ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Vec C-5/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. júna 2018 – Poľská republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie (EÚ) 2015/1814 — Určenie právneho základu — Zohľadnenie účinkov aktu — Neexistencia — Článok 192 ods. 1 ZFEÚ — Článok 192 ods. 2 prvý pododsek písm. c) ZFEÚ — Opatrenia významne ovplyvňujúce možnosť voľby členského štátu pri výbere medzi rôznymi energetickými zdrojmi a celkovú štruktúru zásobovania energiou — Zásada lojálnej spolupráce — Článok 15 ZEÚ — Právomoci Európskej rady — Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery — Zásada proporcionality — Analýza dosahu)

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. júna 2018 – Poľská republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie

(Vec C-5/16) ( 1 )

„(Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie (EÚ) 2015/1814 — Určenie právneho základu — Zohľadnenie účinkov aktu — Neexistencia — Článok 192 ods. 1 ZFEÚ — Článok 192 ods. 2 prvý pododsek písm. c) ZFEÚ — Opatrenia významne ovplyvňujúce možnosť voľby členského štátu pri výbere medzi rôznymi energetickými zdrojmi a celkovú štruktúru zásobovania energiou — Zásada lojálnej spolupráce — Článok 15 ZEÚ — Právomoci Európskej rady — Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery — Zásada proporcionality — Analýza dosahu)“

Účastníci konania

Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, K. Rudzińska, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci I. Tatarewicz, expert)

Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: A. Tamás a A. Pospíšilová Padowska, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm, A. Sikora a K. Pleśniak, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren a C. Thorning, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, splnomocnený zástupca), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis a M. A. Sampol Pucurull, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas, G. de Bergues J. Traband, T. Deleuil a S. Ghiandoni, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, C. Meyer Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren a L. Swedenborg, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White a K. Mifsud Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Žaloba sa zamieta.

2. Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie.

3. Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Švédske kráľovstvo, ako aj Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.
C 319/4

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – konanie začaté na návrh CX

(Vec C-629/16) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Medzinárodná cestná doprava - Dohoda o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom - Článok 9 - Dodatkový protokol - Články 41 a 42 - Slobodné poskytovanie služieb - Klauzula standstill - Rozhodnutie Asociačnej rady č. 1/95 medzi ES a Tureckom - Články 5 a 7 - Voľný pohyb tovaru - Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca právo podnikov so sídlom v Turecku, ktoré prepravujú tovar, prechádzať svojimi vozidlami cez územie dotknutého členského štátu - Povinnosť získať povolenie udelené v rámci kvót stanovených na základe bilaterálnej dohody uzavretej medzi uvedeným členským štátom a Tureckom, alebo individuálne povolenie vydané na prepravu v dôležitom verejnom záujme))

(2018/C 319/04)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Verwaltungsgerichtshof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

CX

za účasti: Bezirkshauptmannschaft Schärding

Výrok rozsudku

Ustanovenia dohody o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare na jednej strane Tureckou republikou a na druhej strane členskými štátmi EHS a Spoločenstva, v ktorého mene bola uzatvorená, schválená a potvrdená rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963, dodatkového protokolu podpísaného v Bruseli 23. novembra 1970, ktorý bol uzatvorený, schválený a potvrdený v mene Spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972, a rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/95 medzi ES a Tureckom z 22. decembra 1995 o vykonaní konečnej fázy colnej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej môžu podniky poskytujúce cestnú dopravu tovaru so sídlom v Turecku uskutočniť takúto dopravu do tohto členského štátu alebo cez jeho územie iba v prípade, že majú dokumenty vydané v rámci kvót stanovených pre tento druh dopravy na základe bilaterálnej dohody uzavretej medzi uvedeným členským štátom a Tureckou republikou alebo im bolo vydané povolenie na základe dôležitého verejného záujmu, a to za predpokladu, že táto právna úprava neobsahuje nové obmedzenie slobodného poskytovania služieb v zmysle článku 41 ods. 1 uvedeného dodatkového protokolu, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

(1) Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. novembra 2018 – National Iranian Tanker Company/Rada Európskej únie

(Vec C-600/16 P) (1)

((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zrušenie zaradenia do zoznamu Všeobecným súdom - Opätovné zaradenie do zoznamu - Dôkazy vzťahujúce sa k okamihu pred prvým zaradením do zoznamu - Skutočnosti známe pred prvým zaradením do zoznamu - Právna sila rozhodnutej veci - Rozsah - Právna istota - Ochrana legitímnej dôvery - Účinná súdna ochrana - Dôvod zaradenia do zoznamu súvisiaci s logistickou podporou iránskej vlády - Dosah - Činnosť spočívajúca v preprave surovej ropy))

(2019/C 35/02)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľka: National Iranian Tanker Company (v zastúpení: T. de la Mare, QC, M. Lester, QC, M. J. Pobjoy, barrister a R. Chandrasekera, S. Ashley et C. Murphy, solicitors)

Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. National Iranian Oil Company znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

(1) Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.
2.

V prípade, že nie je možné podať výklad takej vnútroštátnej právnej úpravy, o akú ide vo veci samej, spôsobom, ktorým sa zabezpečí jej súlad s článkom 7 smernice 2003/88 a článkom 31 ods. 2 Charty základných práv, z tohto posledného uvedeného ustanovenia vyplýva, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o spore medzi pracovníkom a jeho bývalým zamestnávateľom v postavení jednotlivca, má povinnosť neuplatniť uvedenú vnútroštátnu právnu úpravu a dbať na to, aby v prípade, že by zamestnávateľ nebol schopný preukázať, že konal s náležitou starostlivosťou vyžadovanou na to, aby pracovník mohol skutočne čerpať platenú dovolenku za kalendárny rok, na ktorú má nárok podľa práva Únie, uvedenému pracovníkovi nemohol byť odňatý jeho získaný nárok na takúto platenú dovolenku za kalendárny rok a v prípade skončenia pracovného pomeru ani súvisiaci nárok na peňažnú náhradu z titulu nevyčerpanej dovolenky, ktorú má v tomto prípade vyplatiť priamo dotknutý zamestnávateľ.
1.

Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 15. septembra 2016, Scuola Elementare Maria Montessori/Komisia (T-220/13, neuverejnený, EU:T:2016:484), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním zamietol návrh Scuola Elementare Maria Montessori Srl na zrušenie rozhodnutia Komisie 2013/284/EÚ z 19. decembra 2012 o štátnej pomoci SA.20829 [C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)] Režim týkajúci sa oslobodenia od obecnej dane z nehnuteľnosti v prípadoch nehnuteľností užívaných nekomerčnými subjektmi na osobitné účely, ktorý uplatnilo Taliansko, a to v rozsahu, v akom Európska komisia nenariadila vymáhanie protiprávnej štátnej pomoci poskytnutej na základe oslobodenia od Imposta comunale sugli immobili (obecná daň z nehnuteľností).
5.

Článok 4 ods. 3 ZEÚ, ako aj zásady ekvivalencie a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade neexistencie osobitného konania v Bulharsku pre založenie zodpovednosti tohto členského štátu za škody vyplývajúce z porušenia práva Únie vnútroštátnym orgánom: — nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje dva rozličné prostriedky nápravy, ktoré patria do právomoci rôznych súdov a vzťahujú sa na ne odlišné podmienky za predpokladu, že vnútroštátny súd určí, či podľa vnútroštátneho práva musí byť zodpovednosť takého vnútroštátneho orgánu, ako je Bulharská národná banka, založená na základe Zakon za otgovornostta na dărzhavata i obštinite za vredi (zákon o zodpovednosti štátu a obcí za škodu) alebo na základe Zakon za zadălženijata i dogovorite (zákon o záväzkových vzťahoch a zmluvách), a za predpokladu, že oba prostriedky nápravy sú v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity, — bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje právo jednotlivcov získať náhradu škody dodatočnou podmienkou založenou na tom, že škoda bola spôsobená predmetným vnútroštátnym orgánom úmyselne, — nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje právo jednotlivcov získať náhradu škody povinnosťou jednotlivca predložiť dôkaz o existencii zavinenia za predpokladu, že pojem „zavinenie“ neprekračuje rámec pojmu „dostatočne závažné porušenie“, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, — nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje zaplatenie štandardného poplatku alebo poplatku proporcionálneho hodnote sporu, ak – čo musí overiť vnútroštátny súd – zaplatenie štandardného poplatku alebo poplatku proporcionálneho hodnote sporu nie je v rozpore so zásadou efektivity s ohľadom na výšku a význam poplatku, prekonateľnosť prekážky na prístup k spravodlivosti, ktorú môže tento poplatok prípadne predstavovať, jeho povinný charakter, ako aj na možnosti oslobodenia, a — nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje právo jednotlivcov získať náhradu škody povinnosťou predchádzajúceho zrušenia správneho aktu, na základe ktorého vznikla škoda, za predpokladu, že to možno oprávnene od poškodeného požadovať, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
C 408/9

Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Rafal Prefeta/Secretary of State for Work and Pensions

(Vec C-618/16) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Článok 45 ZFEÚ - Akt o pristúpení z roku 2003 - Príloha XII kapitola 2 - Možnosť členského štátu odchýliť sa od článku 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 492/2011 a článku 7 ods. 3 smernice 2004/38/ES - Poľský štátny príslušník, ktorý nesplnil podmienku vykonávania registrovanej práce počas obdobia 12 mesiacov v hostiteľskom členskom štáte))

(2018/C 408/08)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Rafal Prefeta

Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

Výrok rozsudku

Príloha XII kapitola 2 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, sa má vykladať v tom zmysle, že počas stanoveného prechodného obdobia oprávňovala Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, aby vylúčilo z požívania výhod vyplývajúcich z článku 7 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, poľského štátneho príslušníka, akým je pán Prefeta, ktorý nespĺňal podmienku vykonávania registrovanej práce na jeho území počas obdobia 12 mesiacov stanovenú vnútroštátnymi právnymi predpismi.

(1) Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.
C 206/3

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. marca 2021 – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Európska komisia, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

(Vec C-591/16 P) (1)

(Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Farmaceutické výrobky - Trh s antidepresívami (citalopram) - Dohody o urovnaní sporov z patentov na výrobný postup uzatvorené medzi výrobcom originálnych liekov, ktorý je majiteľom týchto patentov, a výrobcami generických liekov - Článok 101 ZFEÚ - Potenciálna hospodárska súťaž - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa - Posúdenie - Výpočet výšky pokuty - Predaj, s ktorým porušenie priamo alebo nepriamo súvisí)

(2021/C 206/04)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľky: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (v zastúpení: pôvodne R. Subiotto, QC, a T. Kuhn, Rechtsanwalt, neskôr R. Subiotto, QC)

Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Rayment a D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, a S. Kingston, SC), European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (v zastúpení: F. Carlin, barrister, a N. Niejahr, Rechtsanwältin)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Európsku komisiu: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, a T. Sebastian, barrister, neskôr D. Guðmundsdóttir, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, a T. Sebastian, barrister)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. H. Lundbeck A/S a Lundbeck Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

3. European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) znáša svoje vlastné trovy konania.

4. Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.
C 206/4

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. marca 2021 – Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Európska komisia

(Vec C-601/16 P) (1)

(Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Farmaceutické výrobky - Trh s antidepresívami (citalopram) - Dohody o urovnaní sporov z patentov na výrobný postup uzatvorené medzi výrobcom originálnych liekov, ktorý je majiteľom týchto patentov, a výrobcami generických liekov - Článok 101 ZFEÚ - Potenciálna hospodárska súťaž - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa - Posúdenie - Výpočet výšky pokuty)

(2021/C 206/05)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľky: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (v zastúpení: C. Firth, S. Kon a C. Humpe, solicitors)

Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Rayment a D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, a S. Kingston, SC)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Európsku komisiu: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, QC, neskôr D. Guðmundsdóttir, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Holmes, QC)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Arrow Group ApS a Arrow Generics Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

3. Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.
C 206/2

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. marca 2021 – Sun Pharmaceutical Industries Ltd, predtým Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Európska komisia

(Vec C-586/16 P) (1)

(Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Farmaceutické výrobky - Trh s antidepresívami (citalopram) - Dohody o urovnaní sporov z patentov na výrobný postup uzatvorené medzi výrobcom originálnych liekov, ktorý je majiteľom týchto patentov, a výrobcami generických liekov - Článok 101 ZFEÚ - Potenciálna hospodárska súťaž - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa - Posúdenie - Výpočet výšky pokuty)

(2021/C 206/02)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľky: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, predtým Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (v zastúpení: R. Vidal, solicitor, B. Kennelly, QC, a L. Penny, solicitor)

Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Rayment, D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, a S. Kingston, SC)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, QC, neskôr D. Guðmundsdóttir, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Holmes, QC)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Sun Pharmaceutical Industries Ltd a Ranbaxy (UK) Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

3. Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.
1.

Preskúmanie otázok platnosti, ktoré boli položené Súdnemu dvoru, neodhalil žiadnou skutočnosť, ktorou by mohla byť dotknutá platnosť vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2016/1395 z 18. augusta 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, ktorú vyrábajú spoločnosti Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. a Win Profile Industries Ltd, a vykonáva sa rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14, ani platnosť vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2016/1647 z 13. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (akciová spoločnosť Megastar), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. a jej prepojenou spoločnosťou Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14.
SK Úradný vestník Európskej únie C 249/11

Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 8. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Athinon – Grécko) – OL/PQ

(Vec C-111/17 PPU) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností - Medzinárodné únosy detí - Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Článok 11 - Žiadosť o návrat - Pojem „obvyklý pobyt“ dojčaťa - Dieťa narodené v súlade s vôľou svojich rodičov v inom členskom štáte, ako je štát, v ktorom mali obvyklý pobyt - Nepretržitý pobyt dieťaťa počas prvých mesiacov jeho života v členskom štáte, v ktorom sa narodilo - Rozhodnutie matky nevrátiť sa do členského štátu, kde mal pár obvyklý pobyt))

(2017/C 249/16)

Jazyk konania: gréčtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Monomeles Protodikeio Athinon

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: OL

Žalovaná: PQ

Výrok rozsudku

Článok 11 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že v takej situácii, akou je tá vo veci samej, v ktorej sa dieťa narodilo a bývalo nepretržite so svojou matkou počas viacerých mesiacov v súlade so spoločnou vôľou svojich rodičov v inom členskom štáte, ako je ten, v ktorom títo rodičia mali pred jeho narodením obvyklý pobyt, z pôvodného zámeru rodičov, pokiaľ ide o návrat matky spolu s dieťaťom do tohto posledného uvedeného členského štátu, nemožno vyvodiť záver, že toto dieťa v ňom má „obvyklý pobyt“ v zmysle tohto nariadenia.

V dôsledku toho v takej situácii nemožno to, že sa matka odmieta vrátiť do tohto istého členského štátu spolu s dieťaťom, považovať za „neoprávnené premiestnenie alebo zadržiavanie“ dieťaťa v zmysle uvedeného článku 11 ods. 1.

(1) Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.
2.

Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzatvorenej 18. marca 1999, ktorá je prílohou smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, v rozsahu, v akom umožňuje stranám pracovnej zmluvy odložiť po spoločnej dohode v priebehu pracovného vzťahu, bez obmedzenia v čase, bez ďalších podmienok a prípadne viackrát, dohodnutý dátum skončenia pracovnej zmluvy súvisiaci s dosiahnutím obvyklého veku odchodu do dôchodku, a to len z toho dôvodu, že pracovníkovi dosiahnutím obvyklého veku odchodu do dôchodku vzniklo právo na starobný dôchodok.