Vec T-194/04

The Bavarian Lager Co. Ltd

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa konania o nesplnení povinnosti — Rozhodnutie zamietajúce prístup — Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov — Nariadenie (ES) č. 45/2001 — Pojem súkromie“

Rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 8. novembra 2007 II - 4532

Abstrakt rozsudku

Návrhy predložené v rámci žaloby o neplatnosť smerujúce k tomu, aby sa Komisii nariadilo prijať osobitné opatrenia, sú neprípustné. Súd Spoločenstva totiž nemôže ukladať orgánom príkazy alebo tieto orgány nahrádzať. Toto obmedzenie preskúmavania zákonnosti sa uplatní vo všetkých oblastiach sporov, o ktorých je Súd prvého stupňa príslušný rozhodovať, vrátane sporu vo veci prístupu k dokumentom. (pozri body 47, 48)

Žaloba o neplatnosť podaná jednotlivcom proti rozhodnutiu Komisie, ktorým sa odmieta začať konanie o nesplnení povinnosti proti členskému štátu, je neprípustná. Z článku 169 Zmluvy (teraz článok 226 ES) totiž vyplýva, že Komisia nie je povinná začať konanie o nesplnení povinnosti, ale má v tomto ohľade diskrečnú právomoc pri posúdení, ktorá vylučuje právo jednotlivcov žiadať od inštitúcie, aby zaujala stanovisko v určitom zmysle, a právo podať žalobu o neplatnosť proti jej odmietnutiu konať. (pozri body 54, 55)

Podľa článku 5 písm. a) alebo b) nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov, podľa ktorého spracovanie musí byť nevyhnutné na výkon úlohy realizovanej vo verejnom záujme alebo na dodržanie právneho záväzku, ktorému podlieha prevádzkovateľ, spracovanie musí byť zákonné. Právo na prístup k dokumentom inštitúcií priznané občanom Európskej únie a všetkým fyzickým a právnickým osobám, ktoré majú bydlisko alebo sídlo v niektorom členskom štáte, stanovené v článku 2 nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, predstavuje právny záväzok v zmysle článku 5 písm. b) nariadenia č. 45/2001. Pokiaľ teda nariadenie č. 1049/2001 ukladá povinnosť oznámenia údajov, ktoré predstavuje „spracovávanie“ v zmysle článku 2 písm. b) nariadenia č. 45/2001, článok 5 toho istého nariadenia robí toto oznámenie v tomto ohľade zákonným. (pozri bod 106)

Na prístup k dokumentom obsahujúcim osobné údaje sa uplatňuje nariadenie č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Podľa jeho článku 6 ods. 1 nie je žiadateľ povinný odôvodniť svoju žiadosť, a teda nemusí na účely získania prístupu k dokumentom preukázať nijaký záujem. V prípade, že sa osobné údaje prenášajú v rámci uplatňovania článku 2 nariadenia č. 1049/2001, ktorý stanovuje právo na prístup k dokumentom pre všetkých občanov Únie, sa teda na danú situáciu uplatní toto nariadenie, pričom žiadateľ nie je povinný preukazovať nevyhnutnosť zverejnenia v zmysle článku 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov. Ak by sa totiž vyžadovalo, aby žiadateľ preukázal nevyhnutnosť prenosu ako ďalšiu podmienku uloženú v nariadení č. 45/2001, táto požiadavka by bola v rozpore s cieľom nariadenia č. 1049/2001, čiže s čo najširším prístupom verejnosti k dokumentom inštitúcií. (pozri bod 107)

Vzhľadom na to, že prístup k dokumentu sa na základe článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie odmietne, pokiaľ by jeho zverejnenie viedlo k porušeniu ochrany súkromia a bezúhonnosti jednotlivca, prenos osobných údajov, na ktorý sa táto výnimka nevzťahuje, nemôže v zásade poškodiť oprávnené záujmy dotknutých osôb v zmysle článku 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov. (pozri bod 108)

Článok 18 nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov stanovuje, že dotknutá osoba má právo z presvedčivých a legitímnych dôvodov týkajúcich sa jej situácie kedykoľvek namietať voči spracovaniu údajov týkajúcich sa jej samej s výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje predovšetkým článok 5 písm. b) tohto nariadenia. Keďže teda spracovávanie uvedené v nariadení č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie predstavuje právny záväzok v zmysle článku 5 písm. b) nariadenia č. 45/2001, dotknutá osoba nemá v zásade právo namietať. Keďže však článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 stanovuje výnimku z tohto právneho záväzku, treba na tomto základe zohľadniť vplyv zverejnenia údajov týkajúcich sa dotknutej osoby. Pokiaľ by v tomto ohľade oznámenie týchto údajov neviedlo k porušeniu ochrany súkromia a bezúhonnosti dotknutej osoby, ako vyžaduje článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001, nesúhlas dotknutej osoby nemôže zabrániť tomuto oznámeniu. (pozri body 109, 110)

Ustanovenia nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov musia byť v rozsahu, v akom upravujú spracovanie osobných údajov, ktoré môžu viesť k porušeniu základných slobôd a predovšetkým práva na súkromie, nevyhnutne vykladané vo svetle základných práv, ktoré tvoria súčasť všeobecných právnych zásad, ktorých dodržiavanie Súdny dvor a Súd prvého stupňa zaisťujú a ktoré boli výslovne prevzaté v článku 6 ods. 2 EÚ ako všeobecné zásady práva Spoločenstva. (pozri body 111, 112)

Akékoľvek rozhodnutie prijaté podľa nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie musí v súlade s článkom 6 ods. 2 EÚ rešpektovať článok 8 Európskeho dohovoru o ľudských právach. V tomto ohľade uvedené nariadenie stanovuje všeobecné zásady a obmedzenia, ktorými sa z dôvodov verejného alebo súkromného záujmu riadi výkon práva na prístup k dokumentom v súlade s článkom 255 ods. 2 ES. Článok 4 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia teda stanovuje výnimku, ktorej cieľom je ochrana súkromia a bezúhonnosti jednotlivca. Keďže výnimky zo zásady prístupu k dokumentom treba vykladať reštriktívne, táto výnimka sa týka len osobných údajov, ktoré by mohli konkrétne a skutočne porušiť ochranu súkromia a bezúhonnosti jednotlivca. Skutočnosť, že pojem „súkromie“ je podľa judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva široký a že právo na ochranu osobných údajov môže predstavovať jeden z aspektov práva na rešpektovanie súkromia, neznamená, že na všetky osobné údaje sa nevyhnutne vzťahuje pojem „súkromie“. Tým skôr platí, že nie všetky osobné údaje môžu svojím charakterom porušiť súkromie dotknutej osoby. V odôvodnení č. 33 smernice 95/46 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa odkazuje na údaje, ktoré sú schopné vzhľadom na svoj charakter zasahovať do základných slobôd alebo do súkromia a ktoré by sa nemali spracovávať, pokiaľ osoba, o ktorej údaje ide, nedá na to svoj výslovný súhlas, čo naznačuje, že nie všetky údaje majú rovnaký charakter. K takýmto citlivým údajom možno zaradiť údaje, na ktoré odkazuje článok 10 nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov týkajúci sa spracovania osobitných kategórií údajov, ako sú údaje, ktoré odhaľujú rasový alebo etnický pôvod, náboženské alebo filozofické presvedčenie, alebo údaje, ktoré sa týkajú zdravia alebo sexuálneho života. (pozri body 116 – 119)

Zoznam účastníkov stretnutia konaného v rámci konania o nesplnení povinnosti na základe článku 169 Zmluvy (teraz článok 226 ES), uvedený v zápisnici, zapísaných podľa entít, v ktorých mene a na ktorých účet sa tieto osoby zúčastnili na stretnutí, a označených ich titulom, iniciálkou ich krstného mena, ich priezviskom a prípadne službou, organizáciou alebo združením, do ktorých patria na úrovni týchto entít, obsahuje osobné údaje v zmysle článku 2 písm. a) nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov, keďže osoby, ktoré sa na tomto stretnutí zúčastnili, v ňom možno identifikovať. Skutočnosť, že dokument uvedený v žiadosti o prístup podľa nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie obsahuje osobné údaje, však sama osebe neznamená, že došlo k zásahu do súkromia alebo bezúhonnosti dotknutých osôb, hoci profesijné činnosti nie sú v zásade vylúčené z pojmu „súkromie“ v zmysle článku 8 Európskeho dohovoru o ľudských právach. Skutočnosť, že zápisnica obsahuje mená týchto zástupcov, totiž neohrozuje súkromie dotknutých osôb, keďže na stretnutí sa zúčastnili ako zástupcovia svojich entít. Okrem toho zápisnica neobsahuje individuálne názory, ktoré možno pripísať týmto osobám, ale postoje pripísateľné entitám, ktoré tieto osoby zastupujú. V každom prípade zverejnenie mien zástupcov nemôže konkrétne a skutočne porušiť ochranu súkromia a bezúhonnosti dotknutých osôb. Prítomnosť mena dotknutej osoby na zozname účastníkov stretnutia ako zástupcu entity sama osebe nepredstavuje také porušenie a ochrana súkromia a bezúhonnosti dotknutých osôb, vyžadovaná článkom 4 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia č. 1049/2001, nie je ohrozená. (pozri body 121 — 123, 125, 126)

Článok 4 ods. 2 tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, ktorého cieľom je ochrana „účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly“, sa uplatní len vtedy, ak sprístupnenie predmetných dokumentov môže ohroziť dovŕšenie inšpekcie, vyšetrovania alebo kontroly. V tomto ohľade cieľom tejto výnimky, ako vyplýva z jej znenia, nie je ochrana vyšetrovania ako takého, ale jeho účelu, ktorý v prípade konania o nesplnení povinnosti spočíva v donútení dotknutého členského štátu dosiahnuť súlad s právom Spoločenstva. V prípade, v ktorom Komisia odložila konanie o porušení povinnosti proti členskému štátu už šesť rokov pred podaním žiadosti o prístup k dokumentom, pretože tento štát zmenil dotknuté právne predpisy, však došlo k dosiahnutiu účelu vyšetrovania. V čase prijatia napadnutého rozhodnutia Komisie o odmietnutí prístupu k zápisnici zo stretnutia konaného v rámci konania o nesplnení povinnosti teda neprebiehalo nijaké vyšetrovanie, ktorého účel by mohol byť ohrozený zverejnením zápisnice obsahujúcej mená niektorých zástupcov entít, ktorí sa zúčastnili na stretnutí, čiže výnimka vychádzajúca z článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 nemôže byť uplatnená. (pozri body 148, 149)