SK
Zbierkasúdnychroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :11 1ROZSUDOK SÚDU PR E VEREJNÚ S LUŽBU (tretia ko mora)
z 24. februára 2010
Vec F-89/08
P
proti
Európskemu parlamentu
„Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Európsky p arlament — Prepustenie — Strata dôvery“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou žalobkyňa navrhuje po 
prvé, zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 15. apríla 2008 , ktorým b ola vypovedaná jej 
zmluva dočasného zamestnanca, po dr uhé, svoje opätovné prijatie do funkcie so 
spätnou ú činnosťou, po tretie, vyplatenie jej mzdy od 15. júla 2008 , po štvrté, 
vyplatenie odškodnenia za nemajetkovú ujmu a ujmu na služobnom p ostupe, ktoré 
podľa svojho tvrdenia u trpela v dôsledku r ozhodnutia o prepustení, a po piate, 
zaviazanie Parlamentu na náhradu trov kon ania
Roz hodnutie:Žaloba sa zamieta. Každý účastník kon ania znáša svoje vlastné trovy kon ania.
Abstrakt
1. Úradníci — Dočasní zamestnanci — Dočasní zamestnanci spadajúci do pôsobnosti článku 2 písm. c) 
podmienok z amestnávania ostatných z amestnancov — Dočasný zamestnanec pridelený k politickej 
skupine Parlamentu
[Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 2 písm. c)]
2. Úradníci — Dočasní zamestnanci — Dočasní zamestnanci spadajúci do pôsobnosti článku 2 písm. c) 
podmienok z amestnávania ostatných z amestnancov — Dočasný zamestnanec pridelený k politickej 
skupine Parlamentu
[Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 2 písm. c)]
3. Úradníci — Dočasní zamestnanci — Rozhodnutie o prepustení — Povinnosť odôvodnenia — Rozsah
[Služobný poriadok ú radníkov, článok 25 d ruhý odsek a článok 90 o ds. 2; podmienky zamestnávania 
ostatných zamestnancov, článok 2 písm. c)]
4. Žaloba o neplatnosť — Dôvody — Zneužitie právomoci — Pojem
5. Úradníci — Povinnosť starostlivosti prislúchajúca administratíve — Rozsah — Obmedzenia
[Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 2 písm. c)]
6. Úradníci — Žaloba — Predmet — Príkaz administratíve — Neprípustnosť
(Článok 233 E S; Služobný poriadok ú radníkov, článok 91)
2 ECLI:EU:F:2010 :11ABSTRAKT–VECF-89/08
P/PARLAMENT
1. Dodržiavanie práva na obranu v každom kon aní, ktoré bolo začaté proti osobe a ktoré môže viesť 
k prijatiu aktu, ktorý jej spôsobuje ujmu, predstavuje základnú zásadu práva Spoločenstva a musí byť 
zaručené aj vtedy, ak neexistuje žiadna právna úprava tohto kon ania. Podľa tejto zásady sa dotknutej 
osobe pred prijatím rozhodnutia, ktoré sa jej týka, musí umožniť účinne vyjadriť svoje stanovisko 
k existencii a relevantnosti skutočností a okolností, na ktorých základe bolo toto rozhodnutie prijaté.
Žalobný dôvod založený na porušení práva na obranu však nemožno s úspechom u platňovať proti 
rozhodnutiu o ukončení dočasného pridelenia úradníka k politickej skupine Parlamentu. Vzhľadom na 
osobitnú p ovahu ú loh vykonávaných u politickej skupiny a nevyhnutnosť zachovať v takomto 
politickom p rostredí v zťahy vzájomnej dôvery me dzi touto skupinou a úradníkmi, ktorí sú k nej 
dočasne pridelení, totiž v takomto prípade neexistuje povinnosť vypočuť dotknutú osobu pred prijatím 
rozhodnutia o ukončení jej funkcie.
Táto výnimka sa uplatňuje vždy, keď je nevyhnutné zachovať „vzťahy dôvery“, teda v prípade všetkých 
dočasných zamestnancov prijatých do zamestnania podľa článku 2 písm. c) podmienok zamestnávania 
ostatných z amestnancov – keďže vzájomná d ôvera j e základným p rvkom z mlúv d očasných 
zamestnancov, ktorých sa týka toto ustanovenie –, keď dochádza k ukončeniu ich zmluvy z dôvodu 
narušenia vzťahu dôvery. Predchádzajúce vypočutie dotknutej osoby tak nie je predpokladom p rijatia 
rozhodnutia o ukončení zmluvy uzavretej na základe článku 2 písm. c) podmienok zamestnávania 
ostatných zamestnancov z dôvodu narušenia vzťahu dôvery.
(pozri body 29 – 33)
Odkaz:
Súdny dvor: 15. júla 1970 , Buchler/Komisia, 44/69, Zb. s. 733, bod 9; 10. júla 1986 , Belgicko/Komisia, 234/84, Zb. 
s. 2263 , bod 27; 3. októbra 2000 , Industrie des poudres sphériques/Rada, C-458/98 P, Zb. s. I-8147 , bod 99; 
5. októbra 2000 , Nemecko/Komisia, C-288/96, Zb. s. I-8237 , bod 99; 29. apríla 2004 , Parlament/Reynolds, 
C-111/02 P, Zb. s. I-5475 , body 50 a ž 60; 9. novembra 2006 , Komisia/De Bry, C-344/05 P, Zb. s. I-10915 , bod 37
Súd prvého stupňa: 28. januára 1992 , Speybrouck/Parlament, T-45/90, Zb. s. II-33, bod 94; 17. októbra 2006 , 
Bonnet/Súdny dvor, T-406/04, Zb. VS s. I-A-2-213, II-A-2-1097 , bod 79
2. Generálny tajomník P arlamentu p lní podľa ustanovení článku 4 rozhodnutia p redsedníctva 
Parlamentu z 3. mája 2004 o prenesení právomocí me novacieho orgánu a orgánu oprávneného na 
uzatváranie p racovných z mlúv, zmeneného a doplneného r ozhodnutím t ohto p redsedníctva 
z 26. októbra 2004 , v prípade nezarad ených poslancov úlohy orgánu oprávneného na uzatváranie zmlúv 
s dočasnými zamestnancami uvedenými v článku 2 písm. c) podmienok zamestnávania o statných 
zamestnancov, ktorí sú prijímaní do zamestnania, aby plnili úlohy u týchto poslancov. Následne je to 
práve g enerálny tajomník P arlamentu, ktorý m á právomoc rozhodnúť o prepustení dočasného 
zamestnanca plniaceho svoje úlohy u nezarad ených poslancov. Politické skupiny však majú diskrečnú 
právomoc pri výbere spolupracovníkov, ktorých chcú zamestnať na plnenie dočasných úloh u nich, 
ako a j pri ukončení ich zamestnania.
Pokiaľ ide o nezarad ených poslancov, teda č lenov Parlamentu, ktorí neboli schopní vytvoriť politickú 
skupinu, úlohu udržiavať kon takt me dzi nezarad enými poslancami, ako a j me dzi nezarad enými 
poslancami a ostatnými politickými skupinami alebo ad ministratívnymi službami Parlamentu, plní 
administratívny zamestnanec, „koordinátor nezarad ených poslancov“. Tento koo rdinátor spravuje aj 
spoločné zdroje poskytnuté nezarad eným p oslancom a musí tak zabezpečiť uplatňovanie podmienok 
zamestnávania ostatných zamestnancov na dočasných zamestnancov pridelených týmto poslancom.
Dotknutí dočasní zamestnanci plnia svoje úlohy hlavne u jedného poslanca, ktorý je ich priamym 
administratívnym n adriad eným. Tento poslanec okrem i ného podpisuje ich cestovné príkazy. Hoci 
v praxi musí dočasný zamestnanec na zabezpečenie ka ždodenného ad ministratívneho fungovania 
„skupiny“ nezarad ených poslancov plniť aj úlohy, ktoré sa týkajú iných nezarad ených poslancov, než je
ECLI:EU:F:2010 :11 3ABSTRAKT–VECF-89/08
P/PARLAMENT
 jeho priamy ad ministratívny nadriad ený, tento nadriad ený naďalej zostáva osobou, s ktorou m usí 
existovať vzťah dôvery. Keď sa naruší vzťah dôvery me dzi priamym ad ministratívnym n adriad eným 
zamestnanca a týmto zamestnancom, odovzdá koo rdinátor nezarad ených poslancov generálnemu 
tajomníkovi Parlamentu žiadosť o prepustenie, a na tomto základe generálny tajomník Parlamentu 
prijme r ozhodnutie o prepustení. Pokiaľ sa toto rozhodnutie zakladá n a strate dôvery priameho 
administratívneho nadriad eného zamestnanca, nemožno h o zrušiť iba z dôvodu, že k strate dôvery 
došlo iba u jedného z nezarad ených poslancov.
(pozri body 39 – 43, 45 a 46)
Odkaz:
Súdny dvor: Parlament/Reynolds, už citovaný, bod 50
3. Žiadny n aliehavý d ôvod n eumožňuje v ylúčiť d očasných z amestnancov z ochrany p roti 
bezdôvodnému prepusteniu, najmä ak uzavreli pracovnú zmluvu na dobu neurčitú alebo, v prípade, že 
uzavreli pracovnú zmluvu na dobu určitú, ak boli prepustení pred uplynutím doby, na ktorú bola táto 
pracovná zmluva uzavretá. Na zabezpečenie dostatočnej ochrany v tomto zmysle je teda p otrebné 
jednak umožniť dotknutým osobám, aby sa ubezpečili, či boli ich oprávnené záujmy rešpektované alebo 
porušené, ako a j zvážili možnosť obrátiť sa na súd a na dr uhej strane je potrebné umožniť súdu 
vykonávať súdne preskúmanie, z čoho vyplýva, že je potrebné uznať, že príslušný orgán má povinnosť 
odôvodnenia.
Keď je dôvodom rozhodnutia o prepustení strata dôvery, nemá dotknutá osoba k dispozícii procesné 
záruky, akými je právo byť vypočutý v správnom kon aní. V dôsledku toho povinnosť odôvodnenia a jej 
dodržanie ad ministratívou predstavuje jedinú záruku, ktorá tejto osobe umožňuje, hoci po prijatí 
rozhodnutia, ktoré jej spôsobuje ujmu, aby účinne uplatnila právne prostriedky, ktoré má k dispozícii 
na napadnutie zákonno sti uvedeného rozhodnutia.
Narušenie vzťahu dôvery, teda v zťahu osobnej povahy, sa však nevyhnutne nezakladá n a objektívnych 
skutočnostiach. N a odôvodnenie prijatia rozhodnutia o prepustení tak m ôže postačovať samotné 
konštatovanie, že došlo k narušeniu vzťahu dôvery. Ak je preto rozhodnutie o prepustení založené iba 
na takomto kon štatovaní, potom p ožiadavka, aby boli v odôvodnení rozhodnutia p resne uvedené 
faktické o kolnosti odhaľujúce alebo odôvodňujúce toto narušenie vzťahu dôvery, môže byť iba 
obmedzená.
Zároveň predovšetkým v prípade dočasných zamestnancov pridelených k nezarad eným p oslancom 
Parlamentu p latí, že odôvodnenie rozhodnutia o prepustení založeného na strate dôvery m usí 
nevyhnutne d ostatočne kon kretizovať osobu, s ktorou je n arušený v zťah d ôvery. D otknutý 
zamestnanec sa tak totiž bude môcť ubezpečiť, že rozhodnutie sa týka jeho priameho ad ministratívneho 
nadriad eného, teda n ezarad eného poslanca, s ktorým m usí existovať vzťah dôvery.
Nie je povinnosťou dočasného zamestnanca, aby sa v prípade, ak nie je rozhodnutie dostatočne 
odôvodnené, sám informoval o jeho dôvodoch. A k nie je rozhodnutie dostatočne odôvodnené, nemôže 
sa ad ministratíva odvolávať na to, že ku d ôvodom tohto rozhodnutia b olo m ožné získať prístup 
v osobnom spise dotknutého zamestnanca, aby dosiahla, že súd v sporovom kon aní zamietne žalobný 
dôvod založený na nedostatočnom o dôvodnení. Ak však zo samotného znenia sťažnosti, ktorú 
zamestnanec podal podľa článku 90 o ds. 2 služobného poriadku v yplýva, že tento zamestnanec vedel
4 ECLI:EU:F:2010 :11ABSTRAKT–VECF-89/08
P/PARLAMENT
 o dôvodoch rozhodnutia, pretože nahliadol do svojho osobného spisu, bolo by neprimerané zrušiť toto 
rozhodnutie na základe skutočnosti, voči ktorej možno m ať samozrejme v ýhrady, že inštitúcia tieto 
dôvody výslovne neuviedla v rozhodnutí o zamietnutí tejto sťažnosti.
(pozri body 69 – 74, 77 a 81 – 83)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 8. decembra 2005 , Reynolds/Parlament, T-237/00, Zb. VS s. I-A-385, II- 1731 , bod 95; 
8. septembra 2009 , ETF/Landgren, T-404/06 P, Zb. s. II-2841
Súd pre verejnú službu: 26. októbra 2006 , Landgren/ETF, F-1/05, Zb. VS s. I-A-1-123, II-A-1-459, body 73 a 74
4. Akt je postihnutý zneužitím p rávomoci iba vtedy, ak sa na základe objektívnych, relevantných 
a súhlasných dôkazov ukazuje, že bol prijatý výlučne, alebo prinajmenšom rozhodujúcim spôsobom, 
na iné účely než na aké sa odvoláva alebo s cieľom vyhnúť sa postupu osobitne upravenému Zmluvou.
(pozri bod 87)
Odkaz:
Súdny dvor: 21. júna 1958 , Groupeme nt des hauts fourneaux et aciéries belges/Vysoký ú rad, 8/57, Zb. s. 223, 256 ; 
10. marca 2005 , Španielsko/Rada, C-342/03, Zb. s. I-1975 , bod 64; 7. septembra 2006 , Španielsko/Rada, C-310/04, 
Zb. s. I-7285 , bod 69
5. Povinnosť starostlivosti, ktorú m á ad ministratíva, odráža rovnováhu vzájomných práv a povinností, 
ktorú služobný poriadok vytvoril vo vzťahoch me dzi verejným orgánom a zamestnancami vo ve rejnej 
službe. Táto rovnováha znamená najmä to, že orgán pri rozhodovaní o postavení úradníka p rihliada 
na všetky skutočnosti, ktoré by mohli ovplyvniť jeho rozhodnutie, a pritom zohľadňuje nielen záujem 
služby, ale aj záujem d otknutého úradníka. Vzájomná dôvera je však základným p rvkom z mlúv 
všetkých dočasných zamestnancov uvedených v článku 2 písm. c) podmienok zamestnávania ostatných 
zamestnancov. Ak je narušený vzťah dôvery, nemôžu prípadné obmedzenia vzťahujúce sa na kon anie 
administratívy vyplývajúce z povinnosti starostlivosti zabrániť prijatiu rozhodnutia o prepustení 
založenému na tomto dôvode, pokiaľ nie sú da né mimoriadne okolnosti.
(pozri body 112 a 113)
Odkaz:
Súdny dvor: 28. mája 1980 , Kuhner/Komisia, 33/79 a 75/79, Zb. s. 1677 , bod 22; 29. júna 1994 , Klinke/Súdny dvor, 
C-298/93 P, Zb. s. I-3009 , bod 38
Súd prvého stupňa: Speybrouck/Parlament, už citovaný, bod 94; Bonnet/Súdny dvor, už citovaný, bod 47
6. V konaní o žalobe podanej podľa článku 91 s lužobného poriadku n eprináleží súdu Spoločenstva 
udeľovať príkazy inštitúciám Spoločenstva. Na jednej strane totiž tento súd zjavne nemá právomoc na 
udeľovanie príkazov inštitúciám a na dr uhej strane je v prípade zrušenia aktu dotknutá inštitúcia 
povinná prijať opatrenia na vykonanie rozsudku.
(pozri bod 120)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 27. júna 2002 , Tralli/ECB, T-373/00, T-27/01, T-56/01 a T-69/01, Zb. VS s. I-A-97, II-453, 
bod 42 a tam citovaná judikatúra