Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Záujem na konaní

(Článok 230 štvrtý odsek ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87, článok 9 ods. 3)

2. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2003/87 – Národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87, článok 9 ods. 3)

3. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2003/87 – Národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87, článok 9 ods. 3)

4. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2003/87 – Národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov (NAP)

(Článok 226 ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87, článok 9 ods. 3)

5. Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Pojem – Akty, ktoré môžu mať vplyv na konkrétnu právnu situáciu

(Článok 230 ES)

6. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2003/87 – Národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov

(Článok 88 ods. 3 ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87, článok 9 ods. 3)

7. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2003/87 – Národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov

(Článok 88 ods. 3 ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87, článok 9 ods. 3)

8. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2003/87 – Národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov (NAP)

(Články 87 ES a 88 ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87)

Summary

1. Žaloba o neplatnosť podaná fyzickou alebo právnickou osobou je prípustná len v rozsahu, v akom má táto osoba záujem na zrušení napadnutého aktu. Predpokladom takéhoto záujmu je, že samotné zrušenie napadnutého aktu je spôsobilé vyvolať právne následky a že žaloba môže svojím výsledkom priniesť prospech účastníkovi, ktorý ju podal.

Pokiaľ ide o rozhodnutie Komisie o národnom alokačnom pláne emisných kvót skleníkových plynov (NAP), ktorým bol uvedený NAP zamietnutý len v rozsahu, v akom stanovil niektoré opatrenia o spätných úpravách v oblasti prideľovania emisných kvót, pričom ich vyhlásilo za nezlučiteľné s kritériami č. 5 a 10 prílohy III smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, existencia záujmu na konaní závisí od právnej povahy konania o preskúmaní a od rozhodovacej právomoci Komisie na základe článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 a osobitne od otázky, či napadnuté rozhodnutie obsahuje povolenie NAP v celom rozsahu.

(pozri body 96, 98)

2. Predbežná kontrola vykonávaná Komisiou podľa článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve po oznámení národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov (NAP) zo strany členského štátu nevedie nevyhnutne k rozhodnutiu o povolení, vzhľadom na to, že Komisia môže zasiahnuť len v rozsahu, v akom považuje za nevyhnutné vzniesť námietky k niektorým aspektom oznámeného NAP a prijať rozhodnutie o zamietnutí v prípade, že členský štát odmietne zmeniť a doplniť svoj NAP. Tieto námietky a rozhodnutie o zamietnutí musia byť navyše sformulované do troch mesiacov od oznámenia NAP. V opačnom prípade sa totiž oznámený NAP stáva konečným a vzťahuje sa naň domnienka zákonnosti, ktorá umožňuje členskému štátu jeho vykonávanie počas predmetného alokačného obdobia. Práve preto táto osobitná kontrola spočíva na domnienke zákonnosti štátneho opatrenia, ktoré podlieha len prechodnému zákazu vykonania. Z toho vyplýva, že každé rozhodnutie Komisie o zamietnutí NAP alebo niektorých jeho aspektov, a to aj v prípade, že obsahuje výslovné prijatie iných aspektov NAP Komisiou, alebo dôvody, pre ktoré Komisia nemá v úmysle vzniesť námietky, a v prípade, že po ňom nasleduje prijatie zmien a doplnení tohto NAP, nemožno považovať za povolenie v zmysle aktu zakladajúceho práva, pretože opatrenia oznámené v tomto kontexte svojou povahou nevyžadujú takéto povolenie.

(pozri bod 115)

3. Cieľom konania o preskúmaní začatého na základe článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve je okrem možnosti predbežnej kontroly Komisiou zaistiť členským štátom právnu istotu a umožniť im, aby boli rýchlo informované o spôsobe, akým môžu prideľovať emisné kvóty a spravovať systém obchodovania s kvótami na základe svojho národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov (NAP) počas predmetného alokačného obdobia. S ohľadom na obmedzené trvanie tohto obdobia má totiž Komisia, ako aj členské štáty legitímny záujem na tom, aby bol každý spor o obsahu NAP rýchlo urovnaný a aby tento NAP nebol po dobu svojej platnosti vystavený riziku spochybnenia zo strany Komisie. Navyše vykonanie cieľov smernice 2003/87 finančne a ekonomicky výhodným spôsobom bolo ohrozené stanovením zákazu vykonať NAP, dokým Komisia neprijala rozhodnutie o povolení.

(pozri body 117, 118)

4. Ak neexistuje všeobecná povoľovacia právomoc Komisie stricto sensu vo vzťahu k národnému alokačnému plánu emisných kvót skleníkových plynov (NAP) oznámenému zo strany členského štátu, nemôže nepodanie námietok Komisiou do uplynutia lehoty troch mesiacov uvedenej v článku 9 ods. 3 prvej vete smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve zakladať žiadnu právnu domnienku alebo fikciu povolenia NAP. V tomto ohľade Komisia disponuje len zúženou právomocou kontroly a zamietnutia, ktorá sa obmedzuje len na kritériá vymenované v prílohe III a v ustanoveniach článku 10 uvedenej smernice. Jediným dôsledkom uplynutia tejto lehoty je teda len to, že NAP – na ktorý sa s výhradou námietok Komisie vzťahuje domnienka zákonnosti – sa stane konečným a môže byť členským štátom vykonaný bez toho, aby si to vyžadovalo akékoľvek všeobecné povolenie Komisie. Toto posúdenie potvrdzuje aj skutočnosť, že článok 9 ods. 3 tejto smernice nestanovuje výslovné pravidlo, ktoré by zakladalo právnu domnienku alebo fikciu, čo by navyše ohrozilo právomoc kontroly, ktorú má Komisia v súlade s článkom 226 ES a ktorú musí mať možnosť využiť.

(pozri body 120 – 122)

5. Len výrok rozhodnutia môže vyvolať právne účinky, a teda spôsobiť ujmu, bez ohľadu na dôvody, na ktorých toto rozhodnutie spočíva. Naopak, posúdenia formulované v odôvodnení rozhodnutia nemôžu byť ako také predmetom žaloby o neplatnosť a môžu podliehať preskúmaniu zákonnosti súdom Spoločenstva len v rozsahu, v akom ako odôvodnenie aktu spôsobujúceho ujmu predstavujú nevyhnutný podklad pre výrok tohto aktu, alebo len vtedy, ak sú spôsobilé prinajmenšom zmeniť podstatu toho, čo bolo rozhodnuté vo výroku predmetného aktu. Keďže výroková časť právneho aktu je v zásade neoddeliteľná od jeho odôvodnenia, v prípade potreby je nutné výrok vykladať s prihliadnutím na dôvody, ktoré viedli k jeho prijatiu.

A preto vzhľadom na to, že výrok rozhodnutia Komisie o národnom alokačnom pláne emisných kvót skleníkových plynov na základe článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve neobsahuje právne záväzné stanovisko k pravidlu, sú dôvody uvedeného rozhodnutia týkajúce sa uvedeného pravidla a jeho prípadnej zlučiteľnosti s pravidlami o štátnej pomoci v rámci žaloby o neplatnosť smerujúcej proti tomuto rozhodnutiu na základe článku 230 ES vylúčené z preskúmania súdom Spoločenstva a nemôžu byť základom pre akýkoľvek záujem hospodárskeho subjektu na konaní.

(pozri body 127, 130)

6. Povinnosť členského štátu oznámiť Komisii v súlade s článkom 88 ods. 3 ES každý návrh štátnej pomoci je z právneho hľadiska odlišná a v zásade nezávislá od povinnosti týkajúcej sa oznámenia národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov (NAP) na základe článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve. Rozhodnutie založené výlučne na článku 9 ods. 3 tejto smernice, a nie na článkoch 87 ES a 88 ES, umožňuje Komisii vo vzťahu k aspektom štátnej pomoci dotknutého NAP vykonať len prima facie posúdenie z hľadiska práva štátnej pomoci, ktoré nemôže mať žiaden vplyv na to, že môže byť vydané formálne rozhodnutie v zmysle článku 88 ods. 3 tretej vety ES.

(pozri bod 133)

7. Ani smernica 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, prijatá výlučne na základe článku 175 ES, a nie článku 89 ES, ani právne nezáväzné opatrenia prijaté v tomto kontexte nemôžu platne obmedziť rozsah a potrebný účinok pravidiel týkajúcich sa kontroly štátnej pomoci. S výhradou povinnosti Komisie vziať do úvahy možnosť rozporu medzi ustanoveniami národného alokačného plánu (NAP) a právom štátnej pomoci v rámci konania o preskúmaní na základe článku 9 ods. 3 smernice 2003/87, ako aj možnosť, že by oznámenie NAP zároveň predstavovalo oznámenie v zmysle článku 88 ods. 3 ES, totiž uvedená smernica nemôže bez existencie relevantného právneho základu predstavovať lex specialis umožňujúci kontrolu štátnej pomoci v rámci konania o preskúmaní podľa článku 9 ods. 3.

(pozri body 132, 134)

8. Kritérium č. 5 prílohy III smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, ktoré stanovuje, že je potrebné dodržiavať články 87 ES a 88 ES aj v kontexte vykonania národných alokačných plánov emisných kvót skleníkových plynov, je totiž len vyjadrením ustálenej zásady práva Spoločenstva, podľa ktorej musí byť každý akt sekundárneho práva vykonaný tak, aby neporušoval pravidlá Zmluvy alebo akékoľvek iné pravidlo primárneho práva, ako sú všeobecné právne zásady alebo základné slobody. Táto všeobecná povinnosť dodržiavať právo Spoločenstva však nemôže znamenať, že sa bude viesť správne konanie na základe súhrnu príslušných procesných a hmotnoprávnych ustanovení, ako sú napríklad ustanovenia nariadenia č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88] ES, ale Komisii ukladá len povinnosť vykonať posúdenie prima facie v rámci uplatňovania smernice 2003/87. Napokon, konanie o preskúmaní na základe článku 9 ods. 3 tejto smernice v žiadnom prípade neumožňuje Komisii, aby členským štátom dovolila odchýliť sa od ustanovení práva Spoločenstva, ktoré v nej nie sú obsiahnuté.

(pozri bod 135)