ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
75

Takéto obmedzenie pravidla oslobodenia od dane je totiž len eventuálnej povahy a členský štát, ktorý neprijal opatrenia potrebné na tento účel, sa nemôže odvolávať na svoje vlastné opomenutie na to, aby zdaniteľnej osobe odmietol priznať oslobodenie od dane, ktorého sa táto osoba môže oprávnene domáhať na základe smernice o DPH (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. septembra 2002, Kügler, C‑141/00, EU:C:2002:473, bod 60). Uplatnenie uvedeného obmedzenia v tomto prípade by okrem toho mohlo porušovať zásadu daňovej neutrality, keďže so službami uvedenými v článku 132 ods. 1 písm. g) tejto smernice by sa na účely DPH zaobchádzalo rozdielne v závislosti od toho, či subjekty, ktoré ich poskytujú, sledujú vytváranie zisku alebo nie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. mája 2005, Kingscrest Associates et Montecello, C‑498/03, EU:C:2005:322, bod 42).
25

Rozhodnutiami z 24. októbra 2013 a z 15. augusta 2014 (ďalej len „rozhodnutia o registrácii“) tajomník Magistrates’ Court for the Petty Sessions District of Belfast and Newtownabbey (Obvodný súd Belfast a Newtownabbey, Spojené kráľovstvo) zaregistroval a vyhlásil za vykonateľné dve rozhodnutia o výživnom, ktoré vydal poľský súd 14. februára 2003. Rozhodnutia o registrácii boli vydané v súlade s článkom 75 nariadenia č. 4/2009. Konštatuje sa v nich aj to, že takto zaregistrované rozhodnutia sú vykonateľné na účely kapitoly IV oddielu 2 toho istého nariadenia.
3

Podľa odôvodnenia 22 smernice o DPH: „Všetky telekomunikačné služby, ku ktorých spotrebe dochádza v [Európskej únii], by mali byť zdaňované tak, aby sa zabránilo narušeniu hospodárskej súťaže v tomto odvetví. Z tohto dôvodu by sa telekomunikačné služby poskytované zdaniteľným osobám usadeným v [Únii] alebo zákazníkom usadeným v tretích krajinách mali v zásade zdaňovať v mieste, kde je usadený zákazník, ktorému sa služby poskytujú. S cieľom zabezpečiť jednotné zdaňovanie telekomunikačných služieb, ktoré sa skutočne používajú a využívajú v [Únii] a ktoré poskytujú zdaniteľné osoby usadené na tretích územiach alebo v tretích krajinách nezdaniteľným osobám usadeným v [Únii], by členské štáty však mali stanoviť, aby sa miesto poskytovania služieb nachádzalo v rámci [Únie].“
44

V odpovedi na túto otázku Súdny dvor v bode 41 uvedeného rozsudku rozhodol, že uvedené odmietnutie by predstavovalo zneužitie dominantného postavenia nielen pod podmienkou, že odmietnutie služby pozostávajúcej z donášky do domu by bolo spôsobilé vylúčiť akúkoľvek konkurenciu na trhu denníkov zo strany žiadateľa o službu, pričom by nemohlo byť objektívne odôvodnené, ale zároveň aj pod podmienkou, aby služba ako taká bola nevyhnutná na výkon jeho činnosti v tom zmysle, že by voči uvedenému systému donášky do domu neexistovala žiadna skutočná alebo potenciálna náhrada.
25

Pokiaľ ide o druhý žalobný dôvod, ktorým odvolatelia normotvorcovi Únie vytýkali, že náhradu ročných cestovných výdavkov a poskytnutie času na cestu podriadil podmienke priznania príspevku na expatriáciu alebo príspevku na zahraničné bydlisko v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania, Všeobecný súd v prvom rade odkazujúc na rozsudok Súdu pre verejnú službu z 23. januára 2007, Chassagne/Komisia (F‑43/05, EU:F:2007:14, bod 61), konštatoval, že určovanie podmienok a spôsobov uplatnenia náhrady takých výdavkov a poskytnutia takého času patrí do oblasti právnej úpravy, v ktorej má normotvorca Únie širokú právomoc voľnej úvahy (bod 66 prvého napadnutého rozsudku a bod 64 druhého napadnutého rozsudku). Zdôraznil, že v takej oblasti sa súd Únie musí obmedziť na to, že preskúma, či „v súvislosti s dodržiavaním zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie sa dotknutá inštitúcia nedopustila svojvoľného alebo zjavne neprimeraného rozlišovania, a v súvislosti so zásadou proporcionality to, či prijaté opatrenie nemá zjavne neprimeranú povahu vo vzťahu k cieľu právnej úpravy“ (bod 67 prvého napadnutého rozsudku a bod 65 druhého napadnutého rozsudku).
15

Podľa Bundesfinanzhof (Spolkový finančný súd) však nie je vylúčené, že rozsudok zo 17. marca 2016, Aspiro (C‑40/15, EU:C:2016:172), by sa mohol vykladať odlišne, takže jediné plnenie by muselo byť oslobodené od dane aj vtedy, ak by požiadavky stanovené v článku 135 ods. 1 písm. a) smernice 2006/112 spĺňalo len jedno vedľajšie plnenie. Vo veci samej je nesporné, že Q ako vedľajšiu činnosť vykonávala činnosť v oblasti sprostredkovania poistenia, ktorá ako taká musí byť podľa tohto ustanovenia oslobodená od dane.
8

Článok 15 nariadenia č. 3821/85 stanovoval: „… 2. Vodiči sú povinní používať záznamové listy alebo karty vodiča každý deň, keď jazdia[,] od chvíle, keď prevzali vozidlo. Záznamový list alebo karta vodiča nebud[ú] odobrat[é] pred ukončením dennej pracovnej doby, ak [ich] odobratie nie je inak schválené. Nijaký záznamový list alebo karta vodiča nesm[ú] byť použit[é] na dlhšie obdobie, než na ktoré bol[i] určen[é]. … 7. a) Ak vodič vedie vozidlo vybavené záznamovým zariadením podľa prílohy I, musí, kedykoľvek o to inšpekčný úradník požiada, predložiť: i) záznamové listy za bežný týždeň a listy použité vodičom v predchádzajúcich 15 dňoch; ii) kartu vodiča, pokiaľ ju má, a iii) každý ručný záznam a výtlačok vytvorený počas bežného týždňa a predchádzajúcich 15 dní, ako to vyžaduje toto nariadenie a nariadenie… č. 561/2006. Od 1. januára 2008 sa však budú doby uvedené v bodoch i) a iii) vzťahovať na bežný deň a predchádzajúcich 28 dní. b) Ak vodič vedie vozidlo vybavené záznamovým zariadením podľa prílohy I B, musí, kedykoľvek o to inšpekčný úradník požiada, predložiť: i) kartu vodiča, ktorej je držiteľom; ii) každý ručný záznam a výtlačok vytvorený počas bežného týždňa a predchádzajúcich 15 dní, ako to vyžaduje toto nariadenie a nariadenie… č. 561/2006, a iii) záznamové listy zodpovedajúce rovnakému obdobiu, ako je uvedené v predchádzajúcom pododseku, počas ktorého viedol vozidlo vybavené záznamovým zariadením v súlade s prílohou I. Od 1. januára 2008 sa však budú doby uvedené v bode ii) vzťahovať na bežný deň a predchádzajúcich 28 dní. c) Oprávnený inšpekčný úradník môže skontrolovať dodržiavanie nariadenia… č. 561/2006 analýzou záznamových listov, zobrazených alebo vytlačených údajov, ktoré zaznamenalo záznamové zariadenie alebo karta vodiča, alebo ak to nebude možné, tak analýzou akéhokoľvek podporného dokumentu, ktorý dokazuje nedodržanie ustanovení, ako sa stanovujú v článku 16 ods. 2 a 3. …“
25

Za týchto podmienok Tribunal Supremo (Najvyšší súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku: „Je zlučiteľný so základným právom na účinný prostriedok nápravy uvedeným v článku 47 [Charty], so zásadou právneho štátu uvedenou v článku 2 [ZEÚ] a so všeobecnou zásadou právnej istoty, taký výklad článku 3 ods. 2 smernice [2001/24], ktorý vedie k uznaniu účinkov rozhodnutia príslušného správneho orgánu [členského] štátu pôvodu v súdnych konaniach prebiehajúcich v iných členských štátoch, bez akýchkoľvek ďalších formálnych požiadaviek, ktorého cieľom je so spätnou účinnosťou zmeniť právny rámec existujúci v čase, keď sa začal súdny spor, a ktoré má za následok zbavenie účinku súdnych rozhodnutí, ktoré nie sú v súlade s ustanoveniami tohto nového rozhodnutia?“
23

Ordinul nr. 619/2015 ministrului agriculturii şi dezvoltării rurale pentru aprobarea criteriilor de eligibilitate, condițiilor specifice și a modului de implementare a schemelor de plăți prevăzute la art. 1 alin. (2) și (3) din Ordonanța de urgență a Guvernului no 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015‑2020 și pentru modificarea art. 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură, precum și a condițiilor specifice de implementare pentru măsurile compensatorii de dezvoltare rurală aplicabile pe terenurile agricole, prevăzute în Programul Național de Dezvoltare Rurală 2014‑2020 (vyhláška ministra poľnohospodárstva a rozvoja vidieka č. 619/2015, ktorou sa schvaľujú kritériá oprávnenosti, osobitné podmienky a podrobné pravidlá vykonávania platobnej schémy stanovenej v článku 1 ods. 2 a 3 mimoriadneho nariadenia vlády č. 3/2015, ktorým sa schvaľujú schémy platieb poskytovaných v odvetví poľnohospodárstva v období rokov 2015 – 2020, a ktorou sa stanovujú osobitné podmienky uplatňovania kompenzačných opatrení na rozvoj vidieka uplatňujúcich sa na poľnohospodársku pôdu uvedenú v Národnom programe rozvoja vidieka 2014 – 2020), v znení uplatňujúcom sa na jeden zo sporov vo veci samej (C‑304/19), v článku 5 ods. 2 stanovuje: „Od roku podania žiadosti 2015 sú dokumentami, ktoré preukazujú zákonné užívanie pôdy a ktoré sa musia predložiť APIA v súlade s ustanoveniami článku 8 ods. 1 písm. n) mimoriadneho nariadenia vlády, tie, ktoré sa týkajú: a) podniku, v ktorom sa vykonáva poľnohospodárska činnosť: osvedčenie sa vyplní v súlade so vzorom… a priložia sa k nemu osvedčené kópie strán, na ktorých sú uvedené údaje… z poľnohospodárskeho registra 2015 – 2019, v súlade so vzorom… b) poľnohospodárskej pôdy, ktorú má k dispozícii poľnohospodár: osvedčené kópie listu vlastníctva alebo iných dokumentov, ktoré preukazujú vlastnícke právo k pôde, alebo osvedčené kópie iných dokumentov,…ako je zmluva o prenájme pôdy, koncesná zmluva… c) jednoznačnej identifikácie užívaných poľnohospodárskych parciel…“
33

E sa domnieva, že príjem vyplácaný SICAV by mal byť zdanený ako príjem od PKIPCP podľa fínskeho práva, ktorý je zriadený v súlade so zmluvným právom. Ústredný daňový výbor sa naopak domnieva, že vzhľadom na to, že SICAV, PKIPCP sú zriadené podľa predpisov o investičných spoločnostiach, podobajú sa akciovej spoločnosti so sídlom vo Fínsku, príjem, ktorý tieto subjekty vyplácajú, by sa mal považovať za dividendy vyplácané takýmito spoločnosťami.
48

V prvom rade, ako bolo pripomenuté v bode 43 tohto rozsudku, pojem „vozidlo“ v zmysle článku 1 bodu 1 smernice 2009/103 je objektívny pojem. Technický stav vozidla a v dôsledku toho jeho spôsobilosť na prevádzku sa môže meniť v priebehu času a jeho prípadné uvedenie do riadneho stavu závisí prinajmenšom do veľkej miery od subjektívnych faktorov, akými sú najmä vôľa jeho majiteľa alebo držiteľa vykonať alebo dať vykonať opravy, ktoré sú potrebné, a disponibilita rozpočtu potrebného na tento účel. V dôsledku toho, ak by samotná skutočnosť, že vozidlo by bolo v danom okamihu nespôsobilé na prevádzku, spôsobovala, že by toto vozidlo bolo zbavené jeho kvalifikácie vozidla v zmysle článku 1 bodu 1 smernice 2009/103, a stačila by tak na to, aby sa naň nevzťahovala povinnosť poistenia stanovená v článku 3 prvom odseku tejto smernice, objektívna povaha pojmu „vozidlo“ by bola spochybnená.
35

Ako vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, zamietnutie žiadosti o aktualizáciu bolo odôvodnené skutočnosťou, že najmä vzhľadom na ustanovenia zmluvy o dodávke energie medzi spoločnosťami Granarolo a E.ON si výrobný závod zachoval funkčné prepojenie s kogeneračnou jednotkou, takže závod a jednotka predstavujú jedno a to isté zariadenie v zmysle článku 3 písm. e) smernice 2003/87, a že Granarolo zostala po prevode prevádzkovateľom kogeneračnej jednotky v zmysle článku 3 písm. f) tejto smernice. Okrem toho vyvstáva otázka, či by vyhovenie uvedenej žiadosti o aktualizáciu bolo v rozpore s agregačným pravidlom stanoveným v prílohe I bodoch 2 a 3 uvedenej smernice a malo by za následok umožnenie obchádzania pravidiel ETS.
95

V konečnom dôsledku Komisia nepreukázala, že by požiadavky predložené inštitúciou Wiener Wohnen ako budúcim nájomcom znemožňovali používanie budovy Gate 2 ako kancelárskej budovy, do ktorej by sa mohli nasťahovať nájomcovia, ktorí by vystriedali tento subjekt. V dôsledku toho treba dospieť k záveru, že úpravy vyplývajúce z týchto požiadaviek nepresahujú to, čo môže nájomca zvyčajne požadovať.
14

Tento súd tiež spresňuje, že ustanovenia PKWiU sa vykladajú s odkazom na rozporządzenie Rady Ministrów w sprawie polskiej klasyfikacji działalności (nariadenie Rady ministrov o poľskej klasifikácii činností) z 24. decembra 2007 (Dz. U. z roku 2007, č. 251, položka 1885), najmä na jeho rubriku ex 56 a v nej uvedené podtriedy. Táto rubrika zahŕňa činnosti v oblasti služieb spojených s podávaním jedál určených na okamžitú konzumáciu v reštauráciách, vrátane samoobslužných reštaurácií a reštaurácií ponúkajúcich pokrmy a jedlá so sebou, s možnosťou alebo bez možnosti sedenia. V tejto súvislosti nie je dôležitý typ zariadenia, ktoré jedlá ponúka, ale skutočnosť, že tieto jedlá sú určené na okamžitú konzumáciu. Podtrieda 56.10.A, nazvaná „Reštaurácie a iné stále stravovacie zariadenia“, zahŕňa reštauračné služby poskytované zákazníkom, ktorí sedia pri stole, alebo zákazníkom, ktorí si sami vyberajú pokrmy a jedlá z jedálneho lístka, pričom nie je rozhodujúce, či ich skonzumujú na mieste, vezmú si ich so sebou, alebo si ich nechajú doručiť formou donášky. Táto podtrieda zahŕňa činnosti: reštaurácií, kaviarní, zariadení rýchleho občerstvenia, zmrzlinární, pizzerií, zariadení predávajúcich jedlá so sebou, reštaurácií alebo barov prevádzkovaných v dopravných prostriedkoch samostatnými subjektmi.
7

Článok 10 smernice 2008/48, nazvaný „Informácie, ktoré má obsahovať zmluva o úvere“, v odseku 2 stanovuje: „Zmluva o úvere zrozumiteľne a stručne uvádza: … g) [RPMN] a celkovú čiastku, ktorú musí spotrebiteľ zaplatiť, vypočítané v čase uzavretia zmluvy o úvere; uvedú sa všetky predpoklady použité na výpočet tejto miery; h) výšku, počet a frekvenciu splátok spotrebiteľa a prípadne poradie, v ktorom sa budú splátky priraďovať k jednotlivým nesplateným zostatkom s rôznymi úrokovými sadzbami úveru na účely splatenia; i) v prípade amortizácie istiny na základe zmluvy o úvere s dobou určitou právo spotrebiteľa vyžiadať si výpis z účtu vo forme amortizačnej tabuľky, a to bezplatne a kedykoľvek počas celej dĺžky trvania zmluvy o úvere. Amortizačná tabuľka uvádza splátky, ktoré sa majú zaplatiť, a lehoty a podmienky ich úhrady; táto tabuľka obsahuje rozpis každej splátky s uvedením amortizácie istiny, úrokov vypočítaných na základe úrokovej sadzby úveru a prípadne i dodatočné náklady; ak úroková sadzba nie je fixná alebo sa dodatočné náklady podľa zmluvy o úvere môžu zmeniť, amortizačná tabuľka zrozumiteľne a stručne uvádza, že údaje v nej uvedené budú platné len do najbližšej zmeny úrokovej sadzby úveru alebo dodatočných nákladov v súlade so zmluvou o úvere; …“
42

Prirovnať let odklonený na letisko odlišné od pôvodne plánovaného letiska, ktoré však zabezpečuje dopravu pre to isté mesto, aglomeráciu alebo región, k zrušenému letu, by bolo v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania. Ako uviedol generálny advokát v bodoch 59 a 60 svojich návrhov, takéto prirovnanie by totiž viedlo k priznaniu cestujúcemu tohto letu práva na náhradu na základe článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 nariadenia č. 261/2004, a to aj vtedy, ak by cestujúci po ukončení prepravy dorazil na pôvodne plánované letisko alebo do akéhokoľvek iného dohodnutého cieľového miesta s meškaním kratším ako tri hodiny, pričom toto právo na náhradu by bolo odopreté cestujúcemu letu, ktorý pristál na pôvodne plánovanom letisku s meškaním kratším ako tri hodiny, hoci tento cestujúci musel znášať podobné nepohodlie ako cestujúci v prvom prípade.
13

Rada dodala, že voči PKK sa prijali tri vnútroštátne rozhodnutia, z ktorých prvé bolo prijaté 29. marca 2001 zo strany Secretary of State for the Home Department (minister vnútra, Spojené kráľovstvo, ďalej len „minister vnútra“), a bolo prijaté na základe UK Terrorism Act 2000 (zákon Spojeného kráľovstva z roku 2000 proti terorizmu), ktorý bol doplnený rozhodnutím zo 14. júla 2006, ktoré nadobudlo účinnosť 14. augusta 2006, pričom sa domnievala, že KADEK a „KONGRA‑GEL“ predstavovali „ďalšie označenia“ PKK (ďalej len „rozhodnutie ministra vnútra z roku 2001“). Týmto rozhodnutím minister vnútra vzhľadom na páchanie teroristických činov zo strany PKK a jej účasť na týchto činoch zakázal PKK ako organizáciu zapojenú do teroristickej činnosti. Rada spresnila, že uvedené rozhodnutie pravidelne preskúmava národný vládny výbor.
4

Odôvodnenia 4, 5 a 19 nariadenia Dublin III znejú: „(4) V záveroch [Európskej rady na jej mimoriadnom zasadnutí v] Tampere [(Fínsko) 15. a 16. októbra 1999] sa takisto konštatuje, že spoločný európsky azylový systém by mal zahŕňať z krátkodobého hľadiska jasnú a uplatniteľnú metódu na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl. (5) Takáto metóda by mala byť založená na objektívnych a spravodlivých kritériách ako pre členské štáty, tak aj pre dotknuté osoby. Mala by umožniť najmä rýchle určenie zodpovedného členského štátu, aby bol zaručený efektívny prístup k postupom na udelenie medzinárodnej ochrany a aby nebolo ohrozené rýchle vybavovanie žiadostí o medzinárodnú ochranu. … (19) S cieľom zaručiť účinnú ochranu práv dotknutých osôb by sa mali v súvislosti s rozhodnutiami o odovzdaní do zodpovedného členského štátu stanoviť právne záruky a právo na účinný prostriedok nápravy predovšetkým v súlade s článkom 47 [Charty]. S cieľom zabezpečiť dodržanie medzinárodného práva by mal účinný prostriedok nápravy voči takýmto rozhodnutiam zahŕňať preskúmanie uplatňovania tohto nariadenia, ako aj právnej a faktickej situácie v členskom štáte, do ktorého sa žiadateľ odovzdáva.“
4

Článok 12 ods. 1 a 2 tejto smernice stanovuje: „1. Členské štáty môžu považovať za zdaniteľnú osobu každú osobu, ktorá príležitostne uskutočňuje transakciu týkajúcu sa činností uvedených v druhom pododseku článku 9 ods. 1, a najmä jednu z týchto transakcií: a) dodanie budov alebo častí budov a pozemkov, na ktorých stoja, pred prvým obývaním, … 2. Na účely písmena a) odseku 1 je ‚budova‘ akákoľvek stavba pevne spojená so zemou. … Členské štáty môžu uplatniť aj iné kritériá ako kritérium prvého obývania, napríklad obdobie od dátumu ukončenia stavby do dátumu jej prvého dodania alebo obdobie od dátumu prvého obývania do dátumu následného dodania, a to za predpokladu, že prvé obdobie nebude dlhšie ako päť rokov a druhé obdobie nebude dlhšie ako dva roky.“
27

Vnútroštátny súd si tiež kladie otázku, či sa má v prípade, ak sa zistí, že plocha skupiny plodín deklarovaná v žiadosti o platbu nezodpovedá určenej ploche, a to obrábanej ploche zistenej pri vykonanej kontrole na mieste, uplatniť sankcia stanovená v článku 18 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 65/2011 a súčasne sankcia stanovená v článku 16 ods. 5 treťom pododseku tohto nariadenia. V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd domnieva, že uplatnenie oboch sankcií za jediné porušenie by mohlo byť v rozpore so zásadou proporcionality.
–

The North of England P & I Association Ltd, právna nástupkyňa spoločnosti Marine Shipping Mutual Insurance Company, v zastúpení: C. Möser a U. Grünwald, Rechtsanwälte,
39

V prejednávanej veci treba uviesť, že podľa článku 7 zákona č. 1365/1926 môže notár vykonávať svoju činnosť až do dovŕšenia veku 75 rokov. Okrem toho talianska vláda neuviedla skutočnosti, ktoré by naznačovali, že rôzne vekové skupiny by sa na konkrétnom trhu práce notárskych činností mohli dostať do vzájomnej konkurencie. Naopak, zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že v rámci výberového konania na notárov, o ktoré ide vo veci samej, bolo po skončení skúšok tohto výberového konania pripustených iba 419 uchádzačov, zatiaľ čo notárskych miest vyhradených podľa článku 1 tohto zákona osobám mladším ako 50 rokov, bolo dostupných 500. Nezdá sa teda, že by veková hranica zavedená v tomto článku, s výhradou overenia vnútroštátnym súdom, bola určená na podporu prístupu mladých právnikov k notárskemu povolaniu.
15

Odôvodnenie 14 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 282/2011 z 15. marca 2011, ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112 (Ú. v. EÚ L 77, 2011, s. 1), stanovuje: „S cieľom zaistiť jednotné uplatňovanie pravidiel týkajúcich sa miesta zdaniteľných transakc[i]í, by sa mali spresniť pojmy ako sídlo ekonomickej činnosti zdaniteľnej osoby, stála prevádzkareň, trvalé bydlisko a miesto, kde sa osoba obvykle zdržiava. So zreteľom na judikatúru Súdneho dvora [Európskej únie] by používanie čo najjasnejších a najobjektívnejších kritérií malo uľahčiť uplatňovanie týchto pojmov v praxi.“
3

Odôvodnenia 7, 39 až 42 a 47 smernice 96/9 stanovujú: „(7) keďže do výroby databázy treba investovať značné ľudské a finančné zdroje zatiaľ čo tieto databázy sa môžu rozmnožovať alebo možno do nich vstupovať za zlomok nákladov potrebných na ich zostavenie; … (39) keďže okrem cieľa ochrániť autorské práva na originálny výber alebo usporiadanie obsahu databázy sa táto smernica usiluje zabezpečiť ochranu postavenia zostavovateľov databáz proti neoprávnenému privlastňovaniu výsledkov finančných a odborných investícií pri získavaní a zhromažďovaní obsahov ochranou celej databázy alebo jej podstatných častí proti určitým konaniam používateľa alebo konkurenta; (40) keďže cieľom práva sui qeneris je zabezpečiť ochranu akéhokoľvek investovania do získania, overenia alebo sprístupnenia obsahu databázy na obmedzené obdobie počas trvania autorských práv; takéto investovanie môže pozostávať z vynakladania finančných prostriedkov alebo vynaloženie času, úsilia, energie; (41) keďže cieľom práva sui generis j[e] poskytnúť zostavovateľovi databázy možnosť zabrániť nedovolenej extrakcii alebo reutilizáci[i] celého obsahu databázy alebo jej podstatnej časti; keďže zostavovateľ databázy je osoba, ktorá vyvíja iniciatívu a nesie investičné riziko; to osobitne vylučuje podzmluvných partnerov z definície zostavovateľa; (42) keďže osobitné právo zabrániť nedovolenej extrakcii alebo reutilizácii sa vzťahuje na konania užívateľa, ktoré presahujú jeho legitímne práva, a tým poškodzujú investície, keďže právo zakázať extrakciu alebo reutilizáciu celého obsahu databázy alebo jej podstatných častí sa nevzťahuje iba na výrobcu parazitujúceho produktu, ktorý je na trhu, ale i na každého používateľa, ktorý svojím konaním spôsobuje značné kvalitatívne i kvantitatívne škody na investíciách; … (47) keďže v záujme hospodárskej súťaže medzi dodávateľmi informačných produktov a služieb nesmie byť ochrana právom sui generis poskytovaná takým spôsobom, aby umožňovala zneužitie dominantného postavenia, najmä pokiaľ ide o tvorbu a rozširovanie nových výrobkov a služieb, ktoré majú po stránke duševnej, dokumentárnej, technickej, hospodárskej alebo obchodnej zvýšenú hodnotu; preto sa ustanovenia tejto smernice netýkajú použitia súťažných pravidiel spoločenstva ani vnútroštátnych súťažných pravidiel“.
57

V dôsledku toho, ako v podstate uviedol generálny advokát v bode 81 svojich návrhov, bolo by v rozpore tak s cieľom smernice 2008/115, ako je uvedený v jej článku 1, ako aj so znením článku 6 tejto smernice, keby sa tolerovala existencia medzistupňa postavenia štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí by sa nachádzali na území členského štátu bez práva alebo povolenia na pobyt, a prípadne by sa na nich vzťahoval zákaz vstupu, ale voči ktorým by nebolo vydané žiadne platné rozhodnutie o návrate.