Odvolanie podané 21. septembra 2018: Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-441/14, Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding/Európska komisia

(Vec C-591/18 P)

(2018/C 399/36)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Odvolateľky: Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding (v zastúpení: A. Rinne a M. Lichtenegger, advokáti)

Ďalší účastník konania: Európska komisia

Návrhy odvolateliek

Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

1. zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 vo veci T-441/14 a rozhodnutie ďalšieho účastníka konania z 2. apríla 2014 (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateliek;

2. subsidiárne zrušil rozsudok Všeobecného súdu uvedený v bode 1 a rozhodnutie ďalšieho účastníka konania uvedené v bode 1 v rozsahu, v akom a) bola výška pokuty uloženej odvolateľkám stanovená na 8 490 000 eur a b) bola odvolateľkám uložená povinnosť nahradiť trovy konania, a podľa vlastného uváženia znížil pokutu v súlade s návrhmi odvolateliek uvedenými v prvostupňovom konaní;

3. subsidiárnejšie zrušil rozsudok Všeobecného súdu uvedený v bode 1 a vrátil vec Všeobecnému súdu;

4. uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú šesť odvolacích dôvodov.

Prvý odvolací dôvod: porušenie práva na obhajobu v dôsledku doručenia žiadosti o informácie a oznámenia o výhradách v angličtine

Pokiaľ ide o jazykové verzie žiadostí o informácie a oznámenia o výhradách, ktoré boli dané k dispozícii odvolateľkám, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď za dostatočný považoval nízky stupeň zrozumiteľnosti. Podľa správnosti by malo byť každému adresátovi umožnené, aby voľbou jazykovej verzie, ktorá je preňho zrozumiteľná, porozumel výhradám v celom rozsahu na účely komplexnej obhajoby. Pokiaľ ide o povahu a rozsah výhrad, na účely „účinného zaujatia stanoviska v tomto ohľade“ nepostačuje, aby sa výhradám porozumelo len „dostatočne“.

Všeobecný súd navyše opomenul, že v tomto ohľade nie je dôležitá užitočnosť odpovedí pre Komisiu, ale len skutočnosť, či sa dotknutý podnik mohol napriek odmietnutiu Komisie dať k dispozícii inú jazykovú verziu komplexne brániť voči výhradám.

Druhý odvolací dôvod: porušenie práv na obhajobu z dôvodu odmietnutia prístupu k pripomienkam ostatných podnikov k výhradám

Všeobecný súd stanovil príliš veľké požiadavky, pokiaľ ide o podmienky, za akých má mať dotknutý podnik možnosť prístupu k odpovediam ostatných adresátov oznámenia o výhradách, ktoré nemajú dôverný charakter. Bolo by správne, aby bol adresátovi oznámenia o výhradách priznaný prístup, pokiaľ sa dotknutý podnik vo vzťahu k uvádzaným obvineniam odvoláva na hodnoverné okolnosti vyplývajúce z konania ako celku, na základe ktorých sa zdá, že v odpovediach iného adresáta oznámenia o výhradách, ktoré nemajú dôverný charakter, sa môžu nachádzať časti alebo dôkazy v jeho prospech.

Všeobecný súd opomenul, že je v rozpore so zásadami právneho štátu, aby len Komisia mala možnosť posudzovať existenciu (možných) poľahčujúcich častí a dôkazov v odpovediach iných adresátov oznámenia o výhradách. Komisia by tak v tej istej veci vystupovala v postavení vyšetrovacieho orgánu, orgánu vedúceho sankčné konanie a orgánu vydávajúceho rozhodnutia, ale aj ako orgán obhajoby, a to bez toho, aby mala potrebnú vedomosť o kontexte.

Tretí odvolací dôvod: porušenie zásady prezumpcie neviny z dôvodu stanovenia začiatku účasti na porušení na 14. decembra 2001

Všeobecný súd vyžaduje príliš nízku úroveň dokazovania, pokiaľ ide o dôkaz o začiatku účasti na jedinom a nepretržitom porušení. Podľa správnosti by Komisia mala predložiť presné, presvedčivé a súhlasné dôkazy, ktoré podporujú pevné presvedčenie, že okamih označený ako začiatok porušenia zodpovedá porušeniu hospodárskej súťaže. Prípadné pochybnosti by mali byť v súlade so zásadou in dubio pro reo v prospech dotknutého podniku.

Všeobecný súd opomenul, že na vyvrátenie nepriamych dôkazov postačuje, aby boli vo vzťahu k nim predložené opačné nepriame dôkazy. S ohľadom na zásadu rovnosti zbraní nemožno od dotknutého podniku v rámci správneho konania, ktorého predmetom je uloženie sankcií, očakávať predloženie dôkazu, ktorý ho v celom rozsahu zbaví viny.

Štvrtý odvolací dôvod: skreslenie dôkazov a porušenie prezumpcie neviny z dôvodu domnelej neprerušenej účasti na porušení od 12. mája 2005 do 8. decembra 2005.

Všeobecný súd skreslil dôkazy, pokiaľ ide o dôkaz o neprerušenej účasti odvolateliek na porušení, keď dospel k pevnému a neotrasiteľnému presvedčeniu o nepretržitom porušení navzdory mnohým ambivalentným a protichodným nepriamym dôkazom.

Všeobecný súd aj v tomto prípade opomenul uplatniteľné kritérium na vyvrátenie nepriamych dôkazov.

Piaty odvolací dôvod: skreslenie dôkazov, porušenie prezumpcie neviny a zásady proporcionality z dôvodu konštatovania zodpovednosti kartelov, pokiaľ ide o podmorské káble, domáce trhy a projekty veľkého rozsahu

Všeobecný súd vyžaduje príliš nízku úroveň dokazovania a skreslil dôkazy, pokiaľ ide o zodpovednosť odvolateliek za samostatné a oddeliteľné časti porušenia – ako napríklad podmorské káble, domáce trhy a projekty veľkého rozsahu – na ktorých sa odvolateľky nezúčastnili, a o ktoré sa ani nezaujímali.

Všeobecný súd si neuvedomil neprimerané a neproporcionálne riziká, aké znamená takýto široký výklad právneho pojmu jediného a nepretržitého porušenia pre podniky, ktoré sa nezúčastnili na všetkých častiach porušenia, ale ktoré možno podľa vnútroštátneho práva považovať za solidárne zodpovedné za škodu, ktorá z nich vyplýva.

Vzhľadom na aktuálny stav európskeho zosúladenia pravidiel týkajúcich sa náhrady škody nepredstavuje regres proti spoludlžníkom na vnútroštátnej úrovni vhodný nástroj na kompenzáciu prevzatia rozsiahlej zodpovednosti smerom navonok.

Šiesty odvolací dôvod: porušenie článku 23 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1/2003 (1) a zásad zákonnosti a proporcionality, ako aj zásady ne bis in idem pri výpočte pokuty

Všeobecný súd nesprávne potvrdil, že rok 2004 ako referenčný rok, pokiaľ ide o hodnotu predajov, nie je reprezentatívny a neodráža skutočnú veľkosť ani hospodársku silu odvolateliek.

Všeobecný súd navyše opomenul, že Komisia nemohla jednak vychádzať na účely určenia zodpovednosti z jediného a nepretržitého porušenia, teda z jediného kartelu zahŕňajúceho tak vetvu „A/R“, ako aj vetvu „R“, a jednak opätovne umelo rozdeliť domnelo nerozdeliteľné časti porušenia na účely výpočtu pokuty.

(1) Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.