Vec T‑312/03

Wassen International Ltd

proti

Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

„Ochranná známka Spoločenstva – Námietkové konanie – Skoršia národná obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok ‚Selenium Spezial A‑C‑E‘ – Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SELENIUM-ACE – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“

Rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) zo 14. júla 2005

Abstrakt rozsudku

1. Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby – Skoršia ochranná známka tvorená národnou ochrannou známkou – Zamietnutie zápisu pri existencii relatívneho dôvodu zamietnutia hoci obmedzeného na časť Spoločenstva

(Nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 2 a článok 8)

2. Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby – Pravdepodobnosť zámeny so skoršou ochrannou známkou – Slovná ochranná známka SELENIUM-ACE a obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Selenium Spezial A-C-E“

[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 1 písm. b)]

1. Aj keď článok 8 nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, ktorý sa týka relatívnych dôvodov zamietnutia, neobsahuje podobné ustanovenie ako článok 7 ods. 2, ktorý sa týka absolútnych dôvodov zamietnutia, podľa ktorého na zamietnutie zápisu ochrannej známky stačí, aby absolútny dôvod zamietnutia existoval iba v časti Spoločenstva, rovnaké riešenie platí aj pokiaľ ide o námietkové konanie založené na skoršej ochrannej známke zapísanej v členskom štáte. Z toho vyplýva, že zápis ochrannej známky sa musí zamietnuť, aj keď relatívny dôvod zamietnutia existuje iba v časti Spoločenstva.

(pozri bod 29)

2. Pre priemerných spotrebiteľov v Nemecku existuje pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva medzi slovným označením SELENIUM-ACE, ktorého zápis ako ochrannej známky Spoločenstva je požadovaný pre „kozmetické prípravky, krémy na tvár, mydlá, krémy a toaletné vody proti starnutiu“ a „výživové doplnky, vitamíny a minerály“ patriace do tried 3 a 5 v zmysle Niceskej dohody, a obrazovou ochrannou známkou obsahujúcou slovný prvok „Selenium Spezial A‑C‑E“, zapísanou skôr v Nemecku pre „prípravky nie na lekárske ani farmaceutické účely na báze škrobu, solí vápnika, stearanu horečnatého a droždia alebo kombinácií týchto prvkov, ako výživové doplnky“ patriace tak do triedy 5, ako aj do triedy 30 uvedenej dohody, pretože výrobky, pre ktoré sa zápis prihlasovanej ochrannej známky žiada, sú sčasti zhodné a sčasti podobné s výrobkami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, pretože kolidujúce označenia vyvolávajú celkovo podobný dojem v rovine vizuálnej, fonetickej a koncepčnej a pretože vzhľadom na zhodnosť a podobnosť tovarov sú odlišnosti medzi predmetnými označeniami v rámci celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny oslabené.

(pozri body 31, 44, 48)

ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (tretia komora)

zo 14. júla 2005 ( )

„Ochranná známka Spoločenstva – Námietkové konanie – Skoršia národná obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok ‚Selenium Spezial A‑C‑E‘ – Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SELENIUM-ACE – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“

Vo veci T‑312/03,

Wassen International Ltd, so sídlom v Leatherheade (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: M. Edenborough, barrister, a S. Mayer, solicitor,

žalobca,

proti

Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), v zastúpení: S. Laitinen a M. Capostagno, splnomocnené zástupkyne,

žalovanému,

ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT:

Stroschein Gesundkost GmbH, so sídlom v Hamburgu (Nemecko),

ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. júna 2003 (vec R 121/2002-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Wassen International Ltd a Stroschein Gesundkost GmbH,

SÚD PRVÉHO STUPŇA

EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (tretia komora),

v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia V. Tiili a M. O. Czúcz,

tajomník: B. Pastor, zástupkyňa tajomníka,

so zreteľom na žalobu podanú do kancelárie Súdu prvého stupňa 12. septembra 2003,

so zreteľom na vyjadrenie k žalobe podané do kancelárie Súdu prvého stupňa 18. decembra 2003,

po pojednávaní zo 14. marca 2005,

vyhlásil tento

Rozsudok

Okolnosti predchádzajúce sporu

1 Wassen International Ltd podal 16. februára 1999 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení.

2 Ochranná známka, o ktorej zápis sa žiadalo, bola slovná ochranná známka SELENIUM-ACE.

3 Výrobky a služby uvedené v prihláške patria do triedy 3 („kozmetické prípravky, krémy na tvár, mydlá, krémy a toaletné vody proti starnutiu“), 5 („výživové doplnky, vitamíny a minerály“) a 42 („salóny krásy“) v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.

4 Prihláška bola zverejnená 11. októbra 1999 vo Vestníku ochranných známok spoločenstva č. 81/99.

5 Dňa 16. decembra 1999 podal Stroschein Gesundkost GmbH (ďalej len „namietateľ“) proti zápisu danej ochrannej známky námietku podľa článku 42 nariadenia č. 40/94, a to na základe zápisu tejto nemeckej obrazovej ochrannej známky č. 39 519 649 z 27. septembra 1995:





6 Táto známka bola zapísaná pre nasledujúce výrobky patriace tak do triedy 5, ako aj do triedy 30:

„Prípravky nie na lekárske ani farmaceutické účely na báze škrobu, solí vápnika, stearanu horečnatého a droždia alebo kombinácií týchto prvkov, ako výživové doplnky“.

7 Námietka sa vzťahovala na všetky výrobky, pre ktoré bola skoršia ochranná známka zapísaná, a bola namierená proti výrobkom zaradeným v triedach 3 a 5, pre ktoré sa žiadal zápis ochrannej známky Spoločenstva. Dôvodom námietky bola pravdepodobnosť zámeny podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.

8 Rozhodnutím z 30. novembra 2001 námietkové oddelenie námietke vyhovelo a zamietlo tak zapísať prihlasovanú ochrannú známku. Námietkové oddelenie v podstate dospelo k záveru, že predmetné označenia sú vizuálne veľmi podobné a foneticky podobné, alebo dokonca rovnaké. Vzhľadom na to, že výrobky, pre ktoré sa žiadal zápis ochrannej známky, boli v triede 5 zhodné a v triede 3 do istej miery podobné s výrobkami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, dospelo námietkové oddelenie k záveru, že tu existuje pravdepodobnosť zámeny.

9 Dňa 30. januára 2002 žalobca podal na ÚHVT odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia.

10 Rozhodnutím z 18. júna 2003 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) štvrtý odvolací senát odvolanie zamietol. Senát v podstate zobral do úvahy, že slovné prvky sú dominantnou zložkou skoršej ochrannej známky, najmä že výraz „selenium“ je hlavným rozlišovacím prvkom, že oddelenie písmen „a“, „c“ a „e“ pomlčkami nemá vplyv na ich vnímanie a výraz „spezial“ spotrebitelia vnímajú ako opisné označenie osobitného radu výrobkov. Odvolací senát dospel k záveru, že námietkové oddelenie správne usúdilo, že dané označenia sú podobné, že výrobky sú od prípadu k prípadu zhodné alebo podobné a že existuje pravdepodobnosť zámeny pri všetkých dotknutých výrobkoch.

Návrhy účastníkov konania

11 Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– vyhovel žalobe,

– vrátil vec súvisiacu so zápisom ochrannej známky Spoločenstva ÚHVT na nové prejednanie s cieľom umožniť zápis ochrannej známky,

– zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia,

– zrušil napadnuté rozhodnutie,

– zaviazal namietateľa nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi v rámci tohto konania, konania pred odvolacím senátom a konania pred námietkovým oddelením.

12 ÚHVT navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– zamietol žalobu,

– zaviazal žalobcu nahradiť trovy konania.

O prípustnosti návrhu, aby vec bola vrátená na prejednanie ÚHVT s cieľom umožniť zápis

13 Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa vrátil vec na prejednanie ÚHVT a aby mu nariadil zapísať predmetnú ochrannú známku Spoločenstva.

14 Podľa článku 63 ods. 6 nariadenia č. 40/94 musí ÚHVT prijať opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku súdu Spoločenstva. Súd prvého stupňa preto nemôže vydať ÚHVT súdny príkaz. Je totiž na ÚHVT, aby z výroku a odôvodnenia tohto rozsudku vyvodil dôsledky [rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. februára 2002, Streamserve/ÚHVT (STREAMSERVE), T‑106/00, Zb. s. II‑723, bod 18]. Tento návrh je preto neprípustný.

O veci samej

15 Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza jediný žalobný dôvod, a síce porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.

Tvrdenia účastníkov konania

16 Žalobca tvrdí, že tak námietkové oddelenie, ako aj odvolací senát sa dopustili nesprávneho posúdenia daných dvoch ochranných známok. Zdôrazňuje, že skoršiu ochrannú známku a ochrannú známku Spoločenstva treba vyhodnotiť celkovo a posúdiť ich ako celok, vrátane ich prípadných obrazových prvkov. Analýzu nemožno obmedziť na špecifické prvky ochrannej známky, najmä vzhľadom na to, že nebol predložený žiadny ukazovateľ, ktorý by dokazoval, že uvedená skupina verejnosti sa spolieha na určité prvky, a tiež vzhľadom na to, že ochranné známky sa skladajú z niektorých prvkov, ktoré majú izolovane iba slabú rozlišovaciu spôsobilosť, takže rozlišovacia spôsobilosť ochranných známok môže vyplynúť iba z ich celkového posúdenia.

17 Žalobca sa domnieva, že bolo nesprávne nevšímať si účinky výrazu „spezial“, pomlčky oddeľujúce písmená „a“, „c“ a „e“ a obrazovú zložku skoršej ochrannej známky, pretože hoci každý z týchto prvkov, posudzovaný izolovane, má iba obmedzený účinok, ich kumulovaný účinok sa pri celkovom posúdení nedá poprieť.

18 Žalobca tvrdí, že odvolací senát nesprávne považoval termín „selenium“ za hlavný rozlišovací prvok skoršej ochrannej známky. Tak námietkové oddelenie, ako ani odvolací senát nepoznali alebo dostatočne nezohľadnili skutočnosť, že predmetné výrobky sa nenakupujú náhodne, ale naopak po dôkladnom preskúmaní jednotlivých zložiek rôznych výrobkov, na ktoré sa vzťahujú dotknuté ochranné známky. Skupina verejnosti, ktorej sú určené tieto výrobky, sa navyše zaujíma iba o výrobky s obsahom selénu bez toho, aby pripisovala význam skutočnosti, resp. bez toho, aby vedela, že termín „selenium“ môže byť cudzí názov alebo vedecký názov želaného výrobku. A preto termín „selenium“ nemôže uvedená skupina verejnosti považovať za „dostatočne rozlišovací“.

19 Žalobca ďalej dáva do pozornosti, že ak medzi písmenami „a“, „c“ a „e“ nie je medzera alebo pomlčka, je prirodzené, že ich spotrebiteľ číta ako jedno slovo, aj keď takto vytvorené slovo nie je súčasťou materinského jazyka dotknutého spotrebiteľa. Z toho vyplýva, že skoršia ochranná známka sa skladá zo skupiny písmen „ace“, ktoré sa čítajú oddelene, zatiaľ čo prihlasovaná ochranná známka obsahuje termín „ace“ vyslovovaný ako jedno slovo.

20 Žalobca sa preto domnieva, že dané ochranné známky sa musia posudzovať takto: SELENIUM-ACE, pokiaľ ide o prihlasovanú ochrannú známku, a slovný prvok „Selenium Spezial A-C‑E“ v spojení s obrazovým prvkom, pokiaľ ide o skoršiu ochrannú známku. Aj keď sú ochranné známky len mierne odlišné, termín „spezial“ a obrazový prvok sa musia vziať do úvahy. Navyše, termín „selenium“ má pre spotrebiteľa, ktorý si chce kúpiť výrobok s obsahom selénu, rovnako slabú rozlišovaciu spôsobilosť. Pokiaľ ide o výraz „ace“ a skupinu písmen „ace“ spojených pomlčkou, žalobca sa domnieva, že v prvom prípade ide o výmysel, ktorý zrejme nedáva priemernému nemeckému spotrebiteľovi žiadny zmysel, a v druhom prípade ide zjavne o obyčajné písmená abecedy.

21 Žalobca z toho vyvodzuje, že slovné zložky, z ktorých sa skladajú predmetné ochranné známky, sú rozdielne z fonetického hľadiska, keďže prihlasovaná ochranná známka obsahuje termín rozdelený pomlčkou a skoršia ochranná známka obsahuje dva spojené termíny a tri oddelené písmená. Z vizuálneho hľadiska sú známky tiež rozdielne, pretože skoršia ochranná známka obsahuje obrazový prvok a oddelené písmená, a nie cudzí alebo vymyslený výraz „ace“. Z hľadiska koncepčného nemá prihlasovaná ochranná známka iný význam, než aký vyplýva z termínu „selenium“ – čo je prvok, ktorý hľadá uvedená skupina verejnosti – zatiaľ čo skoršia ochranná známka má dodatočný význam spojený so skupinou písmen „ace“.

22 Žalobca poukazuje na to, že nemecký Úrad pre ochranné známky a patenty dospel k rovnakému záveru v rozhodnutí z 21. augusta 2002. Námietkové oddelenie a odvolací senát mali nasledovať toto rozhodnutie, podľa ktorého je možné dané ochranné známky rozlíšiť, a to dokonca aj v prípade zhodnosti dotknutých výrobkov.

23 Napokon žalobca tvrdí, že tak námietkové oddelenie, ako aj odvolací senát neoprávnene uložili žalobcovi povinnosť uniesť dôkazné bremeno o neexistencii pravdepodobnosti zámeny. Malo by byť povinnosťou namietateľa, aby tvrdil existenciu tejto pravdepodobnosti a dokázala ju. V tejto veci namietateľ neuviedol žiadnu skutočnosť na podporu svojho tvrdenia, že na nemeckom trhu skutočne existuje pravdepodobnosť zámeny. Vzhľadom na neexistenciu dôkazu ani jednom, ani v druhom smere mala byť preto otázka vyriešená na základe hypotetického porovnania daných kolidujúcich ochranných známok.

24 ÚHVT tvrdí, že odvolací senát oprávnene dospel k záveru, že medzi predmetnými označeniami existuje pri celkovom posúdení pravdepodobnosť zámeny vzhľadom na ich podobnosť a zhodnosť alebo podobnosť výrobkov, na ktoré sa vzťahujú.

Posúdenie Súdom prvého stupňa

25 Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 nebude na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky prihlasovaná ochranná známka zapísaná, ak pre jej zhodnosť alebo podobnosť so skoršou ochrannou známkou a zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto dve ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti na území, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená. Podľa článku 8 ods. 2 písm. a) bodu ii) nariadenia č. 40/94 sa ochrannými známkami rozumejú ochranné známky zapísané v niektorom členskom štáte, ak je dátum podania ich prihlášky skorší ako dátum podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

26 Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, keď sa verejnosť môže domnievať, že predmetné výrobky alebo služby pochádzajú od jedného podniku alebo prípadne od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené.

27 Podľa tejto judikatúry sa musí pravdepodobnosť zámeny posudzovať celkovo podľa toho, ako vníma príslušná skupina verejnosti označenia a predmetné tovary alebo služby, so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci, najmä vzájomnej závislosti medzi podobnosťou označení a podobnosťou označených tovarov alebo služieb [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2003, Laboratorios RTB/ÚHVT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Zb. s. II‑2821, body 31 až 33 a tam citovanú judikatúru].

28 V prejednávanej veci je skoršia ochranná známka, na ktorej sa zakladá námietka, zapísaná v Nemecku. Predmetné výrobky sú výrobkami bežnej spotreby. Preto je cieľová skupina verejnosti, u ktorej je potrebné posúdiť pravdepodobnosť zámeny, tvorená priemernými spotrebiteľmi v Nemecku.

29 Navyše, aj keď článok 8 nariadenia č. 40/94 neobsahuje podobné ustanovenie ako článok 7 ods. 2, podľa ktorého na zamietnutie zápisu ochrannej známky stačí, aby absolútny dôvod zamietnutia existoval iba v časti Spoločenstva, treba sa domnievať, že rovnaké riešenie platí aj v prejednávanej veci. Z toho vyplýva, že zápis ochrannej známky sa musí zamietnuť, aj keď relatívny dôvod zamietnutia existuje iba v časti Spoločenstva [rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. marca 2004, Mülhens/ÚHVT – Zirh International (ZIRH), T‑355/02, Zb. s. II‑791, bod 36].

30 Práve vo svetle týchto úvah treba skúmať porovnanie, ktoré vykonal odvolací senát, pokiaľ ide o dotknuté výrobky a kolidujúce označenia.

Porovnanie výrobkov

31 Hneď na úvod si treba všimnúť, že žalobca sa k posúdeniu tejto otázky odvolacím senátom vôbec nevyjadril. Navyše v nadväznosti na jednu otázku Súdu prvého stupňa žalobca na pojednávaní objasnil, že nepodal návrh na obmedzenie svojej prihlášky ochrannej známky. Ďalej treba pripomenúť, že námietka sa vzťahovala na všetky výrobky, pre ktoré bola zapísaná skoršia ochranná známka, a bola namierená proti výrobkom tried 3 a 5, pre ktoré sa zápis prihlasovanej ochrannej známky žiadal. Odvolací senát dospel k názoru, že výrobky, pre ktoré sa žiadal zápis prihlasovanej známky, sú čiastočne zhodné a čiastočne podobné s výrobkami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka. Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že výrobky, pre ktoré sa žiada zápis prihlasovanej ochrannej známky, sú sčasti zhodné a sčasti podobné s výrobkami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka.

Porovnanie označení

32 Ako vyplýva z ustálenej judikatúry, celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení sa má zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú, so zohľadnením najmä ich rozlišujúcich a prevládajúcich prvkov [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2003, Phillips-Van Heusen/ÚHVT – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), T‑292/01, Zb. s. II‑4335, bod 47 a tam citovanú judikatúru].

33 Pokiaľ ide o tvrdenia žalobcu, že odvolací senát nevykonal celkové posúdenie predmetných označení, treba konštatovať, že odvolací senát analyticky posúdil každý špecifický prvok predmetných označení a následne správne vyložil získané výsledky prostredníctvom celkového posúdenia, založeného na syntéze všetkých týchto údajov.

34 V tomto ohľade treba po prvé poznamenať, že v rozpore s tvrdeniami žalobcu si odvolací senát všímal účinky pojmu „spezial“, oddelenie písmen „a“, „c“ a „e“ pomlčkou, ako aj obrazový prvok skoršej ochrannej známky.

35 Na úvod je potrebné poukázať na to, že odvolací senát v skutočnosti správne považoval termín „spezial“ za nemecké prídavné meno, ktoré znamená „špeciálny“ a ktoré môže byť spotrebiteľmi na referenčnom území považované za opisné označenie osobitného radu výrobkov.

36 Ďalej je potrebné uviesť, že odvolací senát tiež preskúmal vplyv skupiny písmen „ace“. Dospel k názoru, že cieľová skupina verejnosti bude tieto písmená pravdepodobne považovať za odkaz na iné látky zvyčajne obsiahnuté v doplnkoch výživy, akými sú napríklad vitamíny. Okrem iného je toho názoru, že skutočnosť, či medzi týmito písmenami je alebo nie je pomlčka, nemá na vec žiaden vplyv, keďže absencia pomlčky nemôže v prejednávanej veci významným spôsobom zmeniť dojem, ktorý bude mať spotrebiteľ z týchto troch písmen umiestnených v rovnakom poradí.

37 Napokon, pokiaľ ide o obrazový prvok, odvolací senát v napadnutom rozhodnutí dospel k názoru, že ak sa ochranná známka skladá zo slovných a obrazových prvkov, musia sa slovné prvky v zásade považovať za prvky s vyššou rozlišovacou schopnosťou, pretože priemerný spotrebiteľ ľahšie odkáže na predmetný výrobok uvedením jeho mena, než opisom obrazovej zložky ochrannej známky. Odvolací senát správne usúdil, že toto uvažovanie sa môže logicky uplatniť aj v prejednávanej veci. Podľa odvolacieho senátu je logické domnievať sa, že priemerný spotrebiteľ bude slovnú zložku vnímať ako ochrannú známku a obrazovú zložku ako dekoratívny prvok. Tiež je možné poukázať na to, že obrazový prvok sa nachádza nad slovnými prvkami, to znamená na menej viditeľnom mieste.

38 Z toho vyplýva, že tvrdenia žalobcu o tom, že odvolací senát nezohľadnil iné prvky ako termín „selenium“, treba zamietnuť.

39 Po druhé je dôležité zdôrazniť, že odvolací senát v napadnutom rozhodnutí správne usúdil, že termín „selenium“ je dominantnou zložkou skoršej ochrannej známky.

40 Vzhľadom na to, že skoršia ochranná známka sa skladá zo slovných prvkov (termíny „selenium“, „spezial“ a skupina písmen „ace“) a z jedného obrazového prvku, je vhodné pripomenúť, že odvolací senát správne usúdil, že slovný prvok má vyššiu rozlišovaciu spôsobilosť ako obrazová zložka. Treba tiež dodať, že termín „selenium“ je anglický výraz zodpovedajúci v nemčine výrazu „Selen“, ktorý označuje chemický prvok. V tejto súvislosti treba konštatovať, že ak referenční spotrebitelia nie sú schopní pochopiť, že výraz „selenium“ označuje jednu zložku výrobku, ktorý si chcú kúpiť, bude mať tento výraz osobitnú rozlišovaciu spôsobilosť, pretože bude vnímaný ako názov výrobku, a nie ako označenie, ktoré opisuje jeho obsah. Navyše, aj keď je možné, ako poznamenáva odvolací senát, že by spotrebitelia mohli tento prvok identifikovať ako zložku výrobkov, ktoré sa predávajú pod skoršou ochrannou známkou, naďalej platí, že vzhľadom na svoje umiestnenie v skoršej ochrannej známke a v porovnaní s ostatnými prvkami skoršej ochrannej známky zohráva termín „selenium“ rozhodujúcu úlohu pri identifikácii ochrannej známky a spomenutí si na ňu zo strany príslušnej skupiny verejnosti.

41 Je potrebné uviesť, že termín „selenium“ skutočne zohráva dôležitú úlohu pri vizuálnom a fonetickom posúdení skoršej ochrannej známky vzhľadom na jeho základné umiestnenie v ochrannej známke, t. j. na najviac viditeľnom mieste. Z tohto dôvodu je tento výraz prvým vnímaným prvkom. Ďalej je potrebné pripomenúť, že termín „spezial“ v nemčine znamená „špeciálny“. Preto sa mohol odvolací senát oprávnene domnievať, že cieľová skupina verejnosti ho bude vnímať ako čisto pochvalný a opisný. Napokon, spotrebitelia môžu kombináciu písmen „ace“ vnímať ako odkaz na niektoré látky normálne obsiahnuté v doplnkoch výživy, ako sú napríklad vitamíny.

42 Z uvedeného vyplýva, že tvrdenie žalobcu, že odvolací senát sa dopustil omylu, keď považoval termín „selenium“ za zložku skoršej ochrannej známky s najvyššou rozlišovacou spôsobilosťou, musí byť zamietnuté.

43 Po tretie je potrebné zdôrazniť, že odvolací senát vykonal celkové posúdenie na základe syntézy všetkých údajov, ktoré vyplynuli z jeho vyhodnotení. Mohol tak oprávnene dospieť k názoru, že prihlasovaná ochranná známka a skoršia ochranná známka sú veľmi podobné, keďže prihlasovaná ochranná známka takmer úplne reprodukuje slovnú zložku skoršej ochrannej známky.

44 Odvolací senát skutočne oprávnene usúdil, že predmetné označenia sú ako celok podobné, keďže ich podobnosti prevažujú nad ich odlišnosťami. Je nutné konštatovať, že skoršie označenie je takmer identicky reprodukované v prihláške ochrannej známky Spoločenstva, a označenia sa líšia iba na úrovni prvkov skoršej ochrannej známky, ktoré majú menšiu rozlišovaciu spôsobilosť, konkrétne termínu „spezial“, obrazový prvok a dve pomlčky, ktoré oddeľujú tri písmená „a“, „c“ a „e“, usporiadané v rovnakom poradí ako v prihlasovanom označení. Navyše, keďže je prihlasovaná ochranná známka slovná, môže ju prihlasovateľ používať vyhotovenú v akomkoľvek štýle písma, vrátane toho, ktorý používa skoršia ochranná známka. Je preto potrebné konštatovať, že kolidujúce označenia vyvolávajú celkovo podobný dojem v rovine vizuálnej, fonetickej a koncepčnej.

45 Z uvedených skutočností vyplýva, že tvrdenie o tom, že odvolací senát nevykonal celkové posúdenie predmetných ochranných známok, musí byť tiež zamietnutý.

46 Pokiaľ ide o tvrdenie žalobcu, že odvolací senát sa nepridŕžal rozhodnutia Nemeckého úradu pre ochranné známky a patenty vo veci tých istých ochranných známok a výrobkov, stačí pripomenúť, že napriek tomu, že Spolková republika Nemecko je krajina dotknutá námietkou, je režim ochranných známok Spoločenstva podľa ustálenej judikatúry autonómny systém tvorený súborom noriem a sledujúci sebe vlastné ciele, a jeho použitie je teda nezávislé od akéhokoľvek vnútroštátneho systému [rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. decembra 2000, Messe München/ÚHVT (electronica), T‑32/00, Zb. s. II‑3829, bod 47]. A preto, aj keď odvolací senát môže zohľadniť rozhodnutia vnútroštátnych orgánov, táto možnosť nemôže viesť k tomu, aby bol odvolací senát zbavený povinnosti vykonať vlastné posúdenie čisto na základe príslušnej právnej úpravy Spoločenstva. ÚHVT ani súd Spoločenstva preto nie je viazaný rozhodnutiami prijatými na úrovni členských štátov. Z toho vyplýva, že tvrdenie žalobcu nemôže byť úspešné.

47 Čo sa týka tvrdenia žalobcu, že odvolací senát mu uložil neoprávnene povinnosť uniesť dôkazné bremeno o neexistencii pravdepodobnosti zámeny, treba pripomenúť, že podľa článku 74 ods. 1 in fine nariadenia č. 40/94 sa má ÚHVT v konaní o relatívnych dôvodoch zamietnutia zápisu obmedziť na návrhy a dôkazy predložené účastníkmi konania. Z tohto ustanovenia vyplýva, že namietateľ, ako aj žalobca musí ÚHVT uviesť dôvody svojich návrhov. V tomto ohľade z rozhodnutia námietkového oddelenia vyplýva, že namietateľ tvrdil, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi predmetnými ochrannými známkami z dôvodu zhodnosti ich rozlišovacích prvkov a zhody alebo podobnosti výrobkov, pre ktoré sa žiadal zápis ochrannej známky, t. j. výrobkov tried 5 a 3, s výrobkami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka. Z toho vyplýva, že namietateľ uviedol dôvod svojej námietky, a síce existenciu pravdepodobnosti zámeny, a na jeho podporu uviedla viacero argumentov, ktoré ÚHVT ďalej zohľadnil, to znamená, že ÚHVT nevychádzal len z tvrdení žalobcu. Tvrdenia žalobcu preto treba zamietnuť.

48 Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba konštatovať, že odvolací senát sa nedopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 z dôvodu podobnosti predmetných označení pri ich celkovom posúdení na jednej strane a zhodnosti alebo podobnosti výrobkov, na ktoré sa dotknuté ochranné známky vzťahujú, na strane druhej. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že nízky stupeň podobnosti ochranných známok môže byť kompenzovaný vysokým stupňom podobnosti medzi výrobkami alebo službami, na ktoré sa tieto ochranné známky vzťahujú, a naopak (pozri analogicky rozsudok Súdneho dvora z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer, C‑342/97, Zb. s. I‑3819, bod 19). V prejednávanej veci sú výrobky sčasti zhodné a sčasti podobné. Z tejto zhodnosti a podobnosti vyplýva oslabenie odlišností medzi predmetnými označeniami v rámci celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.

49 Vzhľadom na uvedené skutočnosti je potrebné zamietnuť jediný žalobcom uvádzaný žalobný dôvod a žalobu ako celok bez toho, aby sa Súd prvého stupňa musel vyjadriť k prípustnosti návrhu žalobcu na zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

O trovách

50 Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobca nemal vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania v súlade s návrhom ÚHVT.

Z týchto dôvodov

SÚD PRVÉHO STUPŇA (tretia komora)

rozhodol a vyhlásil:

1. Žaloba sa zamieta.

2. Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

Jaeger Tiili Czúcz

Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 14. júla 2005.

Tajomník Predseda komory