Na určenie, či používanie označenia neoprávnene využíva rozlišovaciu spôsobilosť alebo dobré meno ochrannej známky, si vyžaduje celkové posúdenie, ktoré musí zohľadniť všetky relevantné faktory daného prípadu, ako je najmä sila dobrého mena a stupeň rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky, miera podobnosti kolidujúcich ochranných známok, ako aj povaha a miera príbuznosti dotknutých tovarov alebo služieb. Pokiaľ ide o silu dobrého mena a stupeň rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky, Súdny dvor rozhodol, že čím je rozlišovacia spôsobilosť a dobré meno tejto ochrannej známky výraznejšie, tým skôr dôjde k takýmto zásahom. Z judikatúry takisto vyplýva, že o čo priamejšie a silnejšie pripomína označenie ochrannú známku, tým je nebezpečenstvo, že by súčasné alebo budúce používanie označenia neoprávnene získavalo prospech z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena ochrannej známky alebo by im spôsobovalo ujmu, vážnejšie.

Je na majiteľovi skoršej ochrannej známky, ktorý sa dovoláva ochrany podľa článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Európskej únie, aby predložil dôkaz, že používanie neskoršej ochrannej známky využívalo rozlišovaciu spôsobilosť alebo dobré meno jeho skoršej ochrannej známky. Na tento účel majiteľ skoršej ochrannej známky nie je povinný preukázať existenciu skutočného a bezprostredného zásahu do svojej ochrannej známky, ako to potvrdzuje znenie uvedeného ustanovenia v podmieňovacom spôsobe. Ak sa predpokladá, že takýto zásah vyplynie z možného používania neskoršej ochrannej známky majiteľom tejto známky, tak nie je možné majiteľa skoršej ochrannej známky nútiť čakať, kým sa to skutočne stane, aby mohol dať uvedené používanie zakázať. Majiteľ skoršej ochrannej známky však musí preukázať existenciu skutočností, na základe ktorých je možné dospieť k záveru, že existuje vážne nebezpečenstvo, že by k takému zásahu mohlo v budúcnosti dôjsť alebo, inými slovami, predložiť dôkazy umožňujúce dospieť k záveru prima facie, že existuje budúce nehypotetické nebezpečenstvo neoprávneného prospechu alebo ujmy.

Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 vyžaduje perspektívnu analýzu budúceho a nehypotetického nebezpečenstva parazitovania v Únii na základe v súčasnosti dostupných poznatkov, ale nie preukázanie existujúceho parazitovania v Únii. Zatiaľ čo nebezpečenstvo oslabenia, t. j. nebezpečenstvo, že sa naruší rozlišovacia spôsobilosť skorších ochranných známok, predpokladá preukázanie zmeny v hospodárskom správaní priemerného spotrebiteľa tovarov alebo služieb, pre ktoré je zapísaná skoršia ochranná známka, po začatí používania neskoršej ochrannej známky sa takýto dôkaz nevyžaduje pre nebezpečenstvo parazitovania, t. j. nebezpečenstvo, že sa neoprávnene využíva rozlišovacia spôsobilosť alebo dobré meno skorších ochranných známok. Nebezpečenstvo parazitovania sa posudzuje vo vzťahu k priemernému spotrebiteľovi výrobkov a služieb, na ktoré sa vzťahuje neskoršia ochranná známka, pretože je zakázané, aby majiteľ neskoršej ochrannej známky získaval prospech z používania tejto ochrannej známky

Podľa ustálenej judikatúry k záveru o nebezpečenstve parazitovania, rovnako ako o nebezpečenstve oslabenia alebo očierňovania, možno dospieť najmä na základe logických dedukcií vyplývajúcich z analýzy pravdepodobností, pokiaľ sa neobmedzujú len na jednoduché predpoklady, a s prihliadnutím na bežné praktiky v predmetnom obchodnom odvetví, ako aj na všetky ostatné okolnosti danej veci.

Súdny dvor konkrétne rozhodol, že v rámci celkového posúdenia na účely určenia existencie neoprávnene získaného prospechu z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena ochrannej známky sa bude musieť zohľadniť najmä skutočnosť, že použitie obalov a flakónov, ktoré sú podobné obalom a flakónom imitovaných parfumov, má za cieľ ťažiť na reklamné účely z rozlišovacej spôsobilosti a dobrého mena ochranných známok, pod ktorými sú tieto parfumy uvádzané na trh. Súdny dvor tiež spresnil, že keď sa tretia osoba pokúša použitím označenia podobného ochrannej známke s dobrým menom využiť túto ochrannú známku, aby ťažila z jej príťažlivosti, dobrej povesti a prestíže, ako aj ju využila bez akejkoľvek finančnej náhrady a bez toho, aby sama musela v tejto súvislosti vyvinúť vlastné snaženie, obchodné úsilie vyvíjané majiteľom ochrannej známky na vytvorenie a udržiavanie obrazu tejto ochrannej známky, prospech vyplývajúci z uvedeného použitia sa musí považovať za neoprávnene získaný z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena uvedenej ochrannej známky.

Všeobecný súd napokon opakovane rozhodol, že bolo možné, aby najmä v prípade námietky založenej na ochrannej známke, ktorá má výnimočne dobré meno, bolo nebezpečenstvo budúcej nehypotetickej ujmy alebo neoprávneného používania ochrannej známky prihlasovanou ochrannou známkou také zjavné, že predkladateľ námietky by nepotreboval v tejto súvislosti uviesť alebo preukázať žiadnu ďalšiu skutkovú okolnosť.

(pozri body 67 – 70, 102, 106)