ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia pri výklade, uplatnení a odôvodnení právnych podmienok prijatia rozhodnutia na základe článku 8 ods. 5 písm. a) EUMR. — Rozhodnutie nesprávne nezohľadňuje skutočnosť, že osobitné záväzky, ktoré Illumina prijala a oznámila Komisii po nadobudnutí akcií spoločnosti GRAIL Inc. spoločnosťou Illumina, zabránili účastníkom uskutočniť koncentráciu v zmysle článku 7 nariadenia EUMR. — Rozhodnutie neobsahuje žiadnu významnú diskusiu o podmienkach hospodárskej súťaže existujúcich v čase jeho prijatia a nepreukazuje, v čom nadobudnutie akcií spoločnosti GRAIL Inc. spoločnosťou Illumina znížilo efektívnu hospodársku súťaž alebo obmedzilo efektívnu hospodársku súťaž predtým, ako Komisia mohla prijať konečné rozhodnutie vo veci samej. — Rozhodnutie neidentifikuje akúkoľvek naliehavosť, ktorá by odôvodňovala prijatie predbežných opatrení, keďže počas niekoľkých mesiacov medzi prijatím rozhodnutia a prijatím rozhodnutia vo veci samej o koncentrácii, nemohla nastať žiadna závažná skutočnosť týkajúca sa účinkov na hospodársku súťaž na dotknutých trhoch. — Rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, keď predpokladá, že podľa článku 8 ods. 5 písm. a) EUMR je Komisia oprávnená prijať predbežné opatrenia s cieľom zabezpečiť účinnosť budúceho hypotetického rozhodnutia podľa článku 8 ods. 4 EUMR. — Uloženie osobitnej povinnosti GRAIL je nezlučiteľné s článkom 8 ods. 5 písm. a) EUMR, nie je ani nevyhnutné, ani primerané.
—

uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania vrátane trov vynaložených žalobcom, a to aj v prípade, že by Komisia po podaní tejto žaloby prijala opatrenia, ktoré by podľa Všeobecného súdu spôsobili bezpredmetnosť žaloby, alebo v prípade, že by Všeobecný súd zamietol žalobu ako neprípustnú.
C 2/50

Žaloba podaná 1. novembra 2021 – WhatsApp Ireland/EDPB

(Vec T-709/21)

(2022/C 2/69)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: WhatsApp Ireland Ltd (Dublin, Ireland) (v zastúpení: H.-G. Kamann, F. Louis, A. Vallery, advokáti, P. Nolan, B. Johnston, C. Monaghan, solicitors, P. Sreenan, D. McGrath, C. Geoghegan a E. Egan McGrath, barristers-at-law)

Žalovaný: Európsky výbor pre ochranu údajov

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil rozhodnutie Európskeho výboru pre ochranu údajov (EDPB) 1/21 z 28. júla 2021 v celom rozsahu alebo v jeho príslušných častiach,

— uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby na zrušenie rozhodnutia EDPB 1/21 z 28. júla 2021 v spore týkajúcom sa pripravovaného rozhodnutia týkajúceho sa spoločnosti WhatsApp Ireland prijatého Irish Supervisory Authority (írsky dozorný orgán) v súlade s článkom 65 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 (1), žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

1. Prvý žalobný dôvod je založený na prekročení zo strany EDPB právomocí, ktoré mu boli priznané článkom 65 GDPR.

2. Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 13 ods. 1 písm. d) a článku 12 ods. 1 GDPR tým, že EDPB vykladá a uplatňuje tieto ustanovenia príliš striktne a ukladá spoločnosti WhatsApp neprimeranú povinnosť transparentnosti, keď od nej požaduje poskytnutie nevyžiadaných informácií.

3. Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 GDPR tým, že EDPB vykladá a uplatňuje toto ustanovenie príliš striktne a pojem „osobné údaje“ vykladá príliš široko.

4. Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení prezumpcie neviny zakotvenej v článku 48 Charty základných práv Európskej únie zo strany EDPB tým, že EDPB ukladá spoločnosti WhatsApp dôkazné bremeno, podľa ktorého má preukázať, že jej prostredie spracovania je také, že riziko spätnej identifikácie dotknutých osôb je len špekulatívne.

5. Piaty žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných zakotveného v článku 41 Charty základných práv Európskej únie zo strany EDPB tým, že EDPB porušil právo spoločnosti WhatsApp byť vypočutý a povinnosť starostlivo a nestranne preskúmať dôkazy, ako aj primerane odôvodniť svoje rozhodnutie.

6. Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 83 GDPR a rôznych základných zásad, ktorými sa riadi ukladanie pokút podľa GDPR.

7. Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty zo strany EDPB tým, že EDPB nebral do úvahy, že jeho rozhodnutie zahŕňa nový spôsob výkladu a uplatnenia viacerých ustanovení GDPR, v dôsledku čoho sa dopustenie sa porušenia nedalo predvídať.

(1) Nariadenie Európskeho Parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. ES L 119, 2016, s. 1).
2.

Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že ak bola výnimka, ktorú Komisia uvádza, uplatniteľná, Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď neuznala, že žiadosť žalobcu bola podaná za výnimočných okolností, a nesprávne usúdila, že neexistuje prevažujúci verejný záujem na zverejnení požadovaných informácií. Žalobca teda tvrdí, že rozhodnutie Komisie predstavuje porušenie článku 4 ods. 2 tretej zarážky poslednej vety nariadenia č. 1049/2001. — Extrémne opatrenia, ktoré vykonalo Írsko v súvislosti s cestovaním v rámci Únie zasiahlo do občianskych práv a základných práv spôsobom, ktorý je v histórii Únie úplne bezprecedentný. V dôsledku toho došlo k vážnym zásahom do viacerých základných slobôd, a to vrátane práva na voľný pohyb osôb, práva na prácu a vykonávanie povolania a práva na prístup k spravodlivosti. Vzhľadom na bezprecedentnú povahu zavedených obmedzení a hrubé zásahy do základných práv žalobca tvrdí, že jeho žiadosť bola zjavne predložená za výnimočných okolností, čo Komisia nevzala do úvahy, keď dospela k svojmu rozhodnutiu o zamietnutí zverejnenia. Okrem toho žalobca tvrdí, že Komisia sa v kontexte tohto prípadu tým, že uprednostňuje dôvernosť, dopúšťa nesplnenia povinnosti zabezpečiť právo dotknutých členov verejnosti na účinný právny prostriedok nápravy a právo byť v primeranej lehote spravodlivo vypočutý. — Dotknutí občania sa z dôvodu zamietnutia zverejnenia predmetných dokumentov dostávajú do výraznej nevýhody a toto zamietnutie im do veľkej miery bráni účinne spochybniť údajné dôvody pozastavenia uplatňovania základných práv spojených s cestovaním v rámci Únie. Žalobca navyše tvrdí, že Komisia tým, že nezverejnila požadované dokumenty, neodôvodnene narušila možnosť dotknutých občanov Únie vyvodiť voči ich vláde zodpovednosť za závažné porušenia ich práv zaručených právom Únie, a tento faktor teda mal byť zvážený v prospech dodržania zásady transparentnosti, ako je stanovená v Zmluvách a nariadení č. 1049/2001. — Žalobca napokon tvrdí, že je nesporné, že právo na prístup k informáciám je základným nástrojom na ochranu základných práv a občianskych slobôd v Únii, na zabezpečenie prístupu k spravodlivosti vo všeobecnosti a v oblasti životného prostredia, ako je to v prejednávanej veci, a na vyvodenie zodpovednosti voči vládam. V prejednávanej veci predmetné dokumenty buď zverejnia konkrétny pozitívny vplyv (či pozitívne vplyvy) na verejné zdravie (ako sú uvedené v relevantných odporúčaniach Rady), ktoré odôvodňujú opatrenia prijaté na boj proti COVID-19, alebo tak neučinia. Vzhľadom na skutočnosť, že sporné opatrenia sú bezprecedentné, extrémne a ťaživé pre dotknutých občanov Únie, ktorí chcú vykonať svoje právo na voľný pohyb a/alebo právo na prácu a vykonávanie povolania v rámci Únie, prístup k požadovaným dokumentom je otázkou naliehavého verejného záujmu, ktorý členom verejnosti umožní konať tak, aby bránili a chránili svoje základné práva a vyvodiť voči Írskej vláde zodpovednosť za extrémne opatrenia, ktoré vykonala.
Žaloba podaná 16. júla 2021 – Veen/ Europol

(Vec T-436/21)

(2021/C 431/50)

Jazyk konania: slovenčina

Účastníci konania

Žalobca: Leon Leonard Johan Veen (Oss, Holandsko) (v zastúpení: T. Lysina, advokát)

Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (Europol)

Návrh

Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

— uložil Európskej únii, zastúpenej Agentúrou Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (Europol) zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 50 000 eur,

— uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby o náhradu škody na základe mimozmluvnej zodpovednosti podanej v súlade s článkami 268 a 340 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článkom 50 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/794 (1) žalobca uvádza jediný žalobný dôvod, ktorý sa zakladá na nezákonnej operácii spracúvania osobných údajov žalobcu žalovanou.

Žalobca v rámci svojho žalobného dôvodu tvrdí, že žalovaná založila do vyšetrovacieho spisu ako dôkaz v trestnom konaní vedenom proti žalobcovi v Slovenskej republike správu žalovanej obsahujúcu nepravdivé negatívne a dôkazmi nepodložené informácie o žalobcovi, v dôsledku čoho nastala škodná udalosť. Uvádza, že uvedeným konaním utrpel zásah na cti a dobrej povesti a došlo do zásahu do jeho práva na rodinný život. V príčinnej súvislosti so škodnou udalosťou tak došlo k vzniku nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca vyčíslil na 50 000 eur.

(1) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/794 z 11. mája 2016 o Agentúre Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (Europol), ktorým sa nahrádzajú a zrušujú rozhodnutia Rady 2009/371/SVV, 2009/934/SVV, 2009/935/SVV, 2009/936/SVV a 2009/968/SVV (Ú. v. EÚ L 135, 2016, s. 53).
11.

Jedenásty žalobný dôvod: rozdelenie do tried stanovené v prílohe I kroku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je v rozpore s právom s vyššou právnou silou — Rozdelenie do tried stanovené v prílohe I kroku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je protiprávne, pretože nízky počet tried a zhodný počet inštitúcií na triedu neumožňuje dostatočne diferencovane zohľadniť rizikový profil príslušnej inštitúcie, ako napríklad Deutsche Hypothekenbank.
3.

Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené, pretože nezákonne potvrdzuje prahovú hodnotu toku spoločnej slučky, ktorú ASRO stanovila na 10 % na základe odhadov nákladov. Toto je v rozpore s článkom 16 ods. 13 NE, pretože táto prahová hodnota nie je založená na spoľahlivých skutočných údajoch o úrovni prietokov v slučke, ktoré by existovali v prípade neexistencie štrukturálnych preťažení. ASRO nebola príslušná určiť 10 % prahovú hodnotu. Táto prahová hodnota tiež nezohľadňuje článok 16 ods. 8 NE, podľa ktorého môžu prevádzkovatelia prenosových sústav použiť až 30 % pre vnútorné toky, rezervu spoľahlivosti a toky v slučke. Okrem toho je posúdenie odvolacej rady založené na nesprávnom posúdení skutkového stavu a stanovuje nesprávne stimuly pre investície do siete v rozpore s článkom 74 nariadenia PKRP. Odvolacia rada navyše vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, keď predpokladala, že článok 16 ods. 13 NE by vyžadoval prahovú hodnotu slučkového toku len pre ponukovú zónu namiesto hraníc ponukovej zóny.
—

priznal žalobcovi sumu zodpovedajúcu rozdielu medzi prepočítanou sumou jeho dôchodku a sumou, ktorá bola [QC] skutočne vyplatená, a to za obdobie medzi 1. májom 2020 a dňom uvedeného prepočítania dôchodkových práv, spolu so zákonnými úrokmi počítanými odo dňa vyplatenia uvedenej sumy, subsidiárne odo dňa podania sťažnosti a ďalej subsidiárne odo dňa podania tejto žaloby, a to s výhradou zvýšenia tejto sumy za mesiace v období po januári 2021 až do zrušenia napadnutého implicitného rozhodnutia o zamietnutí,
2.

Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom zistení skutkového stavu žalovanou. — Žalovaná pri určovaní relevantného výrobkového trhu, pokiaľ ide o dodávky elektriny a plynu nemeckým domácnostiam a drobným komerčným odberateľom (ďalej len „HuK“), nepreskúmala, ako sa z hľadiska odberateľov prejaví homogenita aktív, jednotnosť účelu užívania a ďalšie relevantné faktory dodávky pre HuK na definovanie týchto výrobkových trhov. Trhy základných dodávok a osobitných zmlúv preto nesprávne považovala za samostatné trhy. — Žalovaná v súvislosti s geografickým vymedzením trhu nezistila, aká je povaha ponuky a dopytu v prípade dodávok pre HuK z miestneho hľadiska, a opomenula tým skutočnú miestnu štruktúru diferencovanú na základe poštových smerovacích čísiel. — Pokiaľ ide o podmienky na lokálnych trhoch HuK, nebolo (správne) vyhodnotené spojenie zákazníckych portfólií spoločností E.ON a innogy v oblastiach, do ktorých dodávajú a sú v nich etablované, dominantné postavenie E.ON na ústredných predajných kanáloch Google, Verivox a Check 24, ako aj schopnosť vytlačiť ostatných dodávateľov. — Rovnako zisťovanie skutočností týkajúcich sa obchodov súvisiacich so sieťami bolo nedostatočné. To platí tak pre výsadné postavenie spoločnosti E.ON, pokiaľ ide o nadobúdanie sieťového vybavenia, služieb a informačných technológií, ako aj vlastnú ponuku služieb súvisiacich so sieťami pre tretie subjekty pri prevádzkovaní rozvodových sietí, a tiež pre vzájomnú konkurenciu týkajúcu sa samotnej rozvodovej siete (tzv. konkurencia o koncesii). Nevykonala alebo sa nesprávne vykonala prognóza najmä budúcich dopadov skutočnosti, že innogy už nebude konkurovať spoločnosti E.ON v súťaži o koncesiu. — Inovatívny obchod na rozhraní medzi distribúciou a prevádzkovaním siete, v ktorom dominuje E.ON, bol analyzovaný iba selektívne, okrem iného so zreteľom na dôležitosť meraní ako vstupnej brány pre inovatívne produktové riešenia, a úlohy, ktorú v tejto oblasti zohráva E.ON. Pokiaľ ide o prudko rastúcu elektromobilitu, prihliadlo sa podrobnejšie iba na prevádzkovanie dobíjacích staníc na diaľniciach, ktoré predstavuje len časť trhu. Najdôležitejšie témy budúcnosti, Big Data a inovatívne balíky produktov boli prejednané iba veľmi skrátene. — Posudzovanie ako celku je v neprijateľnej miere založené na posudzovaní minulosti. Dopady na budúce roky (napríklad v dôsledku zvýšeného nedostatku kvalifikovaných pracovníkov v oblasti budovania sietí, narastajúci význam dát, atď.) vyhodnotené neboli.
—

uložil Únii, za ktorú koná Komisia, nahradiť škodu, ktorá bola spôsobená spoločnosti Cargolux v dôsledku nesplnenia povinnosti Komisie zaplatiť splatný základný úrok a splatný zložený úrok podľa článku 266 prvého odseku ZFEÚ, v súlade s rozsudkom zo 16. decembra 2015, Cargolux Airlines International SA/Komisia (T-39/11), a v dôsledku toho zaplatiť v súlade s článkom 266 druhým odsekom ZFEÚ, článkom 268 ZFEÚ a článkom 340 druhým odsekom ZFEÚ: i) sumu vo výške splatného základného úroku, t. j. úrok zo sumy 39 900 000 eur so sadzbou Európskej centrálnej banky pre operácie refinancovania k 1. novembru 2010 (konkrétne 1 %), zvýšenou o 3,5 %, za obdobie od 15. februára 2011 do 5. februára 2016, to znamená vo výške 8 075 972,03 eura, alebo inak s úrokovou sadzbou, ktorú bude Všeobecný súd považovať za vhodnú; ii) sumu vo výške splatného zloženého úroku, t. j. úrok zo sumy základného úroku splatného za obdobie od 5. februára 2016 do dňa, keď Komisia skutočne zaplatí požadovanú sumu (alebo v prípade, ak Všeobecný súd zamietne návrh spoločnosti Cargolux na zaplatenie zloženého úroku od 5. februára 2016, prinajmenšom odo dňa uplatnenia do dňa skutočného zaplatenia požadovanej sumy zo strany Komisie), so sadzbou Európskej centrálnej banky pre operácie refinancovania k 1. novembru 2010 (konkrétne 1 %), zvýšenou o 3,5 %, (alebo inak s úrokovou sadzbou, ktorú bude Všeobecný súd považovať za vhodnú),
—

pokiaľ ide o práva vyplývajúce zo súkromnoprávnej zmluvy: — rekvalifikoval zmluvný vzťah na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú, — rozhodol, že žalobca bol diskriminovaný, pokiaľ ide o uvádzaný dôvod prepustenia a z toho dôvodu uložil žalovaným povinnosť zaplatiť mu 10 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy ohodnotenej ex aequo et bono, — určil, že žalovaní si nesplnili zmluvné záväzky a najmä povinnosť platným spôsobom oznámiť ukončenie zmluvy na dobu neurčitú, — rozhodol, že žalobca nebol posudzovaný na základe zásady rovnosti a zákonne, a v dôsledku toho uložil žalovaným povinnosť opätovne ho zaradiť na pracovné miesto alebo, subsidiárne mu zaplatiť náhradu škody ohodnotenej na základe straty z príjmu z výkonu pracovnej zmluvy, ak by bola platná až do jej predpokladaného ukončenia, — v dôsledku toho uložil žalovaným povinnosť zaplatiť žalobcovi náhradu škody, ktorá mu vznikla neodôvodneným prepustením (unfair dismissal), ktorá sa určí neskôr a predbežne stanoví ex aequo et bono na 393 850,08 eura, — uložil žalovaným povinnosť zaplatiť úroky z uvedených súm,
C 53/65

Žaloba podaná 23. decembra 2020 – Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material/Komisia

(Vec T-763/20)

(2021/C 53/82)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd (Ordos city, Čína) (v zastúpení: J. Cornelis, F. Graafsma a E. Vermulst, advokáti)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/1336 z 25. septembra 2020, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých polyvinylalkoholov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike,

— uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

1. Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že článok 2 ods. 6a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (ďalej len „základné nariadenie“), stanovuje prístup a výnimku, ktoré nie sú upravené v antidumpingovej dohode WTO (ďalej len „ADA“), a preto ho nemožno uplatniť.

2. Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 6a písm. a) základného nariadenia, keďže žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že nesprávne vyložila článok 2 ods. 6a písm. a) základného nariadenia, usúdila, že mexické účtovné závierky neboli ľahko dostupné, porušila svoju povinnosť starostlivosti, keďže nezohľadnila zmysluplné údaje, ktoré by vylúčili Turecko ako vhodnú reprezentatívnu krajinu, a nevybrala Mexiko ako najvhodnejšiu reprezentatívnu krajinu.

3. Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 6a písm. a) základného nariadenia, keďže normálna hodnota nebola stanovená výlučne na základe neskreslených hodnôt príslušných výrobných faktorov.

4. Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 10 základného nariadenia.

5. Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 základného nariadenia, keďže boli použité fakty, ktoré boli dostupné v čase, keď to nebolo odôvodnené.

6. Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 2 a 3 základného nariadenia, na zjavne nesprávnom posúdení v rámci stanovenia cenového podhodnotenia a v dôsledku toho na porušení článku 3 ods. 6 základného nariadenia tým, že neboli vykonané analýzy segmentovaných cenových podhodnotení, neboli vykonané nevyhnutné úpravy rozdielov v kvalite a nebolo stanovené cenové podhodnotenie pre výrobok ako celok.
Žaloba podaná 22. decembra 2020 – Sinopec Chongqing SVW Chemical a iní/Komisia

(Vec T-762/20)

(2021/C 53/81)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyne: Sinopec Chongqing SVW Chemical Co. Ltd (Chongqing, Čína), Sinopec Great Wall Energy & Chemical (Ningxia) Co. Ltd (Lingwu City, Čína), Central-China Company, Sinopec Chemical Commercial Holding Co. Ltd (Wuhan, Čína) (v zastúpení: J. Cornelis, F. Graafsma a E. Vermulst, advokáti)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

— zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/1336 z 25. septembra 2020, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých polyvinylalkoholov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1),

— uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňami.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

1. Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že článok 2 ods. 6a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (ďalej len „základné nariadenie“), stanovuje prístup a výnimku, ktoré nie sú upravené v antidumpingovej dohode WTO (ďalej len „ADA“), a preto ho nemožno uplatniť.

2. Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 10 základného nariadenia, keďže teoretická provízia bola odhadnutá na základe vývoznej ceny, ktorú si účtuje Sinopec Central China, na zjavne nesprávnom posúdení tým, že bol prijatý záver, že Sinopec Central China koná ako zástupca vykonávajúci prácu za províziu, keďže nebola dodržaná požiadavka spravodlivého porovnania a normálna hodnota nevratnej DPH bola upravená smerom nahor.

3. Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 ods. 1 a 5 základného nariadenia, ako aj článku 6.8 prílohy II antidumpingovej dohody WTO, keďže bol použitý zdroj dostupných údajov, ktorý má sankčnú povahu a nepredstavuje najvhodnejšiu informáciu.

4. Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 2 a 3 základného nariadenia, na zjavne nesprávnom posúdení v rámci stanovenia cenového podhodnotenia a v dôsledku toho na porušení článku 3 ods. 6 základného nariadenia tým, že neboli vykonané analýzy segmentovaných cenových podhodnotení, neboli vykonané nevyhnutné úpravy rozdielov v kvalite a nebolo stanovené cenové podhodnotenie pre výrobok ako celok.

5. Piaty žalobný dôvod je založený na porušení práva žalobkýň na obranu, keďže im neboli sprístupnené potrebné informácie na to, aby sa mohli vyjadriť k analýzam týkajúcim sa podhodnotenia.

(1) Ú. v. EÚ L 315, 2020, s. 1.
2.

Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 a článku 108 ods. 2 ZFEÚ pokiaľ ide o oslobodenie od niektorých daní. — Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že sporné daňové oslobodenie bolo vymedzené všeobecne definovanými podmienkami pre kolektívne konania a že ako to uznáva aj Komisia v napadnutom rozhodnutí, nie je zatiaľ možné stanoviť, či bola splnená podmienka existencie kladného rozdielu medzi aktívami podniku na začiatku mimoriadneho správneho konania a zostatkom aktív na jeho konci. — V tomto zmysle oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb úplne závisí od budúcej a neistej udalosti, ktorá doteraz bránila konsolidácii všetkých výhod priznaných Tirrenia AS a má za následok, tak ako uznáva Komisia vo svojom rozhodnutí, že naplnenie tejto výhody v budúcnosti sa javí ako veľmi neisté. V dôsledku toho, vzhľadom na všetky podmienky stanovené vnútroštátnym právom na priznanie predmetnej výhody nemožno tvrdiť, že hypotetická výhoda vyplývajúca z daňového oslobodenia bola priznaná Tirrenia AS. Preto toto oslobodenie nepatrí pod pojem štátna pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ a nepredstavuje štátnu pomoc. — Okrem toho, ak by sa podmienky predmetného oslobodenia od dane naplnili v budúcnosti, možno vysloviť pochybnosti, že sa tak stane počas úplnej likvidácie Tirrenie. — Žalobkyňa spresňuje, že hoci tieto predmetné opatrenia mali konkrétne viesť k výhode, Tirrenia AS sa nezúčastňuje na obchode na vnútornom trhu Únie ani nezastáva nijakú pozíciu na domácom trhu, ktorá by mohla byť zachovaná alebo posilnená a tak znížila šance podnikov usadených v iných členských štátoch preniknúť na taliansky trh.
—

zrušil rozhodnutie ESVČ o zamietnutí jeho návrhu na výkon rozsudku vydaného vo veci T-372/18, ako bol tento rozsudok prevzatý do oznámenia pána X z 23. marca 2020 a v rozsahu, v akom to bude potrebné, rozhodnutie ESVČ o zamietnutí jeho sťažnosti R/195/20, ktorou opätovne požadoval výkon rozsudku vydaného vo veci T-372/18, ako bola táto sťažnosť prevzatá do oznámenia pani Y z 30. júla 2020,