Keywords

Summary



Keywords

1. Pomoc poskytovaná štátmi – Správne konanie – Možnosť Komisie prijať rozhodnutie na základe dostupných informácií – Podmienka – Predchádzajúce použitie právomoci uložiť príkaz dotknutému členskému štátu – Súdne preskúmanie zistenie skutkového stavu – Rozsah

(Článok 88 ods. 2 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 5 ods. 2, článok 6 ods. 1, článok 10 ods. 3 a článok 13 ods. 1)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Pomoc schválená Komisiou – Zneužitie príjemcom – Kritériá posúdenia

[Články 87 ES a 88 ods. 2 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 1 písm. g)]

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Poskytnutie verejnej záruky – Kvalifikácia ako pomoc odlišná od poskytnutia záruky – Podmienka – Vzdanie sa práv ručiteľa vedúce k zníženiu dlhu príjemcu

(Článok 87 ES)

4. Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Rozhodnutie Komisie v oblasti štátnej pomoci

(Články 87 ES a 253 ES)

5. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Rozsah výnimky – Doslovný výklad – Činnosti Treuhandanstalt – Pojem privatizácia

[Článok 87 ods. 1 a 2 písm. c) ES]

6. Pomoc poskytovaná štátmi – Rozhodnutie Komisie konštatujúce nezlučiteľnosť individuálnej pomoci poskytnutej podľa vopred schválenej všeobecnej schémy pomoci so spoločným trhom – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah

(Článok 88 ods. 3 ES)

7. Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Skutkový omyl vyskytujúci sa v inak dostatočnom odôvodnení rozhodnutia – Neexistencia vplyvu na zákonnosť rozhodnutia

(Článok 253 ES)

8. Pomoc poskytovaná štátmi – Existujúca pomoc a nová pomoc – Finančná podpora použitá na splatenie úveru zabezpečeného verejným orgánom – Kvalifikovanie novej pomoci

(Článok 88 ES)

9. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Spreneverená pomoc – Sprenevera známa Komisii – Vymáhanie od príjemcu pomoci – Vylúčenie

(Článok 88 ods. 2 ES)

10. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Pôsobnosť – Pomoc poskytnutá zoskupeniu podnikov uskutočňujúcich vnútorné prevody aktív – Vymáhanie od podniku zo skupiny, ktorý nebol príjemcom pomoci a nezískal z prevodov žiadny prospech – Vylúčenie

(Článok 88 ods. 2 ES)

11. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Vymáhanie od podniku, ktorý nebol príjemcom pomoci, ale ktorý odkúpil aktíva príjemcu a pokračoval v jeho činnosti – Podmienka – Obchádzanie vymáhajúceho rozhodnutia – Posúdenie in casu

(Článok 88 ods. 2 ES)

Summary

1. V rámci správneho konania v oblasti pomoci poskytovanej štátom je Komisia oprávnená prijať rozhodnutie na základe dostupných informácií v prípade, ak je konfrontovaná s členským štátom, ktorý si neplní povinnosť spolupráce a neposkytne jej informácie, o ktoré ho Komisia požiadala na účely preskúmania zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom. Pred prijatím takéhoto rozhodnutia však Komisia musí dodržať určité procesné požiadavky. V prvom rade je povinná členskému štátu uložiť povinnosť poskytnúť jej v stanovenej lehote všetky dokumenty, informácie a údaje nevyhnutné na preskúmanie zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom. Iba ak členský štát opomenie, napriek príkazu Komisie, poskytnúť požadované informácie, je táto oprávnená ukončiť konanie a prijať rozhodnutie konštatujúce zlučiteľnosť alebo nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom na základe údajov, ktorými disponuje. Tieto požiadavky boli prevzaté a spresnené v článku 5 ods. 2, článku 10 ods. 3 a článku 13 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 o uplatňovaní článku 88 ES.

V tejto súvislosti vzhľadom na to, že podľa článku 6 ods. 1 nariadenia rozhodnutím začať konať vo veci formálneho zisťovania a jeho zverejnením v Úradnom vestníku Európskej únie sú členský štát a iné dotknuté osoby informované o skutočnostiach, na ktorých Komisia zamýšľa založiť svoje konečné rozhodnutie, ak tieto strany majú dojem, že určité skutočnosti obsiahnuté v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania sú nesprávne, musia to Komisii oznámiť počas správneho konania, inak už nebudú mať možnosť spochybniť tieto skutočnosti počas súdneho konania. No v prípade absencie odlišných informácií od dotknutých osôb je Komisia oprávnená vychádzať zo skutočností, hoci nesprávnych, ktorými disponuje v čase prijatia konečného rozhodnutia za predpokladu, že dané skutočnosti boli predmetom príkazu na poskytnutie nevyhnutných informácií adresovaného Komisiou členskému štátu. Naopak, ak Komisia nevyzve členský štát poskytnúť jej informácie o skutočnostiach, ktoré zamýšľa zobrať do úvahy, nemôže odôvodniť prípadné skutkové pochybenia tvrdením, že v čase prijatia rozhodnutia o ukončení konania vo veci formálneho zisťovania vychádzala iba z informácií, ktorými disponovala.

Komisia nepodlieha žiadnemu súdnemu preskúmaniu, pokiaľ ide o zistenie skutkového stavu. Ak totiž členský štát plne vyhovie povinnosti poskytnúť všetky informácie vyžiadané Komisiou, za pomoci informácií, ktoré poskytol počas konania, jednoducho preukáže, že nie je zodpovedný za prípadné skutkové pochybenia prítomné v napadnutom rozhodnutí. Navyše, ak Komisia založí rozhodnutie na dostupných informáciách o určitých skutkových okolnostiach bez toho, aby v tejto konkrétnej situácii dodržala procesné požiadavky stanovené judikatúrou a prevzaté v nariadení č. 659/1999, Súd prvého stupňa môže vykonať svoje preskúmanie v otázke, či je prihliadnutie na tieto skutkové okolnosti spôsobilé zapríčiniť pochybenie v posúdení majúce za následok nezákonnosť napadnutého rozhodnutia.

(pozri body 73, 88, 89)

2. Z článku 88 ods. 2 prvého pododseku ES a z článku 1 písm. g) nariadenia č. 659/1999 o uplatňovaní článku 88 ES vyplýva, že Komisia musí na účely dokázania, že pomoc udelená v súlade so schválenou schémou pomoci bola zneužitá, preukázať, že táto pomoc bola použitá spôsobom porušujúcim schému schválenú Komisiou, teda spôsobom porušujúcim vnútroštátne pravidlá spravujúce takúto schému alebo dodatočné podmienky prijaté členským štátom v rámci schválenia schémy Komisiou.

V tejto súvislosti, porušenie podmienky ustanovenej jednostranne poskytovateľom pomoci bez toho, aby táto podmienka bola výslovne stanovená vnútroštátnymi pravidlami spravujúcimi túto schému schválenými Komisiou, však nemôže byť považované za náležitosť dostatočne charakterizujúcu zneužitie pomoci v zmysle článku 88 ods. 2 prvého pododseku ES.

(pozri body 113, 114, 144, 145, 149)

3. Tak existencia, ako aj rozsah štátnej pomoci musia byť posúdené so zreteľom na situáciu v okamihu jej udelenia. A teda skutočnosť, že verejná záruka bola poskytnutá v čase úpadku podniku príjemcu, nemení povahu tejto záruky v zmysle článku 87 ES a nezakladá vznik novej pomoci.

V určitých prípadoch však skutočnosť, že sa verejný ručiteľ po výzve na plnenie zo záruky jednostranne vzdá svojich práv voči príjemcovi, môže zakladať pomoc. To je osobitne prípad, ak verejný ručiteľ nekoná ako racionálny hospodársky subjekt a neuplatní všetky možné spôsoby pre obdržanie úhrady čiastky, ktorú musel zaplatiť na základe záruky. Navyše, ak sa zdá, že po plnení na základe záruky je odpustenie pohľadávky pôvodne pokrytej zárukou na pôžičku konečné a má takto za následok priame zníženie zadĺženia príjemcu, takéto vzdanie sa pohľadávky je v princípe spôsobilé založiť pomoc odlišnú tým, že prináša dodatočnú ekonomickú výhodu vo vzťahu k záruke na pôžičku, ako aj k jej plneniu.

(pozri body 125, 126)

4. Odôvodnenie požadované článkom 253 ES musí samo osebe odzrkadliť jasným a jednoznačným spôsobom úvahu orgánu Spoločenstva tak, aby dotknuté osoby mali možnosť spoznať odôvodnenie prijatého opatrenia na účely obhajoby svojich práv a súd Spoločenstva mohol vykonávať svoje preskúmanie.

Pokiaľ ide o rozhodnutie Komisie prijaté v oblasti štátnej pomoci, požiadavka odôvodnenia musí byť posúdená predovšetkým vzhľadom na záujem osôb, ktorým je rozhodnutie určené, a ďalších osôb, ktoré sú napadnutým aktom priamo a osobne dotknuté v zmysle článku 230 ES, na obdržaní vysvetlení. Zdá sa teda, že požiadavka odôvodnenia takéhoto rozhodnutia nemôže byť determinovaná iba záujmom členského štátu, ktorému je rozhodnutie určené, byť informovaný, tento záujem môže byť znížený z osobitných dôvodov smerujúcich k spochybneniu alebo nespochybneniu určitých právnych a skutkových okolností počas správneho konania, ale rozšírený na všetky skutkové a právne okolnosti, na ktorých je rozhodnutie založené.

(pozri body 127, 156)

5. Rámec upravujúci činnosti Treuhandanstalt, ktorý prijala Komisia, predstavuje skupinu výnimiek zo všeobecnej zásady týkajúcej sa nezlučiteľnosti štátnej pomoci so spoločným trhom, uvedenej v článku 87 ods. 1 ES. Komisia smerovala prijatím týchto výnimiek k uľahčeniu úlohy Treuhandanstalt, jedinej inštitúcii svojho druhu, ktorá spočíva v reštrukturalizácii podnikov bývalej Nemeckej demokratickej republiky a v zabezpečení ich prechodu z plánovanej ekonomiky na trhovú ekonomiku. Z uvedeného vyplýva, že podmienkou uplatnenia schémy odchyľujúcej sa od všeobecnej zásady nezlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom, uvedenej v článku 87 ods. 1 ES, je reštriktívny výklad pojmu „privatizácia“ v rámci schém pomoci Treuhandanstalt. V rámci takéhoto výkladu môže byť existencia privatizácie v zmysle uvedených schém v zásade uznaná iba vtedy, ak súkromný investor nadobudne časť základného imania už existujúceho verejného podniku, spôsobilého zveriť mu kontrolu nad týmto podnikom.

Vznik nového podniku, ktorého predmetom činnosti bola nová obchodná aktivita, vo forme spoločného podniku medzi podnikom z bývalej Nemeckej demokratickej republiky a podniku zo Spolkovej republiky Nemecko, nemôže byť teda kvalifikovaný ako privatizácia v zmysle vyššie uvedených schém Treuhandanstalt. V rozpore s privatizáciou predpokladanou týmito schémami, ktorej cieľom je prechod podniku z plánovanej ekonomiky na trhovú ekonomiku, vytvorenie nového podniku umožnilo ex novo rozvinúť podnikový projekt s novými prostriedkami a novou obchodnou činnosťou.

(pozri body 176, 177)

6. V odôvodnení rozhodnutia konštatujúceho nezlučiteľnosť štátnej pomoci poskytnutej podľa všeobecnej schémy pomoci schválenej Komisiou so spoločným trhom sa Komisia môže obmedziť na skutočnosť, že pomoc nie je v súlade s podmienkami uloženými počas schvaľovania schémy pomoci, v prípade absencie spresnení počas správneho konania, ktorých preukázanie prináleží dotknutému členskému štátu a ktoré by preukazovali, že na jednej strane nešlo o pomoc a že na strane druhej v každom prípade je táto pomoc zlučiteľná so spoločným trhom a nebola zneužitá.

(pozri bod 180)

7. Aj keď niektoré odôvodnenie sporného aktu obsahuje chybný skutkový údaj, táto vada ešte nemusí viesť k zrušeniu predmetného aktu, ak ostatné odôvodnenia napadnutého rozhodnutia obsahujú dôvody spôsobilé preukázať jeho opodstatnenosť.

(pozri bod 191)

8. Samotná skutočnosť, že finančná podpora poskytnutá podniku verejným orgánom slúžila na splatenie úveru zabezpečeného týmto orgánom, neumožňuje vyvodiť záver, že ide o plnenie na základe uvedenej záruky a nie o novú pomoc.

(pozri body 247, 281)

9. Komisia nie je oprávnená požadovať vymáhanie protiprávnej štátnej pomoci od podniku, ktorý bol jej príjemcom, ak v čase prijatia dotknutého rozhodnutia vie alebo nemôže nevedieť, že tento podnik nezískal z pomoci žiadny prospech.

V tejto súvislosti nie je rozhodnutie o vymáhaní pomoci od podniku, ktorý je jej príjemcom, v súlade so zásadami upravujúcimi vymáhanie protiprávnej štátnej pomoci, ak Komisia, prinajmenšom v čase vydania napadnutého rozhodnutia, disponovala súhrnom hodnoverných a zhodných indícií, z ktorých vyplývalo, že tento podnik nepoužil značnú časť pomoci z dôvodu jej sprenevery a že tieto indície umožňovali vymedziť, aspoň približne, rozsah sprenevery. Komisia sa nemôže na odôvodnenie svojho rozhodnutia ohradiť skutočnosťou, že orgány dotknutého členského štátu jej nepredložili presné údaje týkajúce sa časti pomoci, ktorá bola spreneverená, pokiaľ nevyužila svoju právomoc, aby jej tieto údaje boli oznámené.

(pozri body 321 – 323)

10. Podniku, ktorý je súčasťou zoskupenia prepojených podnikov, v rámci ktorého existoval vnútorný mechanizmus prevodu aktív, nemôže byť uložená povinnosť vrátiť protiprávnu štátnu pomoc, hoci nebol jej príjemcom, z dôvodu, že pre svoju príslušnosť k tejto skupine z nej mal skutočne prospech, pokiaľ je nesporné, že uvedené mechanizmy prevodu boli použité výlučne v neprospech tejto spoločnosti a nie v jej prospech.

(pozri bod 324)

11. Skutočnosť, že podnik odkúpil časť aktív príjemcu protiprávnej pomoci a pokračoval v jeho činnosti, nie je nevyhnutne dostatočná na vytvorenie záveru, že ide o obchádzanie účinkov rozhodnutia Komisie nariaďujúceho vymáhanie tejto pomoci. Je totiž potrebné určiť, či skutočne prišlo k obchádzaniu, zohľadniť skutočnosti ako podmienky uvedeného odkúpenia a najmä skutočne zaplatenú cenu, vlastníctvo určitých aktív príjemcom a ekonomickú logiku transakcie.

(pozri body 326 – 343)