I - 3755LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora) 
z 12. mája 2011  *
Vo veci C-176/09,
ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 prvého odseku ES, podaná 
15. mája 2009,
Luxemburské veľkovojvodstvo,  v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca, za 
právnej pomoci P . Kinsch, avocat,
žalobca,
ktorého v konaní podporuje:Slovenská republika, v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa,
vedľajší účastník konania,
* Jazyk konania: francúzština.
I - 3756ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
proti
Európskemu parlamentu, v zastúpení: A. Troupiotis a A. Neergaard, splnomocnení 
zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
Rade Európskej únie, v  zastúpení: E.  Karlsson a  M.  Moore, splnomocnení 
zástupcovia,
žalovaným,
ktorých v konaní podporuje:
E
urópska komisia, v zastúpení: K. Simonsson a C. Vrignon, splnomocnení zástup-
covia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
ve
dľajší účastník konania,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v  zložení: predseda tretej komory K.  Lenaerts, sudcovia R.  Silva de Lapuerta, 
G. Arestis, J. Malenovský a T. von Danwitz (spravodajca),
I - 3757LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
generálny advokát: P . Mengozzi, 
tajomník: R. Şereş, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 21. októbra 2010,po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 16. decembra 2010,vyhlásil tento
Rozsudok
1L
uxemburské veľkovojvodstvo vo svojej žalobe navrhuje, aby Súdny dvor zrušil smer -
nicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/12/ES z 11. marca 2009 o letiskových p o-
platkoch (Ú. v. EÚ L 70, s. 11) z dôvodu, že táto smernica porušuje zásady rovnosti 
zaobchádzania, proporcionality a subsidiarity.
Pr
ávny rámec
2Smer
nica 2009/12 bola prijatá na základe článku 80 ods. 2 ES.
I - 3758ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
3Tretia veta odôvodnenia č. 1 tejto smernice stanovuje, že „riadiace orgány letísk, kt o-
ré poskytujú zariadenia a služby, za ktoré sa vyberajú letiskové poplatky, by sa mali 
usilovať o nákladovo efektívnu prevádzku“.
4P
odľa prvej vety odôvodnenia č. 2 danej smernice „je potrebné ustanoviť spoločný 
rámec na reguláciu základných prvkov letiskových poplatkov a spôsobu, akým sa ur -
čujú, pretože ak takýto rámec bude chýbať, môže to mať za následok nesplnenie z á-
kladných požiadaviek vo vzťahu medzi riadiacimi orgánmi letísk a užívateľmi letísk“.
5P
okiaľ ide o pôsobnosť smernice 2009/12, jej odôvodnenia č. 3 a 4 stanovujú:
„(3) Táto smernica by sa mala vzťahovať na letiská, ktoré… presahujú určitú minimál-
n
u veľkosť, pretože riadenie a financovanie malých letísk si nevyžaduje uplatňo -
vanie rámca Spoločenstva.
(4) Okrem toho, v členskom štáte, kde nijaké letisko nedosahuje minimálnu veľkosť 
na uplatňovanie tejto smernice, letisko s najvyšším počtom prepravených cest u-
júc
ich má ako miesto vstupu na územie tohto členského štátu také privilegované 
postavenie, že na toto letisko treba uplatňovať túto smernicu, aby sa zaručilo do -
držiavanie určitých hlavných zásad vo vzťahu medzi riadiacim orgánom letiska a užívateľmi letiska, najmä s ohľadom na transparentnosť poplatkov a nediskr i-
minovanie užívateľov letiska. “
I - 3759LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
6Odôvodnenie č. 15 smernice 2009/12 znie takto:
„R
iadiace orgány letísk by mali mať možnosť uplatňovať letiskové poplatky zodp o-
vedajúce infraštruktúre a/alebo úrovni poskytovaných služieb, keďže leteckí dopra v-
covia majú oprávnený záujem požadovať od riadiaceho orgánu letiska služby, ktoré 
zodpovedajú pomeru ceny a kvality. Prístup k diferencovanej úrovni infraštruktúry 
alebo služieb by však mali mať všetci leteckí dopravcovia, ktorí ich chcú využívať, a to 
bez akejkoľvek diskriminácie. Ak je dopyt vyšší ako ponuka, prístup by sa mal určiť na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií, ktoré vypracuje riadiaci orgán letiska. Akákoľvek diferenciácia letiskových poplatkov by mala byť transparentná, ob -
jektívna a mala by sa zakladať na jasných kritériách. “
7P
odľa odôvodnenia č. 19 uvedenej smernice:
„K
eďže cieľ tejto smernice, a to stanovenie spoločných zásad pre ukladanie letiskových 
poplatkov na letiskách Spoločenstva, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, pretože systémy letiskových poplatkov sa na národnej úrovni nedajú 
jednotne zaviesť v celom Spoločenstve, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho 
možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou propor -
cionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa. “
8P
odľa článku 1 ods. 1 a 2 sa touto smernicou „ustanovujú spoločné zásady ukladania 
letiskových poplatkov na letiskách Spoločenstva“ a smernica sa vzťahuje „na každé le -
tisko nachádzajúce sa na území, ktoré podlieha zmluve [ES], a umožňujúce komerčnú 
I - 3760ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
dopravu, ktoré ročne prepraví viac ako 5 miliónov cestujúcich, a na letisko s najväč -
ším počtom prepravených cestujúcich v každom členskom štáte“.
9P
odľa článku 2 ods. 4 smernice 2009/12 sa za letiskový poplatok považuje „poplatok 
vyberaný v prospech riadiaceho orgánu letiska, ktorý platia užívatelia letiska za p o-
užitie zariadení a za služby, ktoré poskytuje výlučne riadiaci orgán letiska a ktoré sa 
týkajú pristávania, vzlietnutia, osvetlenia a parkovania lietadiel, ako aj odbavovania 
cestujúcich a nákladu. “
10Č
lánok 3 prvá veta tej istej smernice stanovuje, že „členské štáty v súlade s právom 
Spoločenstva zabezpečia, aby letiskové poplatky nediskriminovali užívateľov letiska“.
11Smer
nica 2009/12 na tento účel zavádza povinný postup konzultácií medzi užívate ľ-
mi letiska alebo zástupcami užívateľov letiska alebo združeniami užívateľov letiska a príslušným riadiacim orgánom letiska, ako aj odvolacie konanie. V súvislosti s tými -
to konaniami článok 6 uvedenej smernice stanovuje:
„1. Členské štáty zabezpečia, aby sa zaviedol postup pre povinné a pravidelné kon -
zult
ácie medzi riadiacim orgánom letiska a užívateľmi letiska alebo zástupcami už í-
vateľov letiska alebo združeniami užívateľov letiska, ktoré sa budú týkať fungovania 
systému letiskových poplatkov, výšky letiskových poplatkov a v prípade potreby kv a-
lity poskytovaných služieb. Tieto konzultácie sa konajú najmenej raz za rok, ak sa 
na posledných konzultáciách nedohodne inak. Ak existuje viacročná dohoda medzi riadiacim orgánom letiska a užívateľmi letiska či predstaviteľmi užívateľov letiska, p o-
tom sa konzultácie uskutočňujú v súlade s ustanoveniami tejto dohody. Členské štáty 
majú právo žiadať, aby sa konzultácie konali častejšie.
I - 3761LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
2. Ak je to možné, členské štáty zabezpečia, aby sa zmeny v systéme alebo výške le -
ti
skových poplatkov uskutočnili na základe dohody medzi riadiacim orgánom letiska 
a  užívateľmi letiska. Riadiaci orgán letiska na tento účel predloží užívateľom leti s-
ka každý návrh na zmenu v systéme alebo výške letiskových poplatkov spolu s odô -
vodnením navrhovaných zmien najneskôr štyri mesiace pred tým, ako zmeny nado -
budnú účinnosť, pokiaľ mu v tom nebránia výnimočné okolnosti, ktoré je potrebné 
zdôvodniť užívateľom letiska. Riadiaci orgán letiska konzultuje navrhované zmeny s užívateľmi letiska a zohľadní ich stanoviská skôr, ako rozhodnutie prijme. Riadiaci 
orgán letiska svoje rozhodnutie alebo odporúčanie zvyčajne uverejní, a to najneskôr 
do dvoch mesiacov pred nadobudnutím jeho účinnosti. V prípade, že riadiaci orgán letiska a užívatelia letiska nedospeli k dohode o navrhovaných zmenách, riadiaci or -
gán letiska odôvodní svoje rozhodnutie vzhľadom na názory užívateľov letiska.
3. Členské štáty zabezpečia, aby sa v prípade sporu o rozhodnutie o letiskových p o-
pl
atkoch prijaté riadiacim orgánom letiska mohla každá strana obrátiť na nezávislý 
dozorný orgán uvedený v článku 11, ktorý preskúma dôvody na úpravu systému alebo 
výšky letiskových poplatkov.
4. Ak sa rozhodnutie riadiaceho orgánu letiska o úprave systému alebo výšky letisk o-
v
ých poplatkov predloží nezávislému dozornému orgánu, rozhodnutie nenadobudne 
účinnosť, kým dozorný orgán záležitosť nepreskúma. Nezávislý dozorný orgán do štyroch týždňov od vtedy, ako dostal vec na preskúmanie, prijme predbežné rozho d-
nutie o nadobudnutí účinnosti úpravy letiskových poplatkov, ak konečné rozhodnutie 
nie je možné prijať v rovnakej lehote.
5. Členský štát môže rozhodnúť, že neuplatní odseky 3 a 4 v súvislosti so zmenami 
výšky alebo štruktúry letiskových poplatkov na letiskách, pre ktoré:
I - 3762ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
a) existuje povinný postup podľa vnútroštátneho práva, podľa ktorého letiskové p o-
pl
atky alebo ich maximálnu výšku určuje alebo schvaľuje nezávislý dozorný or -
gán, alebo
b) existuje povinný postup podľa vnútroštátneho práva, podľa ktorého nezávislý 
dozorný orgán pravidelne alebo na základe žiadosti zainteresovaných strán pr e-
s
kúma, či medzi takýmito letiskami existuje účinná hospodárska súťaž. Ak sa na 
základe preskúmania zistí, že účinná hospodárska súťaž je narušená, členský štát 
rozhodne o tom, že letiskové poplatky alebo ich maximálnu výšku určuje alebo 
schvaľuje nezávislý dozorný orgán. Toto rozhodnutie sa uplatňuje tak dlho, ako je to potrebné na základe preskúmania, ktoré uskutočnil ten istý orgán.
…“
12Pr
ed uskutočnením konzultácií musí riadiaci orgán letiska v súlade s článkom 7 ods. 1 
smernice 2009/12 poskytnúť každému užívateľovi letiska alebo zástupcom letiska ale -
bo združeniam užívateľov letiska informácie o zložkách, ktoré slúžia ako základ na určovanie systému alebo výšky všetkých poplatkov, ktoré na letisku vyberá riadiaci 
orgán letiska.
13P
okiaľ ide o zriadenie a fungovanie nezávislého dozorného orgánu, článok 11 ods. 1 
až 3 a 5 smernice 2009/12 stanovuje:
„1. Členské štáty vymenujú alebo zriadia nezávislý orgán, ktorý vykonáva funkciu ich 
vnútroštátneho nezávislého dozorného orgánu, s  cieľom zabezpečiť správne upla t-
ňov
anie opatrení prijatých na dosiahnutie súladu s touto smernicou a splniť prina j-
menšom úlohy uvedené v článku 6. Tento orgán môže byť totožný so subjektom, kt o-
rý členský štát poveril uplatňovaním dodatočných regulačných opatrení uvedených 
I - 3763LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
v článku 1 ods. 5 vrátane schvaľovania systému spoplatňovania a/alebo výšky letisk o-
vých poplatkov, pod podmienkou, že spĺňa požiadavky odseku 3 tohto článku.
2. V súlade s vnútroštátnym právom táto smernica nebráni nezávislému dozornému 
orgánu, aby pod jeho dohľadom a pri zachovaní jeho zodpovednosti delegoval vyk o-
ná
vanie tejto smernice na iné nezávislé dozorné orgány za predpokladu, že vykonáv a-
nie sa uskutočňuje v súlade s rovnakými normami.
3. Členské štáty zaručia nezávislosť nezávislého dozorného orgánu tak, že zabezpečia 
jeho právnu odlišnosť a funkčnú nezávislosť od všetkých riadiacich orgánov letiska 
a 
leteckých dopravcov. Členské štáty, ktoré si zachovajú vo vlastníctve letiská, riadiace 
orgány letísk alebo leteckých dopravcov alebo kontrolu riadiacich orgánov letísk ale -
bo leteckých dopravcov, zabezpečia, aby sa nezávislému dozorného orgánu neudelili funkcie, ktoré súvisia s týmto vlastníctvom alebo kontrolou. Členské štáty zabezpečia, aby nezávislý dozorný orgán vykonával svoje právomoci nestranne a transparentne.
…
5. Členské štáty môžu stanoviť mechanizmus financovania nezávislého dozorného 
orgánu, ktorý môže zahŕňať vyberanie poplatkov od užívateľov letiska a  riadiacich or
gánov letísk. “
14V 
súlade s článkom 12 ods. 1 smernice 2009/12 Európska komisia predloží do 15. mar -
ca 2013 Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie správu o uplatňovaní tejto smernice, v ktorej zhodnotí pokrok pri dosahovaní jej cieľov.
I - 3764ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
15V súlade s článkom 13 ods. 1 prvého pododseku tej istej smernice sú členské štáty 
povinné prijať nevyhnutné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 15. marca 2011.
Návrhy účastníkov konania a konanie pred Súdnym dvorom
16L
uxemburské veľkovojvodstvo navrhuje, aby Súdny dvor:
— zrušil článok 1 ods. 2 smernice 2009/12 v rozsahu, v akom stanovuje, že sa vzť a-
h
uje na letisko s najväčším počtom prepravených cestujúcich v každom členskom 
štáte,
— subsidiárne zrušil smernicu 2009/12 v celom jej rozsahu a
— zaviazal Európsky parlament a Radu na náhradu trov konania.
17Parlament a Rada navrhujú, aby Súdny dvor:
— zamietol žalobu ako nedôvodnú,
— zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania,
— subsidiárne, ak by Súdny dvor zrušil smernicu 2009/12, zachoval jej účinky až do 
prijatia nového predpisu.
I - 3765LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
18Uznesením predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2009 sa vyhovelo návrhu na vstup 
Slovenskej republiky ako vedľajšieho účastníka konania na podporu návrhov Luxem -
burského veľkovojvodstva, ako aj návrhu na vstup Komisie ako vedľajšieho účastníka 
konania na podporu návrhov Parlamentu a Rady.
O ž
alobe
O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení zásady rovnosti zaobchádzania
Argumentácia účastníkov konania
19Pr
vý žalobný dôvod, založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, sa skl a-
dá z dvoch samostatných častí. V prvej časti tohto žalobného dôvodu Luxemburské 
veľkovojvodstvo, podporované Slovenskou republikou, tvrdí, že sa s ním zaobchádza inak než s členskými štátmi, v ktorých sa na veľké regionálne letiská, ktoré prepravia od 1 až 5 miliónov cestujúcich ročne, nevzťahuje pôsobnosť smernice 2009/12, hoci 
sú v rovnakej situácii ako jediné luxemburské komerčné letisko, a to Luxemburg-Fin -
del, ktoré prepraví 1,7 milióna cestujúcich ročne. Ide o letisko Hahn (Nemecko), ktoré 
prepraví približne 4 milióny cestujúcich ročne, a letisko Charleroi (Belgicko), ktoré prepraví 2,9 milióna, pričom sú to letiská, ktoré sa nachádzajú v rovnakej spádovej oblasti ako luxemburské letisko, t. j. vo vzdialenosti do 200 kilometrov po ceste, a sú priamymi konkurentmi tohto letiska. Okrem toho sa to týka aj veľkých regionálnych 
letísk nachádzajúcich sa v blízkosti mestských centier určitej veľkosti alebo s určitou 
I - 3766ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
úrovňou hospodárskeho významu, akými sú letiská Turín (Taliansko) s 3,5 miliónom 
cestujúcich alebo Bordeaux (Francúzsko) s 3,4 miliónom cestujúcich.
20V 
druhej časti prvého žalobného dôvodu Luxemburské veľkovojvodstvo tvrdí, že sa 
s ním zaobchádza rovnako ako s členskými štátmi, na ktorých území sa nachádzajú letiská, ktoré prepravia viac ako 5  miliónov cestujúcich ročne, akými sú napríklad 
Spolková republika Nemecko a Belgické kráľovstvo.
21L
uxemburské veľkovojvodstvo uvádza, že v tejto súvislosti treba poukázať na kat e-
gorizáciu, ktorá vyplýva z oznámenia Komisie z 9. decembra 2005 o usmerneniach Spoločenstva týkajúcich sa financovania letísk a štátnej pomoci na začatie činnosti 
pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk (Ú. v. EÚ C 312, s. 1), a ob -
medziť pôsobnosť smernice 2009/12 na tie kategórie letísk, ktoré prepravia viac ako 5 miliónov cestujúcich ročne.
22P
odľa jeho tvrdenia nie je dôvodné rozdielne zaobchádzanie v porovnaní s veľkými 
regionálnymi letiskami, ktoré sú vylúčené z pôsobnosti smernice 2009/12, ani rovna -
ké zaobchádzanie s letiskom Luxemburg-Findel ako s letiskami, ktoré prepravia viac 
ako 5 miliónov cestujúcich ročne. Riadenie a financovanie malých a stredne veľkých 
letísk, ktoré prepravia menej ako 5  miliónov cestujúcich ročne, si nevyžaduje, ako vyplýva z odôvodnenia č. 3 tejto smernice, uplatňovanie právneho rámca Spoločen -
stva. Naopak, ustanovenie uvedené v štvrtom odôvodnení tejto smernice, podľa kt o-
rého letisko „s najvyšším počtom prepravených cestujúcich má ako miesto vstupu na 
územie tohto členského štátu také privilegované postavenie, že na toto letisko treba 
uplatňovať [smernicu 2009/12]“, nemá podľa jeho tvrdenia nijakú relevantnosť v sú -
vislosti s cieľom smernice, ktorým je predchádzať zneužívaniu dominantného post a-
venia zo strany niektorých letísk. O „privilegované postavenie“ môže ísť len v príp a-
de, že v porovnaní s ostatnými hospodárskymi subjektmi skutočne vytvára výhodu rovnakej povahy, ako je výhoda, že prepraví 5 miliónov cestujúcich ročne. To však 
nemusí byť automaticky prípad najväčšieho letiska v každom členskom štáte.
I - 3767LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
23Pokiaľ ide predovšetkým o letisko Luxemburg-Findel, toto letisko nemá postavenie 
privilegovaného miesta vstupu na územie Luxemburska a  neexistuje nijaké riziko zneužitia dominantného postavenia voči hospodárskym subjektom vzhľadom na 
podmienky hospodárskej súťaže, akým je toto letisko vystavené v porovnaní s vi a-
cerými letiskami, ktoré využívajú nízkonákladové spoločnosti a ktoré sa nachádzajú 
v  blízkosti tohto letiska, ako aj s  letiskami slúžiacimi ako prestupné uzly („hubs“), akými sú letisko Frankfurt (Nemecko) či Brusel (Belgicko). Navyše z hospodárskeho hľadiska nemôže luxemburské letisko patriť podľa tvrdenia Luxemburského veľk o-
vojvodstva do podobnej kategórie ako letiská, ktoré prepravia viac ako 5  miliónov cestujúcich ročne, hoci predá väčší podiel leteniek v cestovnej triede biznis, ako pr e-
dajú tieto letiská. V dôsledku toho silné postavenie jeho riadiaceho orgánu nemožno považovať za rovnocenné s postavením riadiaceho orgánu letiska, ktoré prepraví viac ako 5 miliónov cestujúcich.
24V 
súlade s tvrdeniami Luxemburského veľkovojvodstva sa riziko zneužitia dominan t-
ného postavenia týka skôr iných dôležitejších regionálnych letísk, ktoré nepatria do 
pôsobnosti smernice 2009/12 a  ktoré sa nachádzajú v  blízkosti mestských centier 
určitej veľkosti alebo s určitou úrovňou hospodárskeho významu, akými sú letiská Turín a Bordeaux.
25H
oci je pravda, že v oblastiach, v ktorých musí normotvorca Únie vykonať komplexné 
ekonomické posúdenie, iba zjavne nesprávne posúdenie z jeho strany môže ovplyvniť zákonnosť jeho konania. Táto zásada teda predpokladá, že  normotvorca skutočne vykonal v sporných prípadoch komplexné posúdenie, k čomu ale v tomto prípade ne -
došlo. Aj keby platila domnienka, že normotvorca viackrát vykonal posúdenie kom -
plexných situácií, posúdenie týkajúce sa letiska Luxemburg-Findel, ktorého spádová oblasť je mimoriadne malá, nebolo komplexné. Podľa jeho tvrdení je teda zrejmé, že zahrnutím tohto letiska, ktoré ročne prepraví nanajvýš tretinu cestujúcich z takého počtu cestujúcich, ako by malo prepraviť, aby ho bolo potrebné považovať za letisko, na ktoré sa má riadne uplatniť rámec Spoločenstva, sa daný normotvorca dopustil 
zjavne nesprávneho posúdenia.
I - 3768ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
26Slovenská republika dodáva, že údaje týkajúce sa situácie letiska Bratislava (Sloven-
sko), ktoré sa nachádza v spoločnej geografickej oblasti s letiskom Viedeň (Rakúsko), spochybňujú domnienku, že najväčšie letisko členského štátu je „miestom vstupu“, 
ktoré bude vždy využívať väčšina cestujúcich. Skutočnosť, že  letisko je najväčšie 
v rámci členského štátu, teda údajne nemôže byť pre posúdenie postavenia letiska v rámci hospodárskej súťaže na danom trhu určujúca.
27P
odľa Rady normotvorca Únie v súvislosti s cieľom smernice 2009/12 skutočne p o-
važoval za zjavné, že hlavné letiská, čiže letiská, akými sú Luxemburg-Findel, kt o-
ré prepravia najväčší počet cestujúcich v členskom štáte ročne, majú privilegované 
postavenie v členskom štáte, na ktorého území sa nachádzajú, v tom zmysle, že sú 
porovnateľné s letiskami prekračujúcimi minimálnu veľkosť 5 miliónov prepravených cestujúcich ročne.
28V
eľké regionálne letiská, akými sú Charleroi a  Hahn, by nemali mať privilegované 
postavenie, ako majú najväčšie letiská v príslušných členských štátoch. Tieto letiská 
nepredstavujú hlavné miesto vstupu do príslušného štátu rovnakým spôsobom ako 
letisko s najväčším počtom prepravených cestujúcich v príslušnom členskom štáte ročne, akým je Luxemburg-Findel.
29P
arlament tvrdí, že cieľmi smernice 2009/12, ako vyplýva z jej odôvodnení č. 1 a 2, je 
zabezpečiť, že riadiace orgány letísk by sa mali usilovať o nákladovo efektívnu prevád z-
ku a ustanoviť spoločný rámec na reguláciu základných prvkov letiskových popla t-
kov. Uvedená smernica má teda zabezpečiť, aby užívatelia mali prístup k letiskovým 
I - 3769LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
službám za poplatky, ktoré dodržiavajú podmienky stanovené touto smernicou, čím 
sa dosiahne odstránenie diskriminácie a transparentnosť.
30K
omisia odkazuje na návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady z 24. januára 
2007 o letiskových poplatkoch [KOM(2006) 820 v konečnom znení, ďalej len „návrh smernice“], pričom tvrdí, že cieľom uvedeného spoločného rámca je uľahčiť rokov a-
nia o letiskových poplatkoch medzi letiskami a leteckými spoločnosťami. Smernica 
2009/12 sa údajne snažila zabezpečiť, aby sa zabránilo tomu, že riadiaci orgán leti s-
ka sa ocitne v silnom postavení voči leteckým dopravcom pri stanovaní letiskových 
poplatkov na základe toho, že príslušné letisko má „privilegované postavenie“. V t a-
kom postavení sa môžu nachádzať dve kategórie letísk, a to hlavné letisko v každom členskom štáte, ktoré sa väčšinou nachádza v blízkosti hlavných miest a predstavuje 
„miesto vstupu“ do príslušného členského štátu, a letiská, ktoré sa pre svoju veľk o-
sť nachádzajú v porovnateľnej situácii ako letiská z prvej kategórie. Letiská z prvej 
kategórie sú zjavne zvýhodnené najmä z dôvodu ich umiestnenia priamo na okraji husto obývaných mestských centier, kvality infraštruktúry týchto centier a existencii klientely využívajúcej cestovnú triedu biznis, ktorá je len minimálne citlivá na zmenu 
cien leteniek, ale veľmi neochotná strácať čas cestovaním na letiská nachádzajúce sa 
viac než sto kilometrov od daných mestských centier.
P
osúdenie Súdnym dvorom
31V
šeobecná zásada rovnosti zaobchádzania ako všeobecná zásada práva Únie vyžadu -
je, aby sa v porovnateľných situáciách nepostupovalo rozdielne a v rozdielnych rov -
nako, ak takýto postup nie je objektívne odôvodnený (pozri najmä rozsudky z 13. de -
cembra 1984, Sermide, 106/83, Zb. s. 4209, bod 28; z 5. októbra 1994, Crispoltoni a i., 
I - 3770ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
C-133/93, C-300/93 a C-362/93, Zb. s. I-4863, body 50 a 51; z 11. júla 2006, Franz 
Egenberger, C-313/04, Zb. s. I-6331, bod 33, ako aj zo 16. decembra 2008, Arcelor Atlantique a Lorraine a i., C-127/07, Zb. s. I-9895, bod 23).
32P
orovnateľná povaha rozdielnych situácií sa posudzuje s ohľadom na všetky prvky, 
ktoré tieto situácie charakterizujú. Tieto prvky treba určiť a posúdiť najmä s ohľ a-
dom na predmet a cieľ aktu Únie, ktorý vytvára predmetný rozdiel. Okrem toho treba zohľadniť zásady a ciele oblasti, do ktorej patrí predmetný akt (pozri v tomto zmysle rozsudok Arcelor Atlantique a Lorraine a i., už citovaný, body 25 a 26, ako aj citovanú judikatúru).
33V 
tejto súvislosti treba uviesť, že smernica 2009/12 sa zakladá na článku 80 ods. 2 ES, 
ktorý stanovuje, že Rada môže rozhodnúť o tom, či, do akej miery a akým postupom možno stanoviť vhodné pravidlá pre námornú a leteckú dopravu.
34S
plnomocnením Rady na rozhodnutie o momente, ako aj obsahu a miere jej norma -
tívneho zásahu v oblasti námornej a leteckej dopravy jej bola Zmluvou priznaná šir o-
ká normatívna právomoc pre prijatie vhodných spoločných pravidiel (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. októbra 2007, Komisia/Rada, C-440/05, Zb. s. I-9097, bod 58; pozri tiež, čo sa týka normatívnej právomoci Rady v oblasti spoločnej dopravnej p o-
litiky dopravy, rozsudky z 28. novembra 1978, Schumalla, 97/78, Zb. s. 2311, bod 4, ako aj zo 17. júla 1997, SAM Schiffahrt a Stapf, C-248/95 a C-249/95, Zb. s. I-4475, 
bod 23).
35P
okiaľ ide o súdne preskúmanie výkonu tejto právomoci, súd Únie nemôže svojím p o-
súdením nahradiť posúdenie normotvorcu Únie, ale sa musí obmedziť na preskúmanie 
I - 3771LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
toho, či pri výkone normatívnej právomoci nedošlo k zjavne nesprávnemu posúde -
niu alebo zneužitiu právomoci alebo či dotknutá inštitúcia zjavne neprekročila mieru 
svojej normatívnej právomoci (pozri v tomto zmysle najmä rozsudky z 29. februára 
1996, Komisia/Rada, C-122/94, Zb. s. I-881, bod 18; z 12. novembra 1996, Spojené 
kráľovstvo/Rada, C-84/94, Zb. s. I-5755, bod 58; SAM Schiffahrt a Stapf, už citovaný, bod 24, ako aj z 12. marca 2002, Omega Air a i., C-27/00 a C-122/00, Zb. s. I-2569, bod 64).
36Pr
vý žalobný dôvod Luxemburského veľkovojvodstva, ktoré v prvej časti tohto dôvo -
du tvrdí, že s porovnateľnými situáciami sa zaobchádza rozdielne, a v druhej časti d a-
ného dôvodu tvrdí, že sa s rozdielnymi situáciami sa zaobchádza rovnako, preto treba 
preskúmať vzhľadom na kritériá pripomenuté v bodoch 31 až 35 tohto rozsudku.
O 
prvej časti prvého žalobného dôvodu založenej na rozdielnom zaobchádzaní 
s porovnateľnými situáciami
37P
okiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie s porovnateľnými situáciami, Luxemburské ve ľ-
kovojvodstvo v podstate tvrdí, že s letiskom Luxemburg-Findel sa zaobchádza ro z-
dielne než s letiskami, ktoré sú vylúčené z pôsobnosti smernice 2009/12, ale prepra-
via 1 až 5 miliónov cestujúcich ročne a sú podľa usmernení uvedených v oznámení Komisie z 9. decembra 2005 rovnako ako luxemburské letisko zaradené do kategórie veľkých regionálnych letísk. Údajne ide o rozdielne zaobchádzanie v porovnaní s le -
tiskami Charleroi a Hahn, ako aj v porovnaní s letiskami nachádzajúcimi sa v blízkosti 
I - 3772ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
mestských centier, ktoré majú značnú veľkosť alebo vysokú úroveň hospodárskej čin -
nosti, akými sú letiská Turín či Bordeaux.
38V 
tejto súvislosti z odôvodnenia č. 3 a 4 smernice 2009/12 vyplýva, že pri jej prijatí 
sa normotvorca Únie domnieval, že do jej pôsobnosti netreba zahrnúť všetky letiská 
Únie, ale že do nej majú patriť len dve kategórie letísk, a to letiská prevyšujúce určitú 
minimálnu veľkosť a letiská tých členských štátov, v ktorých ani jedno letisko nemá uvedenú minimálnu veľkosť, pričom ním bude letisko daného členského štátu s na j-
vyšším počtom prepravených cestujúcich ročne, akým je Luxemburg-Findel.
39V 
súlade s článkom 1 ods. 1 tejto smernice sa „ustanovujú spoločné zásady ukladania 
letiskových poplatkov“ na letiskách. Jej cieľom teda je upraviť vzťah medzi riadiacimi 
orgánmi letísk a užívateľmi týchto letísk pri stanovovaní letiskových poplatkov.
40Ak
o vyplýva z odôvodnení č. 2, 4 a 15 smernice 2009/12, normotvorca Spoločenstva 
sa prijatím spoločného rámca snažil zlepšiť vzťah medzi riadiacimi orgánmi letísk 
a užívateľmi týchto letísk a zamedziť nedodržiavaniu určitých základných požiad a-
viek týkajúcich sa tohto vzťahu, akými sú transparentnosť poplatkov, konzultácia s užívateľmi letiska a nediskriminácia užívateľov.
41P
orovnateľnosť letísk uvedených v  bode  37 tohto rozsudku treba preto posúdiť 
najmä s  ohľadom na ich postavenie voči  užívateľom týchto letísk, teda leteckým 
spoločnostiam.
I - 3773LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
42Ako vyplýva z odôvodnenia č. 4 smernice 2009/12, normotvorca sa domnieval, že le -
tiská, ktoré sa nachádzajú v členských štátoch, v ktorých nijaké letisko nedosahuje 
minimálnu veľkosť stanovenú touto smernicou, a ktoré prepravia najviac cestujúcich 
ročne, akým je Luxemburg-Findel, majú privilegované postavenie voči užívateľom le -
tísk tým, že predstavujú miesto vstupu do týchto členských štátov. Domnieval sa, ako 
uviedli predovšetkým Rada a Komisia, že v prípade uvedených letísk existuje nebez -
pečenstvo, že ich riadiace orgány sa ocitnú v silnom postavení voči užívateľom, čiže aj nebezpečenstvo zneužitia tohto postavenia pri stanovovaní výšky poplatkov.
43Uve
dené letiská možno považovať za hlavné letiská členských štátov, v ktorých sa na -
chádzajú. Ako uviedla Komisia, tieto letiská sa všeobecne nachádzajú v blízkosti ve ľ-
kých politických alebo ekonomických centier členských štátov a priťahujú prevažne obchodnú klientelu, pre ktorú je cena leteniek len jedným z viacerých kritérií, pričom mimoriadne dôležité sú pre ňu umiestnenie letiska, možnosti dopravného spojenia 
s inými spôsobmi dopravy, ako aj kvalita poskytovaných služieb.
44Ak
o však uviedol generálny advokát v bode 64 svojich návrhov, najmä čo sa týka ob -
chodnej klientely, ako aj stredného a  horného segmentu trhu, letecké spoločnosti 
členských a tretích štátov majú mimoriadny strategický záujem ponúkať lety s odle -
tom a príletom z hlavného letiska, ako je Luxemburg-Findel, bez toho, aby sa výška letiskových poplatkov alebo celkové množstvo prepravených cestujúcich ročne pov a-
žovali za rozhodujúce kritéria pre tieto spoločnosti.
45Ok
rem toho, ak má letecká spoločnosť strategický záujem ponúkať letecké spojenie 
s určitým členským štátom, hlavné letisko je jej jedinou možnou destináciou v tých 
členských štátoch, ktoré majú len jedno letisko, čo je najmä prípad Luxemburského 
I - 3774ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
veľkovojvodstva. S  ohľadom na členské štáty, v  ktorých existujú viaceré letiská, sa 
navyše javí rozumné predpokladať, že letecká spoločnosť, ktorá má záujem zabezp e-
čovať z určitého členského štátu letecké spojenie len z jednej destinácie, uprednostní 
letisko, ktoré prepraví najviac cestujúcich ročne.
46H
oci celkový počet prepravených cestujúcich ročne, ako aj výška letiskových p o-
platkov môžu byť dôležitými kritériami pre letecké spoločnosti ponúkajúce lety len z jednej destinácie v príslušnom členskom štáte, vo všeobecnosti existuje strategický 
záujem týchto leteckých spoločností ponúkať také lety, takže uvedené kritériá nemo ž-
no považovať za kritériá, ktoré by boli rozhodujúce pre tieto spoločnosti pri výbere letísk, z ktorých budú lietať.
47Z
a týchto okolností a s ohľadom na širokú normatívnu právomoc, ktorou dispon u-
je normotvorca Únie v oblasti politiky leteckej dopravy, nemožno spochybniť jeho posúdenie, podľa ktorého v  členských štátoch, v  ktorých nijaké letisko nedosahuje minimálnu veľkosť stanovenú smernicou 2009/12, je letisko, ktoré prepraví najviac cestujúcich ročne, potrebné považovať za miesto vstupu do  príslušného členského 
štátu a stavia toto letisko do privilegovaného postavania voči jeho užívateľom.
48N
aopak, letiská, ktoré nepatria do pôsobnosti smernice 2009/12, nemožno, bez ohľ a-
du na konkrétny počet prepravených cestujúcich ročne, považovať za hlavné leti s-
ká členských štátov, v ktorých sa nachádzajú. Ako uviedol generálny advokát v b o-
doch 65, 74 a 77 svojich návrhov, také letiská môžu byť považované za sekundárne 
I - 3775LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
letiská členských štátov, ktoré v zásade majú pre letecké spoločnosti inú strategickú 
dôležitosť ako hlavné letiská, čo tieto sekundárne letiská stavia do rozdielneho post a-
venia voči užívateľom letísk pri stanovovaní letiskových poplatkov.
49S
ekundárne letisko v zásade najmä nemožno, vzhľadom na úvahy uvedené v bode 45 
tohto rozsudku, považovať v  zmysle uvedenej smernice za miesto vstupu do  člen -
ského štátu, v ktorom sa nachádza, a to aj napriek tomu, že by šlo o veľké regionálne letisko, ktoré sa nachádza v blízkosti mestského centra ako letisko Turín či Bordeaux. Okrem toho tieto sekundárne letiská, a najmä tie, ktoré sa nachádzajú v blízkosti nie -
ktorého mestského centra, sa môžu ukázať ako príťažlivejšie pre tzv. nízkonákladové spoločnosti. Tieto letecké spoločnosti sa  totiž orientujú na klientelu, ktorej poži a-
davky sú v zásade odlišné od požiadaviek obchodnej klientely, a je citlivejšia na ceny leteniek, ale zase ochotnejšia dlhšie cestovať medzi príslušným mestom a letiskom. V prípade takých spoločností, pre ktoré sú výšky letiskových poplatkov rozhodujúce, možno predpokladať, že majú možnosť vyvinúť určitý tlak, na základe čoho môžu ovplyvniť stanovenie výšky týchto poplatkov.
50Z
a uvedených okolností sa normotvorca Únie nedopustil pri výkone svojich právo -
mocí zjavne nesprávneho posúdenia alebo zneužitia právomoci ani zjavne neprekr o-
čil širokú mieru svojej normatívnej právomoci, ktorou v tejto oblasti disponuje, keď dospel k  záveru, že sekundárne letiská členských štátov sa  nenachádzajú voči už í-
vateľom letísk v  rovnakom postavení ako hlavné letiská. V  každom prípade môže uvedený normotvorca uplatniť kategorizáciu podľa objektívnych kritérií a všeobe c-
ných zistení, aby na základe toho zaviedol všeobecnú a  abstraktnú právnu úpravu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. apríla 2010, Gualtieri/Komisia, C-485/08 P , Zb. s. I-3009, bod 81). Uvedené platí tým skôr, ak uskutočňovanie určitej spoločnej poli -
tiky normotvorcom Únie zahŕňa potrebu hodnotiť komplexnú hospodársku situáciu, ktorú vo všeobecnosti treba hodnotiť v oblasti leteckej dopravy (pozri v tomto zmysle rozsudky SAM Schiffahrt a Stapf, už citovaný, bod 25 a citovanú judikatúru, ako aj 
Omega Air a i., už citovaný, bod 65).
I - 3776ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
51Za týchto podmienok treba zamietnuť prvú časť prvého žalobného dôvodu založenú 
na rozdielnom zaobchádzaní s porovnateľnými situáciami.
O  druhej časti prvého žalobného dôvodu založenej na rovnakom zaobchádzaní 
s rozdielnymi situáciami
52Čo sa týk
a druhej časti prvého žalobného dôvodu, založenej na rovnakom zaobchá -
dzaní s  rozdielnymi situáciami, Luxemburské veľkovojvodstvo v  podstate tvrdí, že s  letiskami, ktoré prepravia najviac cestujúcich ročne a  nachádzajú sa v  členských štátoch, v ktorých nijaké letisko neprepraví viac ako 5 miliónov cestujúcich, sa z a-
obchádza rovnako ako s letiskami, ktoré prepravia viac ako 5 miliónov cestujúcich ročne, hoci letiská uvedené ako prvé nemajú voči užívateľom letísk rovnako silné p o-
stavenie ani rovnakú ekonomickú silu ako letiská prepravujúce viac ako 5 miliónov 
cestujúcich.
53V 
tejto súvislosti je medzi účastníkmi konania nesporné, že letiská, ktoré prepravia 
viac ako 5 miliónov cestujúcich ročne, majú práve z dôvodu počtu prepravených ce s-
tujúcich privilegované postavenie voči užívateľom a že zahrnutie tejto kategórie letísk 
do pôsobnosti smernice 2009/12 bolo dôvodné, tak s ohľadom na jej predmet, ako aj 
cieľ.
54Ok
olnosť, že postavenie týchto letísk nie je rovnaké ako postavenie letísk, ktoré pr e-
pravia najviac cestujúcich ročne a ktoré sa nachádzajú v členských štátoch, v ktorých 
nijaké letisko neprepraví viac ako 5  miliónov cestujúcich, neznamená, ako uviedol generálny advokát v bode 82 svojich návrhov, že zahrnutie týchto letísk do pôsobno s-
ti smernice 2009/12 je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania. Obe kategórie letísk sa totiž správne považujú, ako bolo konštatované v bodoch 47 a 53 tohto ro z-
sudku, za letiská, ktoré majú privilegované postavenie voči užívateľom týchto letísk, 
I - 3777LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
a nachádzajú sa tak v porovnateľných situáciách. Okolnosť, že predmetné letiská na -
dobudli toto postavenie v prvom prípade na základe svojho strategického postave -
nia a v druhom prípade na základe počtu prepravených cestujúcich ročne, nemôže 
s ohľadom na predmet a cieľ uvedenej smernice predstavovať nesprávne posúdenie 
normotvorcu Únie.
55Z
a týchto podmienok treba zamietnuť druhú časť prvého žalobného dôvodu založenú 
na rovnakom zaobchádzaní s rozdielnymi situáciami, a teda zamietnuť tento žalobný dôvod v celom rozsahu.
O druhom žalobnom dôvode založenom na porušení zásady proporcionality
Argumentácia účastníkov konania
56L
uxemburské veľkovojvodstvo tvrdí, že článok 1 ods. 2 smernice 2009/12 predstavuje 
porušenie zásady proporcionality, pretože kritérium, ktoré stanovuje rozsah pôsob -
nosti tejto smernice, nie je relevantné vzhľadom na jej ciele. Okrem toho uvádza, 
že hoci uplatňovanie zásad relevantnosti nákladov, nediskriminácie a  transparen t-
nosti prirodzene nespôsobuje letisku Luxemburg-Findel problémy, administratívne postupy a záťaž, ako aj formálne mechanizmy, ktoré z tejto smernice vyplývajú, sú zbytočné a neprimerané vzhľadom na veľkosť tohto letiska. Mechanizmy konzult á-
cie a dozoru spôsobujú náklady tak letisku Luxemburg-Findel, ako aj Luxembursku. 
Náklady na uplatňovanie uvedenej smernice v súvislosti s letiskovými poplatkami sa 
I - 3778ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
odhadujú vo výške 839  500 eur, čo sa prenesie na cestujúcich, a teda spôsobí zvýšenie 
o 16  % súčasného poplatku za služby cestujúcim.
57Podľa Slovenskej republiky sa Parlamentu a Rade nepodarilo objektívnymi a prime -
ranými kritériami vo vzťahu k cieľu sledovanému smernicou 2009/12 odôvodniť, pr e-
čo boli do jej pôsobnosti zahrnuté letiská, ktoré sa nachádzajú v členských štátoch, 
v ktorých nijaké letisko neprepraví viac ako 5 miliónov cestujúcich ročne, a ktoré v t a-
kom štáte prepravia najviac cestujúcich. Zahrnutie takých letísk do pôsobnosti na -
padnutej smernice len z dôvodu, že sú v danom členskom štáte najväčšie, teda podľa 
jej slov nijako neprispieva k dosiahnutiu hlavného cieľa napadnutej smernice, ktorým je zlepšiť hospodársku súťaž medzi letiskami a zamedziť zneužitiu ich dominantné -
ho postavenia. K dosiahnutiu tohto cieľa údajne nijako neprispieva ani zabezpečenie toho, aby sa napadnutá smernica uplatňovala v každom štáte aspoň na jedno letisko, bez ohľadu na skutočnosť, či toto letisko má na trhu dominantné postavenie, alebo je jeho postavenie úplne bezvýznamné.
58R
ada pripomína judikatúru, podľa ktorej opatrenie prijaté vo vzťahu k cieľu môže byť 
nezákonné iba vtedy, ak je zjavne neprimerané na dosiahnutie cieľa, ktorý príslušná inštitúcia sleduje. Podľa nej sa v žalobe nepodarilo preukázať, že smernica 2009/12 je zjavne neprimeraná vo vzťahu k cieľu, ktorý sleduje.
59P
odľa Parlamentu treba zohľadniť skutočnosť, že normotvorca Únie prijal len mini -
málne pravidlá a  členským štátom poskytol nástroj na ich flexibilné uplatňovanie. 
Okrem toho okolnosť, že sa smernica 2009/12 neuplatňuje na všetky letiská, nie je 
dôkazom toho, že systém stanovený touto smernicou nie je potrebný.
60K
omisia spresňuje, že pri príprave smernice 2009/12 sa zvažovali viaceré možnosti. 
Z návrhu smernice, ako aj z analýzy [SEC(2006) 1688] vyplýva, že z preskúmaných 
I - 3779LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
možností sa zamietla možnosť, ktorá ukladala najviac povinností, a to najmä preto, 
lebo by viedla k nezanedbateľnému zvýšeniu administratívnych nákladov. Možnosť, ktorá bola napokon zvolená, stanovovala len spoločné zásady, a hoci bola menej účin -
ná, uprednostnila sa z dôvodu, že z nej vyplýval menší finančný dosah.
P
osúdenie Súdnym dvorom
61Z 
ustálenej judikatúry vyplýva, že zásada proporcionality je jednou zo všeobecných 
zásad práva Únie a vyžaduje, aby prostriedky stanovené v ustanovení práva Únie boli vhodné na dosiahnutie legitímnych cieľov sledovaných dotknutou právnou úpravou a nešli nad rámec toho, čo je nevyhnutné na ich dosiahnutie (rozsudok z 8. júna 2010, 
Vodafone a i., C-58/08, Zb. s. I-4999, bod 51 a citovaná judikatúra).
62P
okiaľ ide o súdne preskúmanie dodržiavania týchto podmienok v oblastiach, v kt o-
rých normotvorca Únie disponuje širokou normatívnou právomocou, akou je oblasť 
leteckej dopravy (pozri rozsudok Komisia/Rada, už citovaný, bod 58), iba zjavne ne -
primeraná povaha opatrenia prijatého v niektorej takejto oblasti vo vzťahu k cieľu, ktorý príslušné inštitúcie sledujú, môže ovplyvniť zákonnosť takého opatrenia (pozri v tomto zmysle rozsudok Omega Air a i., už citovaný, bod 64).
63H
oci normotvorca Únie disponuje takou právomocou, je povinný zakladať svoj výber 
na objektívnych kritériách. Navyše v rámci posúdenia obmedzení spojených s rôznymi možnými opatreniami musí preskúmať, či ciele sledované prijatým opatrením môžu 
odôvodniť negatívne, ba aj značné hospodárske dôsledky, ktoré môžu byť spôsobené 
I - 3780ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
niektorým hospodárskym subjektom (rozsudky Arcelor Atlantique a  Lorraine a  i., 
už citovaný, bod 58, a Vodafone a i., už citovaný, bod 53 a citovanú judikatúru).
64S
údnemu dvoru teda prináleží, aby na základe kritérií uvedených v troch predchá -
dzajúcich bodoch preskúmal, či predovšetkým v súlade s tvrdením Luxemburského 
veľkovojvodstva porušuje smernica 2009/12 zásadu proporcionality tým, že zahŕňa 
do svojej pôsobnosti letiská, ktoré sa nachádzajú v členských štátoch, v ktorých ni -
jaké letisko nedosahuje minimálnu veľkosť stanovenú touto smernicou, a ktoré pr e-
pravia najviac cestujúcich ročne bez ohľadu na konkrétny počet takto prepravených cestujúcich.
65V 
tejto súvislosti treba pripomenúť, že Komisia vykonala pred vypracovaním návrhu 
smernice analýzu, ktorej jednotlivé preskúmané možnosti zhrnula do návrhu pre d-
metnej smernice. Z tohto návrhu vyplýva, že preskúmala rôzne možnosti v tejto ob -
lasti, medzi inými predovšetkým možnosť hospodárskych subjektov v odvetví lete c-
kej dopravy vypracovať a prijať opatrenia dobrovoľnej samoregulácie, prijať právny rámec zavádzajúci dodržiavanie spoločných zásad pri stanovovaní letiskových p o-
platkov na  vnútroštátnej úrovni, ako aj prijať právny rámec zavádzajúci vyberanie 
a stanovovanie poplatkov na základe jednotného spôsobu výpočtu.
66P
okiaľ ide o otázku, či prijatie rámca zavádzajúceho dodržiavanie spoločných zásad 
pri stanovovaní letiskových poplatkov na vnútroštátnej úrovni, čo je riešenie, kt o-
ré sa napokon uplatnilo v  smernici 2009/12, je vhodné na dosiahnutie cieľa danej 
smernice, medzi účastníkmi konania je nesporné, že ak existuje nebezpečenstvo, že riadiace orgány letísk sa ocitnú v privilegovanom postavení voči užívateľom letísk, čiže nebezpečenstvo zneužitia tohto postavenia pri  stanovovaní výšky letiskových 
poplatkov, môže taký rámec tomu v zásade zabrániť. Tento záver sa vzťahuje aj na 
I - 3781LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
letiská nachádzajúce sa v členských štátoch, v ktorých nijaké letisko neprepraví viac 
ako 5 miliónov cestujúcich ročne, a ktoré v takom štáte prepravia najviac cestujúcich.
67P
okiaľ ide o nevyhnutnú potrebu takéhoto rámca, treba konštatovať, že Luxemburské 
veľkovojvodstvo nepredložilo návrh menej obmedzujúcich opatrení, ktoré by umo ž-
ňovali dosiahnuť tento cieľ rovnako efektívne ako rámec stanovujúci spoločné zásady 
v oblasti letiskových poplatkov.
68Čo sa týk
a primeranej povahy smernice 2009/12, je spochybňovaná tým, že uvede -
ná smernica stanovuje administratívne postupy a záťaž, ktoré sú údajne nadmerné 
a neprimerané v porovnaní s veľkosťou letísk nachádzajúcich sa v členských štátoch, v ktorých nijaké letisko neprepraví viac ako 5 miliónov cestujúcich ročne, a ktoré pr e-
pravia najviac cestujúcich, ako je to v prípade letiska Luxemburg-Findel.
69V 
tejto súvislosti neexistuje nič, na základe čoho by bolo možné konštatovať, že by 
záťaž vyplývajúca z režimu zavedeného smernicou 2009/12 pre príslušné letiská alebo členské štáty bola zjavne neprimeraná v porovnaní s výhodami, ktoré z nej vyplývajú.
70P
okiaľ ide o vplyv smernice 2009/12 na fungovanie dotknutých letísk, treba uviesť, 
že článok 6 tejto smernice len stanovuje, že členské štáty musia zabezpečiť, aby ri a-
diace orgány letísk zaviedli postup pre pravidelné konzultácie medzi týmito orgánmi a užívateľmi, ktorý sa v zásade uskutoční len raz za rok, pričom v tomto článku ne -
boli spresnené nijaké konkrétne spôsoby výkonu tohto postupu. Letiská si teda môžu v zásade voľne upraviť tento postup podľa svojej veľkosti, finančných prostriedkov a personálu, ktoré majú k dispozícii. Ten istý článok v odseku 5 stanovuje, že členské štáty môžu za určitých podmienok rozhodnúť, že neupravia možnosť obrátiť sa na 
nezávislý dozorný orgán vymenovaný v súlade s článkom 11 uvedenej smernice.
I - 3782ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
71Čo sa týka tohto orgánu, uvedený článok 11 len stanovuje členským štátom povinnosť 
vymenovať alebo zriadiť taký orgán a neukladá im prijatie konkrétnych organizač -
ných opatrení, z ktorých by vyplývalo, že tento orgán musí mať určitú veľkosť. Podľa 
odseku 2 toho istého článku možno vykonávanie tejto smernice navyše delegovať na 
iné nezávislé dozorné orgány. Napokon, ako uviedol generálny advokát v bode 103 svojich návrhov, nezdá sa byť reálne, že by náklady, ktoré budú spôsobené zavede -
ním smernice 2009/12, mohli viesť k odchodu leteckých spoločností z takého letiska, akým je Luxemburg-Findel.
72Z 
vyššie uvedeného vyplýva, že druhý žalobný dôvod predložený Luxemburským ve ľ-
kovojvodstvom na podporu svojej žaloby, založený na porušení zásady proporciona -
lity, musí byť zamietnutý ako nedôvodný.
O treťom ž
alobnom dôvode založenom na porušení zásady subsidiarity
Argumentácia účastníkov konania
73S
vojím tretím žalobným dôvodom Luxemburské veľkovojvodstvo tvrdí, že okolnosť, 
že je na úrovni Únie upravená situácia, ktorú možno upraviť na vnútroštátnej úrovni, keďže minimálna veľkosť 5 miliónov prepravených cestujúcich nie je dosiahnutá, je nezlučiteľná so zásadou subsidiarity. Túto nezlučiteľnosť údajne preukazuje aj sku -
točnosť, že letiská, ktoré sú väčšie ako letisko Luxemburg-Findel, sú oslobodené od 
povinnosti dodržiavať povinnosti vyplývajúce zo smernice 2009/12.
I - 3783LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
74V tejto súvislosti Rada tvrdí, že v žalobe nebolo vysvetlené, v čom spočívalo údajné 
porušenie zásady subsidiarity. Podľa Rady treba preskúmať, či cieľ sledovaný člán -
kom 1 ods. 2 smernice 2009/12 možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie. Základné z á-
sady tejto smernice, najmä transparentnosť, nediskriminácia a konzultácie s užívate ľ-
mi letísk, totiž priamo uľahčujú leteckým spoločnostiam výkon ich činností. Platí to aj pre letiská, ktorých postavenie sa voči najväčším leteckým spoločnostiam zosilňuje, pretože tieto letecké spoločnosti už nemôžu požadovať pre seba zvýhodnené tarify. Vzhľadom na uvedené skutočnosti, ako aj medzinárodnú povahu, ktorá je typická pre 
trh leteckej dopravy, sa Rada domnievala, že ciele danej smernice je možné dosiahnuť 
len na úrovni Únie.
75P
arlament tvrdí, že zo žaloby nevyplýva, že by bol napadnutý samotný zásah normo -
tvorcu Únie. Nie je teda ľahké pochopiť, na základe čoho sa môže zakladať porušenie zásady subsidiarity. Ak by však Luxemburské veľkovojvodstvo chápalo subsidiaritu ako mieru konania ponechanú na členských štátoch, Parlament tvrdí, že táto miera bola z veľkej časti zachovaná, pretože smernica 2009/12 nestanovuje spôsob výpo č-
tu poplatkov ani neukladá príjmy, ktoré treba pri výpočte zohľadniť. Okrem toho sú požiadavky vzťahujúce sa na činnosť dozorného orgánu údajne relatívne obmedzené.
P
osúdenie Súdnym dvorom
76V 
tejto súvislosti treba konštatovať, že zásada subsidiarity je uvedená v článku 5 dr u-
hom odseku ES a spresnená v protokole o uplatňovaní zásad subsidiarity a propor -
cionality pripojenom k Zmluve, ktorý stanovuje, že Spoločenstvo vyvíja činnosť v ob -
lastiach, ktoré nepatria do jeho výlučnej kompetencie len vtedy a len takom rozsahu, pokiaľ ciele navrhované touto činnosťou nemôžu byť uspokojivo dosiahnuté člen -
skými štátmi a z dôvodov rozsahu alebo dôsledkov navrhovanej činnosti ich možno 
lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva. Tento protokol vo svojom odseku 5 taktiež 
I - 3784ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
stanovuje usmernenia na určenie toho, či sú tieto podmienky splnené (rozsudok V o-
dafone a i., už citovaný, bod 72).
77P
okiaľ ide o právne predpisy, uvedený protokol vo svojich odsekoch 6 a 7 spresňuje, že 
Spoločenstvo má vydávať právne predpisy iba v nevyhnutnom rozsahu a že opatrenia 
Spoločenstva majú ponechať čo najväčší priestor pre vnútroštátne rozhodnutie, a to v súlade s cieľom opatrenia a dodržiavaním požiadaviek Zmluvy (rozsudok Vodafone a i., už citovaný, bod 73).
78Pr
otokol okrem toho vo svojom odseku 3 spresňuje, že zásada subsidiarity nesp o-
chybňuje právomoci udelené Spoločenstvu Zmluvou, tak ako ich vykladá Súdny dvor.
79Z
ásada subsidiarity sa uplatní v prípade, že normotvorca Únie použije článok 80 ES 
ako právny základ, keďže toto ustanovenie mu nepriznáva výlučnú právomoc na pr i-
jatie právnych predpisov v oblasti leteckej dopravy.
80V 
prejednávanej veci Luxemburské veľkovojvodstvo dostatočne podrobne nevysve t-
lilo svoj tretí žalobný dôvod, aby sa dalo súdne preskúmať, do akej miery by vnútr o-
štátna právna úprava mohla uspokojivo dosiahnuť cieľ sledovaný smernicou 2009/12 
v členskom štáte, v ktorom hlavné letisko nedosahuje minimálnu veľkosť stanovenú 
v článku 1 ods. 2 tejto smernice.
81Ok
rem toho ani tvrdenie predložené týmto členským štátom na podporu svojho tr e-
tieho žalobného dôvodu, podľa ktorého spoločný rámec nie je potrebný v  prípade letísk, ktoré prepravia menej ako 5 miliónov cestujúcich ročne, nemožno prijať, a to 
najmä vzhľadom na konštatovania v bodoch 47, 48 a 53 až 55 tohto rozsudku. Z nich 
I - 3785LUXEMBURSKO/PARLAMENT A RADA
totiž vyplýva, že za letiská s  privilegovaným postavením možno považovať nielen 
letiská, ktoré prepravia viac ako 5  miliónov cestujúcich ročne, ale aj letiská, ktoré predstavujú hlavné letisko vo svojom členskom štáte bez ohľadu na konkrétny počet 
prepravených cestujúcich ročne.
82Ok
olnosť, že určitá časť letísk, ktoré prepravia menej ako 5 miliónov cestujúcich ro č-
ne, nepatrí do pôsobnosti smernice 2009/12, nemožno úspešne uplatňovať na pr e-
ukázanie porušenia zásady subsidiarity, ale môže preukázať len to, že normotvorca Únie správne predpokladal vzhľadom na  konštatovania uvedené v  bodoch  38 a  48 
tohto rozsudku, že také letiská nie je potrebné zahrnúť do danej pôsobnosti, pokiaľ nie sú hlavnými letiskami v príslušnom členskom štáte.
83Z
a týchto podmienok musí byť tretí žalobný dôvod Luxemburského veľkovojvodstva 
na podporu svojej žaloby, založený na porušení zásady subsidiarity, zamietnutý ako nedôvodný.
84K
eďže žiadny zo žalobných dôvodov predložených Luxemburským veľkovojvodstvom 
na podporu svojej žaloby nemožno prijať, treba túto žalobu zamietnuť.
O trovách
85P
odľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal 
úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v  tomto zmysle navrhnuté. 
Keďže Parlament a Rada navrhli zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania a Luxemburské veľkovojvodstvo nemalo úspech vo svojich dôvodoch, 
je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania. V súlade s odsekom 4 prvým 
I - 3786ROZSUDOK Z 12. 5. 2011 — VEC C-176/09
pododsekom toho istého článku vedľajší účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy 
konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol a vyhlásil:
1. Žaloba sa zamieta.
2. Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.
3. Slovenská republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.
Podpisy