Treba konštatovať, že výnimka stanovená v článku 1 ods. 1 druhom pododseku smernice 77/249 sa všeobecne netýka rôznych kategórií právnických povolaní, takže členské štáty by mali právo, opierajúc sa o toto ustanovenie, obmedziť výkon činnosti prípravy formálnych dokumentov, ktoré zakladajú alebo prevádzajú vecné práva k nehnuteľnostiam na niektoré profesijné kategórie právnikov, ako sú notári, a zakázať tak cudzím právnikom vykonávať predmetné činnosti na území uvedených členských štátov. Cieľom uvedenej výnimky je, ako zdôrazňuje generálny advokát v bode 34 svojich návrhov, zabrániť tomu, aby príslušnú činnosť v Spojenom kráľovstve alebo v Írsku mohli vykonávať právnici z iných členských štátov. Za týchto podmienok, keďže sa výnimka stanovená článkom 1 ods. 1 druhým pododsekom smernice 77/249 týka len určitých kategórií právnikov, oprávnených dotknutým členským štátom vykonávať svoju profesijnú činnosť pod jedným z označení presne identifikovaným samotnou smernicou, a nie profesií iných ako je právnik, treba dospieť k záveru, že uvedené ustanovenie sa nemá uplatniť za okolností vo veci samej.

Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá vyhradzuje notárom overovanie pravosti podpisov na listinách, ktoré sú nevyhnutné pre vznik alebo prevod vecných práv k nehnuteľnostiam, a vylučuje tým možnosť uznať v uvedenom členskom štáte takéto overenie podpisu, vykonané právnikom podľa jeho vnútroštátneho práva, usadeným v inom členskom štáte.

Takáto výhrada právomoci tým, že neumožňuje uznať overenie pravosti podpisu vykonané právnikom usadeným v inom členskom štáte, v predmetnom prípade v Českej republike, kde tento právnik legálne, v súlade s vnútroštátnym právom, poskytuje podobné služby, je takej povahy, že môže zabrániť takémuto odborníkovi ponúkať tento typ služby klientom, ktorí by ju mohli chcieť využiť v Rakúsku. Okrem toho vzhľadom na judikatúru pripomenutú v bodoch 34 a 35 tohto rozsudku takáto výhrada právomoci obmedzuje takisto slobodu rakúskeho štátneho príslušníka, ako príjemcu takéhoto plnenia, ísť do Českej republiky na to, aby využil službu, ktorú nemôže využiť v Rakúsku, na účely vykonania zápisu do katastra nehnuteľností. Treba teda konštatovať, že vnútroštátne ustanovenie, o ktoré ide vo veci samej, predstavuje obmedzenie slobodného poskytovania služieb, zaručené článkom 56 ZFEÚ.

Na jednej strane, ako zdôraznili najmä rakúska a nemecká vláda, treba uviesť, že kataster nehnuteľností má najmä v niektorých členských štátoch, v ktorých sú notárske úrady latinského typu, rozhodujúci význam najmä v rámci transakcií s nehnuteľnosťami. Konkrétne, akýkoľvek zápis do katastra nehnuteľností, akým je rakúsky kataster, má konštitutívne účinky v tom zmysle, že právo osoby, ktorá požiadala o tento zápis, vznikne až zápisom do tohto katastra. Vedenie katastra nehnuteľností predstavuje teda podstatnú zložku preventívneho výkonu spravodlivosti v tom zmysle, že jej cieľom je zabezpečiť správne uplatňovanie zákona a právnej istoty v prípade aktov uzatváraných medzi jednotlivcami, čo patrí medzi úlohy a povinnosti štátu. Za týchto podmienok vnútroštátne ustanovenia, ktoré ukladajú povinnosť preveriť, prostredníctvom odborníkov, ktorí zložili profesijnú prísahu, akými sú notári, presnosť zápisov vykonaných do katastra nehnuteľností, prispievajú k zabezpečeniu právnej istoty transakcií s nehnuteľnosťami, ako aj k riadnemu fungovaniu katastra nehnuteľností a sú spojené všeobecnejšie s ochranou riadneho výkonu spravodlivosti, ktorá podľa judikatúry Súdneho dvora predstavuje naliehavý dôvod všeobecného záujmu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. decembra 1996, Reisebüro Broede, C‑3/95, EU:C:1996:487, bod 36). V dôsledku toho treba konštatovať, že ciele uvádzané rakúskou vládou predstavujú naliehavý dôvod všeobecného záujmu umožňujúci odôvodniť takú vnútroštátnu právnu úpravu, o akú ide vo veci samej.

V predmetnom prípade, ako to vyplýva z pripomienok predložených rakúskymi orgánmi na pojednávaní v tejto veci, intervencia notára je dôležitá a nevyhnutná na účely vykonania zápisu do katastra nehnuteľností, keďže účasť tohto odborníka sa neobmedzuje na potvrdenie identity osoby, ktorá pripojila podpis na dokument, ale zahŕňa takisto to, že notár sa oboznámi s obsahom predmetného aktu, aby sa ubezpečil o zákonnosti plánovanej transakcie a overil spôsobilosť žiadateľky na právne úkony.

Za týchto podmienok to, že sú činnosti spojené s overením pravosti podpisu na aktoch týkajúcich sa vzniku a prevodu vecných práv k nehnuteľnostiam vyhradené pre určitú osobitnú kategóriu odborníkov, ktorá požíva dôveru verejnosti a v prípade ktorej dotknutý členský štát vykonáva osobitnú kontrolu, predstavuje vhodné opatrenie na dosiahnutie cieľov riadneho fungovania systému katastra nehnuteľností, ako aj zákonnosti a právnej istoty aktov uzatvorených medzi jednotlivcami. Okrem toho teba uviesť, že činnosť právnikov spočívajúca v potvrdení pravosti podpisov pripojených k aktom nie je porovnateľná s činnosťou overovania vykonávanou notármi a že režim takéhoto overovania sa spravuje prísnejšími ustanoveniami. Za týchto podmienok by všeobecné vzdanie sa funkcií štátnej kontroly a účinnej záruky kontroly zápisov do katastra nehnuteľností, z dôvodov týkajúcich sa slobodného poskytovania služieb právnikmi, viedlo k narušeniu riadneho fungovania systému katastra nehnuteľností, ako aj zákonnosti a právnej istoty aktov uzatvorených medzi jednotlivcami.

(pozri body 51, 52, 58, 59, 62, 64 – 66, 69, 71, bod 2 výroku)