37

Keďže vnútroštátny súd sa domnieval, že riešenie sporu, ktorý mu bol predložený, závisí od výkladu niektorých ustanovení smerníc 2008/118 a 2003/96, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky: „1. Má sa pojem ‚spotreba energetických výrobkov‘ v článku 1 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2008/118 v prípadoch, keď energetické výrobky, ktoré sa uvádzajú do režimu daňového voľného obehu, sú prepustené z colného skladu oprávneného prevádzkovateľa a v rámci obchodného vzťahu sa predávajú kupujúcemu, ktorý nie je ani držiteľom povolenia na výrobu elektriny a nemá ani potvrdenie o tom, že je konečný spotrebiteľ oslobodený od spotrebnej dane, pričom tento kupujúci ich predáva tretej strane, ktorá má povolenie na výrobu elektriny, súhlas príslušných orgánov členského štátu na odber energetických výrobkov oslobodených od spotrebnej dane a doklad o tom, že ide o konečného spotrebiteľa oslobodeného od spotrebnej dane, a ktorému sa energetické výrobky dodávajú priamo od oprávneného prevádzkovateľa, bez toho, aby prešli do dispozičnej moci ich kupujúceho, vykladať v tom zmysle, že k spotrebe energetických výrobkov dochádza na strane ich priameho kupujúceho, ktorý ich v skutočnosti nepoužíva v určitom procese, alebo v tom zmysle, že ich spotrebu uskutočňuje tretia strana, ktorá ich v skutočnosti používa v určitom procese, ktorý uskutočňuje? 2. Má sa pojem ‚používané na výrobu elektriny‘ v článku 14 ods. 1 písm. a) prvej vete smernice 2003/96 v tých prípadoch, keď ide o energetické výrobky uvedené do voľného daňového obehu a prepustené z colného skladu oprávneného prevádzkovateľa, predané v obchodnom vzťahu kupujúcemu, ktorý nie je ani držiteľom povolenia na výrobu elektriny a ani potvrdenia o tom, že je konečný spotrebiteľ oslobodený od spotrebnej dane, pričom tento kupujúci ich predáva tretej strane, ktorá má povolenie na výrobu elektriny, súhlas príslušných orgánov členského štátu na odber energetických výrobkov oslobodených od spotrebnej dane a doklad o tom, že ide o konečného spotrebiteľa oslobodeného od spotrebnej dane, a ktorej sa energetické výrobky dodávajú priamo od oprávneného prevádzkovateľa bez toho, aby prešli do dispozičnej moci ich kupujúceho, vykladať v tom zmysle, že energetické výrobky používa ich priamy kupujúci, ktorý ich v skutočnosti používa v určitom procese určenom na dosiahnutie účelu, ktorý je oslobodený od spotrebnej dane, alebo v tom zmysle, že ich používa tretia strana, ktorá ich v skutočnosti používa v určitom procese na dosiahnutie účelu oslobodeného od spotrebnej dane, konkrétne ako vykurovacie palivo, napr. na výrobu elektriny? 3. Podliehajú energetické výrobky s ohľadom na zásady uvedené v právnych predpisoch Európskej únie, ktoré upravujú spotrebnú daň, a predovšetkým na článok 1 ods. 1 písm. a) smernice 2008/118 a článok 14 ods. 1 písm. a) smernice 2003/96 spotrebnej dani a ak áno, s akou sadzbou – so sadzbou platnou pre palivá alebo pre energetické výrobky používané ako vykurovacie palivo, keď je zrejmé, že predmetné energetické výrobky boli dodané konečnému spotrebiteľovi, ktorý je podľa vnútroštátneho práva držiteľom príslušných povolení a súhlasov na výrobu elektriny, má potvrdenie o tom, že je konečný spotrebiteľ oslobodený od spotrebnej dane, a tovar prijal priamo od oprávneného prevádzkovateľa, ale nie je prvý kupujúci tovaru? 4. Podliehajú energetické výrobky s ohľadom na zásady právnych predpisov Únie, ktoré upravujú spotrebnú daň, a predovšetkým na článok 1 ods. 1 písm. a) smernice 2008/118 a článok 14 ods. 1 písm. a) smernice 2003/96 spotrebnej dani, a to so sadzbou, ktorá platí pre palivá, keď je zrejmé, že predmetné energetické výrobky sa spotrebúvajú, resp. používajú na účel, ktorý je oslobodený od spotrebnej dane, konkrétne na výrobu elektriny osobou, ktorá je držiteľom príslušných povolení a súhlasov podľa vnútroštátneho práva a tovar prijala priamo od oprávneného prevádzkovateľa, ale nie je prvý kupujúci tovaru?“