SA (ďalej len ‚Sniace‘) je španielska spoločnosť, ktorá vyrába celulózu, papier, viskózové vlákna, syntetické vlákna a sulfáty sodíka. … 10 V marci 1993 španielske súdy uložili Sniace, ktoré malo už niekoľko rokov ekonomické a finančné ťažkosti, zastavenie platieb. V októbri 1996 súkromní veritelia Sniace uzatvorili dohodu o premene 40 % svojich pohľadávok proti tejto spoločnosti na akcie tejto spoločnosti, ktorá viedla k zrušeniu zastavenia platieb. Verejní veritelia Sniace sa rozhodli využiť právo zdržať sa účasti na tejto dohode. 11 Dňa 5. novembra 1993 a 31. októbra 1995 uzavrelo Sniace s Fogasa [španielsky garančný mzdový fond] dohody o splácaní nedoplatkov miezd a náhrad, ktoré Fogasa vyplatil zamestnancom Sniace. Prvá dohoda stanovila splatenie sumy 897652789 španielskych pesiet (ESP), spolu s úrokmi vypočítanými podľa zákonom stanovenej sadzby 10 % vo výške 465055911 ESP vo forme polročných splátok počas ôsmich rokov (ďalej len ‚dohoda z 5. novembra 1993‘). Druhá dohoda stanovila splatenie sumy 229424860 ESP, spolu s úrokmi vypočítanými podľa zákonom stanovenej sadzby 9 % vo výške 110035018 ESP vo forme polročných splátok počas ôsmich rokov (ďalej len ‚dohoda z 31. októbra 1995‘). Na zabezpečenie splátok zriadilo Sniace v prospech Fogasa 10. augusta 1995 záložné právo na dve zo svojich nehnuteľností. Do júna 1998 takýmto spôsobom Sniace v rámci týchto dvoch dohôd splatilo sumu vo výške 186963594 ESP. 12 Správa pokladnice sociálneho zabezpečenia (ďalej len ‚TGSS‘) uzavrela 8. marca 1996 so Sniace dohodu o splácaní dlžnej sumy poistného na sociálne zabezpečenie vo forme splátkového kalendára, ktorá predstavovala 2903381848 ESP a vzťahovala sa na obdobie od februára 1991 do februára 1995 (ďalej len ‚dohoda z 8. marca 1996‘). Táto dohoda predpokladala splatenie tejto sumy zvýšenej o úroky v zákonom stanovenej výške 9 % v 96-mesačných splátkach až do marca 2004. Dohoda bola zmenená dohodou zo 7. mája 1996, ktorá stanovila odloženie splácania o jeden rok, splácanie v 84-mesačných splátkach a úroky v zákonom stanovenej výške 9 % (ďalej len ‚dohoda zo 7. mája 1996‘). Keďže Sniace tieto dohody nedodržalo, boli nahradené novou dohodou uzavretou 30. septembra 1997 medzi touto spoločnosťou a TGSS (ďalej len ‚dohoda z 30. septembra 1997‘). Splácanie sa týkalo sumy 3510387323 ESP, čo zodpovedalo nedoplatkom na poistnom na sociálne zabezpečenie za obdobie od februára 1991 do februára 1997, zvýšeným o poplatok z omeškania vo výške 615056349 ESP, a bolo rozložené na obdobie desiatich rokov. Počas dvoch prvých rokov mali byť uhrádzané iba úroky vypočítané podľa sadzby 7,5 % ročne a počas nasledujúcich rokov mali byť splácané tak istina, ako aj úroky. Do apríla 1998 Sniace splatilo 216118863 ESP v rámci dohody z 30. septembra 1997. 13 [Lenzing] poslal 4. júla 1996 Komisii sťažnosť týkajúcu sa opakovanej štátnej pomoci poskytnutej Sniace počas niekoľkých rokov od konca 80-tych rokov. Dodatočné informácie poslal Komisii listami z 26. novembra a 9. decembra 1996. Španielske orgány predložili svoje pripomienky k veci v liste zo 17. februára 1997. … 16 Listom zo 7. novembra 1997 Komisia oznámila španielskej vláde svoje rozhodnutie začať konanie podľa článku 93 ods. 2 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 88 ods. 2 ES) vo vzťahu k určitým údajným prípadom štátnej pomoci, na ktoré poukázal [Lenzing], a akými sú aj dohody z 5. novembra 1993 a 31. októbra 1995 a ‚nevymáhanie nedoplatkov na sociálnom zabezpečení od roku 1991‘, a vyzvala španielsku vládu na predloženie pripomienok. Ostatné členské štáty a oprávnené subjekty boli zverejnením tohto listu v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zo 14. februára 1998 (Ú. v. ES C 49, s. 2) upovedomené o začatí tohto konania a vyzvané, aby predložili ich prípadné pripomienky. Španielska vláda predložila svoje pripomienky v liste z 19. decembra 1997. Iné oprávnené subjekty tiež predložili svoje pripomienky, medzi inými aj [Lenzing] vo svojom liste z 27. marca 1998, ku ktorým sa španielska vláda vyjadrila listom z 24. júna 1998. V liste zo 16. apríla 1998 španielska vláda odpovedala na otázky položené Komisiou v liste z 23. februára 1997. 17 Dňa 28. októbra 1998 Komisia prijala rozhodnutie [z 28. októbra 1998]. 18 Výrok tohto rozhodnutia znie: ‚Článok prvý Nasledujúca štátna pomoc, ktorú Španielsko poskytlo v prospech [Sniace], je nezlučiteľná so spoločným trhom: a) dohoda z 8. marca 1996 (zmenená dohodou zo 7. mája 1996) uzavretá medzi Sniace a [TGSS] o splátkovom kalendári pre dlh v celkovej výške istiny 2903381848 ESP, opätovne zmenená dohodou z 30. septembra 1997 o splátkovom kalendári pre dlh v celkovej výške istiny 3510387323 ESP v rozsahu, v akom bola úroková sadzba nižšia ako úroková sadzba na trhu; a b) dohody z 5. novembra 1993 a 31. októbra 1995 uzavreté medzi Sniace a [Fogasa] o dvoch čiastkach vo výške 1362708700 ESP a 339459878 ESP (vrátane úrokov), v rozsahu, v akom bola úroková sadzba nižšia ako úroková sadzba na trhu. Čo sa týka ostatných skutočností, ktoré boli predmetom konania začatého na základe článku [88 ods. 2 ES], teda záruka na pôžičku vo výške miliardy [ESP], ktorá bola odsúhlasená podľa zákona 7/93, mechanizmus financovania výstavby závodu na spracovanie odpadových vôd a čiastočné odpustenie dlhov miestnou radou v Torrelavega, tieto opatrenia nepredstavujú pomoc, takže konanie je možné ukončiť… Pokiaľ ide o nevymáhané príspevky na ochranu životného prostredia za obdobie rokov 1987 až 1995, Komisia prijme samostatné rozhodnutie vo vhodnom čase. Článok 2 1. Španielske kráľovstvo prijme všetky opatrenia potrebné na to, aby príjemca vrátil pomoc uvedenú v článku 1, ktorá mu už bola protiprávne poskytnutá. …‘ 19 Španielske kráľovstvo podalo do kancelárie Súdneho dvora 24. decembra 1998 žalobu o neplatnosť rozhodnutia z 28. októbra 1998 (vec C-479/98). Konanie v tejto veci bolo prvýkrát prerušené rozhodnutím predsedu Súdneho dvora z 23. februára 1999, keďže sa čakalo na vyhlásenie rozsudku Súdneho dvora vo veci C-342/96, Španielsko/Komisia, v ktorej išlo o podobné otázky. … 21 Dňa 29. apríla 1999 vyhlásil Súdny dvor rozsudok vo veci C-342/96 (Zb. s. I-2459, ďalej len ‚rozsudok Tubacex‘). Súdny dvor najprv konštatoval, že Fogasa neposkytuje pôžičky podnikom v úpadku alebo podnikom v ťažkostiach, ale svojimi výplatami uspokojuje všetky oprávnené nároky uplatnené zamestnancami, pričom od podnikov následne žiada náhradu týchto platieb. Dodáva, že Fogasa mohol uzatvárať dohody o splácaní, ktoré mu mohli umožniť rozdeliť dlžné sumy vo forme splátkového kalendára alebo iného rozvrhu platieb, a že TGSS mohla takisto povoliť rozdelenie dlžných príspevkov na sociálnom zabezpečení vo forme splátkového kalendára alebo iného rozvrhu platieb. Súdny dvor následne uviedol, že štát sa nesprával ako verejný investor, ktorého správanie by sa malo porovnať so správaním súkromného investora, ktorý investuje svoj kapitál tak, aby to bolo rentabilné v kratšom, či dlhšom čase od takejto investície, ale ako ‚verejný verite‘, ktorý podobne ako súkromný veriteľ chce, aby mu boli vrátané dlžné sumy, a ktorý na tento účel uzatvára dohody s dlžníkom, na základe ktorých budú nahromadené dlhy rozdelené do formy splátkového kalendára alebo iného rozvrhu platieb, aby bolo uľahčené ich zaplatenie‘ (bod 46). Upresnil, že predmetné dohody boli uzavreté z dôvodu, že už predtým existovala právna povinnosť Tubacexu pristúpiť k splácaniu miezd vyplatených mzdovým fondom Fogasa a k zaplateniu dlhovaného poistného na sociálne zabezpečenie, a že teda tieto dohody nespôsobili vznik nových dlhov Tubacexu voči orgánom verejnej moci (bod 47). Napokon Súdny dvor vyhlásil, že ‚úroky, ktoré sa obvykle uplatňujú na tento typ dlhov, sú tie, ktoré sú určené na náhradu škody, ktorú utrpel verite‘ z dôvodu omeškania plnenia povinnosti dlžníka splatiť dlhy, teda úroky z omeškania‘ a, že ‚[za] predpokladu, že by sa sadzba úrokov z omeškania uplatnená na dlhy voči verejnému veriteľovi odlišovala od úrokovej sadzby uplatňovanej na dlhy voči súkromnému veriteľovi, mala by sa uplatniť táto posledná uvedená sadzba v prípade, že by bola vyššia ako prvá uvedená úroková sadzba‘ (bod 48). Vo svetle týchto skutočností Súdny dvor zrušil rozhodnutie 97/21 ‚v rozsahu, v ktorom vyhlásilo opatrenia prijaté Španielskym kráľovstvom v prospech [Tubacexu] za nezlučiteľné s článkom [87 ES], keďže úroková sadzba vo výške 9 % uplatnená na dlžné sumy, ktoré dlhuje posledná uvedená spoločnosť mzdovému fondu [Fogasa] a TGSS, je nižšia ako sadzby uplatňované na trhu‘. … 23 V nadväznosti na rozsudok Tubacex Komisia preskúmala rozhodnutie z 28. októbra 1998. V liste zo 16. februára 2000 oznámila španielskej vláde svoje rozhodnutie znovu začať konanie stanovené v článku 88 ods. 2 ES vo vzťahu k ‚prvkom pomoci… považovaným za nezlučiteľné so spoločným trhom uvedeným v článku 1 rozhodnutia [z 28. októbra 1998]‘ a vyzvala ju na predloženie pripomienok… 24 Komisia 20. septembra 2000 prijala [sporné] rozhodnutie. … 26 V tomto rozhodnutí… Komisia usúdila, že ‚dohody o splácaní uzavreté medzi Fogasa a Sniace a dohoda o splácaní vo forme splátkového kalendára uzavretá medzi orgánmi sociálneho zabezpečenia a Sniace nepredstavovali štátnu pomoc‘ [neoficiálny preklad] (odôvodnenie č. 31) a že v dôsledku toho ‚[bolo] potrebné zmeniť jej rozhodnutie [z 28. októbra 1998]‘ [neoficiálny preklad] (odôvodnenie č. 32). 27 Výrok [sporného] rozhodnutia stanovuje: ‚Prvý článok Rozhodnutie [z 28. októbra 1998] sa mení takto: Článok 1 ods. 1 sa nahrádza nasledujúcim odsekom: ‚Nasledujúce opatrenia vykonané Španielskom v prospech [Sniace] nepredstavujú štátnu pomoc: a) dohoda z 8. marca 1996 (zmenená dohodou zo 7. mája 1996) uzavretá medzi Sniace a [TGSS] o splátkovom kalendári na dlh v celkovej výške istiny 2903381848 [ESP] (teda 17449676,34 eura), znovu zmenená dohodou z 30. septembra 1997 o splátkovom kalendári na dlhy v celkovej výške istiny 3510387323 [ESP] (teda 21097852,72 eura), a b) dohody z 5. novembra 1993 a z 31. októbra 1995 uzavreté medzi Sniace a [Fogasa] o dvoch sumách, a to 1362708700 [ESP] (teda 8190044,23 eura) a 339459878 [ESP] (teda 2040194,96 eura).‘ Článok 2 sa zrušuje. …‚ … 29 Uznesením zo 4. decembra 2000 nariadil predseda Súdneho dvora výmaz veci C-479/98 z registra Súdneho dvora.“