280.

S prihliadnutím na predchádzajúce úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré položil Tribunal d’arrondissement de Luxembourg (Okresný súd Luxemburg, Luxembursko) vo veciach C‑37/20 a C‑602/20 takto: 1. Článok 30 ods. 5 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES, zmenenej smernicou Parlamentu a Rady (EÚ) 2018/843 z 30. mája 2018, je neplatný v rozsahu, v akom stanovuje, že komukoľvek zo širokej verejnosti je povolený prístup „aspoň“ k údajom tam uvedeným, čím umožňuje komukoľvek zo širokej verejnosti využiť prístup k iným údajom týkajúcim sa konečných užívateľov výhod, ako sú údaje uvedené v tom istom pododseku. 2. Článok 30 ods. 5 tretí pododsek smernice 2015/849, zmenenej smernicou 2018/843, je neplatný. 3. Článok 30 ods. 5a smernice 2015/849, zmenenej smernicou 2018/843, sa s prihliadnutím na články 7, 8 a článok 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie má vykladať v tom zmysle, že členským štátom prináleží zaručiť, aby orgány alebo úrady zodpovedné za vedenie registrov konečných užívateľov výhod poznali totožnosť osôb, ktoré využijú prístup k uvedenému registru. 4. Článok 30 ods. 9 smernice 2015/849, zmenenej smernicou 2018/843, s prihliadnutím na Chartu základných práv a najmä jej článok 51 ods. 1, vykladaný v tom zmysle, že členské štáty nemajú len možnosť upraviť výnimky z prístupu širokej verejnosti k informáciám týkajúcim sa konečných užívateľov výhod podnikateľských subjektov a iných právnych subjektov obsiahnutým vo vnútroštátnych registroch konečných užívateľov výhod, ale sú povinné upraviť a priznať tieto výnimky vtedy, keď by tento prístup za výnimočných okolností vystavoval konečného užívateľa výhod neprimeranému riziku zásahu do jeho základných práv upravených Chartou, je platný. 5. Z preskúmania prvej otázky a druhej otázky písm. b), ktoré boli položené vo veci C‑601/20, nevyplynula žiadna ďalšia okolnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 30 ods. 5 a 9 smernice 2015/849 zmenenej smernicou 2018/843. 6. Ustanovenia kapitoly V nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby bol register čiastočne prístupný verejnosti bez povinnosti preukázať legitímny záujem a bez akéhokoľvek obmedzenia miesta, kde sa verejnosť nachádza. Prenos uskutočnený z tohto registra však v súlade s článkom 49 ods. 1 písm. g) tohto nariadenia možno vykonať iba vtedy, ak sú splnené podmienky stanovené zákonom na nahliadanie do registra a za predpokladu, že toto nahliadnutie nezahŕňa celý register. 7. Článok 30 ods. 9 smernice 2015/849, zmenenej smernicou 2018/843, sa má vykladať v tom zmysle, že prináleží členským štátom, aby vo svojich vnútroštátnych právnych poriadkoch definovali situácie, ktoré predstavujú „výnimočné okolností“ podľa tohto ustanovenia. Keďže toto ustanovenie neobsahuje žiadnu ďalšiu požiadavku určujúcu, v akej forme majú členské štáty vymedziť tento pojem, nič nebráni členskému štátu, aby definoval „výnimočné okolnosti“ iba odkazom na prípady už uvedené v tomto ustanovení, pokiaľ však prebratie tejto smernice do vnútroštátneho práva umožňuje chrániť konečných užívateľov výhod proti neprimeraným zásahom do ich základných práv. Na tento účel bude vnútroštátny súd možno musieť sám konkrétne určiť povahu a rozsah výnimočných okolností povoľujúcich výnimky z prístupu širokej verejnosti k informáciám týkajúcim sa konečných užívateľov výhod iba v rozsahu, v akom je to nevyhnutné na plnú ochranu ich základných práv. Toto určenie musí zohľadniť skutočnosť, po prvé, že podrobné posúdenie „výnimočnej“ povahy okolností sa musí vykonať v každom jednotlivom prípade, po druhé, že pokiaľ ide o výnimky zo všeobecného pravidla, musí sa dotknuté ustanovenie v zásade vykladať reštriktívne, a po tretie, že výnimočné okolnosti, ktoré môžu odôvodniť výnimku, musia byť neobyčajné a viesť k neprimeranému riziku zásahu do základných práv. 8. Článok 30 ods. 9 smernice 2015/849, zmenenej smernicou 2018/843, sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka neprimeranosti rizika predstavuje podmienku vzťahujúcu sa na špecifické riziká uvedené v tomto ustanovení, teda riziko podvodu, únosu, vydierania, vymáhania peňazí alebo inej výhody, obťažovania, násilia alebo zastrašovania, ako aj akéhokoľvek porušenia základných práv konečného užívateľa výhod, ktoré odôvodňuje výnimku z prístupu verejnosti k informáciám, ktoré sa ho týkajú. Existenciu a neprimeranú povahu takého rizika možno prípadne určiť so zreteľom na vzťahy, ktoré má dotknutý konečný užívateľ výhod v takomto postavení s inými podnikateľskými subjektmi a inými právnymi subjektmi, ako aj s fondami zvereného majetku a právnymi konštrukciami s podobnou štruktúrou alebo funkciami, ako je subjekt, pre ktorý sa žiada o výnimku z prístupu verejnosti k informáciám, ktoré sa ho týkajú. Prináleží však konečnému užívateľovi výhod alebo subjektu, ktorý žiada o priznanie výnimky z prístupu verejnosti k informáciám, aby preukázali, že tieto vzťahy predstavujú relevantnú okolnosť, ktorá odôvodňuje alebo potvrdzuje existenciu neprimeraného rizika zásahu do základných práv dotknutého konečného užívateľa výhod. Uvedený článok 30 ods. 9 vylučuje možnosť, aby výnimka z prístupu verejnosti k informáciám týkajúcim sa konečného užívateľa výhod bola poskytnutá vtedy, keď sú tieto informácie ľahko dostupné tretím osobám cez iné informačné kanály. 9. Prináleží dotknutému konečnému užívateľovi výhod, aby predložil dôkaz neprimeraného rizika a výnimočných okolností, ktoré môžu odôvodniť výnimku podľa článku 30 ods. 9 smernice 2015/849, zmenenej smernicou 2018/843. Na tento účel konečný užívateľ výhod musí preukázať existenciu neprimeraného rizika zásahu do jeho základných práv a existenciu výnimočných okolností s dostatočným stupňom pravdepodobnosti a musí poskytnúť konkrétne, presné a podstatné informácie o hrozbách zásahu do jeho základných práv a o výnimočných okolnostiach. 10. Pri posúdení existencie neprimeraného rizika pre konečného užívateľa výhod, ktoré podľa článku 30 ods. 9 smernice 2015/849, zmenenej smernicou 2018/843, odôvodňuje výnimku z prístupu verejnosti k informáciám, ktoré sa ho týkajú, treba zohľadniť jednak špecifické riziká uvedené v tomto ustanovení, ako aj základné práva dotknutej osoby, najmä právo na rešpektovanie súkromného života a právo na ochranu osobných údajov, chránené článkami 7 a 8 Charty základných práv, a jednak záujem verejnosti a spoločnosti ako celku poznať totožnosť konečných užívateľov výhod s cieľom predchádzať využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu.