ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8

Podľa bodov 20 až 23 oznámenia Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, 2002, s. 3; Mim. vyd. 08/002. s. 155, ďalej len „oznámenie o spolupráci z roku 2002“): „B. ZNÍŽENIE POKUTY 20. Podniky, ktoré nespĺňajú podmienky podľa oddielu A, môžu byť oprávnené pre využitie zníženia akejkoľvek pokuty, ktorá by bola inak uložená. 21. S cieľom oprávnenia podnik musí poskytnúť Komisii dôkaz o porušovaní, pre ktoré existuje podozrenie, ktorý predstavuje značnú pridanú hodnotu, pokiaľ ide o dôkaz, ktorý už má Komisia, a musí ukončiť svoje zapojenie sa do porušovania, pre ktoré existuje podozrenie, najneskôr k dátumu, keď predkladá dôkaz. 22. Pojem ‚pridaná hodnota‘ sa týka rozsahu, do ktorého poskytnutý dôkaz posilňuje, svojou povahou a/alebo úrovňou podrobnosti, schopnosť Komisie preukázať dané skutočnosti. Pri tomto hodnotení Komisia obvykle považuje písomný dôkaz pochádzajúci z časového obdobia, ku ktorému sa vzťahujú skutočnosti, za dôkaz väčšej hodnoty ako je následne stanovený dôkaz. Podobne, dôkaz priamo sa vzťahujúci k daným skutočnostiam sa spravidla považuje za dôkaz s väčšou hodnotou ako iba nepriama dôležitosť. 23. Komisia určí v akomkoľvek rozhodnutí s konečnou platnosťou prijatom na konci správneho postupu: a) či dôkaz predložený podnikom predstavoval významnú pridanú hodnotu, pokiaľ ide o dôkaz, ktorý má Komisia v rovnakom čase; b) úroveň zníženia, ktorú využije podnik [úroveň zníženia, ktoré sa podniku prizná – neoficiálny preklad] úmerne k pokute, ktorá by bola inak uložená, takto. Pre: — prvý podnik spĺňajúci bod 21: zníženie o 30 – 50 %, — druhý podnik spĺňajúci bod 21: zníženie o 20 – 30 %, — ďalšie podniky, ktoré spĺňajú bod 21: zníženie až do 20 %. S cieľom určiť úroveň zníženia v rámci každého z týchto pásiem Komisia zohľadní čas, kedy bol predložený dôkaz spĺňajúci podmienku v bode 21, a rozsah, do ktorého predstavuje pridanú hodnotu. Môže tiež zohľadniť rozsah a kontinuitu akejkoľvek spolupráce poskytovanej podnikom po dátume jeho predloženia. Okrem toho, ak podnik poskytne dôkaz týkajúci sa skutočností, ktoré boli predtým Komisii neznáme a ktoré majú priamy vplyv na závažnosť alebo obdobie trvania kartelu, pre ktorý existuje podozrenie, Komisia nezohľadní tieto prvky pri stanovovaní akejkoľvek pokuty, ktorá má byť uložená podniku, ktorý poskytol tento dôkaz.“
54

Napokon v tomto kontexte možnosť, aby členský štát zrušil povolenie na pobyt, ktoré už utečencovi udelil, zodpovedá zrejmým logickým požiadavkám. Nemožno totiž vylúčiť, že členský štát, ktorý udelil utečencovi povolenie na pobyt, sa z čisto náhodného dôvodu následne dozvie o existencii skutkov, ktorých sa tento utečenec dopustil pred vydaním povolenia na pobyt a ktoré, ak by o nich tento členský štát vedel včas, by bránili vydaniu tohto povolenia zo závažných dôvodov vnútornej bezpečnosti alebo verejného poriadku. Nebolo by totiž zlučiteľné s cieľom sledovaným smernicou 2004/83, ak by v takejto situácii neexistovala nijaká možnosť zrušiť takéto už udelené povolenie na pobyt. Tento záver platí tým skôr, pokiaľ akty pripisované dotknutému utečencovi boli spáchané po udelení dotknutého povolenia na pobyt.
18

Podľa článku 39 tohto nariadenia s názvom „Úpravy financovania“: „1. Členské štáty sú v prvom rade povinné vyšetrovať nezrovnalosti a konať na základe dôkazu o každej väčšej zmene ovplyvňujúcej povahu alebo podmienky vykonávania pomoci alebo jej kontroly a vykonať žiaduce úpravy financovania. Členský štát vykoná úpravy financovania, ktoré sú žiaduce v spojitosti s jednotlivými alebo systematickými nezrovnalosťami. Tieto úpravy vykonané členským štátom spočívajú v zrušení celého príspevku spoločenstva alebo jeho časti. Fondy spoločenstva, ktoré sa týmto spôsobom uvoľnia, môžu byť členským štátom znovu použité na dotknutú pomoc v súlade s ustanoveniami prijatými podľa článku 53 ods. 2. 2. Ak po dokončení nevyhnutného overovania dôjde Komisia k záveru, že: a) členský štát neplní svoje povinnosti podľa odseku 1 alebo b) celá činnosť alebo jej časť nie je oprávnená na príspevok z fondov ani ako celok, ani ako časť alebo c) existujú závažné nedostatky v systémoch riadenia alebo kontroly, ktoré by mohli viesť k systémovým nezrovnalostiam, Komisia pozastaví priebežné platby, ktorých sa to týka a s uvedením dôvodov požiada, aby členský štát poskytol svoje vyjadrenie, a ak je to vhodné, v stanovenej lehote vykonal akékoľvek opravy. Ak členský štát vznesie námietky proti pripomienkam Komisie, Komisia ho pozve na vypočutie, pri ktorom obe strany v spolupráci založenej na partnerstve vyvinú úsilie dosiahnuť dohodu o pripomienkach a záveroch, ktoré z nich vyplynú. 3. Pokiaľ sa nedosiahne dohoda a členský štát nevykoná spomenuté opravy do uplynutia Komisiou stanovenej lehoty, Komisia môže, pri zohľadnení každého vyjadrenia členského štátu, rozhodnúť do troch mesiacov o tom, že: a) zníži platbu na účet… alebo b) vykoná požadované úpravy financovania tak, že zruší celý príspevok fondov na dotknutú pomoc alebo jeho časť. V súlade so zásadou proporcionality Komisia pri rozhodovaní o objeme úpravy zoberie do úvahy druh nezrovnalostí alebo zmeny a rozsah a finančné dôsledky nedostatkov zistených v systémoch riadenia alebo kontroly členských štátov. Ak nevydá Komisia rozhodnutie o postupe podľa písmena a) alebo b), pozastavenie priebežných platieb je okamžite ukončené. …“
38

Okrem toho okolnosť, že poskytovateľ služieb môže voľne určiť počet pracovníkov, ktorý považuje za užitočné vyslať do hostiteľského členského štátu, ako to zdá sa je v konaní vo veci samej a ako to na pojednávaní uviedli žalovaní v konaní vo veci samej, naznačuje, že dotknutým predmetom poskytovania služieb nie je pohyb pracovníkov do hostiteľského členského štátu, ale že tento pohyb je akcesorický k vykonávaniu poskytovania služieb stanovenému v predmetnej zmluve a že teda ide o vysielanie pracovníkov v zmysle článku 1 ods. 3 písm. a) smernice 96/71.
58

Súdny dvor v tejto súvislosti spresnil, že cieľom tejto podmienky je chrániť tak služobné tajomstvo, výslovne uvedené v danom článku 28, ako aj právo podniku na obranu, ktoré je zaručené v článku 20 ods. 4. Tieto práva by totiž boli vážne ohrozené, ak by Komisia mohla použiť proti podniku dôkazy, ktoré by boli získané počas prešetrenia, ale netýkali by sa jeho predmetu alebo účelu (pozri v tomto zmysle rozsudok Dow Benelux/Komisia, 85/87, EU:C:1989:379, bod 18).
2

Odôvodnenia 4, 8, 10 a 55 smernice znejú: „(4) … Je potrebné, aby sa v účtovných právnych predpisoch Únie nastolila náležitá rovnováha medzi záujmami adresátov účtovných závierok a záujmom podnikov, aby neboli zbytočne zaťažené požiadavkami na výkazníctvo. … (8) Okrem toho je potrebné stanoviť minimálne rovnocenné právne požiadavky na úrovni Únie týkajúce sa rozsahu finančných informácií, ktoré by mali zverejniť podniky, ktoré si navzájom konkurujú. … (10) Touto smernicou by sa do veľkej miery mala zabezpečiť harmonizácia požiadaviek na malé podniky v celej Únii. Táto smernica vychádza zo zásady ‚najskôr myslieť na malých‘. Aby sa zabránilo neprimeranému administratívnemu zaťaženiu týchto podnikov, členským štátom by sa malo povoliť, aby k povinným poznámkam požadovali zverejnenie len niekoľkých dodatočných údajov vo forme poznámok. Pri jedinom systéme predkladania a uchovávania však môžu členské štáty v určitých prípadoch vyžadovať zverejnenie obmedzeného počtu ďalších údajov, ak si to výslovne vyžadujú ich vnútroštátne daňové právne predpisy a sú nevyhnutné na účely výberu daní. Členské štáty by mali mať možnosť uložiť stredným a veľkým podnikom požiadavky, ktoré presahujú rámec minimálnych požiadaviek stanovených v tejto smernici. … (55) Keďže ciele tejto smernice, a to uľahčenie cezhraničných investícií a zlepšenie porovnateľnosti v rámci celej Únie a dôvery verejnosti v účtovné závierky a správy predkladané prostredníctvom zlepšeného a konzistentného špecifického zverejňovania, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov tejto smernice ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.“
3

Odôvodnenia 2, 6, 10, 11 a 24 smernice 2008/115 stanovujú: „(2) Európska rada na zasadnutí 4. a 5. novembra 2004 v Bruseli vyzvala na zavedenie účinnej politiky odsunu a repatriácie založenej na spoločných normách pre osoby, ktoré majú byť vrátené humánnym spôsobom pri úplnom rešpektovaní ich ľudských práv a dôstojnosti. … (6) Členské štáty zabezpečia, aby sa ukončenie nelegálneho pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín uskutočnilo prostredníctvom spravodlivého a transparentného postupu. V súlade so všeobecnými zásadami práva EÚ by sa mali rozhodnutia prijaté podľa tejto smernice prijímať na individuálnom základe a na základe objektívnych kritérií, čo znamená, že by sa malo zvažovať viac, ako len samotná skutočnosť nelegálneho pobytu. Pri používaní vzorových tlačív rozhodnutí vzťahujúcich sa na návrat, a to rozhodnutia o návrate, rozhodnutia o zákaze vstupu, ak sa vydali a rozhodnutia o odsune, by členské štáty mali dodržiavať uvedenú zásadu a zabezpečiť plný súlad so všetkými uplatniteľnými ustanoveniami tejto smernice. … (10) Ak neexistujú dôvody domnievať sa, že takéto rozhodnutie oslabí účel konania o návrate, dobrovoľný návrat by mal mať prednosť pred núteným návratom a mala by byť poskytnutá lehota na dobrovoľný odchod. Malo by sa ustanoviť predĺženie lehoty na dobrovoľný odchod, ak sa to považuje za potrebné z dôvodu osobitných okolností jednotlivého prípadu. … (11) Na zabezpečenie účinnej ochrany záujmov dotknutých osôb by sa mal stanoviť spoločný minimálny súbor právnych záruk týkajúcich sa rozhodnutí vzťahujúcich sa na návrat. … … (24) Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznávané najmä Chartou základných práv Európskej únie.“
3

Odôvodnenia 6 a 23 nariadenia č. 1346/2000 stanovujú: „(6) V súlade so zásadou proporcionality by sa toto nariadenie malo obmedziť na ustanovenia o súdnej právomoci na začatie konkurzného konania a na rozsudky, ktoré sú vynesené priamo na základe konkurzného konania a ktoré sú s takýmto konaním úzko späté. Okrem toho by toto nariadenie malo obsahovať ustanovenia o uznávaní takých rozsudkov a o príslušnom práve, ktoré tiež spĺňajú túto zásadu. … (23) Toto nariadenie, pokiaľ ide o otázky, na ktoré sa vzťahuje, by malo stanoviť jednotné kolízne normy, ktoré v rozsahu svojej platnosti nahrádzajú vnútroštátne pravidlá medzinárodného práva súkromného. Ak nie je stanovené inak, platí právny predpis členského štátu, ktorý konanie začal (lex concursus). Táto kolízna norma by mala platiť tak pre hlavné konanie, ako aj miestne konania; lex concursus určuje všetky účinky konkurzného konania, procesné aj hmotné, na dotknuté osoby a právne vzťahy. Určuje všetky podmienky začatia, vedenia a uzavretia konkurzného konania.“
33

V tejto súvislosti je potrebné dodať, že ak by sme aj predpokladali, že absencia odpočítateľnosti môže znevýhodniť spoločnosť, ktorá investovala do „obchodných podielov“ spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte, z dôvodu, že je vystavená kurzovej strate v prípade, ak je táto investícia ako vo veci samej uskutočnená do podielov upísaných v inej mene, ako je mena hostiteľského členského štátu, z daňových právomocí členských štátov vyplýva, že sloboda spoločností vybrať si medzi jednotlivými členskými štátmi usídlenia v žiadnom prípade neznamená, že tieto štáty sú povinné prispôsobiť vlastný daňový systém iným daňovým systémom členských štátov tak, aby zabezpečili, že spoločnosť, ktorá sa rozhodla usídliť v jednom členskom štáte, bude na vnútroštátnej úrovni zdanená rovnakým spôsobom ako spoločnosť, ktorá sa rozhodla usídliť v druhom členskom štáte, keďže táto voľba môže byť pre uvedenú spoločnosť v závislosti od prípadu výhodnejšia alebo nevýhodnejšia (pozri v tomto zmysle rozsudky Deutsche Shell, C‑293/06, EU:C:2008:129, bod 43, a Krankenheim Ruhesitz am Wannsee‑Seniorenheimstatt, C‑157/07, EU:C:2008:588, bod 50).
58

O takýto prípad by nešlo, ak by uplatnenie vnútroštátnej právnej úpravy malo viesť k tomu, že by dotknutá osoba v situácii totožnej so situáciou E. Fischer‑Lintjens bola zbavená po určitú dobu akejkoľvek ochrany v oblasti sociálneho zabezpečenia bez toho, aby boli zohľadnené všetky relevantné okolnosti, najmä okolnosti týkajúce sa jej osobnej situácie, ako je jej vek, zdravotný stav a dlhodobá neprítomnosť v Holandsku. Okrem toho má osobitný význam skutočnosť, že pani E. Fischer‑Lintjens platila v Nemecku v období od novembra 2007 do októbra 2010 príspevky na zdravotné poistenie.
44

Procesné podmienky, ktoré, ako to môže byť v prípade konania vo veci samej, zakazujú prvostupňovému súdu, ako aj odvolaciemu súdu rozhodujúcim o žalobe zo záruky založenej na kúpnej zmluve kvalifikovať na základe skutkových a právnych okolností, ktorými disponujú alebo ktorými by mohli disponovať na základe jednoduchej žiadosti o bližšie vysvetlenie, predmetný právny vzťah ako predaj spotrebiteľovi, pokiaľ sa tento výslovne nedovoláva tohto postavenia, by viedli k tomu, že spotrebiteľ by podliehal povinnosti, aby sám pod hrozbou straty práv, ktoré mu normotvorca Únie chcel udeliť smernicou 1999/44, úplne právne kvalifikoval svoju situáciu. V oblasti, kde v mnohých členských štátoch procesné predpisy umožňujú jednotlivcom, aby sa pred súdmi sami zastupovali, by existovalo nezanedbateľné nebezpečenstvo, že najmä z dôvodu svojej nevedomosti spotrebiteľ nebude schopný splniť takú úroveň požiadaviek.
7

Odvolateľka návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 16. decembra 2008 v prvom rade navrhovala zrušenie predmetného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa jej týka, pričom na podporu svojich návrhov uviedla sedem žalobných dôvodov. Subsidiárne tiež navrhovala zrušenie alebo zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená spoločne a nerozdielne so spoločnosťou Total France, a v tejto súvislosti uviedla dva žalobné dôvody. V tejto súvislosti odvolateľka v podstate tvrdila, že nemohla vykonávať rozhodujúci vplyv na správanie svojej dcérskej spoločnosti, takže jej dcérska spoločnosť sa na trhu správala autonómne. V dôsledku toho, keďže sama nebola do protiprávneho kartelu zapojená, nemožno jej pripísať protiprávne správanie jej dcérskej spoločnosti. Odvolateľka okrem toho spochybnila dĺžku trvania porušenia, ktorého sa dopustila jej dcérska spoločnosť, určenú Komisiou. Všeobecný súd napadnutým rozsudkom všetky tieto žalobné dôvody zamietol.
20

§ 38 zákona č. 447/2008, týkajúci sa peňažného príspevku na kompenzáciu zvýšených výdavkov, stanovuje: „(1) Fyzickej osobe s ťažkým zdravotným postihnutím, ktorá je podľa komplexného posudku vypracovaného podľa § 15 ods. 1 odkázaná na kompenzáciu zvýšených výdavkov, možno poskytnúť peňažný príspevok na zvýšené výdavky, ak tento zákon neustanovuje inak a) na diétne stravovanie, b) súvisiace 1. s hygienou alebo s opotrebovaním šatstva, bielizne, obuvi a bytového zariadenia, 2. so zabezpečením prevádzky osobného motorového vozidla, 3. so starostlivosťou o psa so špeciálnym výcvikom. (2) Odkázanosť na každé zvýšenie výdavkov uvedených v odseku 1 sa posudzuje samostatne. … (4) Výška peňažného príspevku na kompenzáciu zvýšených výdavkov na diétne stravovanie je mesačne a) 18,56 % sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu… pre choroby a poruchy uvedené v prílohe č. 5 v prvej skupine, b) 9,28 % sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu… pre choroby a poruchy uvedené v prílohe č. 5 v druhej skupine, c) 5,57 % sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu… pre choroby a poruchy uvedené v prílohe č. 5 v tretej skupine. … (10) Výška peňažného príspevku na kompenzáciu zvýšených výdavkov súvisiacich so zabezpečením prevádzky osobného motorového vozidla je mesačne 16,70 % sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu… … (14) Výška peňažného príspevku na kompenzáciu zvýšených výdavkov súvisiacich so starostlivosťou o psa so špeciálnym výcvikom je mesačne 22,27 % sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu… … (17) Peňažný príspevok na zvýšené výdavky nemožno poskytnúť, ak príjem fyzickej osoby s ťažkým zdravotným postihnutím je vyšší ako trojnásobok sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu… …“
3

Odôvodnenie 2 a odôvodnenia 6 až 12 nariadenia č. 1393/2007 okrem iného uvádzajú: „(2) Správne fungovanie vnútorného trhu si vyžaduje potrebu zlepšiť a zrýchliť odosielanie súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych alebo obchodných veciach určených na doručenie medzi členskými štátmi. … (6) Efektívnosť a rýchlosť súdneho konania v občianskych veciach si vyžaduje odosielanie súdnych a mimosúdnych písomností medzi miestnymi orgánmi, ktoré sú určené členskými štátmi, priamo a rýchlymi prostriedkami… (7) Rýchlosť pri odoslaní odôvodňuje použitie všetkých vhodných prostriedkov za predpokladu, že sa dodržia určité podmienky týkajúce sa čitateľnosti a spoľahlivosti doručených písomností. Bezpečnosť odosielania vyžaduje, aby sa k odosielanej písomnosti pripojilo vzorové tlačivo, ktoré sa vyplní v úradnom jazyku miesta alebo v jednom z úradných jazykov miesta, kde sa má doručenie vykonať, alebo v inom jazyku, ktorý predmetný členský štát prijíma. (8) Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na doručovanie písomností splnomocnenému zástupcovi strany v tom členskom štáte, v ktorom sa uskutočňuje konanie, a to bez ohľadu na miesto pobytu tejto strany. (9) Doručenie písomností by sa malo uskutočniť čo najskôr, v každom prípade do jedného mesiaca od prijatia prijímajúcim orgánom. (10) S cieľom zabezpečiť účinnosť tohto nariadenia by sa možnosť odmietnuť doručenie písomností mala obmedziť len na výnimočné situácie. (11) S cieľom uľahčiť odosielanie a doručovanie písomností medzi členskými štátmi by sa mali používať vzorové tlačivá uvedené v prílohách k tomuto nariadeniu. (12) Prijímajúci orgán by mal adresáta písomne na vzorovom tlačive informovať, že môže písomnosť, ktorá má byť doručená, odmietnuť prevziať v čase jej doručenia alebo ju môže do jedného týždňa vrátiť prijímajúcemu orgánu, ak nie je v jazyku, ktorému rozumie, ani v úradnom jazyku miesta doručenia alebo v jednom z úradných jazykov miesta doručenia. Toto pravidlo by malo platiť aj pre ďalšie doručenie, ak si už adresát uplatnil svoje právo na odmietnutie.… Malo by sa stanoviť, že doručenie odmietnutej písomnosti je možné nahradiť doručením prekladu písomnosti adresátovi.“
30

V tejto súvislosti nezáleží na tom, že vianočný príspevok nie je financovaný rovnakým spôsobom ako samotný dôchodok, pretože takáto požiadavka by bola v rozpore s článkom 3 ods. 2 nariadenia č. 883/2004, významne by oslabila effet utile uvedeného nariadenia a nemožno ju ani odvodiť z rozsudku Noteboom (C‑101/04, EU:C:2005:51, bod 27), lebo použitie príslovky „naviac“ v súvislosti so spôsobom vhodného financovania predmetných dávok znamená, že táto skutočnosť nebola na účely argumentácie Súdneho dvora nevyhnutná.
16

Bod 2.2 uvedený v tejto časti A, týkajúci sa výberu vzorky výrobcov z Únie, obsahuje odôvodnenia 7 až 14 dočasného nariadenia. Konkrétne odôvodnenia 7 až 9 a 11 až 13 stanovujú: „(7) … Komisii [boli] poskytnuté informácie od 73 výrobcov z Únie. (8) V rámci výberu vzorky sa zohľadnila veľká fragmentácia sektora keramických obkladačiek. S cieľom zabezpečiť, aby pri analýze ujmy nedominovali výsledky veľkých spoločností, ale aby sa dostatočne zohľadnila situácia malých spoločností, na ktoré spolu pripadá najväčší podiel výroby v Únii, sa usúdilo, že vo vzorke by mali byť zastúpené všetky segmenty, t. j. malé, stredné aj veľké spoločnosti. (9) Na základe objemu ročnej výroby sa rozlišovalo medzi troma segmentmi: … … (11) Do vzorky bolo zaradených desať spoločností. Po zohľadnení predaja, výroby a geografickej polohy ide o najväčšie spoločnosti v každom z týchto troch segmentov. Jedna spoločnosť zaradená do vzorky patrí do segmentu veľkých spoločností, štyri do segmentu stredných spoločností a päť do segmentu malých spoločností. Vybrané spoločnosti sídlia v šiestich členských štátoch (Taliansko, Španielsko, Poľsko, Portugalsko, Nemecko a Francúzsko), na ktoré spolu pripadá viac ako 90 % celkovej výroby v Únii. Táto vzorka predstavovala 24 % výroby, ktorú spolu vyprodukovali spolupracujúci výrobcovia, a 7 % celkovej výroby v Únii. (12) Počas prešetrovania sa jedna spoločnosť z Poľska zaradená do vzorky rozhodla, že už nebude pri prešetrovaní spolupracovať. Komisii sa nepodarilo nájsť žiadneho iného výrobcu so sídlom v Poľsku, ktorý by pri prešetrovaní spolupracoval. (13) Napriek zastaveniu spolupráce s poľským výrobcom bola reprezentatívnosť vzorky podľa všetkých kritérií uvedených v odôvodneniach 8 a 10 aj naďalej vysoká. Dospelo sa preto k rozhodnutiu, že v konaní sa môže pokračovať s deviatimi výrobcami z piatich členských štátov zaradenými do vzorky.“
(108)

Pokiaľ ide o vývoj čínskych cien, priemerné dovozné ceny uvedené v odôvodnení 73 dočasného nariadenia boli založené na štatistikách Eurostatu. Položili sa otázky týkajúce sa presnosti priemerných dovozných cien do určitých členských štátov, ale neboli potvrdené žiadne zmeny oficiálnych štatistík. V každom prípade je potrebné uviesť, že údaje z Eurostatu boli použité iba na stanovenie všeobecných trendov a že aj keby sa čínske dovozné ceny mali upraviť smerom nahor, celkový obraz o ujme by zostal stále rovnaký s vysokými rozpätiami podhodnotenia a predaja pod cenu. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že na výpočet ujmy aj dumpingových rozpätí neboli použité údaje Eurostatu. Na stanovenie úrovne rozpätí boli použité iba overené údaje z navštívených spoločností. Preto aj keby sa zistili nezrovnalosti v štatistikách, nemalo by to žiadny vplyv na úroveň zverejnených rozpätí.“
19

Ak by sa súd Európskej únie považoval za príslušný rozhodovať vo veci neplatnosti aktov patriacich do čisto zmluvnej oblasti, riskoval by nielen to, že by bol článok 272 ZFEÚ zbavený zmyslu, ktorý zveruje súdnu právomoc Únie na základe arbitrážnej doložky, ale v prípade, že by zmluva neobsahovala takúto doložku, aj to, že by rozšíril svoju súdnu právomoc nad rámec stanovený v článku 274 ZFEÚ, ktorý zveruje všeobecnú právomoc rozhodovať o sporoch, v ktorých je stranou Únia, vnútroštátnym súdom (pozri v tomto zmysle rozsudok Maag/Komisia, 43/84, EU:C:1985:328, bod 26).