ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 349/14

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. júla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Spojené kráľovstvo) – CG/The Department for Communities in Northern Ireland

(Vec C-709/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Štátny príslušník členského štátu, ktorý nie je ekonomicky aktívny a ktorý sa zdržiava na území iného členského štátu na základe vnútroštátneho práva - Článok 18 prvý odsek ZFEÚ - Zákaz diskriminácie založenej na štátnej príslušnosti - Smernica 2004/38/ES - Článok 7 - Podmienky získania práva na pobyt na viac ako tri mesiace - Článok 24 - Dávky sociálnej pomoci - Pojem - Rovnosť zaobchádzania - Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska - Prechodné obdobie - Vnútroštátne ustanovenie vylučujúce z poberania dávky sociálnej pomoci občanov Únie, ktorí majú právo na pobyt na dobu určitú na základe vnútroštátneho práva - Charta základných práv Európskej únie - Články 1, 7 a 24)

(2021/C 349/17)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Appeal Tribunal (Northern Ireland)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: CG

Žalovaný: The Department for Communities in Northern Ireland

Výrok rozsudku

Článok 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave hostiteľského členského štátu, ktorá vylučuje z poberania dávok sociálnej pomoci občanov Únie, ktorí nie sú ekonomicky aktívni a nemajú dostatočné zdroje, a ktorým uvedený štát priznal právo na dočasný pobyt, pričom však štátnym príslušníkom dotknutého členského štátu, ktorí sa nachádzajú v rovnakej situácii, sú tieto dávky zaručené.

Platí však pritom, že pokiaľ sa občan Únie na základe vnútroštátneho práva legálne zdržiava na území iného členského štátu, než je štát, ktorého je štátnym príslušníkom, vnútroštátne orgány príslušné na poskytnutie dávok sociálnej pomoci sú povinné overiť, že odmietnutie priznať takéto dávky, založené na tejto právnej úprave, nevystavuje tohto občana, ako aj deti, o ktoré sa stará, konkrétnej a skutočnej hrozbe porušenia ich základných práv, tak ako sú tieto zakotvené v článkoch 1, 7 a 24 Charty základných práv Európskej únie. Pokiaľ tento občan nemá žiadne zdroje na zabezpečenie svojich životných potrieb, ako aj životných potrieb svojich detí, a je odlúčený, tieto orgány sa musia ubezpečiť, že v prípade odmietnutia dávok sociálnej pomoci môže tento občan aj tak žiť so svojimi deťmi v dôstojných podmienkach. V rámci tohto preskúmania môžu uvedené orgány zohľadniť všetky podporné dávky, ktoré sú upravené vnútroštátnym právom a ktoré môže dotknutý občan a jeho deti skutočne poberať.

(1) Ú. v. EÚ C 110, 29.3.2021.
3.

Účinky rozhodnutia Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií prijaté na jej výkonnom zasadnutí z 11. apríla 2017 o výpočte príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2017 (SRB/ES/SRF/2017/05), zostávajú zachované v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka Landesbank Baden-Württemberg, až do nadobudnutia účinnosti nového rozhodnutia Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií o výpočte príspevkov ex ante tejto inštitúcie do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2017, a to v primeranej lehote najneskôr do šiestich mesiacov odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku.
C 2/8

Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 28. októbra 2021 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – KAHL G.m.b.H. & Co. K.G. (C-197/20) a C. E. Roeper GmbH (C-216/20)/Hauptzollamt Hannover (C-197/20), Hauptzollamt Hamburg (C-216/20)

(Spojené veci C-197/20 a C-216/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Colné podpoložky 1521 90 91 a 1521 90 99 - Výklad vysvetliviek k podpoložke 1521 90 99 - Tavený včelí vosk, ktorý opätovne stuhol pred jeho dovozom)

(2022/C 2/10)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Finanzgericht Hamburg

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: KAHL G.m.b.H. & Co. K.G. (C-197/20) a C. E. Roeper GmbH (C-216/20)

Žalovaní: Hauptzollamt Hannover (C-197/20) a Hauptzollamt Hamburg (C-216/20)

Výrok rozsudku

Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, v znení vyplývajúcom z vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1101/2014 zo 16. októbra 2014 a vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1754 zo 6. októbra 2015, sa má vykladať v tom zmysle, že včelí vosk, ktorý bol roztavený a z ktorého boli v roztavenom stave čiastočne mechanicky separované cudzie telesá a ktorý následne stuhol do formy blokov alebo platní, patrí do podpoložky 1521 90 99 tejto nomenklatúry, ktorá sa vzťahuje na „ostatné“ vosky, a nie do podpoložky 1521 90 91 uvedenej nomenklatúry, ktorá sa vzťahuje na „surové“ vosky.

(1) Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.
Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. októbra 2021 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – E/Finanzamt N (C-45/20) a Z/Finanzamt G (C-46/20)

(Spojené veci C-45/20 a C-46/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 167, článok 168 písm. a), článok 250 a článok 252 - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Nehnuteľný majetok - Kancelária - Fotovoltické zariadenie - Rozhodnutie o zaradení zakladajúce právo na odpočítanie dane - Oznámenie rozhodnutia o zaradení - Prekluzívna lehota na uplatnenie práva na odpočítanie dane - Domnienka o zaradení majetku do súkromného majetku zdaniteľnej osoby v prípade neoznámenia rozhodnutia o zaradení - Zásada neutrality - Zásada právnej istoty - Zásady ekvivalencie a efektivity)

(2021/C 502/10)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Bundesfinanzhof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: E (C-45/20), Z (C-46/20)

Žalovaný: Finanzamt N (C-45/20), Finanzamt G (C-46/20)

Výrok rozsudku

Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2009/162/EÚ z 22. decembra 2009, v spojení s článkom 167 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnym ustanoveniam, ktoré vyložil vnútroštátny súd takým spôsobom, že ak zdaniteľná osoba má právo rozhodnúť sa, že majetok zaradí do majetku svojho podniku a že ak najneskôr do uplynutia zákonnej lehoty na podanie ročného daňového priznania k dani z obratu nemohol príslušný vnútroštátny daňový úrad na základe výslovného rozhodnutia alebo dostatočných indícií konštatovať, že došlo k zaradeniu tohto majetku, môže tento úrad odoprieť právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty vzťahujúce sa na uvedený majetok s konštatovaním, že bol zaradený do súkromného majetku zdaniteľnej osoby, okrem prípadu, že by konkrétne právne podmienky, podľa ktorých možno túto možnosť uplatniť, preukázali, že nie je v súlade so zásadou proporcionality.

(1) Ú. v. EÚ C 191, 8.6.2020.
1.

Právo občanov Únie na voľný pohyb stanovené v článku 21 ZFEÚ a spresnené smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vzhľadom na ustanovenia týkajúce sa prekročenia hraníc uvedené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013, vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorou členský štát pod hrozbou trestnoprávnych sankcií ukladá svojim štátnym príslušníkom povinnosť mať pri sebe platný preukaz totožnosti alebo cestovný pas, keď akýmkoľvek dopravným prostriedkom a akoukoľvek trasou cestujú do iného členského štátu, pokiaľ sú podmienky týchto sankcií v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, medzi inými so zásadou proporcionality a zákazu diskriminácie.
C 11/7

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. novembra 2021 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (business and property courts, insolvency and companies list) – Spojené kráľovstvo] – BJ, konajúci ako správca konkurznej podstaty pána M, OV, konajúci ako správca konkurznej podstaty pána M/pani M, MH, ILA, pán M

(Vec C-168/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Občianstvo Únie - Článok 21 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Článok 49 ZFEÚ - Rovnosť zaobchádzania - Smernica 2004/38/ES - Článok 24 ods. 1 - Právna úprava Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska, ktorá v zásade úplné a automatické vylúčenie dôchodkových nárokov vyplývajúcich z dôchodkového sporenia z konkurznej podstaty podmieňuje požiadavkou schválenia dotknutého dôchodkového sporenia na daňové účely - Uloženie tejto požiadavky v konaní o vyhlásení konkurzu na majetok občana Únie, ktorý uplatnil svoje právo na voľný pohyb, aby trvalo vykonával samostatnú zárobkovú činnosť v Spojenom kráľovstve - Dôchodkové nároky, ktoré tomuto občanovi Únie vyplývajú z dôchodkového sporenia zriadeného a schváleného na daňové účely v členskom štáte jeho pôvodu - Vylúčenie týchto dôchodkových nárokov z využitia výhody uvedeného vylúčenia z konkurznej podstaty - Uplatnenie režimu vylúčenia z konkurznej podstaty, ktorý je výrazne nevýhodnejší pre úpadcu, na tieto dôchodkové nároky)

(2022/C 11/09)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (business and property courts, insolvency and companies list)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: BJ, konajúci ako správca konkurznej podstaty pána M, OV, konajúci ako správca konkurznej podstaty pána M

Žalovaní: pani M, MH, ILA, pán M

Výrok rozsudku

Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu práva členského štátu, ktoré v zásade úplné a automatické vylúčenie dôchodkových nárokov vyplývajúcich z dôchodkového sporenia z konkurznej podstaty podmieňuje požiadavkou, že v čase konkurzu bolo predmetné dôchodkové sporenie schválené na daňové účely v tomto štáte, ak je táto požiadavka uložená v situácii, v ktorej občan Únie, ktorý pred vyhlásením svojho osobného bankrotu využil svoje právo voľného pohybu, keď sa trvalo usadil v tom istom štáte s cieľom, aby tam vykonával samostatnú zárobkovú činnosť, má dôchodkové nároky z dôchodkového sporenia zriadeného a schváleného na daňové účely v členskom štáte svojho pôvodu, s výnimkou ak obmedzenie slobody usadiť sa, ktoré uvedené vnútroštátne ustanovenie obsahuje, je odôvodnené, keďže zodpovedá naliehavému dôvodu všeobecného záujmu, je schopné zabezpečiť dosiahnutie cieľa, ktorý sleduje, a nejde nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa.

(1) Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2020.
1.

Články 63 a 65 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu týkajúcej sa výpočtu dane z dedičstva, ktorá stanovuje, že v prípade nadobúdania nehnuteľností nachádzajúcich sa v tuzemsku, ak v čase smrti poručiteľa ani poručiteľ, ani dedič nemali svoje bydlisko alebo miesto svojho obvyklého pobytu v tomto členskom štáte, sa nezdaniteľná suma zo základu dane zníži, oproti nezdaniteľnej sume, ktorá by sa uplatnila, ak by mal aspoň jeden z nich v tom istom čase svoje bydlisko alebo miesto svojho obvyklého pobytu v uvedenom členskom štáte, o sumu zodpovedajúcu podielu hodnoty majetku, ktorá nepodlieha zdaneniu v tomto istom členskom štáte, k hodnote celkového majetku spadajúceho do pozostalosti.
1.

Článok 11 ods. 3 písm. a) nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že pracovníčka, ktorá je štátnou príslušníčkou členského štátu, v ktorom má ona a jej deti bydlisko, ktorá je zamestnaná na základe pracovnej zmluvy ako rozvojová pracovníčka zamestnávateľom so sídlom v inom členskom štáte, ktorá podlieha povinnému systému sociálneho zabezpečenia tohto iného členského štátu podľa právnych predpisov tohto iného členského štátu, ktorá je vyslaná do tretej krajiny nie bezprostredne po jej prijatí do zamestnania, ale po skončení obdobia prípravy v uvedenom inom členskom štáte, a ktorá sa tam následne vráti na obdobie opätovného začlenenia, sa má považovať za osobu vykonávajúcu činnosť ako zamestnanec v tomto inom členskom štáte v zmysle tohto ustanovenia.
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. januára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Zipvit Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Vec C-156/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 168 - Právo na odpočítanie dane - Poskytovanie poštových služieb, ktoré bolo nesprávne oslobodené od dane - DPH považovaná za zahrnutú do obchodnej ceny služieb na účely uplatnenia práva na odpočítanie dane - Vylúčenie - Pojem DPH „splatná alebo zaplatená“)

(2022/C 109/08)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Zipvit Ltd

Žalovaná: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Výrok rozsudku

Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že daň z pridanej hodnoty (DPH) nemožno považovať za splatnú alebo zaplatenú v zmysle tohto ustanovenia a nie je teda odpočítateľná zdaniteľnou osobou, ak na jednej strane táto zdaniteľná osoba a jej poskytovateľ služieb sa na základe nesprávneho výkladu práva Únie zo strany vnútroštátnych úradov nesprávne domnievali, že dotknuté služby sú oslobodené od DPH a v dôsledku toho vyhotovené faktúry túto daň neuvádzali, za okolností, keď zmluva uzavretá medzi týmito dvoma osobami stanovuje, že ak je táto daň splatná, prijímateľ služieb ju znáša na vlastné náklady, a na druhej strane v primeranom čase nebol podniknutý nijaký krok k tomu, aby bola DPH vrátená, takže akýkoľvek úkon poskytovateľa služieb a daňovej a colnej správy s cieľom dosiahnuť vrátenie nezaplatenej DPH je premlčaný.

(1) Ú. v. EÚ C 215, 29.6.2020.
1.

Článok 2 písm. l) a článok 5 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa majú vykladať v tom zmysle, že let je „zrušený“, ak prevádzkujúci letecký dopravca preloží odlet tohto letu na skorší čas najmenej o jednu hodinu.
C 148/6

Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

(Vec C-564/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná rybárska politika - Nariadenie (ES) č. 1224/2009 - Režim kontroly - Článok 33 ods. 2 písm. a) a článok 34 - Zaznamenávanie úlovkov a rybolovného úsilia - Oznamovanie informácií Európskej komisii o množstvách ulovených langúst - Možnosť použiť aj iné údaje ako tie, ktoré sú uvedené v rybárskom denníku - Primeraná a vedecky uznaná metóda na spracovanie a overovanie údajov - Uzavretie rybolovných oblastí)

(2022/C 148/08)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: PF, MF

Žalovaní: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

Výrok rozsudku

Článok 33 ods. 2 písm. a) a článok 34 nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/812 z 20. mája 2015, sa majú vykladať v tom zmysle, že orgán jedinej kontroly v členskom štáte nie je povinný oznamovať Európskej komisii iba údaje zaznamenané kapitánmi rybárskych plavidiel v rybárskych denníkoch podľa článkov 14 a 15 tohto nariadenia, ale môže použiť primeranú a vedecky uznanú metodiku, nazvanú metodika „stráveného času“, aby tieto údaje spracoval, a zabezpečil tak presnosť číselných údajov týkajúcich sa úlovkov, ktoré oznamuje Komisii.

(1) Ú. v. EÚ C 19, 18.1.2021.
2.

Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že príslušné vnútroštátne orgány a prípadne vnútroštátne súdy hostiteľského členského štátu sú povinné overiť, či rozhodnutie odvolať prísľub udelenia štátneho občianstva tohto členského štátu, ktoré pre dotknutú osobu znamená trvalú stratu občianstva Únie, je zlučiteľné so zásadou proporcionality vzhľadom na dôsledky, ktoré má na situáciu tejto osoby. Táto požiadavka zlučiteľnosti so zásadou proporcionality nie je splnená, pokiaľ je toto rozhodnutie odôvodnené spáchaním správnych deliktov v rozpore so zákonom o cestnej premávke, za ktoré sa podľa platného vnútroštátneho práva ukladá len peňažná pokuta.
2.

Článok 3 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1301/2013 zo 17. decembra 2013 o Európskom fonde regionálneho rozvoja a o osobitných ustanoveniach týkajúcich sa cieľa Investovanie do rastu a zamestnanosti, a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1080/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že na určenie, či sa má uchádzač považovať za podnik, ktorý nie je „v ťažkostiach“ v zmysle článku 2 bodu 18 nariadenia č. 651/2014, musí príslušný riadiaci orgán zohľadniť len dôkazy v súlade s požiadavkami uvedenými pri stanovení postupu výberu projektov, pokiaľ sú tieto požiadavky v súlade so zásadami efektivity a ekvivalencie, ako aj so všeobecnými zásadami práva Únie, ako sú najmä zásady rovnosti zaobchádzania, transparentnosti a proporcionality.
1.

Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie prijaté podľa článku 16 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, ktoré na účely realizácie projektu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) smernice 2011/92 oprávňuje navrhovateľa odchýliť sa od opatrení uplatniteľných v oblasti ochrany druhov, patrí do postupu povoľovania tohto projektu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) tejto smernice, pokiaľ tento projekt nemožno realizovať bez toho, aby jeho navrhovateľ získal takéto rozhodnutie, a pokiaľ si orgán príslušný na povolenie uvedeného projektu zachováva možnosť prísnejšieho posúdenia jeho vplyvu na životné prostredie, než ako to bolo v uvedenom rozhodnutí.
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

(Vec C-451/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 3 ods. 1 - Pôsobnosť - Let s prípojom z a do tretej krajiny - Jediná rezervácia u leteckého dopravcu Spoločenstva - Prípoj na území členského štátu - Článok 5 ods. 1 písm. c) bod iii) a článok 7 - Presmerovaný let, ktorý má meškanie - Zohľadnenie skutočného času príletu na účely poskytnutia náhrady)

(2022/C 165/13)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Landesgericht Korneuburg

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Airhelp Limited

Žalovaná: Austrian Airlines AG

Výrok rozsudku

Článok 3 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie sa neuplatňuje na let s priamymi prípojmi, ktorý je predmetom jedinej rezervácie a skladá sa z dvoch letových úsekov, ktoré musí uskutočniť letecký dopravca Spoločenstva, pokiaľ sa tak letisko odletu v prípade prvého úseku letu, ako aj letisko príletu v prípade druhého úseku letu nachádzajú v tretej krajine, pričom jedine letisko, kde sa uskutočňuje medzipristátie, sa nachádza na území členského štátu.

(1) Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.
C 171/7

Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Severné Írsko) – VI/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Vec C-247/20) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právo voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov - Článok 21 ZFEÚ - Smernica 2004/38/ES - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 16 - Dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom jedného členského štátu a zdržiava sa v inom členskom štáte - Odvodené právo na pobyt rodiča, ktorý sa o toto dieťa skutočne stará - Požiadavka komplexného krytia zdravotného poistenia - Dieťa s právom na trvalý pobyt počas časti dotknutých období)

(2022/C 171/09)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Appeal Tribunal (Northern Ireland)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľka: VI

Odporcovia: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Výrok rozsudku

1. Článok 21 ZFEÚ a článok 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa majú vykladať v tom zmysle, že ani dieťa, občan Únie, ktoré získalo právo na trvalý pobyt, ani rodič, ktorý sa oňho skutočne stará, nie sú povinní mať komplexné krytie zdravotného poistenia v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) tejto smernice, aby si zachovali svoje právo na pobyt v hostiteľskom štáte.

2. Článok 21 ZFEÚ a článok 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38 sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o obdobia predtým, ako dieťa, občan Únie, získalo právo na trvalý pobyt v hostiteľskom štáte, musí mať tak toto dieťa, pokiaľ sa preňho požaduje právo na pobyt na základe tohto článku 7 ods. 1 písm. b), ako aj rodič, ktorý sa o toto dieťa skutočne stará, komplexné krytie zdravotného poistenia v zmysle tejto smernice.

(1) Ú. v. EÚ C 313, 21.9.2020.