NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY

JULIANE KOKOTT

prednesené 14. septembra 2006 ( 1 )

Vec C-334/04

Komisia Európskych spoločenstiev

proti

Helénskej republike

„Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Príloha I — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Osobitne chránené územia — IBA 2000 — Hodnota — Kvalita údajov — Kritériá — Miera voľnej úvahy — Zjavne nedostatočná klasifikácia — Mokrade“

I — Úvod

1. Prejednávaná žaloba Komisie Európskych spoločenstiev smeruje aj v tomto prípade proti členskému štátu kvôli nedostatočnému označovaniu osobitne chránených území (ďalej len „OCHÚ“) vtáctva v súlade so smernicou Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva ( 2 ) (ďalej len „smernica o vtáctve“). V prípade podobných porušení už Súdny dvor na návrh Komisie vyhlásil rozsudky proti Holandskému kráľovstvu ( 3 ), Francúzskej republike ( 4 ), Fínskej republike ( 5 ) a Talianskej republike ( 6 ). Konania prebiehajú aj proti Španielskemu kráľovstvu ( 7 ) a Írsku ( 8 ). Komisia okrem toho pripravuje ďalšiu žalobu proti Portugalskej republike ( 9 ).

2. Centrálnou otázkou vo všetkých týchto veciach je otázka dokázania, že členský štát ešte neklasifikoval ako OCHÚ všetky územia, ktoré by tak mali byť označené. Komisia sa v tomto prípade opiera o údaje týkajúce sa Grécka nachádzajúce sa v zozname významných vtáčích území v Európe, ktorý bol v roku 2000 zverejnený mimovládnou organizáciou BirdLife International združujúcej národné organizácie na ochranu vtáctva ( 10 ) [ďalej len „IBA 2000“, IBA je skratka pre „Important Bird Area“ (významné územie pre ochranu vtáctva) alebo „Important Bird Areas“ (významné územia pre ochranu vtáctva)]. Helénska republika v podstate namieta, že tento zoznam treba opätovne preskúmať, čo si vyžaduje dlhší čas.

II — Právny rámec

3. Odseky 1 a 2 článku 4 smernice o vtáctve upravujú plochy, ktoré členské štáty musia klasifikovať ako OCHÚ, a odsek 3 tohto článku upravuje informácie o označovaní, ktoré sa posielajú Komisii: „1. Druhy uvedené v prílohe 1 sú predmetom zvláštnych opatrení týkajúcich sa ochrany ich biotopov, aby sa zabezpečilo ich prežitie a rozmnožovanie v areáli ich rozšírenia. V tejto súvislosti sa venuje pozornosť: a) druhom, ktorým hrozí vyhynutie; b) druhom citlivým na špecifické zmeny biotopov; c) druhom, ktoré sú považované za vzácne vzhľadom na ich malú početnosť alebo obmedzené rozšírenie v danej oblasti; d) iným druhom, ktoré vyžadujú zvláštnu pozornosť z dôvodov špecifického charakteru ich biotopov. Ako podklady na vyhodnotenie sa berú do úvahy trendy a kolísanie početnosti populácií. Členské štáty klasifikujú najmä podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie územia ako osobitne chránené územia na zachovanie týchto druhov, berúc do úvahy požiadavky na ich ochranu v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica. 2. Členské štáty urobia podobné opatrenia pre pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe 1, berúc do úvahy potrebu ich ochrany v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica, čo sa týka oblastí ich hniezdenia, preperovania a zimovania a miest odpočinku na ich migračných trasách. Na tento účel venujú členské štáty zvláštnu pozornosť ochrane mokradí a hlavne mokradí medzinárodného významu. 3. Členské štáty zašlú Komisii všetky relevantné informácie, aby mohla vyvinúť náležitú iniciatívu s cieľom koordinácie nevyhnutnej na zabezpečenie toho, aby oblasti uvedené v odsekoch 1 a 2 tvorili súvislý celok, ktorý spĺňa požiadavky ochrany týchto druhov v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica.“

4. Deviate odôvodnenie túto právnu úpravu vysvetľuje: „keďže ochrana, udržiavanie alebo obnova dostatočnej rozmanitosti a rozlohy biotopov je základom pre ochranu všetkých druhov vtákov; keďže určité druhy vtákov by mali byť predmetom zvláštnych opatrení na ochranu ich biotopov s cieľom ich prežitia a reprodukcie v areáli ich rozšírenia; keďže takéto opatrenia musia tiež zohľadňovať sťahovavé druhy a musia byť koordinované so zámerom vytvorenia súvislého celku.“

5. Podľa článku 3 ods. 1 druhého pododseku smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín ( 11 ) (ďalej len „smernica o biotopoch“) sústava Natura 2000 vytvorená touto smernicou zahŕňa aj OCHÚ klasifikované členských štátmi podľa smernice o vtáctve.

III — Konanie pred podaním žaloby a návrhy účastníkov konania

6. Dňa 21. decembra 2001 Komisia vyzvala grécku vládu, aby predložila svoje pripomienky v súlade s článkom 226 ES (výzva). Komisia vytýkala Helénskej republike, že označila nedostatočné množstvo OCHÚ v zmysle článku 4 smernice o vtáctve. Na preukázanie tejto nedostatočnej klasifikácie OCHÚ sa Komisia oprela o zoznam IBA 2000. V tomto zozname sa v prípade Grécka nachádza 186 lokalít, ktoré mali byť klasifikované ako OCHÚ, s rozlohou približne 33200 km2, čo predstavuje takmer 25,2 % štátneho gréckeho územia.

7. Helénska republika následne odovzdala Komisii ďalšie informácie o OCHÚ, ktoré už boli označené. Komisia tak mala údaje o 110 OCHÚ označených v Grécku. Grécke orgány navyše oznámili klasifikáciu ďalších približne 40 OCHÚ.

8. Dňa 19. decembra 2002 poslala Komisia gréckej vláde odôvodnené stanovisko, v ktorom trvala na svojich výhradách.

9. Dňa 20. februára 2003 odovzdalo stále zastúpenie Grécka Komisii informácie o ďalších 40 OCHÚ, ako aj o úprave ohraničenia 10 existujúcich OCHÚ. 151 OCHÚ odvtedy zaberá rozlohu 13703 km2, z toho 13136 km2 na pevnine, čo je 10 % štátneho gréckeho územia, a 567 km2 na mori. ( 12 )

10. Keďže Komisia aj tak považovala tento vývoj za nedostatočný, 2. augusta 2004 podala žalobu.

11. Komisia navrhuje, aby Súdny dvor: 1. určil, že Helénska republika si tým, že: — ako OCHÚ klasifikovala územia, ktorých počet a celková rozloha sú zjavne menšie ako počet a celková rozloha území, ktoré spĺňajú predpoklady na klasifikáciu ako OCHÚ v zmysle článku 4 ods. 1 smernice o vtáctve, — označila OCHÚ, ktorých rozloha je zjavne menšia ako rozloha príslušných území uvedených v IBA 2000, ktoré spĺňajú predpoklady na klasifikáciu ako OCHÚ, — neoznačila OCHÚ pre mnohé druhy vtáctva uvedené v prílohe 1 smernice o vtáctve alebo klasifikovala ako OCHÚ územia, na ktorých nie sú tieto druhy dostatočne zastúpené, — neoznačila OCHÚ pre mnohé sťahovavé druhy vtáctva alebo klasifikovala ako OCHÚ také územia, na ktorých tieto druhy nie sú dostatočne zastúpené, — nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 smernice o vtáctve; 2. zaviazal Helénsku republiku na náhradu trov konania.

12. Helénska republika navrhuje, aby Súdny dvor: — zamietol žalobu Komisie, — zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

13. Španielske kráľovstvo, Portugalská republika, Francúzska republika a Fínska republika vstúpili do tohto konania ako vedľajší účastníci na podporu návrhov Helénskej republiky.

IV — Posúdenie

14. Komisia vytýka Helénskej republike, že si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 smernice o vtáctve.

A — O rozsahu kontroly

15. Žaloba pozostáva zo štyroch dôvodov: Helénska republika označila zjavne nedostatočný počet OCHÚ, označené OCHÚ zaberajú zjavne nižšiu rozlohu, ako je rozloha, ktorá by tak mala byť klasifikovaná, pre mnohé druhy vtáctva uvedené v prílohe 1 neboli označené OCHÚ alebo boli označené v nedostatočnom počte, pričom to isté platí pre mnohé pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy. Netreba však preskúmať všetky tieto dôvody podrobne.

16. Návrhy Komisie treba v každom prípade zamietnuť v časti, v ktorej smerujú k určeniu, že Helénska republika neoznačila žiadne územie pre mnohé druhy uvedené v prílohe 1 a pre mnohé sťahovavé druhy neuvedené v tejto prílohe. Komisia totiž uvádza iba jediný druh uvedený v prílohe 1, a to brhlíka Krüperovho (Sitta krueperi), a žiadne sťahovavé druhy, pre ktoré nebolo klasifikované žiadne územie. ( 13 ) V prípade tohto jediného druhu však Helénska republika výslovne uznala výhradu Komisie.

17. Na rozdiel od série podobných prípadov ( 14 ) nemožno označenie nových území považovať za rozsiahlejšie uznanie nesplnenia povinnosti. Takúto klasifikáciu by bolo možné považovať za uznanie nanajvýš vtedy, ak by k nej došlo po uplynutí lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, pretože na to, aby bola žaloba dôvodná, musí nesplnenie povinnosti existovať v tomto okamihu. ( 15 ) Za predpokladu, že dátum uvedený v liste pripojenom k odôvodnenému stanovisku zodpovedá dňu doručenia obálky stálemu zastúpeniu, lehota stanovená v odôvodnenom stanovisku uplynula dva mesiace po 19. decembri 2002, t. j. 19. februára 2003. Podľa nespochybnených údajov Helénskej republiky boli posledné OCHÚ označené dokumentom ministra životného prostredia č. 125310/578 z 11. februára 2003, teda v lehote stanovenej Komisiou.

18. Počas konania pred podaním žaloby však Helénska republika výslovne uznala, že pre ostatné druhy uvedené v prílohe 1, a to myšiaka hrdzavého (Buteo rufinus), sokola bielopazúravého (Falco naumanni) a strnádku sivú (Emberiza cineracea), neboli dostatočne označené OCHÚ. Klasifikácia desiatich nových lokalít pre tieto druhy sa práve pripravuje. Helénska republika tak čiastočne uznala prvú výhradu založenú na nedostatočnom označení OCHÚ a tretiu výhradu založenú na nedostatočnom označení OCHÚ pre niektoré druhy uvedené v prílohe 1.

19. Komisia však zjavne očakáva klasifikáciu ďalších území a uvádza osem ďalších druhov uvedených v prílohe 1, pre ktoré nie sú dostatočne označené OCHÚ. Treba teda preskúmať aj tieto výhrady. Tým skôr to platí o druhej výhrade založenej na nevhodnom vymedzení hraníc OCHÚ vo vnútri lokalít IBA a o štvrtej výhrade založenej na nedostatočnej ochrane niektorých sťahovavých druhov v OCHÚ.

20. V tejto súvislosti treba preskúmať všetky štyri výhrady, čo možno urobiť súčasne. Aj keď sú totiž tieto výhrady založené na dvoch odlišných ustanoveniach smernice o vtáctve, a to v článku 4 ods. 1 a 2, tieto ustanovenia sa týkajú podobnej povinnosti, a to klasifikácie OCHÚ. Z vecného hľadiska Komisia zakladá všetky svoje výhrady na gréckej časti zoznamu IBA 2000 a vysvetľuje iba to, v akej miere grécka klasifikácia lokalít nezodpovedá tomuto zoznamu.

B — O právnom základe povinnosti klasifikácie

21. Právny základ povinnosti klasifikácie nie je medzi účastníkmi konania sporný.

22. Podľa článku 4 ods. 1 posledného pododseku smernice o vtáctve členské štáty klasifikujú podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie územia ako OCHÚ na zachovanie druhov uvedených v prílohe 1 v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica. Tejto povinnosti sa nemožno zbaviť prijatím iných špeciálnych ochranných opatrení. ( 16 )

23. Členské štáty prijímajú v súlade s článkom 4 ods. 2 podobné opatrenia pre pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe 1, čo sa týka oblastí ich hniezdenia, preperovania a zimovania a miest odpočinku na ich migračných trasách. Na tento účel venujú členské štáty zvláštnu pozornosť ochrane mokradí a hlavne mokradí medzinárodného významu.

24. Z článku 4 ods. 3 a z deviateho odôvodnenia smernice o vtáctve okrem iného vyplýva, že OCHÚ musia vytvárať súvislý celok zodpovedajúci potrebám ochrany druhov v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica.

25. Aj keď podľa ustálenej judikatúry majú členské štáty pri výbere OCHÚ určitú mieru voľnej úvahy, napriek tomu treba o klasifikácii a vymedzení týchto území rozhodovať výlučne na základe ornitologických kritérií stanovených smernicou. Pri tejto klasifikácii nemôžu zohrávať úlohu iné hľadiská, najmä ekonomické alebo sociálne. ( 17 )

26. Keďže pri pristúpení Helénska republika nedohodla žiadne zvláštne prechodné obdobie na prebratie smernice o vtáctve, uplatní sa táto smernica od dátumu pristúpenia, teda od 1. januára 1981, na Helénsku republiku rovnako ako na všetky staré členské štáty. Keďže k tomuto dátumu dvojročná lehota na prebratie ešte plynula, Helénska republika bola povinná vyhovieť povinnosti klasifikácie do uplynutia lehoty na prebratie, teda do 6. apríla 1981. ( 18 )

C — O dôkaze nedostatočnej klasifikácie OCHÚ

27. Komisia zakladá svoje územné výhrady na skutočnosti, že zoznam IBA 2000 obsahuje 186 lokalít v Grécku. Iba 141 z týchto lokalít je úplne alebo čiastočne klasifikovaných ako OCHÚ. Celkovo je klasifikovaných iba 40 % z rozlohy uvedenej v zozname IBA 2000. V prípade 67 lokalít IBA je klasifikovaných viac ako 75 % ich rozlohy a v prípade 90 lokalít IBA je toto percento vyššie ako 50 %. 45 lokalít IBA nie je vôbec klasifikovaných ako OCHÚ. Komisia sa v dôsledku toho domnieva, že Helénska republika si nesplnila svoju povinnosť klasifikácie.

28. Je ťažké overiť toto číselné vyjadrenie rozdielov medzi zoznamom IBA 2000 a gréckou klasifikáciou. Ak pripočítame čísla Komisie, ktoré zodpovedajú 75 a 50 % klasifikácii lokalít IBA, k počtu lokalít, pre ktoré nebolo označené žiadne OCHÚ, získame celkový počet 202 lokalít, pričom zoznam IBA 2000 obsahuje v Grécku iba 186 lokalít. Zdá sa teda, že niektoré územia boli započítané dvakrát.

29. Napriek týmto nezrovnalostiam je vecná argumentácia Komisie jasná: klasifikácia území ako OCHÚ Helénskou republikou zahŕňa iba čiastočne zoznam lokalít nachádzajúcich sa v zozname IBA 2000. 45 lokalít IBA nie je vôbec klasifikovaných ako OCHÚ; grécke OCHÚ tak celkovo predstavujú iba 40 % rozlohy lokalít IBA. Miera klasifikácie väčšiny lokalít IBA sa zdá byť nižšia ako 75 %. Iba v prípade 67 lokalít klasifikovaných v rozsahu väčšom ako 75 % sa zdá, že Komisia považuje takúto klasifikáciu za dostatočnú.

30. Komisia okrem toho vymenúva dvanásť druhov vtáctva uvedených v prílohe 1, v prípade ktorých významné lokality nachádzajúce sa v zozname IBA 2000 neboli klasifikované ako OCHÚ alebo boli klasifikované nedostatočne. Komisia ďalej uvádza, že mnohé lokality IBA sú veľmi významné aj pre sťahovavé druhy neuvedené v prílohe 1, pre ktoré treba označiť OCHÚ v súlade s článkom 4 ods. 2 smernice o vtáctve.

31. Aj v tomto bode sa argumentácia Komisie vyznačuje protirečeniami a nepresnosťami. Ako to správne zdôrazňuje Helénska republika, Komisia uvádza v prípade orla jastrabovitého (Hieraaetus fasciatus) dve lokality IBA, ktoré sú najvýznamnejšie, ale nedostatočne klasifikované ako OCHÚ, a ktoré podľa zoznamu IBA 2000 neboli zahrnuté do zoznamu pre tento druh v súlade s kritériami vhodnosti lokalít. Aj keď nemožno vylúčiť, že medzičasom najnovšie poznatky preukázali, že tieto lokality sú osobitne významné pre tento druh a v dôsledku toho musia byť klasifikované ( 19 ), Komisia neposkytuje v tejto súvislosti žiadny dôkaz.

32. Ani z tohto pohľadu však tieto nedostatky neoslabujú základ žaloby. Argumentácia Komisie aj v prípade týchto druhov v podstate spočíva na rozdieloch medzi zoznamom IBA 2000 a gréckou klasifikáciou.

33. Výsledok tohto konania teda závisí od toho, či rozdiel medzi zoznamom IBA 2000 a gréckou klasifikáciou preukazuje, že Helénska republika nedostatočne splnila svoju povinnosť klasifikácie OCHÚ.

34. Súpis lokalít ako IBA 2000 môže značne prispieť k preukázaniu, že členský štát nedostatočne splnil svoju povinnosť klasifikácie OCHÚ. Súdny dvor konštatoval, že v prípade, ak nie je predložený vedecký dôkaz na preukázanie toho, že povinnosti vyplývajúce z článku 4 ods. 1 a 2 smernice o vtáctve možno splniť klasifikáciou iných lokalít, ako sú tie uvedené v zozname, a zahrnutím nižšej celkovej rozlohy, môže Súdny dvor so zreteľom na vedeckú povahu IBA 89 použiť tento zoznam, aj keď nie je právne záväzný pre dotknutý členský štát, ako referenčný bod na posúdenie toho, či tento štát klasifikoval ako OCHÚ dostatočný počet a rozlohu území v zmysle vyššie uvedených ustanovení smernice. ( 20 )

35. IBA 89 je zoznam území veľkého významu pre ochranu voľne žijúceho vtáctva v Spoločenstve, predložený v roku 1989, ktorý bol pre príslušné generálne riaditeľstvo Komisie vypracovaný Európskou skupinou na ochranu vtáctva a biotopov v spojení s Medzinárodným výborom na ochranu vtáctva a v spolupráci s expertmi Komisie. ( 21 )

36. IBA 2000 je najnovší zoznam. V prípade Grécka obsahuje oveľa viac lokalít IBA ako IBA 89, tak pokiaľ ide o počet, ako aj rozlohu. Otázka, či nový zoznam môže predstavovať dôkazný prostriedok vo vyššie uvedenom zmysle, závisí od toho, či má porovnateľnú vedeckú hodnotu ako prechádzajúci zoznam.

37. Lokality vymenované v oboch zoznamoch vyplývajú z uplatnenia určitých kritérií na informácie o výskyte vtáctva. Kritériá IBA 2000 z väčšej časti zodpovedajú kritériám IBA 89. K zvýšeniu počtu a rozlohy lokalít došlo v podstate v dôsledku lepšej znalosti výskytu populácií vtáctva.

38. Príspevok Komisie k IBA 89 spočíval takmer výlučne v monitorovaní práce ornitológov na vypracovaní kritérií. Keďže väčšina kritérií sa uplatňuje naďalej, Komisia je aspoň nepriamo zodpovedná aj za IBA 2000. Naopak, už v prípade IBA 89 Komisia nebola schopná vykonávať dohľad nad zberom údajov, pretože nemohla overovať existenciu a rozsah každého výskytu vtáctva. Komisia je zjavne presvedčená o vedeckej povahe zoznamu, keďže na jeho základe už začala niekoľko konaní kvôli nedostatočnému označovaniu OCHÚ. V dôsledku toho ani v tejto súvislosti neexistuje medzi IBA 89 a IBA 2000 žiadny podstatný rozdiel.

39. Španielske kráľovstvo, vystupujúce ako vedľajší účastník konania na podporu Helénskej republiky, vytýka IBA 2000 skutočnosť, že tento zoznam bol vytvorený mimovládnymi organizáciami. To je síce pravda, ale nijako to nespochybňuje jeho vedeckú hodnotu. ( 22 ) Vydavateľom IBA 2000 je BirdLife International, organizácia združujúca národné organizácie na ochranu vtáctva, ktorá sa pod názvom „Medzinárodný výbor na ochranu vtáctva“ podieľala už na vypracovaní IBA 89. Európska skupina na ochranu vtáctva a biotopov, ktorá sa v rovnakom období tiež zúčastňovala na týchto prácach, bola skupinou expertov tohto výboru vytvorenou ad hoc. Pokiaľ ide o grécku časť IBA 2000, zoznam údajov je založený na príspevkoch mnohých ornitológov. Veľa z nich je členom gréckej ornitologickej spoločnosti (EOE), ktorá poskytuje podporu gréckej vláde pri určovaní a vymedzovaní hraníc prípadných OCHÚ. Uznanie, ktorému sa tešia autori gréckej časti, vyplýva predovšetkým z toho, že Helénska republika prostredníctvom ministra životného prostredia podporovala vytvorenie zoznamu ( 23 ). Pri prácach pomáhalo prostredníctvom svojho veľvyslanectva v Grécku aj Holandské kráľovstvo, ako aj britská organizácia na ochranu vtáctva Royal Society for the Protection of Birds.

40. V dôsledku toho sú z pohľadu ich vedeckej hodnoty zoznamy IBA 89 a IBA 2000 porovnateľné. Keďže IBA 2000 je založený na aktuálnejších údajoch, je lepším vedeckým zdrojom a zaslúži si byť uprednostnený.

41. Ako to zdôrazňuje predovšetkým Komisia, Fínska republika, Francúzska republika a Portugalská republika, zoznam ako taký nie je záväzný, ale možno ho vyvrátiť hlbšími vedeckými poznatkami. Grécka vláda však nespochybňuje celkovú vedeckú hodnotu IBA 2000 a ani nepredkladá žiadny vedecký dôkazný prostriedok na preukázanie toho, že povinnosti vyplývajúce z článku 4 ods. 1 a 2 smernice o vtáctve možno splniť označením menšieho počtu a/alebo menšej rozlohy území.

42. Fínska republika na podporu Helénskej republiky tvrdí, že na vyvrátenie výhrady založenej na nedostatočnej klasifikácii území ako OCHÚ nie sú členské štáty povinné preukázať vo vzťahu ku každej neklasifikovanej lokalite IBA, že nepatrí medzi najvhodnejšie územia. Takáto požiadavka by predstavovala neprimerané bremeno. Fínska republika naopak považuje za dostatočný všeobecný vedecký dôkaz, že bol klasifikovaný dostatok území. V tomto prípade je však toto tvrdenie irelevantné, pretože Helénska republika nepredložila dôkaz dostatočnej klasifikácie ani vo všeobecnosti, ani vo vzťahu ku každej lokalite.

43. Za týchto okolností Komisia v zásade preukázala svoju výhradu.

44. Grécka vláda však tvrdí, že lokality nachádzajúce sa v zozname IBA 2000 treba pred ich klasifikáciou ako OCHÚ ešte opätovne vedecky prehodnotiť. Hoci podľa tejto vlády je zoznam IBA 2000 užitočnou pomôckou, má určité nedostatky, najmä pokiaľ ide o územné vymedzenie. V prípade desiatich lokalít bolo toho prehodnotenie dokončené. Vo svojej duplike Helénska republika uviedla, že dospela k záveru, že treba klasifikovať 62,96 % lokalít IBA s celkovou rozlohou 305146 hektárov (v prípade jednotlivých lokalít sa toto percento pohybuje medzi 37 až 111,49 %). V prípade 69 lokalít IBA prehodnotenie stále prebieha. V tejto súvislosti Helénska republika tiež začala meniť kritériá určenia a vymedzenia hraníc prípadných OCHÚ.

45. Nie je nepravdepodobné, že tieto snahy povedú k vytvoreniu zoznamu klasifikovaných OCHÚ, ktorý bude mať z vedeckého hľadiska rovnakú hodnotu ako zoznam IBA 2000 alebo dokonca vyššiu ornitologickú hodnotu. V takomto prípade by bol zoznam IBA 2000 vyvrátený ako dôkazný prostriedok nedostatočnej klasifikácie území. K dnešnému dňu však so zreteľom na to, čo uviedla grécka vláda, ešte takáto situácia nenastala, pretože vedecké štúdie nie sú ani dokončené, ani predložené Súdnemu dvoru.

46. Helénska republika nemôže uvedením týchto číselných údajov spochybniť ani vecnú hodnotu IBA 2000, najmä pokiaľ ide o územné vymedzenie. Na tento účel nie je jej tvrdenie dostatočne podložené na to, aby mohol Súdny dvor vykonať svoju kontrolu.

47. Helénska republika chce týmito tvrdeniami najmä preukázať, že v prípade uverejnenia nových vedeckých údajov o lokalitách, ktoré treba klasifikovať, musí Komisia poskytnúť členským štátom dostatočnú lehotu na to, aby pred vyvodením dôsledkov, ktoré z toho vyplývajú, najprv tieto údaje vyhodnotili. V tomto bode Helénsku republiku podporuje Francúzska republika, Portugalská republika a Španielske kráľovstvo.

48. Táto argumentácia má svoj pôvod v správnej úvahe: iba členské štáty zodpovedajú za klasifikáciu OCHÚ. Svojej zodpovednosti sa nemôžu zbaviť tým, že jednoducho prevezmú a použijú údaje pochádzajúce od iných organizácií, dokonca ani vtedy, keď je zdrojom týchto údajov organizácia na ochranu vtáctva. Každá klasifikácia naopak predpokladá, že podľa presvedčenia príslušných orgánov založeného na najlepších vedeckých poznatkoch, ktoré sú k dispozícii ( 24 ), patrí dotknuté územie k najvhodnejším územiam na ochranu vtáctva.

49. To však neznamená, že v prípade, keď príslušné orgány plne nevyhodnotili a neoverili nové vedecké poznatky, sa neuplatní všeobecná povinnosť klasifikácie. Treba naopak pripomenúť, že povinnosť klasifikácie existuje už od uplynutia lehoty na prebratie smernice o vtáctve, teda v prípade Helénskej republiky od 6. apríla 1981. ( 25 ) Povinnosť klasifikácie nie je navyše obmedzená stavom vedeckých poznatkov k určitému dátumu. ( 26 )

50. Túto povinnosť sprevádzala aj ďalšia úloha spočívajúca v identifikácii najvhodnejších území. Článok 10 smernice o vtáctve s spojení s prílohou V vyzýva v dôsledku toho členské štáty k podpore výskumu a potrebných prác. Z toho vyplýva, že od roku 1981 mala Helénska republika sama vykonávať všeobecný vedecký súpis výskytu populácií vtáctva na svojom štátnom území a klasifikovať z neho vyplývajúce OCHÚ. Ak by splnila túto povinnosť, buď by zoznam IBA 2000 obsahoval iba OCHÚ, alebo by Helénska republika mohla jednoducho vyvrátiť všetky tvrdenia v oblasti klasifikácie OCHÚ. Ďalšie povinnosti klasifikácie môžu vzniknúť len v prípade zmien vo výskyte populácií vtáctva, čo netvrdí žiaden z účastníkov tohto konania.

51. Ak by Helénskej republike bola teraz poskytnutá dodatočná lehota na prehodnotenie najlepšieho vedeckého zdroja, ktorý je k dispozícii, rovnalo by sa to tomu, že k povinnosti klasifikácie OCHÚ by bola pripojená podmienka, ktorá nie je uvedená v článku 4 smernice o vtáctve, a to poskytnutie dôkazu zo strany tretích osôb, že ešte existujú nechránené územia, ktoré by mali byť klasifikované. Takáto požiadavka by však bola nezlučiteľná nielen so samotným textom ustanovení, ale aj s cieľmi sledovanými smernicou o vtáctve a zodpovednosťou tretích štátov — a nie tretích osôb –, ktorá je tam stanovená, za spoločné (prírodné) dedičstvo na ich území. ( 27 ) Potreba prehodnotenia IBA 2000 teda nemôže odôvodniť neexistenciu klasifikácie OCHÚ.

52. Helénska republika navyše tvrdí, že program prehodnotenia lokalít bol vykonávaný po dohode s Komisiou. Ak chce Helénska republika týmto vzniesť námietku prekážky konania, mala by prinajmenšom podrobne uviesť, aké dojednania boli dosiahnuté s Komisiou a v akom rozsahu sú tieto dohody v rozpore s podanou žalobou. Samotná okolnosť, že Komisia a členský štát prejednávajú opatrenia na vyriešenie výhrady založenej na porušení práva Spoločenstva, nemôže v žiadnom prípade zabrániť Komisii, aby podala žalobu. Naopak, dodržanie zásady lojálnej spolupráce znamená, že Komisia sa usiluje v každom okamihu, t. j. pred, počas a po konaní pred podaním žaloby, pomáhať členským štátom, aby vyhoveli požiadavkám práva Spoločenstva.

53. Ako ďalší príklad nedostatočnej klasifikácie uvádza Komisia niekoľko neklasifikovaných mokradí, ktoré by prichádzali do úvahy ako mokrade medzinárodného významu podľa dohovoru z Ramsar a sú zároveň zaradené v IBA 2000. ( 28 ) Helénska republika čiastočne uvádza prehodnotenie týchto lokalít, a teda nevyvracia výhradu Komisie. V prípade piatich konkrétnych lokalít však Helénska republika vznáša námietky.

54. V prípade lokality IBA č. 45 „Lake Vergoritis and Lake Petron“ je významná iba časť klasifikovaná pre kormorána malého (Phalacrocorax pygmaeus), a preto iba táto časť musí byť klasifikovaná. To platí aj pre lokalitu IBA č. 91 „Lakes Trichonida and Lysimachia“, pokiaľ ide o ochranu chochlačky bielookej (Aythya nyroca). Komisia odpovedá, že významné mokrade nie sú chránené iba pre niekoľko samostatných druhov, ale ako celok. Komisia však pritom prehliada, že tieto dve územia boli vybraté podľa kritéria Ramsar č. 2 ( 29 ), teda práve z dôvodu ich významu pre dva vyššie uvedené druhy. ( 30 ) Pretože Komisia nepopiera uplatnené ornitologické dôvody — a to, že neklasifikované plochy nie sú významné pre tieto dva druhy –, považuje sa toto tvrdenie za uznané a v dôsledku toho mu treba vyhovieť.

55. Podľa Helénskej republiky vo vnútri lokality IBA č. 166 „Mount Dikios, Cape Louros, Lake Psalidi, and Alyki“ boli klasifikované dve jazerá. Pokiaľ ide o zostávajúcu časť, nejde o mokrade, ale o horský masív. Táto námietka je dôvodná. IBA 2000 opisuje lokalitu ako horské zalesnené územie s dvoma jazerami. ( 31 ) K označeniu lokality teda došlo nielen kvôli existencii mokrade, ale zvlášť kvôli významu tejto lokality ako miesta hniezdenia a preletu dravých vtákov. V dôsledku toho a na rozdiel od tvrdenia Komisie, BirdLife ďalej neuvádza toto územie ako prípadnú lokalitu Ramsar. ( 32 ) To však neznamená, že táto lokalita nemala byť klasifikovaná ako OCHÚ.

56. V prípade ďalších dvoch lokalít Helénska republika tvrdí, že nezahrnutá rozloha nemá ornitologický význam. Komisia popiera toto tvrdenie z dôvodu, že jej v tomto ohľade nebolo predložené žiadne vedecké odôvodnenie. Keďže Helénska republika neuviedla žiadne relevantné tvrdenia ani počas sporového konania, musí byť táto jej námietka zamietnutá ako nedôvodná.

57. Keďže námietky Helénskej republiky sú dôvodné iba v prípade troch z jedenástich lokalít a keďže jedna z týchto lokalít prichádza do úvahy ako bežné OCHÚ v súlade s IBA 2000, tieto námietky nespochybňujú tvrdenie, ktoré Komisia uviedla ako príklad.

58. Komisia okrem toho vymenúva niekoľko druhov vtáctva, o ktorých sa domnieva, že nie sú dostatočne chránené. Aj keď Helénska republika podrobne popiera túto argumentáciu, pre všetky tieto druhy uvádza, že ako súčasť preskúmanie IBA 2000 sa klasifikácia nových lokalít plánuje alebo sa o nej uvažuje. V dôsledku toho treba aj tejto úvahe Komisie vyhovieť.

59. Helénska republika, podporovaná v tomto bode Francúzskou republikou, napokon popiera výhradu, podľa ktorej klasifikácia zjavne nezodpovedá IBA 2000. Zdôrazňuje, že v už citovanej veci Komisia/Holandsko sa Súdny dvor vyjadril v tomto zmysle, pričom svoj názor založil na okolnosti, že v danom prípade bola klasifikovaná menej ako polovica lokalít IBA. ( 33 ) Helénska republika naopak úplne alebo čiastočne klasifikovala 141 zo 186 lokalít IBA.

60. Helénska republika sa však mýli, pokiaľ ide o význam, ktorý Súdny dvor v tejto súvislosti priznáva pojmu „zjavne“. Tento význam bol upresnený vo veci týkajúcej sa Talianskej republiky, v ktorej Súdny dvor určil, že nebol klasifikovaný „veľký počet a významná rozloha lokalít uvedených v zozname IBA 89“ ( 34 ).

61. Takúto kvalifikáciu nedostatkov klasifikácie vyžaduje skutočnosť, že Komisia sa neobmedzuje na kritiku konkrétnych situácií, ale má výhrady voči celej správnej praxi Helénskej republiky. Pokiaľ ide o určenie, že správna prax je v rozpore s právom Spoločenstva, Súdny dvor upresnil, že treba, aby táto správna prax vykazovala určitý stupeň konštantnosti a všeobecnosti. ( 35 ) Rovnako určenie, že členský štát nesplnil svoju povinnosť vykonať klasifikáciu OCHÚ vo všeobecnosti, a nielen v prípade určitých lokalít, nemožno založiť na ojedinelých prípadoch.

62. Komisia v tomto prípade tvrdí, že Helénska republika klasifikovala ako OCHÚ iba 40 % rozlohy, ktorú treba chrániť. Helénska republika túto výhradu nevyvrátila. Iste, zo 186 lokalít IBA bolo klasifikovaných 151 OCHÚ, ale grécka vláda zároveň uvažuje o tom, že je potrebné prehodnotenie 69 lokalít, ako aj klasifikácia 10 OCHÚ. V dôsledku toho sa nedostatky klasifikácie neobmedzujú na ojedinelé prípady, ale týkajú sa dostatočne veľkého počtu lokalít a dostatočnej rozlohy, aby bolo odôvodnené požadované určenie.

63. V dôsledku toho treba v tomto prípade vyhovieť žalobe.

V — O trovách

64. V súlade s ustanovením článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania a Helénska republika nemala úspech v podstatnej časti svojich dôvodov, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.

65. Podľa odseku 4 toho istého článku Španielske kráľovstvo, Portugalská republika, Francúzska republika a Fínska republika, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, znášajú svoje vlastné trovy konania.

VI — Návrh

66. Navrhujem teda Súdnemu dvoru, aby rozhodol takto: Helénska republika si tým, že 1. ako osobitne chránené územia (OCHÚ) klasifikovala územia, ktorých počet a celková rozloha sú zjavne menšie ako počet a celková rozloha území, ktoré spĺňajú podmienky pre klasifikáciu ako OCHÚ v zmysle článku 4 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, — označila ako OCHÚ zjavne nižšiu rozlohu ako rozloha príslušných území IBA 2000, ktoré spĺňajú podmienky na klasifikáciu ako OCHÚ, — neoznačila OCHÚ pre druh brhlík Krüperov (Sitta krueperi) a — označila ako OCHÚ pred druhy kormorán chocholatý (Phalacrocorax aristotelis), bradáň žltohlavý (Gypaetus barbatus), sup tmavohnedý (Aegypius monachus), orol krikľavý (Aquila pomarina), oral kráľovský (Aquila heliaca), myšiak hrdzavý (Buteo rufinus), orol jastrabovitý (Hieraaetus fasciatus), sokol bielopazúravý (Falco naumanni), sokol ostrovný (Falco eleonora), sokol tmavý (Falco biarmicus) a strnádka sivá (Emberiza cineracea) územia, na ktorých tieto druhy nie sú dostatočne zastúpené, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 smernice 79/409. 2. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta. 3. Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania. 4. Španielske kráľovstvo, Portugalská republika, Francúzska republika a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

( 1 ) Jazyk prednesu: nemčina.

( 2 ) Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98.

( 3 ) Rozsudok z 19. mája 1998, Komisia/Holandsko, C-3/96, Zb. s. I-3031.

( 4 ) Rozsudok z 26. novembra 2002, Komisia/Francúzsko, C-202/01, Zb. s. I-11019.

( 5 ) Rozsudok zo 6. marca 2003, Komisia/Fínsko, C-240/00, Zb. s. I-2187.

( 6 ) Rozsudok z 20. marca 2003, Komisia/Taliansko, C-378/01, Zb. s. I-2857.

( 7 ) Pozri moje návrhy z dnešného dňa vo veci Komisia/Španielsko (C-235/04, vec v konaní na Súdnom dvore).

( 8 ) Pozri moje návrhy z dnešného dňa vo veci Komisia/Írsko (C-418/04, vec v konaní na Súdnom dvore).

( 9 ) Tlačové oznámenie Komisie IP/05/45 zo 14. januára 2005.

( 10 ) HEATH, M. F., a EVANS, M. I.: Important Bird Areas in Europe — Priority sites for conservation — zv. 2: Southern Europe, BirdLife Conservation Series no 8, zv. 2, Cambridge (2000), s. 261 a nasl.

( 11 ) Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.

( 12 ) Podľa Barometra Komisie Natura, verzia z júna 2006, europa.eu.int/comm/environnement/nature/nature_conservation/useful_info/barometer/barometer.htm.

( 13 ) Na pojednávaní Komisia uviedla, že územie nebolo označené ani pre sokola bielopazúravého (Falco naumanni), ale tento druh sa „často“ nachádza napríklad v OCHÚ „Dionisiades islands“, ktoré na 100 % zodpovedá podobnej lokalite IBA č. 192; pozri IBA 2000, zv. 2, s. 329.

( 14 ) Pozri rozsudky Komisia/Francúzsko (už citovaný v poznámke pod čiarou 4, bod 19 a nasl.), Komisia/Fínsko (už citovaný v poznámke pod čiarou 5, bod 28 a nasl.) a Komisia/Taliansko (už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 16), ako aj moje návrhy z dnešného dňa vo veci Komisia/Španielsko (už citované v poznámke pod čiarou 7), bod 26 a nasl.

( 15 ) Rozsudky zo 4. júla 2002, Komisia/Grécko (C-173/01, Zb. s. I-6129, bod 7); z 10. apríla 2003, Komisia/Francúzsko (C-114/02, Zb. s. I-3783, bod 9), a z 18. mája 2006, Komisia/Španielsko (C-221/04, Zb. s. I-4515, bod 23).

( 16 ) Rozsudok Komisia/Holandsko (už citovaný v poznámke pod čiarou 3, bod 55 a nasl.).

( 17 ) Rozsudky z 2. augusta 1993, Komisia/Španielsko nazývaný „Močiare Santoña“, C-355/90, Zb. s. I-4221, bod 26; z 11. júla 1996, Royal Society for the Protection of Birds, C-44/95, Zb. s. I-3805, bod 26, týkajúci sa Lappel Bank, a Komisia/Holandsko (už citovaný v poznámke pod čiarou 3, bod 59 a nasl.).

( 18 ) Pozri rozsudok Močiare Santoña (už citovaný v poznámke pod čiarou 17, bod 11).

( 19 ) Pozri rozsudok z 23. marca 2006, Komisia/Rakúsko, nazývaný „Lauteracher Ried“, C-209/04, Zb. s. I-2755, bod 44.

( 20 ) Rozsudky Komisia/Holandsko, už citovaný v poznámke pod čiarou 3, body 68 až 70, a Komisia/Taliansko, už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 18.

( 21 ) Rozsudok Komisia/Holandsko, už citovaný v poznámke pod čiarou 3, bod 68.

( 22 ) Pokiaľ ide o detailnejšie úvahy v tomto ohľade a zvlášť vo vzťahu k španielskej časti IBA 2000, pozri moje návrhy z dnešného dňa prednesené vo veci Komisia/Španielsko, C-235/04, už citované v poznámke pod čiarou 7, bod 46 a nasl.

( 23 ) IBA 2000, zv. 2, s. 274.

( 24 ) Pozri rozsudky zo 17. januára 1991, Komisia/Taliansko, C-157/89, Zb. s. I-57, bod 15, týkajúci sa období lovu, a z 8. júna 2006, WWF Taliansko a i., C-60/05, Zb. s. I-5083, bod 27.

( 25 ) Pozri bod 26 vyššie.

( 26 ) Rozsudok Lauteracher Ried, už citovaný v poznámke pod čiarou 19, bod 44.

( 27 ) Rozsudky z 8. júla 1987, Komisia/Taliansko, 262/85, Zb. s. 3073, bod 9, a zo 7. decembra 2000, Komisia/Francúzsko, C-38/99, Zb. s. I-10941, bod 53.

( 28 ) Pozri k tomuto bodu BirdLife International (2001) Important Bird Areas and potential Ramsar Sites in Europe — BirdLife International, Wageningen, The Netherlands.

( 29 ) Tamže, s. 50.

( 30 ) Mokraď má medzinárodný význam v prípade, ak poskytuje útočisko citlivým druhom, druhom ohrozeným alebo vážne ohrozeným vyhynutím alebo ohrozeným ekologickým spoločenstvám, pozri BirdLife International (2001) (už citovaný v poznámke pod čiarou 28, s. 2).

( 31 ) IBA 2000, zv. 2, s. 323.

( 32 ) BirdLife International (2001), už citovaný v poznámke pod čiarou 28, s. 50.

( 33 ) Rozsudok už citovaný v poznámke pod čiarou 3, body 63 a 72 v spojení s bodom 40 a nasl.

( 34 ) Rozsudok z 20. marca 2003, Komisia/Taliansko, už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 18.

( 35 ) Rozsudky z 29. apríla 2004, Komisia/Nemecko, C-387/99, Zb. s. I-3751, bod 42; z 26. apríla 2005, Komisia/Írsko, C-494/01, Zb. s. I-3331, bod 28; z 12. mája 2005, Komisia/Belgicko, C-287/03, Zb. s. I-3761, bod 29, a z 27. apríla 2006, Komisia/Nemecko, C-441/02, Zb. s. I-3449, bod 50.