ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 182/26

Žaloba podaná 16. marca 2018 – Chrysses Demetriades & Co. a Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co/Rada a i.

(Vec T-198/18)

(2018/C 182/30)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyne: Chrysses Demetriades & Co. LLC (Limassol, Cyprus), Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co LLC (Limassol) (v zastúpení: P. Tridimas, barrister)

Žalované: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Eurogroup a Európska únia

Návrhy

Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

— nariadil žalovaným uhradiť žalobkyniam sumy uvedené v prílohe k tejto žalobe vrátane úrokov počítaných od 26. marca 2013 do rozhodnutia Všeobecného súdu,

— uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

Subsidiárne žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

— určil, že Európskej únii a/alebo žalovaným inštitúciám vznikla mimozmluvná zodpovednosť,

— určil konanie, ktorým by sa mohla určiť nahraditeľná strata, ktorú žalobkyne v skutočnosti utrpeli,

— uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné so žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-197/18, JV Voscf a i./Rada a i.
—

uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť sumu 1 102 291,68 eura (miliónstodvatisíc dvesto deväťdesiat jeden eur a šesťdesiatosem centov) akonáhradu spôsobenej ujmy s tým, že táto suma nemusí byť konečná, a to v nasledujúcom členení: — z titulu nemajetkovej ujmy spôsobenej tým, že žalobca nikdy nebol vypočutý o skutkoch, na ktorých základe proti nemu bolo vedené vyšetrovanie, suma 60 000 eur, — z titulu ujmy spôsobenej protiprávnym, neodôvodneným aneprimeraným konaním Európskej komisie, ktorá pokračovala v konaniach, ktoré boli neopodstatnené a neboli založené na dôkazoch: — sumu 39 293,38 eura z titulu majetkovej ujmy súvisiacej strovami právneho zastúpenia advokátom, — sumu 872,74 eura z titulu majetkovej ujmy súvisiacej scestovným, — sumu 500 000 eur z titulu nemajetkovej ujmy súvisiacej snepopierateľným zásahom do žalobcovej dobrej povesti a jeho cti, — sumu 500 000 eur ako náhradu telesnej a nemajetkovej ujmysúvisiacej so zhoršením jeho zdravotného stavu, — sumu 2 125,56 eura ako náhradu majetkovej ujmy súvisiacej s nákladmi na lekárske vyšetrenie a so zdravotnými nákladmi.
SK Úradný vestník Európskej únie C 161/58

Žaloba podaná 1. marca 2018 – Arkéa Direct Bank a i./ECB

(Vec T-149/18)

(2018/C 161/68)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobcovia: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Francúzsko), Caisse de Bretagne de Crédit Mutuel Agricole (Le Relecq Kerhuon, Francúzsko), Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon), Crédit foncier et communal d’Alsace et de Lorraine-banque (Štrasburg, Francúzsko), Fédéral Finance (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Home Loans SFH (Brest, Francúzsko), Arkéa Banking Services (Paríž, Francúzsko), Arkéa Public Sector SCF (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Banque Entreprises et Institutionnels (Le Relecq Kerhuon), Keytrade Bank Luxembourg SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a P. Kupka, avocats)

Žalovaná: Európska centrálna banka

Návrhy

Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

— zrušil článok 8 rozhodnutia ECB č. ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207 z 19. decembra 2017 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia, ktoré treba prijať v súvislosti s neodvolateľnými platobnými záväzkami týkajúcimi sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-143/18, Société générale/ECB.
—

čiastočne zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie K(2017) 7263 final z 8. novembra 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), oznámené francúzskej vláde 9. novembra 2017, a to v rozsahu, v akom: — zahŕňa opravu vo výške 2 246 700 eur z dôvodu zohľadnenia krajinných prvkov v rámci GAEC, ktoré sa vyznačovalo nesúladom, pokiaľ ide o „Nedostatky v systéme LPIS“ v súvislosti s rokmi podávania žiadostí 2013 a 2014; — zahŕňa paušálnu opravu týkajúcu sa všetkých území, ktoré zahŕňajú aspoň jednu plochu kvalifikovanú ako „landes et parcours“ (vresoviská vhodné na spásanie), a nielen plôch kvalifikovaných ako „neoprávnené územia (‚landes et parcours‘) [vresoviská vhodné na spásanie]“ v súvislosti s rokmi podávania žiadostí 2013 a 2014; — sa týka „Najpravdepodobnejš[ej] chyb[y] – FEADER SIGC – 2014 – 2020“ v rámci vyšetrovania CEB/2016/047; a — uplatňuje paušálnu opravu vo výške 100 % na departement Haute-Corse (Horná Korzika) v súvislosti s rokmi podávania žiadostí 2013 – 2014, pokiaľ ide o „Kontrolný systém s vážnymi nedostatkami, Korzika“;
SK Úradný vestník Európskej únie C 72/43

Žaloba podaná 9. januára 2018 – Holzer y Cia/EUIPO – Annco (ANN TAYLOR)

(Vec T-3/18)

(2018/C 072/55)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Holzer y Cia, SA de CV (Mexiko, Mexiko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Annco, Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „ANN TAYLOR“ ochranná známka Európske únie č. 9 865 651.

Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. novembra 2017 vo veci R 2370/2016-2.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— vyhlásil žalobu za prípustnú,

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— potvrdil platnosť zápisu OZEÚ č. 9 865 651 „ANN TAYLOR“ pre všetky tovary, na ktoré sa vzťahuje predmetná prihláška,

— uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzaný žalobný dôvod
SK Úradný vestník Európskej únie C 5/49

Žaloba podaná 11. októbra 2017 – UP/Komisia

(Vec T-706/17)

(2018/C 005/67)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: UP (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

— vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

a v dôsledku toho

— zrušil rozhodnutie z 26. apríla, ktorým GR pre ľudské zdroje vznieslo námietky voči žiadosti žalobcu týkajúcej sa čiastočného pracovného úväzku zo zdravotných dôvodov,

— v prípade potreby vyhlásil zrušenie rozhodnutia z 12. júla 2017 o zamietnutí sťažnosti,

— uložil povinnosť nahradiť majetkovú škodu a nemajetkovú ujmu, ktorá žalobcovi vznikla v dôsledku týchto rozhodnutí, stanovenú odhadom a s výhradou prehodnotenia, vo výške 8 800 eur,

— uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod zložený z dvoch častí:

Prvá časť je založená na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, ako aj práva byť vypočutý, a to tým, že menovací orgán (ďalej len „MO“) vychádzal z právnej úpravy pre iné prípady, než je prípad žalobcu, a to bez toho, aby ho vypočul alebo mu umožnil vyjadriť svoje pripomienky, ktoré by mohli ovplyvniť obsah budúceho rozhodnutia, a v dôsledku toho porušil jeho právo na obranu.

Druhá časť je založená na porušení zásady riadnej správy vecí verejných a povinnosti starostlivosti, ako aj na existencii zjavne nesprávneho skutkového posúdenia na strane MO, ktorý mohol posúdiť náhrady za pracovnú nespôsobilosť vzhľadom na všeobecné pravidlá pre náhrady podľa spoločných predpisov. Žalobca sa domnieva, že žiadne ustanovenie právnych predpisov nebráni tomu, aby mohli byť uvedené náhrady kumulované s príjmami z jeho pracovnej činnosti z dôvodu, že jeho zdravotná situácia, ani jeho stupeň práceneschopnosti nezodpovedá kritériám invalidity z hľadiska zdravotného posúdenia podľa Služobného poriadku.
3.

Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ, pretože odchýlenie sa od referenčnej právnej úpravy je v každom prípade protiprávne. Aj keby sa daň z príjmov spoločností mala považovať za belgickú referenčnú právnu úpravu (čo tak nie je), je odôvodnené, aby prístavné orgány nepodliehali tejto právnej úprave. Vyplýva to z celkovej koherencie daňového systému a z okolnosti, že sa žalobkyne nenachádzajú v skutočnej a právnej situácii porovnateľnej so situáciou podnikov podliehajúcich dani z príjmov spoločností. Navyše by malo nepriaznivé následky, keby podliehali dani z príjmov spoločnosti.
—

zaplatiť všetky sumy, ktoré dlhuje Európskej únii v rámci vstupu Európskej únie do práv veriteľa podľa článkov 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 a 8.02 Electricity Transmission Loan Agreement (úverová zmluva o prenose elektriny), ktoré zahrňujú sumy: — 3 383 971,66 švajčiarskeho franku (CHF) a 38 934 400,51 eura, sumy dlžné Európskej únii k 9. augustu 2017, ktoré tvoria istina, úroky a zmluvné úroky z omeškania (pripísané od dátumu splatnosti do 9. augusta 2017), — ďalší zmluvný úrok z omeškania pripísaný vo výške ročnej úrokovej sadzby, ktorá je vypočítaná ako súčet i) 2,5 % (250 bázických bodov) a ii) sadzby splatnej podľa článku 3.01 do okamihu zaplatenia, — všetky uplatniteľné dane, clá, dávky, náklady na odbornú činnosť, pripísané od okamihu splatnosti do okamihu zaplatenia, vrátane trov tohto konania.
—

zrušil rozhodnutie Komisie COMP/D3/PB/2017/026659 z 15. marca 2017 o odmietnutí prístupu k dokumentom podľa nariadenia (ES) 1049/2001 súvisiacim s vecou COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. a GE Capital Bank a.s.,
—

Žalobkyňa uvádza, že jej procesné práva neboli dodržané, pretože odvolacia rada sa nezaoberala tvrdeniami, ktoré boli uvedené v rámci odvolania, ale namiesto toho vychádzala zo všeobecného vyhlásenia, ktoré nemalo nijaký konkrétny vzťah s danou vecou. Ak by Všeobecný súd dospel k záveru, že odvolacia rada poskytla dostatočné odôvodnenie, tak žalobkyňa poukazuje na to, že odvolacia rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď bez žiadneho odkazu na zákonné kritérium súhlasila so záverom ACER, ktorý sa zakladá na chybnej definícii pojmu „preťaženie“.
SK Úradný vestník Európskej únie C 239/56

Žaloba podaná 26. mája 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/ÚHVT – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Vec T-328/17)

(2017/C 239/69)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: S. Malynicz, QC a V. Marsland, Solicitor)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulharsko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „BBQLOUMI“ – prihláška č. 13 069 034.

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. 3. 2017 vo veci R 497/2016-4.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzaný žalobný dôvod
SK Úradný vestník Európskej únie C 239/51

Žaloba podaná 15. mája 2017 – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Zobrazenie závesného čističa do WC)

(Vec T-296/17)

(2017/C 239/64)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Nemecko) (v zastúpení: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann a C. Gehweiler, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania v konaní pred odvolacím senátom: Henkel AG & Co. KGaA (Düseldorf, Nemecko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania v konaní pred odvolacím senátom.

Sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1663618-0003.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 8. marca 2017 vo veci R 2113/2015-3.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil žalovanému a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni v konaní pred odvolacím senátom a Všeobecným súdom.

Uvádzané žalobné dôvody

— porušenie článkov 62 a 63 nariadenia č. 6/2002,

— porušenie článku 25 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia č. 6/2002,

— porušenie článku 3 písm. a) nariadenia č. 6/2002,

— porušenie článku 4 ods. 1 nariadenia č. 6/2002,
2.

Druhý žalobný dôvod je subsidiárne založený na tom, že jediný právne prípustný výsledok riadneho zvažovania záujmov podľa článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 by bolo rozhodnutie nezverejniť dotknutú správu o klinickej štúdii vzhľadom na i) mimoriadny význam súkromného záujmu žalobkýň vyhnúť sa zverejneniu, berúc do úvahy škodlivé dôsledky, ktoré by takéto zverejnenie malo na základné práva súvisiace s vlastníctvom a podnikaním a ii) len nejasný a generický verejný záujem na zverejnení, keďže neexistuje dostatočne významná verejná potreba zverejnenia.
6.

Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa navyše alebo subsidiárne dopustila chyby pri výpočte pokuty uloženej žalobkyniam viacerými spôsobmi a preto by ju mal Súdny dvor znížiť. Komisia a) mala uplatniť vyššie zníženie a znížiť úroveň porušenia a úpravu „prihlasovacích poplatkov“, aby odrážali vonkajšiu a odlišnú úlohu žalobkýň než akú uvádza Komisia; b) neuplatnila rovnakú metódu pri výpočte výšky predaja každého účastníka, čo viedlo k tomu, že so žalobkyňami sa zaobchádzalo nevýhodnejšie bez objektívneho dôvodu; c) mala uplatniť vyššiu úľavu vo vzťahu k príjmom žalobkýň, aby zohľadnila ich relatívnu ekonomickú silu; a d) nemala začleniť predajné hodnoty EONIA do hodnoty svojho výpočtu predajnosti.
3.

Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade a nesprávnom uplatnení článku II. 15 ods. 2 písm. c) prílohy II všeobecných zmlúv CONTAIN a ICARGO. — Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že poradcovia združenia IBI, ktorým sa zamietlo preplatenie nepriamych nákladov, sú odborníci bez záväzkov k inému orgánu, t. j. ide o samostatne zárobkovo činné osoby. Nevzťahuje sa na nich ani jedna zo situácií, v ktorých odsek 2 písm. c) dotknutého ustanovenia bráni náhrade nákladov. Pokiaľ sa poradcovia združení, ktorí pracujú z domu, nenachádzajú v žiadnej z dvoch výnimočných situácií, nevyhnutne sa na nich vzťahuje všeobecné pravidlo, t. j. na nepriame náklady sa uplatňuje paušálna náhrada vo výške 60 %.
—

uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi majetkovú a nemajetkovú ujmu spôsobenú v dôsledku jednak protiprávneho rozhodnutia o nepredĺžení zmluvy a jednak protiprávneho vykonania rozsudku vo veci T-658/13 (1), a to 63 246 eur z dôvodu straty príjmov, 26 630 eur na účely poskytnutia žalobcovi náhrady za stratu nárokov na dôchodok za 19 mesiacov alebo takú kapitálovú sumu, akú môže Všeobecnú súd stanoviť ex aequo et bono, 1 200 eur na účely náhrady trov konania, ktoré žalobca vynaložil vo fáze pred podaním žaloby, a to odo dňa vyhotovenia návrhu rozhodnutia z 29. januára 2016 do dňa rozhodnutia žalovanej z 21. apríla 2016, 60 000 eur z dôvodu straty možnosti získať zmluvu na dobu neurčitú alebo takú náhradu, ktorú môže Všeobecný súd určiť ex aequo et bono, 50 000 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi v dôsledku uvedených pochybení, nezrovnalostí a ujmy, ktoré spôsobila žalovaná počas konania o vykonaní rozsudku vo veci T-658/13 P,
SK Úradný vestník Európskej únie C 14/44

Žaloba podaná 7. novembra 2016 – Picard/Komisia

(Vec T-769/16)

(2017/C 014/52)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Maxime Picard (Hettange-Grande, Francúzsko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, avocat)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil rozhodnutie, ktorým sa vopred stanovili resp. nestanovili určité časti dôchodkových práv žalobcu požadované Služobným poriadkom, ktoré vyplýva zo správy zaslanej 4. januára 2016 žalobcovi úradníkom zo sekcie 001 „Dôchodky“ oddelenia 4 PMO, ktorou mu bola zaslaná odpoveď na jeho žiadosť z toho istého dňa, že sa jeho dôchodkové práva zmenili v dôsledku jeho opätovného zamestnania vo funkčnej skupine II s účinnosťou od 1. júna 2014, pričom sa jeho vek odchodu do dôchodku zmenil na 66 rokov veku a akruálna sadzba jeho dôchodkových práv je od 1. júna 2014 1,8 %,

— zrušil, ak je to potrebné, rozhodnutie riaditeľa riaditeľstva E Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre ľudské zdroje z 26. júla 2016 v rozsahu, v akom sa zamieta, kvôli absencii aktu spôsobujúceho ujmu, ako neprípustná, a subsidiárne ako nedôvodná sťažnosť žalobcu z 1. apríla 2016 podanú proti rozhodnutiu, resp. podanú z dôvodu neexistencie rozhodnutia vyplývajúceho zo správy zo 4. januára 2016,

— zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby vychádza žalobca z jediného žalobného dôvodu, založeného na nesprávnom právnom posúdení a porušení článku 77 ods. 2 a ods. 5 Služobného poriadku úradníkov (ďalej len „služobný poriadok“) a článku 21 ods. 2 a článku 22 ods. 1 druhého pododseku jeho prílohy XIII uplatniteľného v zmysle článku 109 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ), ku ktorému došlo v správe zo 4. januára 2016, spočívajúcom v tom, že sa ako dátum nastúpenia do služby zohľadňuje pre uplatnenie týchto ustanovení Služobného poriadku 1. jún 2014, deň v ktorom vstúpila do platnosti zmluva, ktorou žalobca prešiel do funkčnej skupiny II („FS II“) na základe článku 87 ods. 4 PZOZ, hoci tento deň by mal byť 1. júl 2008, deň, keď pôvodne nastúpil do služieb Komisie ako zmluvný zamestnanec funkčnej skupiny I.

Tento žalobný dôvod je rozdelený do dvoch častí:

— Prvá časť je založená na fakte, že sekcia 1 oddelenia 4 Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov („PMO“) a riaditeľ riaditeľstva E Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre ľudské zdroje („DGHR“) nesprávne rozhodli s odôvodnením, že zmluva z 19. mája 2014, ktorou žalobca prestúpil do FS II bola nová a základom pre nový nábor, že článok 22 ods. 1 druhý pododsek a článok 21 ods. 2 prílohy XIII Služobného poriadku sa na neho nevzťahuje, ale sa v jeho prípade uplatňuje článok 77 piaty a druhý odsek Služobného poriadku, hoci deň nástupu vo služby uvedený v článkoch 21 a 22 prílohy XIII je deň prvého náboru.
1.

Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že ECDC porušilo článok 266 ZFEÚ tým, že nesprávne uplatnilo rozsudok Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2015, CJ/ECDC, F-159/12 a F-161/12, EU:F:2015:38, pričom žalobca najmä tvrdí, že: — keďže podstatné okolnosti boli nezvrátiteľne zmenené, ECDC nesprávne uplatnili napadnuté rozhodnutie so spätnou účinnosťou, — ECDC porušil zásadu proporcionality, keďže napadnuté rozhodnutie nebolo ani vhodné, ani potrebné na dosiahnutie cieľa sledovaného prepustením, ku ktorému došlo v roku 2012 a následne bolo zrušené, — ECDC sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď neprihliadol na podvod, ku ktorému došlo vo výberovom konaní na vedúceho právnej služby ECDC, — ECDC porušil článok 22a ods. 3 Služobného poriadku, keď prepustilo žalobcu v reakcii na jeho správu in tempore non suspecto krátko pred jeho prepustením, čo sú skutočnosti z ktorých vyplýva podozrenie zlého finančného riadenia v ECDC.
SK Úradný vestník Európskej únie C 383/22

Žaloba podaná 30. augusta 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)

(Vec T-479/16)

(2016/C 383/31)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Zintler, A. Stolz, advokáti)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „AROMASENSATIONS“ – prihláška č. 14 198 824.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júna 2016 vo veci R 2482/2015-2.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie, ktorým sa zamieta odvolanie v rozsahu, v akom bolo založené na článku 7 ods. 1 písm. b),

— uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzané žalobné dôvody

— porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,
SK Úradný vestník Európskej únie C 296/28

Žaloba podaná 24. júna 2016 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)

(Vec T-320/16)

(2016/C 296/37)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Make up for ever (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Caron, advokát)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: L’Oréal SA (Paríž, Francúzsko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MAKE UP FOR EVER“ – ochranná známka Európskej únie č. 3 416 443.

Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 vo veci R 985/2015-5.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— konštatoval neplatnosť slovnej ochrannej známky Spoločenstva „MAKE UP FOR EVER“ č. 003 416 443 pre všetky tovary a služby uvedené v prihláške,

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— v prípade potreby vrátil vec EUIPO na nové rozhodnutie,

— uložil L’Oréal povinnosť nahradiť trovy konania pred zrušovacím oddelením EUIPO, odvolacím senátom EUIPO a v tomto konaní pred Všeobecným súdom.

Uvádzané žalobné dôvody

— porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,
—

Okrem toho, keďže Súdny dvor vyžaduje, aby členské štáty vrátili sumy, ktoré prijali v rozpore s právom Únie, ten istý záver platí, pokiaľ ide o sumy, ktoré Únia prijala v rozpore so svojimi vlastnými právnymi predpismi, vrátane antidumpingovej dohody. Ak by bola odmietnutá spätná účinnosť zrušenia, jednotlivci by museli znášať účinky protiprávneho správania bez toho, aby mali nárok na akúkoľvek nápravu škôd, ktoré by im inak nevznikli.
SK Úradný vestník Európskej únie C 232/32

Žaloba podaná 9. mája 2016 – Aldi/EUIPO (VISAGE)

(Vec T-219/16)

(2016/C 232/42)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „VISAGE“ – prihláška č. 13 502 364.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. februára 2016 vo veci R 507/2015-5.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzaný žalobný dôvod
2.

Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a/alebo na skreslení dôkazov v spise a na nedostatočnom odôvodnení napadnutého uznesenia, a to tým, že SVS dospel v bode 32 uvedeného uznesenia k záveru, že keďže žiadna nová a podstatná skutočnosť neodôvodňovala žiadosť o preskúmanie, konanie pred podaním žaloby neprebiehalo riadnym spôsobom, pričom tvrdenia smerujúce proti rozhodnutiu z 30. septembra 2014 a zamietnutiu sťažnosti z 22. apríla 2015 boli neprípustné, aj keď z čisto potvrdzujúcej povahy týchto rozhodnutí vyplýva nielen to, že im nepredchádzalo preskúmanie, ale aj to, že neuvádzali žiadnu novú skutočnosť, pričom ako to odvolateľka sama vo svojej žiadosti o preskúmanie uviedla, rozhodnutie z 30. septembra 2014 predstavovalo novú skutočnosť vo vzťahu k rozhodnutiu zo 7. apríla 2014, rovnako ako rozhodnutie z 22. apríla 2015 ju predstavovalo vo vzťahu k rozhodnutiu z 30. septembra 2014.