ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 95/44

Žaloba podaná 17. januára 2022 – Canai Technology/EUIPO – WE Brand (HE&ME)

(Vec T-25/22)

(2022/C 95/62)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Canai Technology Co. Ltd (Guangzhou, Čína) (v zastúpení: J. Gallego Jiménez, E. Sanz Valls, P. Bauzá Martínez, Y. Hernández Viñes a C. Marí Aguilar, advokáti)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: WE Brand Sàrl (Luxemburg, Luxembursko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky HE&ME označujúci Európsku úniu – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 426 777

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. novembra 2021 vo veci R 1390/2020-1

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO (a ďalšiemu účastníkovi konania pred EUIPO v prípade, že sa stane účastníkom tohto konania) povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzaný žalobný dôvod
3.

Tretí žalobný dôvod je založený na procesnej nesprávnosti a na predčasnej povahe záverov posudkovej komisie vzhľadom na to, že tieto závery by mali zohľadňovať stresovú situáciu vyvolanú prácou, a na to, že skutočnosti, ktoré túto situáciu spôsobili, sú v súčasnosti predmetom správneho prešetrovania.
1.

Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení, ktoré sú dôsledkom nesprávneho uplatnenia výnimky súvisiacej s ochranou rozhodovacieho procesu (článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia č. 1049/2001), keďže zverejnenie by vážne nenarušilo dotknutý rozhodovací proces. — Žalobkyňa tvrdí, že Rada nesplnila prísne kritérium stanovené v právnej úprave týkajúce sa toho, že zverejnenie musí vážne narušiť dotknutý rozhodovací proces. V okamihu prijatia napadnutého rozhodnutia už žiadny rozhodovací proces neprebiehal. Rada okrem toho nesprávne vychádzala z tvrdenia, vonkajší zásah verejnosti do rozhodovacieho procesu súvisiaceho s nariadením č. 1367/2006 by bol problematický.
–

(i) v zmysle článku 263 ods. 4 [ZFEÚ] zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne „decision of 13th July 2021 on the exclusion of KPMG Advisory S.p.A. from participating in award procedures governed by Regulation (EU, Euratom) 2018/1046 of the European Parliament and of the Council or from being selected for implementing Union funds [Ref. Ares(2021)4544873] [rozhodnutie z 13. júla 2021 o vylúčení KPMG Advisory S.p.A. z verejného obstarávania, ktoré sa riadi nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046, alebo z výberu úspešného uchádzača na implementáciu fondov Únie [Ref. Ares(2021)4544873]]“ oznámené 14. júla 2021(napadnuté rozhodnutie),
—

(i) na základe a v zmysle článku 266 ods. 2 ZFEÚ, článku 268 ZFEÚ a článku 340 ods. 2 ZFEÚ uložil Európskej únii, zastúpenej Komisiou, povinnosť nahradiť škodu spôsobenú žalobkyni tým, že Komisia nezaplatila úroky z omeškania zo sumy náhrady pokuty, ktorú dlhuje v zmysle článku 266 ZFEÚ a na základe výkonu rozsudku Súdneho dvora z 21. septembra 2017 vo veci C-85/15 P, ktorým sa vyhlásila neplatnosť, a ktorá má byť vyčíslená takto: (a) úroky z omeškania splatné zo sumy 10 250 000 eur ako pokuty predbežne zaplatenej žalobkyňou za obdobie od 4. marca 2010 do 26. októbra 2017, určené podľa sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre jej hlavné operácie refinancovania, účinnou 1. marca 2010 (t. j. jedno percento), zvýšenej o tri a pol percentuálneho bodu, zníženej o bankové úroky, ktoré už boli prijaté, vo výške 3 204 301,82 eura, alebo subsidiárne na podľa úrokovej sadzby, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú, (b) úroky z omeškania zo sumy uvedenej v písmene a) za obdobie od 26. októbra 2017 do dátumu skutočného zaplatenia, prípadne od 16. marca 2021 do dátumu skutočného zaplatenia, určené podľa úrokovej sadzby uvedenej v písmene a), prípadne podľa inej úrokovej sadzby, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú,
—

zrušil rozhodnutie Komisie z 10. júna 2021 o štátnej pomoci SA.28599 (C 23/2010) (Ex NN 36/2010, Ex CP 163/2009), ktorú poskytlo Španielske kráľovstvo na zavedenie digitálnej terestriálnej televízie v odľahlých a menej urbanizovaných oblastiach (s výnimkou Kastílie La Mancha), a
—

zrušil rozhodnutie SRB zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu pre riešenie krízových situácií na rok 2021 (SRB/ES/2021/22), vrátane jeho príloh, a to v každom prípade v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie, ako aj jeho prílohy týka sumy, ktorú má žalobkyňa zaplatiť,
C 297/48

Žaloba podaná 9. júna 2021 – Lietuvos geležinkeliai/Komisia

(Vec T-321/21)

(2021/C 297/60)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Lietuvos geležinkeliai AB (Vilnius, Litva) (v zastúpení: R. Zaščiurinskaitė, advokát)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— vyhlásil žalobu za prípustnú

— uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť náhradu škody AB Lietuvos geležinkeliai vo výške 850 565,76 eura, ktorá zodpovedá úroku z omeškania vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné operácie refinancovania, zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu, zo sumy 7 804 350 eur, za obdobie od 5. januára 2018 do 29. januára 2021,

— uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť AB Lietuvos geležinkeliai úroky z omeškania vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné operácie refinancovania, zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu, zo sumy 850 565,76 eura, za obdobie od 30. januára 2021 do dňa skutočného zaplatenia istiny,

— zrušil rozhodnutia Európskej komisie z 26. apríla 2021 a 16. mája 2021 na základe článku 263 ZFEÚ,

— uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

1. Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 prvého odseku ZFEÚ: Európska komisia porušila svoju absolútnu a bezpodmienečnú povinnosť zaplatiť úroky z omeškania po znížení pokuty uloženej Komisiou, ktorú žalobkyňa predbežne zaplatila.

2. Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že vzhľadom na porušenie článku 266 prvého odseku ZFEÚ vznikla mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie podľa článku 266 druhého odseku ZFEÚ v spojení s článkom 340 druhým odsekom ZFEÚ.

3. Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 ods. 3 Charty základných práv a článku 340 druhého odseku ZFEÚ. Žalobkyňa tvrdí, že poškodený musí mať možnosť požadovať náhradu nielen skutočnej škody, ale aj ušlého zisku a úrokov.

4. Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 47 Charty základných práv, keďže súdna ochrana podľa článku 263 ZFEÚ nie je účinná, ak dotknutý podnik nie je schopný získať úroky z neoprávnene zaplatenej pokuty po tom, ako súd znížil pokutu za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže Únie.

5. Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článkov 266 a 340 ZFEÚ, ako aj článku 41 ods. 3 a článku 47 Charty základných práv rozhodnutím z 26. apríla 2021 (1) a zo 16. mája 2021 (2), ktorými Komisia odmietla zaplatiť úroky z omeškania.

(1) E-mail Komisie žalobkyni z 26. apríla 2021, predmet: RE: Case AT.39813 – Baltic Rail

(2) E-mail Komisie žalobkyni zo 16. mája 2021, predmet: RE: Case AT.39813 – Baltic Rail, confirming position expressed in the email of 26. April 2021.
1.

Prvý žalobný dôvod je založený na porušení Charty základných práv Európskej únie (2) (článok 16, článok 17 ods. 1, článok 21 ods. 1, článok 45 ods. 1 a článok 48 ods. 1) tým, že obmedzuje slobodu podnikania a výkon činnosti súvisiacej so streľbou, obmedzením vlastníckeho práva, ako aj používania strelných zbraní, streliva obsahujúceho olovo a zariadení tvoriacich strelnice a nakladania s nimi; diskriminácia športových strelcov a poľovníkov; obmedzenie možnosti pohybu so strelivom obsahujúcim olovo; a zavedením prezumpcie viny osôb pohybujúcich sa po „mokradiach“ so strelivom obsahujúcim olovo, ako osôb, ktoré strieľajú v „mokradiach“ s použitím streliva obsahujúceho olovo, a teda ako osôb, ktoré porušujú stanovený zákaz.
2.

Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o to, že Rada naďalej trvá na tom, že žalobca bol v Konžskej demokratickej republike zapojený do činov predstavujúcich vážne porušenia ľudských práv. Žalobca kritizuje kontext opätovného preskúmania, ktoré viedlo k obnoveniu reštriktívnych opatrení voči nemu a spochybňuje, že by bol v súčasnosti akokoľvek spojený so skutočnosťami, na ktorých sa zakladalo rozhodnutie zahrnúť ho do zoznamu osôb, ktorých sa týka rozhodnutie Rady 2010/788/SZBP z 20. decembra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike a o zrušení spoločnej pozície 2008/369/SZBP (Ú. v. EÚ L 336, 2010, s. 30).
C 110/35

Žaloba podaná 9. februára 2021 – Jieyang Defa Industry/EUIPO – Mattel (Hlava bábiky)

(Vec T-84/21)

(2021/C 110/40)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Jieyang Defa Industry Co. Ltd (Jiedong, Čína) (v zastúpení: C. Bercial Arias, advokát)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mattel, Inc. (El Segundo. Kalifornia, Spojené štáty)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 2 459 701-0001.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO zo 14. decembra 2020 vo veci R 2021/2019-3.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— vyhovel odvolaniu a zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania, ak vstúpi do konania, povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré žalobkyni vznikli v konaní pred Všeobecným súdom.

Uvádzaný žalobný dôvod
—

uložil žalovanému povinnosť zaplatiť spoločnému podniku Clean Sky 2 sumu 168 062,23 eur na základe dohody o grante č. 632420 „FIMAC, FAST impact cross-analysis methodology for Composite leading edge Structures“ v rámci siedmeho rámcového programu Európskej únie spolu s úrokmi so sadzbou 3,5 % uplatnitňovanou Európskou centrálnou bankou na jej hlavné refinančné operácie od 13. júla 2019 do dátumu skutočného zaplatenia,
—

preto uložil Európskej únii zastúpenej Európskym parlamentom zaplatiť sumu 100 000 eur zodpovedajúcu stanovenej zmluvnej pokute, subsidiárne akúkoľvek inú sumu stanovenú ex aequo et bono predstavujúcu náhradu škody utrpenej v dôsledku uvedených uverejnení a najmä ujmy na dobrom mene dvoch žalujúcich spoločností, ktorá sa má zaplatiť solidárne akciovej spoločnosti EGIS Bâtiment International SAS a spoločnosti s ručením obmedzeným INCA Ingénieurs Conseils Associas SARL, keďže obe žalobkyne konajú ako členovia združenia EGIS Bâtiment International – Inca Ingénieurs Conseils Associés, reprezentovaného dvomi žalobkyňami spolu so zmluvným úrokom, prípadne zákonným úrokom z omeškania platným od 27. júna 2019, dátumu uverejnenia článkov, alebo 16. júla 2019, dátumu prvej výzvy na náhradu škody, prípadne od podania tejto žaloby,
C 339/32

Žaloba podaná 27. augusta 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)

(Vec T-542/20)

(2020/C 339/40)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

Sporná ochranná známka: Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie RUXIMBLIS – prihláška č. 17 865 738.

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. júna 2020 vo veci R 1877/2019-4.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

Uvádzaný žalobný dôvod
Žaloba podaná 10. augusta 2020 – Munich/EUIPO – Tone Watch (MUNICH10A.T.M.)

(Vec T-502/20)

(2020/C 329/39)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Španielsko) (v zastúpení: M. Guix Vilanova, advokátka)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tone Watch, SL (Madrid, Španielsko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie MUNICH10A.T.M. – ochranná známka Európskej únie č. 10 727 899.

Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2020 vo veci R 2472/2018-4.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil za neplatnú ochrannú známku Spoločenstva MUNICH10A.T.M. č. 10 727 899, ktorej majiteľom je Importaciones Issar, SL, pre výrobky patriace do tried 9 (slnečné okuliare), 14 (hodinové stroje a chronometre, kazety na hodinky) a 35 (veľkoobchodný a maloobchodný predaj, ako aj predaj prostredníctvom celosvetových počítačových sietí slnečných okuliarov, drahých kovov a ich zliatin, klenotníckych výrobkov, hodiniek a chronometrov) niceského triedenia, potvrdil rozhodnutie [zrušovacieho oddelenia] v rozsahu, v akom konštatuje neplatnosť [spornej ochrannej známky] pre služby patriace do triedy 35 (reklama, obchodný manažment, obchodná administratíva, kancelárske práce) a vyhovel vzájomnému odvolaniu a zrušil [zápis spornej ochrannej známky] pre výrobky patriace do triedy 14, a to drahé kovy, ich zliatiny a výrobky z týchto materiálov alebo nimi pokovované, nezahrnuté do iných tried, a do triedy 35, a to prenájom predajných automatov, a uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzané žalobné dôvody

— Napadnuté rozhodnutie popiera dobré meno starších ochranných známok, ktoré majú spoločný prvok „MUNICH“, a nesprávne konštatuje, že článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001 sa na predmetnú vec neuplatní.

— Existuje pravdepodobnosť zámeny kolidujúcich ochranných známok vo vedomí verejnosti.
10.

Desiaty žalobný dôvod: rozdelenie do tried stanovené v prílohe I kroku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je v rozpore s právom s vyššou právnou silou — Rozdelenie do tried stanovené v prílohe I kroku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je protiprávne, pretože nízky počet tried a zhodný počet inštitúcií na triedu neumožňuje dostatočne diferencovane zohľadniť rizikový profil príslušnej inštitúcie, ako napríklad žalobkyne.
—

zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 19. marca 2020 o výpočte vopred vyberaných príspevkov Banco Cooperativo Español, S.A., Hypo Vorarlberg Bank AG (pôvodne Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG) a Portigon AG do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií za rok 2016 (SRB/ES/2020/16) [„Decision of the Single Resolution Board of 19 March 2020 on the calculation of the 2016 ex-ante contributions due by Banco Cooperativo Español S.A., Hypo Vorarlberg Bank AG (formerly: Vorarl-berger Landes- und Hypothekenbank AG), and Portigon AG to the Single Resolution Fund (SRB/ES/2020/16)“] vrátane príloh, a to v každom prípade v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie vrátane príloh týka príspevku žalobkyne, ako aj
C 209/38

Žaloba podaná 5. mája 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXYMLA)

(Vec T-248/20)

(2020/C 209/49)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie RUXYMLA – prihláška č. 17 865 739.

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. februára 2020 vo veci R 1878/2019-4.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy súvisiace s konaním pred odvolacím senátom.

Uvádzaný žalobný dôvod
5.

Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že misia EUCAP Somalia porušila zásadu ochrany legitímnych očakávaní, pretože medzinárodným zmluvným zamestnancom britskej štátnej príslušnosti boli poskytnutí uistenia, že ich zamestnanecký vzťah sa zachová počas prechodného obdobia v súlade s dohodou o vystúpení. Pro prípad, že by Súdny dvor rozhodol, že návrh podľa článku 263 ZFEÚ sa neprípustný s odôvodnením, že rozhodnutia by sa považovali za neoddeliteľné od žalobcovej pracovnej zmluvy, žalobca žiada Súdny dvor, na podporu návrhu podaného podporne na základe článku 272 ZFEÚ, aby prihliadol na týchto päť žalobných dôvodov. Uvádzané porušenia by sa potom museli považovať za porušenia zmluvnej povahy.
—

zavial žalovanú, aby žalobkyni nahradila sumu 128 996,04 eura spolu s úrokmi v súvislosti s dohodou o grante 115011 týkajúcou sa projektu „PROactive – Physical Activity as a Crucial Patient Reported Outcome in COPD“ úročenú sadzbou uplatňovanou Európskou centrálnou bankou na jej hlavné refinančné operácie zvýšenou o 3,5 % od 23. júla 2019 do dátumu vrátenia požadovanej sumy žalobkyni;
3.

Tretí žalobný dôvod založený na vecnej chybe, zjavne nesprávnom posúdení, porušení všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 45 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) a procesných vadách. Žalobca tvrdí, že v služobnom poriadku sa nenachádza nič, čo by stanovovalo, že disciplinárne rozhodnutie o preradení do nižšej platovej triedy má automaticky prednosť pred následným povýšením, ak príjemcom oboch rozhodnutí je ten istý úradník, a že povýšenie je zo svojej podstaty právny akt, ktorý nepripúšťa žiadnu odkladaciu či rozväzovaciu podmienku, ani časové ohraničenie. Komisia preto mala pri obnovení služobného postupu žalobcu zohľadniť, že bol zaradený do platovej triedy AD 10 od 1. januára 2010. Okrem toho žalobca tvrdí, že po zrušení Všeobecným súdom rozhodnutia o odvolaní z funkcie a so zreteľom na opätovné obsadenie a obnovenie jeho služobného postupu mala Komisia tiež povinnosť pokračovať v postupe povyšovania v štádiu, v ktorom bol pozastavený, v súlade so služobným poriadkom a v súlade so všeobecnými vykonávacími ustanoveniami k článku 45 služobného poriadku. Napokon podľa žalobcu bola Komisia na základe zásady riadenej správy vecí verejných povinná pristúpiť k lojálnemu a spravodlivému obnoveniu služobného postupu, ako aj k jeho obnoveniu v dobrej viere, a bola pritom povinná podrobne preskúmať všetky dôkazy privádzajúce ju k odôvodnenému rozhodnutie o platovej triede, ktorá mu má byť obnovená. Nielenže tak neurobila, ale ani nevypočula žalobcu pred prijatím svojho rozhodnutia.
C 87/24

Žaloba podaná 20. januára 2020 – West End Drinks/EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

(Vec T-31/20)

(2020/C 87/29)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: West End Drinks Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Hawkes, solicitor a C. Hall, barrister)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pernod Ricard SA (Paríž, Francúzsko)

Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie The King of SOHO v zlatej, tmavožltej, svetložltej a krémovej farbe – prihláška č. 11 539 103

Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. októbra 2019 vo veci R 1543/2018-1

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia,

— uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzané žalobné dôvody

— porušenie článku 42 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001
11.

Jedenásty žalobný dôvod je založený na tom, že aj keby (čo sa odmieta) sporné opatrenie obsahovalo schému štátnej pomoci, Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že vymáhaním pomoci by nedošlo k porušeniu základných zásad práva Únie, a nariadila vymáhanie bez ohľadu na to, či založenie kontrolovaných zahraničných spoločností a poskytovanie úverov zahraničným spoločnostiam skupiny zo strany kontrolovaných zahraničných spoločností zahŕňali výkon slobody usadiť sa alebo voľného pohybu kapitálu. Konkrétne v tomto prípade by vymáhanie porušovalo slobodu žalobkyne usadiť sa podľa článku 49 ZFEÚ a voľný pohyb kapitálu podľa článku 63 ZFEÚ. V rozsahu, v akom ide o takéto porušenie, vymáhanie nariadené v článku 2 napadnutého rozhodnutia by malo byť zrušené.
1.

Prvý žalobný dôvod je založený na porušení procesných záruk článku 41 Charty základných práv Európskej únie a porušení zásady zákazu diskriminácie. Žalobkyňa uvádza, že spôsob, akým Európsky hospodársky a sociálny výbor prijíma rozhodnutia o povýšení a novom zaradení dočasných zamestnancov sekretariátov skupín, a najmä sekretariátu skupiny I, porušuje procesné záruky, ktoré ponúka článok 41 Charty základných práv. To je práve prípad rozhodnutia o nepovýšení/novom zaradení žalobkyne v roku 2019 a ďalších obdobiach. Toto rozhodnutie totiž nemá žiadne odôvodnenie. V nadväznosti na to žiadny text, žiadne všeobecné rozhodnutie alebo oznámenie poskytnuté žalobkyni, alebo všeobecnejšie dočasným zamestnancom skupín, alebo skupiny I, neidentifikuje aké sú kritériá, ktoré boli vybrané a uplatnené na to, aby sa medzi dočasnými zamestnancami vybrali tí, ktorý budú povýšení alebo novo zaradení. Absencia kritérií, záruk spravodlivého zaobchádzania, informácie, odôvodnenia odporuje požiadavkám článku 41 Charty základných práv o to viac, že určití zamestnanci sekretariátov a najmä sekretariátu skupiny I majú veľmi rýchly postup v kariére a iní, podobne ako žalobkyňa, zas veľmi pomalý.
6.

Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že vymáhanie údajnej pomoci by bolo v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie. Žalobkyňa tvrdí, že keďže kritériu významných personálnych funkcii chýba právna istota, Spojené kráľovstvo malo mieru uváženia na to, aby reagovalo na túto neistotu, a že žalovaná porušila svoju povinnosť vykonať úplnú analýzu všetkých relevantných faktorov. Uložením povinnosti vymáhania pomoci žalovaná konala v rozpore s článkom 16 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (1), ktorý zakazuje vymáhanie pomoci, ak by to bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva Únie.