Keywords

Summary



Keywords

1. Európska únia – Inštitúcie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Nariadenie č. 1049/2001 – Výnimky z práva na prístup k dokumentom – Ochrana účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly

(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4 ods. 2 tretia zarážka)

2. Európska únia – Inštitúcie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Žiadosť o prístup k informáciám o životnom prostredí – Uplatnenie nariadenia č. 1367/2006 ako lex specialis vo vzťahu k nariadeniu č. 1049/2001 – Vplyv

(Článok 255 ES; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1367/2006, odôvodnenia 8 a 15, článok 3 a článok 6 ods. 1)

3. Európska únia – Inštitúcie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Žiadosť o prístup k informáciám o životnom prostredí – Právna domnienka existencie prevažujúceho verejného záujmu na sprístupnení informácií, ktoré sa týkajú emisií v životnom prostredí – Rozsah

(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4 ods. 2, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1367/2006, článok 6 ods. 1)

4. Európska únia – Inštitúcie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Nariadenie č. 1049/2001 – Výnimky z práva na prístup k dokumentom – Povinnosť inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie dokumentov – Vylúčenie povinnosti – Podmienky

(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4)

5. Európska únia – Inštitúcie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Nariadenie č. 1049/2001 – Výnimky z práva na prístup k dokumentom – Ochrana účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly

(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4 ods. 2 tretia zarážka)

Summary

1. V rámci žaloby o neplatnosť podanej podľa článku 230 ES musí byť zákonnosť napadnutého aktu posudzovaná na základe skutkovej a právnej situácie existujúcej v čase prijatia napadnutého aktu.

Keď pritom v čase prijatia napadnutého aktu prebieha konanie o nesplnení povinnosti na základe článku 226 ES, Komisia sa v zásade oprávnene môže odvolávať na výnimku týkajúcu sa ochrany cieľov vyšetrovania uvedenú v článku 4 ods. 2 tretej zarážke nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.

Pokiaľ Komisia zamietne prístup k dotknutým dokumentom na základe tejto výnimky, musí jednak splniť povinnosť preskúmať, či sa táto výnimka skutočne vzťahuje na tieto dokumenty ako celok, a jednak správne zvážiť prípadné prevažujúce verejné záujmy na ich sprístupnení a záujem na ochrane ich dôvernosti.

Riziko ohrozenia chráneného záujmu musí byť rozumne predvídateľné a nie iba hypotetické. Okrem toho z jej znenia vyplýva, že táto výnimka sa nevzťahuje na ochranu vyšetrovania ako takého, ale cieľa tohto vyšetrovania spočívajúceho v rámci konania o nesplnení povinnosti v snahe zabezpečiť, aby dotknutý členský štát dodržiaval právo Únie.

(pozri body 100 – 102, 110)

2. Z odôvodnení 8 a 15 nariadenia č. 1367/2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva a najmä z formulácie „s výhradou podrobnejších ustanovení v tomto nariadení, na žiadosti o prístup k informáciám o životnom prostredí“, vykladaných v spojení s článkami 3 a 6 uvedeného nariadenia, vyplýva, že toto nariadenie predstavuje lex specialis vo vzťahu k nariadeniu č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie tým, že nahrádza, mení alebo spresňuje niektoré ustanovenia posledného uvedeného nariadenia, ak sa žiadosť o prístup vzťahuje na informácie o životnom prostredí alebo informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia.

Pokiaľ ide o právo na prístup k dokumentom obsahujúcim takéto informácie, odôvodnenie 15 druhá veta a článok 6 ods. 1 druhá veta nariadenia č. 1367/2006 potvrdzujú zásadu, podľa ktorej akákoľvek výnimka zo subjektívneho práva alebo zo všeobecnej zásady týkajúca sa práva Únie, vrátane práva na prístup upraveného článkom 255 ES a vykladaného v spojení s nariadením č. 1049/2001, sa musí uplatniť a vykladať reštriktívne. Táto povinnosť striktného výkladu výnimiek upravených v nariadení č. 1049/2001 je posilnená jednak potrebou dotknutej inštitúcie zohľadniť verejný záujem na sprístupnení takýchto informácií, ako aj odkazom na skutočnosť, či sa tieto informácie týkajú emisií do životného prostredia, a jednak faktom, že nariadenie č. 1049/2001 neobsahuje analogické spresnenia týkajúce sa výnimiek v tejto oblasti.

(pozri body 105,107)

3. Článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva nespochybňuje zásadu zakotvenú v článku 4 ods. 2 in fine nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, avšak mení a podrobnejšie upravuje podmienky preskúmania zo strany tejto inštitúcie, či existuje prevažujúci verejný záujem na sprístupnení v rámci žiadosti o prístup k dokumentom obsahujúcim informácie o životnom prostredí. Uvedené ustanovenie teda zavádza právnu domnienku, že ak sa požadované informácie týkajú emisií do životného prostredia, existuje prevažujúci verejný záujem na sprístupnení, okrem informácií, ktoré sa týkajú vyšetrovania, a to najmä vyšetrovania vzťahujúceho sa na možné nesplnenie povinnosti vyplývajúcej z práva Únie.

Z toho vyplýva, že hoci sa táto právna domnienka neuplatní na dokumenty vzťahujúce sa na vyšetrovania začaté v rámci konaní o nesplnení povinnosti, toto ustanovenie ešte Komisiu nezbavuje povinnosti zohľadniť v každom jednotlivom prípade prípadné prevažujúce verejné záujmy na sprístupnení, a to najmä záujmy vzťahujúce sa na informácie o životnom prostredí v širšom význame, než je význam pojmu „emisie do životného prostredia“, ani povinnosti vyváženia prevažujúcich verejných záujmov na ich sprístupnení a záujmu na ochrane ich dôvernosti.

No aj keď je pravda, že článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006 môže zapríčiniť, že prístup k informáciám o životnom prostredí bude širší, toto konštatovanie nemá vplyv na otázku, či dotknutá inštitúcia musí, resp. nemusí konkrétne a individuálne preskúmať požadované dokumenty alebo informácie. Z tohto dôvodu sa podmienky, ktoré oprávňujú, aby táto inštitúcia výnimočne neuskutočnila konkrétne a individuálne preskúmanie, uplatnia mutatis mutandis , ak dotknuté dokumenty sú zjavne rovnakého typu a môže sa na ne vzťahovať jedna z výnimiek stanovených v článku 4 nariadenia č. 1049/2001. Aj keď totiž z článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 1367/2006 vyplýva, že domnienka existencie prevažujúceho verejného záujmu na sprístupnení informácií o emisiách do životného prostredia sa v prebiehajúcom konaní o nesplnení povinnosti neuplatní, súbor dokumentov vypracovaných v tomto konaní o nesplnení povinnosti môže byť chránený ako kategória dokumentov.

(pozri body 108, 117)

4. Existuje viacero výnimiek z povinnosti Komisie konkrétne a individuálne preskúmať dokumenty, ku ktorým sa požaduje prístup.

Z dôvodu, že cieľom konkrétneho a individuálneho preskúmania, ktoré má inštitúcia v zásade vykonať ako odpoveď na žiadosť o prístup podanú na základe nariadenia č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, je umožniť dotknutej inštitúcii jednak posúdiť, do akej miery je niektorá z výnimiek z práva na prístup uplatniteľná, a jednak posúdiť možnosť čiastočného prístupu, spomínané preskúmanie nemusí byť nevyhnutné, ak vzhľadom na osobitné okolnosti veci je zjavné, že prístup sa má odmietnuť alebo naopak povoliť. Mohlo by to platiť najmä, ak určité dokumenty ako celok boli najprv buď zjavne chránené niektorou výnimkou z práva na prístup, alebo naopak, ak boli zjavne ako celok prístupné, alebo ak už boli za podobných okolností konkrétne a individuálne posúdené Komisiou. Navyše dotknutá inštitúcia v zásade môže oprieť svoje rozhodnutie, vrátane odôvodnenia zamietavého rozhodnutia, o všeobecné domnienky uplatňujúce sa na určité kategórie dokumentov, pretože na žiadosti o sprístupnenie týkajúce sa dokumentov rovnakej povahy možno uplatniť podobné všeobecné úvahy pod podmienkou, že inštitúcia preverí, či sú všeobecné úvahy uplatňujúce sa obyčajne na určitý typ dokumentov skutočne uplatniteľné na konkrétny dokument, ktorého sprístupnenie sa požaduje.

(pozri body 113 – 115)

5. Pokiaľ ide o kontrolu, ktorú má Komisia vykonávať v rámci konania o nesplnení povinnosti začatého na základe článku 226 ES, je nutné konštatovať, že táto kontrola patrí pod výkon správnej funkcie, v rámci ktorej disponuje širokou voľnou úvahou a vedie bilaterálny dialóg s dotknutým členským štátom.

Procesné postavenie účastníkov konania, ktorí na Komisiu podali sťažnosť, je v konaní o nesplnení povinnosti začatom podľa článku 226 ES diametrálne odlišné napríklad od postavenia účastníka konania v konaní o uplatňovaní pravidiel Spoločenstva týkajúcich sa hospodárskej súťaže, ktoré upravuje nariadenie č. 1/2003 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 ES a 82 ES a nariadenie č. 773/2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 ES a 82 ES, v priebehu ktorého majú sťažovatelia osobitné procesné záruky a ich rešpektovanie podlieha účinnému súdnemu preskúmaniu v rámci žaloby podanej proti rozhodnutiu o zamietnutí sťažnosti. Naproti tomu sťažovatelia v zmysle oznámenia 2002/C 244/03 o vzťahoch Komisie so sťažovateľmi vo veciach porušenia práva Spoločenstva nemajú možnosť obrátiť sa na súd Únie so žalobou proti prípadnému rozhodnutiu o odložení ich sťažnosti a nie sú im priznané procesné práva porovnateľné s právami, ktoré majú v rámci konania začatého podľa citovaných nariadení a ktoré im umožňujú žiadať od Komisie, aby ich informovala a vypočula ich.

Keďže žalobca v rámci takého konania nemá právo nahliadnuť do dokumentov v administratívnom spise Komisie, treba analogicky so situáciou dotknutých osôb v konaní o preskúmaní štátnej pomoci uznať existenciu všeobecnej domnienky, že sprístupnenie dokumentov obsiahnutých v administratívnom spise by v zásade ohrozilo ochranu cieľov vyšetrovania. Komisii teda stačí preveriť, či sa má uplatniť táto všeobecná domnienka na dotknuté dokumenty ako celok bez toho, aby bolo potrebné uskutočniť predbežné konkrétne a individuálne preskúmanie obsahu všetkých týchto dokumentov. Pokiaľ pritom v čase prijatia rozhodnutia o zamietnutí prístupu k dokumentom ešte prebieha predmetné konanie o nesplnení povinnosti, Komisia nevyhnutne musí vychádzať zo zásady, že táto všeobecná domnienka sa uplatní na všetky dotknuté dokumenty.

Táto domnienka však nevylučuje právo účastníkov konania preukázať, že na požadovaný dokument sa táto výnimka nevzťahuje alebo že existuje prevažujúci verejný záujem, ktorý odôvodňuje sprístupnenie dokumentu podľa článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.

(pozri body 126 – 128)