ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4

Podľa odôvodnení 2 až 4, 6 až 8 a 13 návrhu rámcového nariadenia: „2. V súčasnosti je makrofinančná pomoc tretím krajinám založená na rozhodnutiach Európskeho parlamentu a Rady, ktoré sa prijímajú ad hoc pre konkrétnu krajinu. Týmto postupom sa znižuje efektívnosť a účinnosť pomoci, pretože spôsobuje nepotrebné omeškania v čase medzi žiadosťami o makrofinančnú pomoc a ich skutočnou realizáciou. 3. Rámec na poskytovanie makrofinančnej pomoci tretím krajinám, s ktorými má Únia dôležité politické, hospodárske a obchodné väzby, by mal účinnosť tejto pomoci zvýšiť. Predovšetkým by malo byť možné poskytovať makrofinančnú pomoc tretím krajinám s cieľom povzbudiť ich, aby prijali opatrenia v oblasti hospodárskej politiky, ktoré pravdepodobne vyriešia krízu týkajúcu sa platobnej bilancie. 4. Európsky parlament vo svojom uznesení o realizácii makrofinančnej pomoci tretím krajinám z 3. júna 2003… vyzval na prijatie rámcového nariadenia o makrofinančnej pomoci, aby sa urýchlil rozhodovací proces a finančnému nástroju poskytol oficiálny a transparentný základ. … 6. V roku 2006 Únia upravila a zjednodušila rámec svojej vonkajšej pomoci, aby sa zvýšila jeho účinnosť. Pre všetky kľúčové vonkajšie finančné nástroje prijala rámcové nariadenia, prostredníctvom ktorých poskytla Komisii vykonávacie právomoci. Jediný dôležitý nástroj, ktorý v súčasnosti nemá rámcové nariadenie, je makrofinančná pomoc. 7. Rada vo svojich záveroch z 8. októbra 2002 ustanovila kritériá (takzvané genvalské kritériá) s cieľom usmerňovať operácie makrofinančnej pomoci [Únie]… Je vhodné, aby sa tieto kritériá formalizovali v právnom akte, ktorý schváli Parlament aj Rada, pričom by sa aktualizovali a objasnili. 8. Príslušné postupy a nástroje by sa mali stanoviť vopred, aby sa Únii umožnilo zaistiť pohotové sprístupnenie makrofinančnej pomoci, najmä keď okolnosti vyžadujú neodkladnú akciu. Zvýšila by sa tým jasnosť a transparentnosť kritérií uplatniteľných na realizáciu makrofinančnej pomoci. … 13. Makrofinančnou pomocou by sa mali doplniť zdroje, ktoré poskytuje Medzinárodný menový fond a ostatné mnohostranné finančné inštitúcie, a malo by sa tu uplatniť spravodlivé rozdelenie zaťaženia medzi ostatných darcov. Makrofinančnou pomocou by sa mala zaistiť pridaná hodnota angažovanosti Únie.“
15

V tejto súvislosti vnútroštátny súd uvádza, že článok 2 tretej smernice vyžaduje, aby zmluvy o povinnom poistení motorových vozidiel pokrývali na základe jediného poistného celé územie Únie. Tento súd sa preto pýta, či je rozdielna výška poistného v závislosti od územia, na ktorom sa motorové vozidlo používa, v rozpore s týmto článkom. Táto rozdielna výška síce neovplyvňuje poskytovanie poistného plnenia poškodeným pri dopravných nehodách, keďže týmto poškodeným sa poskytne poistné plnenie bez ohľadu na to, na území ktorého členského štátu došlo k nehode, no mohla by poškodiť záujem poisteného, ktorého ochrana sa javí byť jedným z cieľov sledovaných v článku 2 tretej smernice. Ak by totiž poisťovateľ mohol v prípade nehody spôsobenej v inom členskom štáte, ako je štát, ktorý bol stanovený v zmluve o povinnom poistení motorových vozidiel, požadovať od poisteného, aby mu nahradil časť poistného plnenia vyplateného poškodeným pri dopravnej nehode, hrozilo by, že táto zmluva by nepokrývala celé územie Únie v zmysle uvedeného článku. Podľa vnútroštátneho súdu je napokon potrebné určiť, či rozdielna výška poistného v závislosti od územia, na ktorom sa používa motorové vozidlo, ohrozuje cieľ voľného pohybu tovarov a osôb sledovaný prvou a treťou smernicou, ako aj všeobecnú zásadu zákazu diskriminácie.
12

Pán Sandberg vytvoril na svojej internetovej stránke hypertextové odkazy umožňujúce obísť systém poplatkov, ktorý stanovila C More Entertainment. Po kliknutí na tieto odkazy mali užívatelia bezplatný prístup k dvom hokejovým zápasom, ktoré v priamom prenose vysielala C More Entertainment 20. októbra a 1. novembra 2007.
3

V zmysle odôvodnení 2, 4, 6 a 12 smernice 2003/109: „(2) Európska Rada na svojom mimoriadnom zasadnutí v Tampere v dňoch 15. a 16. októbra 1999 vyhlásila, že právne postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín by malo byť priblížené k právnemu postaveniu štátnych príslušníkov členských štátov a že osobe, ktorá sa určitú stanovenú dobu oprávnene zdržiava v členskom štáte a ktorá je držiteľom povolenia na dlhodobý pobyt, by mali byť priznané v členskom štáte jednotné práva, ktoré sa čo najviac približujú právam občanov Európskej únie; … (4) integrácia štátnych príslušníkov tretích krajín s povolením na dlhodobý pobyt v členských štátoch je kľúčovým prvkom v rozvíjaní ekonomickej a sociálnej súdržnosti, základného cieľa spoločenstva, uvedeného v zmluve; … (6) hlavným kritériom na získanie právneho postavenia osoby s dlhodobým pobytom by mala byť dĺžka pobytu na území členského štátu. Pobyt by mal byť oprávnený a zároveň nepretržitý, aby sa preukázalo, že osoba sa v krajine usadila. Vypracujú sa ustanovenia s určitým druhom flexibility, takže by sa brali do úvahy okolnosti, za ktorých by osoba mohla dočasne opustiť územie; … (12) k vytvoreniu skutočného nástroja pre integráciu osôb s dlhodobým pobytom do spoločnosti v ktorej žijú, osoby s dlhodobým pobytom by mali požívať rovnoprávnosť v prístupe spolu s občanmi členského štátu v širokom rozsahu v ekonomickej a sociálnej oblasti, za podmienok ustanovených touto smernicou;“
35

V tejto súvislosti je sloboda usadiť sa uplatniteľná na prevod činností spoločnosti z územia jedného členského štátu do iného členského štátu, a to nezávisle od otázky, či predmetná spoločnosť sťahuje svoje registrované sídlo a svoje skutočné ústredie mimo tohto územia, alebo či prevádza majetok stálej prevádzkarne nachádzajúcej sa na uvedenom území do iného členského štátu (rozsudok Komisia/Dánsko, C‑261/11, EU:C:2013:480, bod 28 a citovaná judikatúra).
45

Z toho vyplýva, že do pôsobnosti článku 64 ods. 1 ZFEÚ patrí vnútroštátna práva úprava, ktorá tým, že sa uplatňuje na pohyby kapitálu do alebo z tretích krajín, obmedzuje poskytovanie finančných služieb (pozri analogicky s pohybmi kapitálu zahrnujúcimi priame investície alebo usadenie sa v zmysle článku 64 ods. 1 ZFEÚ rozsudky Test Claimants in the FII Group Litigation, C‑446/04, EU:C:2006:774, bod 183, a Holböck, C‑157/05, EU:C:2007:297, bod 36).
71

Naopak v prípade doložky, ktorá by odkazovala na spory týkajúce sa zodpovednosti, ktorá by vznikla v dôsledku porušenia práva hospodárskej súťaže a označovala by iný súd členského štátu, než je súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, tento súd by musel odmietnuť svoju právomoc aj v prípade, že by táto doložka znemožnila uplatnenie osobitných pravidiel upravených v článkoch 5 a/alebo 6 nariadenia č. 44/2001.
29

Za týchto podmienok Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Pracovnoprávny súd č. 33 v Barcelone) rozhodol prerušiť konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Má sa pojem ‚hromadné prepúšťanie‘ uvedený v článku 1 ods. 1 písm. a) smernice 98/59, ktorý sa vzťahuje na každé ‚prepúšťanie vyvolané zamestnávateľom z jedného alebo viacerých dôvodov, ktoré sa nevzťahujú na jednotlivých príslušných zamestnancov‘, podľa stanoveného číselného limitu – vzhľadom na svoj význam na úrovni Spoločenstva – vykladať v tom zmysle, že bráni alebo odporuje tomu, aby norma prijatá na vykonanie alebo prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku obmedzila pôsobnosť tohto pojmu len na určitý druh ukončení pracovných zmlúv, ktoré zodpovedajú ‚hospodárskym, technickým, organizačným alebo výrobným dôvodom‘, ako to robí článok 51 ods. 1 PZ? 2. Majú sa na účely výpočtu počtu prepustení, ktoré možno zohľadniť pri určovaní možnej existencie ‚hromadného prepúšťania‘ v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 98/59 – či už ako ‚prepúšťanie vyvolané zamestnávateľom‘ [článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a)], alebo ako ‚ukončenie pracovnej zmluvy, ktoré je vyvolané na podnet zamestnávateľa z jedného alebo viacerých dôvodov, ktoré sa nevzťahujú na jednotlivých príslušných pracujúcich, za predpokladu, že ide aspoň o päť prepustení‘ (článok 1 ods. 1 druhý pododsek) – zohľadniť individuálne ukončenia, ku ktorým došlo v dôsledku skončenia zmluvy v dohodnutom čase (uzatvorenej na dobu, vykonanie diela alebo poskytnutie služby, ktoré boli vopred dohodnuté) v zmysle článku 49 ods. 1 písm. c) PZ? 3. Je pojem ‚hromadné prepúšťanie vyplývajúce zo zmlúv uzatvorených na dobu určitú alebo určitú úlohu‘, uvedený v článku 1 ods. 2 písm. a) smernice 98/59, ktorý táto smernica umožňuje neuplatňovať, vymedzený výlučne prísne kvantitatívnym kritériom podľa článku 1 ods. 1 prvého pododseku písm. a), alebo si navyše vyžaduje, aby dôvod hromadného ukončenia vyplýval z jedného súboru hromadných zmlúv na tú istú dobu, tú istú službu alebo to isté dielo? 4. Pripúšťa pojem ‚zariadenie‘ ako ‚pojem práva Spoločenstva‘, ktorý má zásadný význam pre vymedzenie významu pojmu ‚hromadné prepúšťanie‘ v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 98/59, a vzhľadom na to, že smernica je podľa jej článku 5 minimálnym predpisom, výklad, ktorý dovoľuje, aby norma členského štátu prijatá na vykonanie alebo prebratie smernice do vnútroštátneho práva členského štátu – v prípade Španielskeho kráľovstva článok 51 ods. 1 PZ – zohľadňovala pri výpočte číselného limitu výlučne celý ‚podnik‘ s vylúčením tých situácií, keď by v prípade, ak by sa ako referenčná jednotka použilo ‚zariadenie‘, došlo k prekročeniu číselného limitu stanoveného v tomto ustanovení?“
36

V tejto súvislosti treba v prvom rade pripomenúť – ako to už bolo uvedené v bode 28 tohto rozsudku – že rozhodcovské konanie nepatrí do pôsobnosti nariadenia č. 44/2001, keďže toto nariadenie upravuje len kolíziu právomocí súdnych orgánov členských štátov. Vzhľadom na to, že rozhodcovské súdy nie sú vnútroštátnymi súdmi, vo veci samej tak nedochádza k takejto kolízii v zmysle predmetného nariadenia.
45

Je potrebné dodať, že na základe tohto výkladu by do pôsobnosti smernice 98/59 nepatrila len skupina zamestnancov dotknutých hromadným prepúšťaním, ale prípadne aj jediný zamestnanec zariadenia – ktoré by sa mohlo nachádzať v odlišnej obci vzdialenej od ostatných zariadení toho istého podniku – čo by bolo v rozpore s pojmom „hromadné prepúšťanie“, vzhľadom na obvyklý zmysel tohto výrazu. Prepustenie takéhoto jediného zamestnanca by navyše spustilo proces informovania a porád uvedený v ustanoveniach smernice 98/59, pričom tieto ustanovenia nie sú prispôsobené na takýto individuálny prípad.
42

Čo sa týka najmä tvrdenia spoločnosti Voss, že odvolací senát skreslil dôkazy nachádzajúce sa v spise tým, že porovnal valcový tvar s valcovitým dielom, keďže valcovitý diel predstavuje z matematického pohľadu odchýlku, Všeobecný súd zastával názor, že neexistujú skutočnosti, na základe ktorých by bolo možné dospieť k záveru, že odvolací senát mal v bode 37 sporného rozhodnutia v úmysle pripísať pojmu „valcovitý diel“ matematický význam v zmysle „znázornenia výrezu geometrického tvaru“. Podľa Všeobecného súdu treba naopak slovo „diel“ chápať v tom význame, že ide o „jednu z viacerých viac či menej odlišných častí, na ktoré je nejaká vec rozdelená alebo ju tak možno rozdeliť a ktoré sú jej súčasťou“ („any of the more or less distinct parts into which something is or may be divided or from which it is made up“, Oxford Dictionary).
14

Odôvodnenia 5, 6, 9 a 15 napadnutého nariadenia znejú takto: „(5) … Režim prekladov [EPJÚ] by mal zaručovať právnu istotu a stimulovať inovácie a najmä by mal byť na prospech malým a stredným podnikom (ďalej len ‚MSP‘). Mal by sa nimi zabezpečiť jednoduchší, menej nákladný a z právneho hľadiska bezpečný prístup k [EPJÚ] a k patentovému systému ako celku. (6) Keďže EPÚ je zodpovedný za udeľovanie európskych patentov, režim prekladov pre [EPJÚ] by mal vychádzať zo súčasného postupu v EPÚ. Tento režim by sa mal zamerať na dosiahnutie potrebnej rovnováhy medzi záujmami hospodárskych subjektov a verejným záujmom, pokiaľ ide o náklady konania a dostupnosť technických informácií. … (9) V prípade sporu o nárok na náhradu škody by mal súd, na ktorom sa spor prejednáva, zohľadniť skutočnosť, že údajný porušovateľ mohol predtým, než dostal preklad vo svojom vlastnom jazyku, konať v dobrej viere a nemusel vedieť alebo mať dostatočné dôvody vedieť, že porušuje patent. Príslušný súd by mal posúdiť okolnosti konkrétneho prípadu a okrem iného by mal zohľadniť, či údajný porušovateľ je MSP pôsobiaci len na miestnej úrovni, jazyk konania pred EPÚ a počas prechodného obdobia, preklad predložený spolu so žiadosťou o jednotný účinok. … (15) Týmto nariadením nie sú dotknuté pravidlá používania jazykov inštitúcií Únie vytvorené v súlade s článkom 342 ZFEÚ a nariadením Rady č. 1 z 15. apríla 1958 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve [(Ú. v. 1958, 17, s. 385)]. Toto nariadenie vychádza z jazykového režimu EPÚ a nemalo by sa chápať ako vytváranie osobitného jazykového režimu pre Úniu či precedensu pre obmedzený jazykový režim v akomkoľvek budúcom právnom nástroji Únie.“
6

Príloha II uvedenej smernice s názvom „Informácie pre poistníka“ [neoficiálny preklad] spresňovala: „Nasledujúce informácie, ktoré sa musia oznámiť poistníkovi buď (A) pred uzavretím zmluvy alebo (B) počas trvania zmluvy, musia byť formulované jasne a presne a musia sa poskytnúť písomne v úradnom jazyku členského štátu záväzku. Tieto informácie však môžu byť uvedené v inom jazyku, ak o to požiada poistník a právo členského štát to umožňuje, alebo ak si poistník môže slobodne vybrať rozhodné právo. A. Pred uzavretím zmluvy Informácie o poisťovni Informácie o záväzku ... a.4 Definícia každého plnenia a každej opcie ... a.5 Trvanie zmluvy ... a.6 Spôsob vypovedania zmluvy ... a.7 Spôsob a doba trvania platenia poistného ... a.8 Spôsoby výpočtu a rozdelenia podielov na prémiách ... a.9 Uvedenie hodnoty pri spätnej kúpe a hodnoty zníženia a rozsah, do akého sú zaručené ... a.10 Informácie o poistnom pre každé plnenie, tak hlavné, ako aj dodatočné, ak sú takéto informácie vhodné ... ...“
43

Komisia sa tiež odvoláva na správu, ktorú vypracovalo Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb, zriadené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 z 21. apríla 2004 (Ú. v. EÚ L 142, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 346). Podľa tejto správy nazvanej „Men who have sex with men (MSM), Monitoring implementation of the Dublin Declaration on Partnership to Fight HIV/AIDS in Europe and Central Asia: 2012 progress“, uverejnenej v októbri 2013 je Francúzsko krajinou s najvyšším výskytom HIV u mužov, ktorí mali opakovane pohlavný styk s mužmi, spomedzi všetkých štátov obsiahnutých v štúdii.
3

Všeobecný súd vysvetlil mechanizmus zavedený spornými nariadeniami v bodoch 39 až 45 napadnutého rozsudku: „39 Článok 2 ods. 4 nariadenia č. 222/2011 stanovuje, že na to, aby mohli výrobcovia využiť… osobitné množstvo [cukru a izoglukózy, ktoré možno uvádzať na trh mimo kvóty výroby], musia požiadať príslušné orgány v členskom štáte, v ktorom bol ich podnik schválený, o osvedčenie. Podľa článku 4 uvedeného nariadenia tieto orgány rozhodnú o prípustnosti žiadostí na základe splnenia podmienok ustanovených týmto istým nariadením a oznámia Komisii, ktoré žiadosti sú prípustné. 40 Z článkov 5 a 6 nariadenia č. 222/2011 vyplýva, že ak sa prekročí množstvo cukru stanovené mimo kvóty, Komisia stanoví prideľovací koeficient, aby sa jednotne rozdelilo dostupné množstvo, odmietne žiadosti, ktoré ešte neboli oznámené, a ukončí lehotu na podávanie žiadostí. Každý týždeň príslušné orgány členských štátov vydávajú osvedčenia povoľujúce zníženie poplatkov, pokiaľ ide o žiadosti, ktoré boli Komisii oznámené predchádzajúci týždeň, a to podľa modelu žiadosti uvedeného v prílohe nariadenia. 41 Podľa článku 1 vykonávacieho nariadenia č. 293/2011 Komisia definovala prideľovací koeficient so sadzbou 67,106224 %, ktorý majú vnútroštátne orgány uplatňovať na žiadosti predložené od 14. do 18. marca 2011 a ktoré boli oznámené Komisii. Okrem toho zamietla neskôr podané žiadosti a ukončila lehotu na predkladanie žiadostí. 42 Po druhé, pokiaľ ide o mimoriadnu dovoznú colnú kvótu, vykonávacie nariadenie č. 302/2011 stanovuje, že dovozné clo sa pozastavuje na obdobie od 1. apríla 2011 do 30. septembra 2011 pre množstvo 300000 ton cukru. 43 V súvislosti so správou uvedenej colnej kvóty, vykonávacie nariadenie č. 302/2011 odkazuje na nariadenie Komisie (ES) č. 891/2009 z 25. septembra 2009, ktorým sa otvárajú colné kvóty Spoločenstva v sektore cukru a zabezpečuje ich správa (Ú. v. EÚ L 254, s. 82), ktoré zase odkazuje na nariadenie Komisie (ES) č. 1301/2006 z 31. augusta 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné pravidlá pre správu dovozných colných kvót pre poľnohospodárske produkty spravovaných prostredníctvom systému dovozných licencií (Ú. v. EÚ L 238, s. 13), ako aj na nariadenie Komisie (ES) č. 376/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a certifikátov s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 114, s. 3). 44 Podľa článkov 5 a 6 nariadenia č. 1301/2006 a článku 12 nariadenia č. 376/2008 v rámci správy kvót sa vnútroštátnym orgánom predkladajú žiadosti o dovozné licencie, ktoré dohliadajú na to, aby boli podmienky prípustnosti splnené. Podľa článkov 7 a 11 nariadenia č. 1301/2006 a článkov 8 a 9 nariadenia č. 891/2009 tieto ďalej oznámia Komisii predložené žiadosti, vydajú dovozné licencie hospodárskym subjektom a informujú Komisiu o pridelených množstvách. 45 Vykonávacie nariadenie č. 393/2011 definuje prideľovací koeficient so sadzbou 1,8053 % pre žiadosti o dovozné povolenia predložené od 1. do 7. apríla 2011, pri ktorých dostupné množstvo bolo prekročené, a zastavuje predkladanie nových žiadostí do konca hospodárskeho roka 2010/2011.“
20

BUB 1976 bolo nahradené BUB 1989, ktorého § 10 ods. 1 v znení uplatniteľnom od 1. júla 1989 do 1. januára 1992 stanovoval, že „v systéme sociálneho poistenia nie je poistený rezident, ktorý vykonáva zárobkovú činnosť výlučne mimo Holandska“. V období od 1. januára 1992 do 1. januára 1997 toto ustanovenie BUB 1989 stanovovalo, že „v systéme sociálneho poistenia nie je poistený rezident, ktorý počas súvislého obdobia v dĺžke najmenej tri mesiace vykonáva zárobkovú činnosť výlučne mimo Holandska“. Podľa znenia uplatniteľného od 1. januára 1997 do 1. januára 1999 § 10 ods. 1 BUB 1989 stanovoval, že „v systéme sociálneho poistenia nie je poistený rezident, ktorý počas súvislého obdobia v dĺžke najmenej tri mesiace vykonáva zárobkovú činnosť výlučne mimo Holandska, s výnimkou prípadov, keď túto činnosť vykonáva na základe pracovného pomeru so zamestnávateľom, ktorý má sídlo alebo bydlisko v Holandsku“.
10

Článok 16 ods. 1 a 2 tej istej smernice stanovuje: „1. Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 19. januára 2011 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 1 ods. 1, článkom 3, článkom 4 ods. 1, 2, 3 a 4 písm. b) až k), článkom 6 ods. 1, 2 písm. a), c), d) a e), článkom 7 ods. 1 písm. b), c) a d), ods. 2, 3 a 5, článkom 8, článkom 10, článkom 13, článkom 14, článkom 15 a prílohou I bod 2, prílohou II bod 5.2 o skupinách A1, A2 a A a prílohami IV, V a VI. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení. 2. Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 19. januára 2013.“
3

Odôvodnenia 2, 10, 13, 15, 17 a 32 smernice 2004/48 znejú: „(2) Ochrana duševného vlastníctva by mala umožňovať vynálezcovi alebo tvorcovi čerpať oprávnený zisk zo svojho vynálezu alebo výtvoru. Mala by tiež umožňovať čo najrozsiahlejšie rozšírenie diel, myšlienok a nového know‑how. Zároveň by nemala brániť slobode vyjadrovania, voľnému pohybu informácií alebo ochrane osobných údajov, a to aj na internete. … (10) Cieľom tejto smernice je priblížiť právne poriadky tak, aby zabezpečovali vysokú, rovnocennú a jednotnú úroveň ochrany na vnútornom trhu. … (13) Je nevyhnutné čo najširšie vymedziť pôsobnosť tejto smernice, aby zahrňovala všetky práva duševného vlastníctva, na ktoré sa vzťahujú ustanovenia Spoločenstva v tejto oblasti, a/alebo vnútroštátne právo dotknutého členského štátu… … (15) Touto smernicou by nemalo byť dotknuté hmotné právo duševného vlastníctva, smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov [(Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355)], smernic[a] Európskeho parlamentu a Rady 1999/93/ES z 13. decembra 1999 o rámci Spoločenstva pre elektronické podpisy [(Ú. v. ES L 13, s. 12; Mim. vyd. 13/024, s. 239)] a smernic[a] 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode [(Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399)]. … (17) Opatrenia, postupy a prostriedky právnej nápravy ustanovené v tejto smernici by sa mali stanoviť v každom prípade takým spôsobom, aby patrične zohľadňovali špecifické charakteristiky daného prípadu vrátane konkrétnych znakov každého práva duševného vlastníctva a ak je to potrebné, úmyselnú alebo neúmyselnú povahu porušenia. … (32) Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznávané najmä v Charte základných práv Európskej únie [(ďalej len ‚Charta‘)]. Táto smernica predovšetkým usiluje o úplné rešpektovanie duševného vlastníctva v súlade s článkom 17 ods. 2 [Charty].“
4

Článok 16 tohto nariadenia stanovuje: „Články 16 až 20 tejto hlavy platia len pre čerstvé produkty patriace pod kód KN ex 0803 00 19. Na účely tejto hlavy: 1. ‚tradičné dovozy zo štátov AKT‘ sú dovozy banánov do [Únie] pôvodom zo štátov uvedených v prílohe k tomuto nariadeniu do 857700 ton (čistá hmotnosť) za rok; tieto sa nazývajú ‚tradičné AKT banány‘; 2. ‚netradičné dovozy zo štátov AKT‘ sú dovozy banánov do [Únie] pôvodom zo štátov AKT, na ktoré sa však nevzťahuje definícia 1; tieto sa nazývajú ‚netradičné AKT banány‘; 3. ‚dovozy z tretích štátov nepatriacich do AKT‘ sú banány dovezené do [Únie] pôvodom z tretích štátov, iných ako štáty AKT; tieto sa nazývajú ‚banány z tretích štátov‘.“
11

Podľa článku 13 smernice 1999/31: „Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby všade tam, kde to prichádza do úvahy, v súlade s povolením: … c) po definitívnom uzatvorení skládky je prevádzkovateľ zodpovedný za jej údržbu, monitorovanie a kontrolu v etape starostlivosti o skládku po ukončení jej prevádzky po takú dlhú dobu, ako to požaduje príslušný orgán, berúc do úvahy dobu, počas ktorej by skládka mohla predstavovať nebezpečenstvo. Prevádzkovateľ oznámi príslušnému orgánu všetky významné nepriaznivé dopady na životné prostredie odhalené pomocou kontrolných postupov a riadi sa rozhodnutím príslušného orgánu o povahe a časovom harmonograme nápravných opatrení, ktoré majú byť prijaté; d) prevádzkovateľ skládky je zodpovedný za monitorovanie a analýzu skládkových plynov a vôd presakujúcich zo skládky a režimu podzemných vôd v blízkosti skládky v súlade s prílohou III po takú dlhú dobu, akú príslušný orgán považuje za potrebnú, počas ktorej by skládka mohla predstavovať nebezpečenstvo pre životné prostredie, bez toho, aby sa to dotklo právnych predpisov spoločenstva alebo vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa zodpovedností držiteľa odpadu.“
Uplatnenie teórie tried stavu vody by okrem toho viedlo k oslabeniu ochrany vôd, ktoré patria do najvyšších tried. Vzhľadom na to, že zaradenie vôd určuje najhoršia hodnota uplatniteľných ukazovateľov, podstatné zhoršenie ostatných zložiek by nič nemenilo na zaradení dotknutého vodného útvaru, pokiaľ by z toho nevyplývalo zaradenie do nižšej triedy.
43

Hoci je na jednej strane pravda, že spôsoby dokazovania dodržania podmienky obvyklého bydliska pred orgánmi zodpovednými za vydávanie a obnovu vodičských preukazov patria do právomoci členských štátov, a na druhej strane, že smernica 2006/126 ustanovuje, ako to vyplýva z jej odôvodnenia 8, len minimálne podmienky na vydanie vodičského preukazu členskými štátmi, z článku 12 tejto smernice v spojení s jej článkom 7 ods. 1 písm. e) a článkom 7 ods. 3 písm. b) vyplýva, že výsledok, ktorý majú členské štáty podľa týchto ustanovení dosiahnuť, spočíva v stanovení, či sú splnené kritériá, ktoré umožňujú zistiť, či má osoba obvyklé bydlisko na ich území, a ktoré sú uvedené v tomto článku 12, a to s cieľom overiť, či táto osoba spĺňa podmienku obvyklého bydliska.