Hoci samotná účasť podniku na správnom konaní, ktoré viedlo k prijatiu rozhodnutia, ktorým sa podľa článku 9 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 vyhlasujú za záväzné záväzky navrhnuté iným podnikom, na ktorý sa vzťahuje konanie podľa článku 102 ZFEÚ a článku 54 Dohovoru o Európskom hospodárskom priestore (EHP), určite ako také nepostačovalo na preukázanie toho, že napadnuté rozhodnutie, ktorým sa tieto záväzky vyhlasujú za záväzné, sa žalobkyne dotýka osobne, nič to však nemení na skutočnosti, že jej aktívna účasť na správnom konaní je dôkazom, ktorý sa zohľadňuje v oblasti hospodárskej súťaže, vrátane osobitnej oblasti záväzkov podľa článku 9 nariadenia č. 1/2003, ktorým možno spolu s ďalšími osobitnými skutočnosťami preukázať prípustnosť jej žaloby. Takáto osobitná skutočnosť sa v prejednávanej veci zakladá na dotknutosti postavenia žalobkyne na dotknutom trhu. Je to tak najmä vtedy, ak žalobca pôsobí na trhu, ktorý je charakteristický obmedzeným počtom konkurenčných podnikov a na ktorom podnik, ktorý prijal uvedené záväzky, zastáva dominantné postavenie. V takomto prípade obmedzujúce opatrenia zo strany podniku s dominantným postavením, ktoré sú predmetom predbežného posúdenia Komisie, môžu mať výrazné negatívne účinky na činnosti žalobkyne.

Navyše okolnosť, že by sa mohli schváliť aj iné záväzky, ktoré by mohli byť pre hospodársku súťaž priaznivejšie, nemôže viesť k zrušeniu rozhodnutia Komisie vyhlasujúce tieto záväzky za záväzné, ak Komisia mohla odôvodnene dospieť k záveru, že záväzky prevzaté v napadnutom rozhodnutí umožňujú odstrániť obavy zistené v predbežnom posúdení.

Komisia sa teda nedopustí nesprávneho právneho posúdenia, keď usúdi, že jej obavy v súvislosti s údajným zneužitím dominantného postavenia zo strany podniku s dominantným postavením na svetovom trhu s konsolidovanými údajmi v reálnom čase môžu byť odstránené požadovaním riešenia konania podniku nie vo vzťahu k jeho konkurentom, ale vo vzťahu k jeho zákazníkom a tretím stranám v tom zmysle, že ponúkne zákazníkom tohto podniku rôzne možnosti na zmenu poskytovateľa, či už sú interné alebo externé z hľadiska ich infraštruktúry. Odsúhlasením takýchto záväzkov Komisia konštatovala, že na reagovanie na obavy, ktoré vyjadrila, nebolo potrebné zahrnúť konkurentov uvedeného podniku do znenia licencií, ktoré tento podnik ponúka zákazníkom a vývojovým pracovníkom tretích strán.

Pokiaľ ide o náklady a výdavky súvisiace s výmenami, ktoré vyžadujú záväzky uložené podniku s dominantným postavením, ktoré budú znášať zákazníci, Komisia sa tiež nedopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď tieto záväzky po tom, čo podnik s dominantným postavením zavedenie lepšie ponuku pre svojich zákazníkov, umožňujú týmto zákazníkom skutočný pokrok v tom zmysle, že už nečelia neprimerane vysokým výdavkom, ak môžu zmeniť poskytovateľa. Platí to aj pre konštatovanie Komisie, podľa ktorého medzi poskytovateľmi konsolidovaných údajov v reálnom čase a vývojovými pracovníkmi tretích strán môže viesť k rozsiahlym úsporám, ktoré svojou povahou vedú k zníženiu výdavkov súvisiacich so zmenou poskytovateľa, čo by mohlo viacej prilákať zákazníkov, vrátane zákazníkov malého rozsahu, na zmenu poskytovateľa.

(pozri body 62, 63, 67, 69)