ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Má sa článok 81 ES… vykladať v tom zmysle, že činnosť súkromnoprávnej organizácie bližšie opísanej v prvej otázke v oblasti vypracovania technických noriem a certifikácie výrobkov na základe týchto noriem sa má považovať za ‚ekonomickú‘, ak organizácia podlieha kontrole podnikov? V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu časť otázky: Má sa článok 81 ES… vykladať v tom zmysle, že vypracovanie technických noriem a certifikácia na základe týchto noriem vykonaná združením podnikov môžu obmedziť obchod medzi členskými štátmi, ak v členskom štáte dovozu vôbec nie je možné alebo je možné iba s výraznými ťažkosťami predávať výrobok vyrobený v súlade so zákonom a predávaný v inom členskom štáte, lebo nespĺňa požiadavky technickej normy a jeho predaj je bez takého certifikátu takmer nemožný vzhľadom na dominantné presadenie sa technickej normy na trhu a právny predpis vnútroštátneho zákonodarcu, podľa ktorého certifikát združenia podnikov preukazuje dodržanie zákonných požiadaviek, a ak technická norma, pokiaľ by ju priamo prijal vnútroštátny zákonodarca, by bola neuplatniteľná z dôvodu porušenia zásady voľného pohybu tovaru?“
76

Ako vyplýva aj z bodu 68 a nasl. tohto rozsudku, takáto sankcia by bola neprimeraná, ak by celková suma požadovaných úrokov zodpovedala výške odpočítateľnej dane, čo by malo za následok, že zdaniteľná osoba by v podstate bola zbavená svojho práva na odpočítanie. Posúdenie primeranosti sankcie prináleží vnútroštátnemu súdu.
30

Vnútroštátny súd konštatuje, že prvá otázka, ktorá sa kladie v rámci sporu vo veci samej, je či v prípade, že orgán verejnej moci „monopolizuje“ údaje, ktoré musia byť zaregistrované a uverejnené na základe zákona, tým, že ich zhromažďuje v databáze chránenej lex specialis, vykonáva tento orgán činnosť patriacu do výkonu verejnej moci. Skutočnosť, že Rakúska republika sa tým, že sa odvoláva na ochranu predmetnej databázy podľa práva duševného vlastníctva, domáha ustanovení, ktoré nepatria do oblasti verejného práva, ale patria do súkromného práva, by bola v rozpore s kvalifikáciou jej činnosti ako činnosti patriacej do výkonu verejnej moci. Uvedený súd poukazuje na to, že Rakúska republika nekoná ani vo všeobecnom záujme, ktorý podľa tohto súdu spočíva v možnosti získať vďaka hospodárskej súťaži pestrú a nie nákladnú ponuku informačných služieb.
18

Podľa odôvodnení 1 až 3 a odôvodnenia 14 smernice 2009/145: „(1) Význam otázok biodiverzity a ochrany genetických zdrojov rastlín v posledných rokoch stúpol, ako vyplýva z vývoja na medzinárodnej úrovni, ako aj na úrovni Spoločenstva. Medzi príklady tohto vývoja patrí rozhodnutie Rady 93/626/EHS z 25. októbra 1993 o uzavretí Dohovoru o biologickej diverzite [Ú. v. ES L 309, s. 1; Mim. vyd. 11/019, s. 126], rozhodnutie [2004/869], rozhodnutie [nariadenie – neoficiálny preklad] Rady (ES) č. 870/2004 z 24. apríla 2004, ktorým sa zavádza program Spoločenstva na udržiavanie, opis, zber a využívanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve a ruší nariadenie (ES) č. 1467/94 [(Ú. v. EÚ L 162, s. 18; Mim. vyd. 03/045, s. 167)] a nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [Ú. v. EÚ L 277, s. 1]. V rámci smernice [2002/55] by mali byť stanovené osobitné podmienky, aby sa zohľadnili tieto otázky v súvislosti s uvádzaním osiva zeleniny na trh. (2) Aby sa zabezpečilo zachovanie in situ a trvalo udržateľné využívanie genetických zdrojov rastlín, mali by sa krajové odrody a odrody, ktoré sa tradične pestovali v určitých oblastiach a regiónoch a sú ohrozené genetickou eróziou (ďalej len ‚odrody na zachovanie genofondu‘), pestovať a uvádzať na trh aj vtedy, ak nespĺňajú všeobecné požiadavky na schvaľovanie odrôd a uvádzanie osiva na trh. Okrem všeobecného cieľa chrániť genetické zdroje rastlín spočíva osobitný záujem o zachovanie týchto odrôd v skutočnosti, že sú mimoriadne dobre prispôsobené určitým miestnym podmienkam. (3) Aby sa zabezpečilo trvalo udržateľné využívanie genetických zdrojov rastlín, odrody, ktoré nemajú vlastnú hodnotu pre komerčné pestovanie plodín, ale sú vyšľachtené na pestovanie v určitých podmienkach (odrody vyšľachtené na pestovanie v určitých podmienkach), by sa mali pestovať a uvádzať na trh aj vtedy, ak nespĺňajú všeobecné požiadavky na schvaľovanie odrôd a uvádzanie osiva na trh. Okrem všeobecného cieľa chrániť genetické zdroje rastlín spočíva osobitný záujem o udržanie týchto odrôd v skutočnosti, že sú vhodné na pestovanie v určitých klimatických, pedologických a agrotechnických podmienkach (ako ručné ošetrovanie, viacnásobný zber úrody). … (14) Komisia by mala po troch rokoch posúdiť, či sú opatrenia stanovené touto smernicou, najmä ustanovenia týkajúce sa množstvových obmedzení [množstevných obmedzení – neoficiálny preklad] pre uvádzanie na trh osiva odrôd na zachovanie genofondu a odrôd vyšľachtených na pestovanie v určitých podmienkach, účinné.“
a)

poskytovanie budov alebo častí budov a pozemkov, na ktorých tieto budovy stoja, pred ich prvým obsadením; členské štáty môžu určiť podmienky aplikácie tohto kritéria na prevody budov a pozemkov, na ktorých tieto budovy stoja. Členské štáty môžu aplikovať aj iné kritérium ako kritérium prvého obsadenia, napríklad obdobie od dátumu ukončenia stavby do dátumu jej poskytnutia alebo obdobie od dátumu prvého obsadenia do dátumu nasledujúceho poskytnutia, a to za predpokladu, že tieto obdobia nebudú dlhšie ako päť rokov, resp. dva roky. Pojem ‚budova‘ predstavuje akúkoľvek pozemnú stavbu.
7

Odôvodnenia 30 až 32 smernice o povolení stanovujú: „(30) Správne poplatky môžu byť uložené poskytovateľom elektronických komunikačných služieb na financovanie činností národného regulačného orgánu pri riadení povoľovacieho systému a pre poskytovanie práv na používanie. Takéto poplatky by mali byť obmedzené tak, aby pokryli skutočné náklady na správu týchto činností. Na tento účel by sa mala vytvoriť transparentnosť v preukazovaní príjmov a výdavkov národných regulačných orgánov prostredníctvom ročnej správy o celkovej sume vybraných poplatkov a vynaložených nákladov na správu. Toto umožní podnikom skontrolovať, či sú náklady na správu a poplatky v rovnováhe. (31) Systémy pre správne poplatky by nemali skresliť súťaž alebo vytvoriť prekážky pre prístup na trh. V systémoch všeobecného povolenia už nebude možné spájať náklady na správu s poplatkami jednotlivých podnikov s výnimkou poskytovania práv na používanie čísel, rádiových frekvencií a práv na inštalovanie zariadení. Výber akýchkoľvek správnych poplatkov by mal byť v súlade so zásadami systému všeobecného povolenia. Príkladom spravodlivej, jednoduchej a transparentnej alternatívy pre tieto kritériá prisudzovania poplatkov by mohol byť kľúč rozdelenia vzťahujúci sa na obrat. V prípadoch veľmi nízkych správnych poplatkov, by mohlo byť vhodné použiť buď paušálnu sadzbu alebo kombináciu paušálnej sadzby s prvkom vzťahujúcim sa na obrat. (32) Okrem správnych poplatkov, poplatky za používanie môžu byť ukladané za používanie rádiových frekvencií a čísel ako nástroja na zabezpečenie optimálneho použitia takýchto zdrojov. Takéto poplatky by nemali prekážať rozvoju novátorských služieb a súťaže na trhu. Táto smernica je použiteľná bez toho, aby bol dotknutý účel, na ktorý sú použité poplatky na práva za používanie. Takéto poplatky môžu byť napríklad používané na financovanie činností národných regulačných orgánov, ktoré nemôžu byť pokryté správnymi poplatkami. Tam, kde v prípade súťažných alebo porovnávacích výberových postupov poplatky za práva na používanie rádiových frekvencií pozostávajú úplne alebo čiastočne z jednorázovej sumy, platobné úpravy by mali zabezpečiť, aby takéto poplatky v praxi neviedli k výberu na základe kritérií nesúvisiacich s cieľom zabezpečenia optimálneho použitia rádiových frekvencií. Komisia môže pravidelne zverejniť analýzy výkonnosti, pokiaľ ide o najlepšie postupy pre pridelenie rádiových frekvencií, pridelenie čísel alebo poskytnutie práva prechodu.“
10

Na zabezpečenie čo najjednotnejšieho uplatnenia Spoločného colného sadzobníka Svetová colná organizácia vložila do HS niekoľko záväzných úvodných ustanovení, ktoré boli na úrovni Únie prevzaté do všeobecných pravidiel pre interpretáciu KN. Tieto pravidlá, ktoré sa nachádzajú v prvej časti hlave I oddiele A, stanovujú: „Zatrieďovanie výrobkov do [KN] sa riadi nasledujúcimi zásadami: 1. Názvy tried, kapitol a podkapitol majú len orientačný charakter; na právne účely sa zatriedenie určuje podľa znenia položiek a príslušných poznámok k triedam alebo kapitolám, a ak tieto položky alebo poznámky nevyžadujú inak, podľa nasledujúcich ustanovení. … 6. Na právne účely sa zatriedenie tovaru do podpoložiek položky určuje podľa znenia týchto podpoložiek a príslušných poznámok k podpoložkám a mutatis mutandis podľa vyššie uvedených pravidiel, pričom sa pod tým rozumie, že porovnateľné sú len podpoložky rovnakej úrovne. Na účely tohto pravidla sa tiež používajú poznámky k triedam a kapitolám, ak kontext nevyžaduje inak.“
32

Inak by to bolo v prípade, a táto právna úprava by bola považovaná za neprimeranú, ak by vyžadovala, aby pravidlá iného členského štátu boli identické, alebo ak by ukladala pravidlá, ktoré nemajú priamy vzťah s ochranou pred nebezpečenstvami hazardných hier.
8

Všeobecné pravidlá pre výklad KN, ktoré sa nachádzajú v prvej časti oddielu I bode A prílohy I nariadenia č. 2658/87, stanovujú: „Zatrieďovanie výrobkov do [KN] sa riadi nasledujúcimi zásadami:. 1. Názvy tried, kapitol a podkapitol majú len orientačný charakter; na právne účely sa zatriedenie určuje podľa znenia položiek a príslušných poznámok k triedam alebo kapitolám a podľa nasledujúcich ustanovení, pokiaľ nie sú v rozpore so znením uvedených položiek a poznámok. … 3. Ak má byť tovar podľa pravidla 2 písm. b) alebo z nejakých iných dôvodov, prima facie, zatriedený do dvoch alebo viacerých položiek, zatriedenie sa vykoná takto: a) najšpecifickejšia položka musí mať prednosť pred položkami so všeobecnejším významom. Ak sa však dve alebo viac položiek, a to každá z nich, vzťahuje na časť materiálov alebo látok, ktoré tvoria zmiešaný alebo zložený výrobok alebo len na časť výrobkov zo súboru dodávaného do maloobchodného predaja, tieto položky sa považujú vo vzťahu k týmto výrobkom za rovnako špecifické, aj ak jedna z nich obsahuje úplnejší alebo presnejší opis tovaru; b) zmesi, tovar zložený z rôznych materiálov alebo skladajúci sa z rôznych komponentov a tovar dodávaný v súboroch na maloobchodný predaj, ktoré sa nemôžu riadiť pravidlom 3 písm. a), sa zatriedia podľa materiálu alebo komponentu, ktorý im dáva podstatný charakter, ak je možné ho určiť; c) ak sa tovar nemôže zatriediť podľa pravidla 3 písm. a) alebo b), zatriedi sa do poslednej položky v numerickom poradí položiek, ktoré prichádzajú do úvahy. … 6. Na právne účely sa zatriedenie tovaru do položiek podpoložky [do podpoložiek v rámci položky – neoficiálny preklad] určuje podľa znenia týchto podpoložiek a príslušných poznámok k podpoložkám a mutatis mutandis podľa vyššie uvedených pravidiel, pričom sa tým rozumie, že porovnateľné sú len podpoložky rovnakej úrovne. Na účely tohto pravidla sa tiež používajú poznámky k triedam a kapitolám, ak kontext nevyžaduje inak [ak nie je stanovené inak – neoficiálny preklad].“
9

Odôvodnenie 24 nariadenia Rím I má takéto znenie: „Pokiaľ ide osobitne o spotrebiteľské zmluvy,… súlad s nariadením [Brusel I] vyžaduje jednak, aby sa použil pojem ‚smerovaná činnosť‘ ako podmienka na uplatnenie normy ochrany spotrebiteľa a aby sa tento pojem vykladal rovnako v nariadení [Brusel I] a v tomto nariadení, keďže v spoločnom vyhlásení Rady a Komisie týkajúcom sa článku 15 nariadenia [Brusel I] sa upresňuje, že na to, aby sa mohol uplatniť článok 15 ods. 1 písm. c) ‚nestačí, aby spoločnosť smerovala svoje činnosti do členského štátu, v ktorom má spotrebiteľ bydlisko, alebo do viacerých členských štátov, medzi ktorými je tento členský štát. Je takisto potrebné, aby táto zmluva spadala do rozsahu týchto činností.‘ V tomto vyhlásení sa takisto pripomína, že ‚len skutočnosť, že internetová stránka je dostupná, nie je dostatočná na uplatnenie článku 15. Na jeho uplatnenie sa vyžaduje, aby stránka navyše podnecovala na uzatváranie zmlúv na diaľku a aby k uzatvoreniu takejto zmluvy na diaľku skutočne aj došlo. V tomto smere skutočnosť, v akom jazyku je táto stránka, alebo v akej peňažnej mene uvádza údaje, nie je relevantná.‘.“
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu, ktorého účastníkmi sú Secretary of State for the Home Department (ďalej len „Secretary of State“) na jednej strane a páni Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam a Mohibullah Rahman, bangladéšski štátni príslušníci na druhej strane a ktorého predmetom je ich žiadosť o povolenie na pobyt v Spojenom kráľovstve z dôvodu, že sú rodinnými príslušníkmi štátneho príslušníka členského štátu Európskeho hospodárskeho priestoru (ďalej len „EHP“).
21

V tomto kontexte je potrebné uviesť existenciu usmernenia vypracovaného spoločne úradmi Komisie a príslušnými orgánmi členských štátov o hranici medzi smernicou 76/768 o kozmetických výrobkoch a smernicou 2001/83 o liekoch („Guidance Document on the demarcation between the Cosmetic Products Directive 76/768 and the Medicinal Products as agreed between the Commission Services and the competent authorities of Member States“, ďalej len „usmernenie o hraniciach medzi smernicou o kozmetických výrobkoch a smernicou o liekoch“), v ktorom sa pojem „farmakologický účinok“ definuje rovnakým spôsobom ako „farmakologický účinok“ nachádzajúci sa v usmernení na vymedzenie liekov a zdravotníckych pomôcok.
17

Za týchto okolností sa Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku: „… má poľská štátna príslušníčka, — ktorá pricestovala do Spojeného kráľovstva pred pristúpením svojej krajiny k EÚ, — ktorá sa usadila ako samostatne zárobkovo činná osoba v zmysle článku 49 ZFEÚ…, — ktorá ostala v Spojenom kráľovstve po pristúpení svojej krajiny a pokračovala v činnosti ako samostatne zárobkovo činná osoba, — ktorá už nie je samostatne zárobkovo činnou osobou a — ktorá sa skutočne stará o dieťa, ktoré pricestovalo do Spojeného kráľovstva a bolo zapísané vo všeobecnej vzdelávacej inštitúcii po pristúpení [Poľskej republiky k Únii], a to po tom, ako žalobkyňa prestala byť samostatne zárobkovo činnou osobou, právo na pobyt v Spojenom kráľovstve na základe jedného z nasledujúcich dôvodov (samostatne alebo kumulatívne): — pretože sa uplatní nariadenie č. 1612/68 v spojení s konštatovaniami Súdneho dvora Európskej únie v rozsudkoch zo 17. septembra 2002, Baumbast a R (C-413/99, Zb. s. I-7091); z 23. februára 2010, Ibrahim a Secretary of State for the Home Department (C-310/08, Zb. s. I-1065), ako aj Teixeira (C-480/08, Zb. s. I-1107), — pretože existuje všeobecná zásada práva Únie, ktorá stavia na roveň postavenie zamestnancov a samostatne zárobkovo činných osôb, — pretože v prípade, ak by sa žiadateľke toto právo odoprelo, viedlo by to k ohrozeniu slobody usadiť sa alebo obmedzeniu výkonu tejto slobody?“
13

Článok 859 vykonávacieho nariadenia stanovuje: „Nasledujúce prípady sa považujú za neplnenie, ktoré nemá významný účinok na správnu prevádzku dočasného uskladnenia alebo príslušný colný režim v zmysle článku 204 (1) kódexu, za predpokladu, že: — nepredstavujú pokus nezákonne odobrať tovar spod colného dohľadu, — nenaznačujú vedomú nedbanlivosť na strane príslušnej osoby, — všetky formality potrebné na zosúladenie situácie tovaru s právnym predpisom sú následne vykonané [splnené – neoficiálny preklad]: 1) pri ktorých je prekročená lehota pre pridelenie jedného z colne schválených určení alebo použití pre tovar, ktorá je poskytnutá pri dočasnom uskladnení alebo príslušnom colnom režime, keby bola táto lehota predĺžená, pokiaľ by o toto predĺženie bolo požiadané včas; … 3) v prípade tovaru prepusteného do režimu dočasného uskladnenia alebo režimu colného uskladňovania, manipulácia, ktorú vopred nepovolia colné orgány, za predpokladu, že takáto manipulácia by bola povolená, keby o ňu bolo požiadané; … 5) v prípade tovaru v režime dočasného uskladnenia alebo inom colnom režime, nepovolený pohyb tovaru, za predpokladu, že tovar môže byť predložený colným orgánom na ich žiadosť; 6) v prípade tovaru, ktorý je dočasne uložený alebo vstúpil do colného režimu, premiestnenie tovaru z colného územia spoločenstva alebo jeho umiestnenie v slobodnom colnom pásme s kontrolou typu I v zmysle článku 799 alebo do slobodného colného skladu bez vykonania potrebných formalít; … 10) prekračujúci lehotu povolenú na dočasné premiestnenie tovaru z colného skladu za predpokladu, že lehota by bola predĺžená, ak by bola žiadosť o predĺženie podaná včas.“
21

Vzhľadom na to, že Legfelsőbb Bíróság (Najvyšší súd) dospel k záveru, že rozhodnutie vo veci samej závisí od výkladu práva Únie, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Nie je v rozpore so zásadou neutrality daní (článok 9 smernice [2006/112]), taký výklad, ktorý príjemcovi faktúry vylučuje výkon práva na odpočítanie DPH, keď bolo živnostenské oprávnenie samostatného podnikateľa, ktorý faktúru vyhotovil, odňaté prednostom samosprávy pred splnením zmluvy alebo vyhotovením faktúry? 2. Môže okolnosť, že samostatný podnikateľ, ktorý vyhotovil faktúru, neprihlásil zamestnancov, ktorých zamestnáva (‚práca načierno‘), a že z tohto dôvodu daňová správa zistila, že ‚nedisponuje prihlásenými zamestnancami‘, brániť príjemcovi faktúry, s ohľadom na zásadu daňovej neutrality, aby si uplatnil právo na odpočítanie dane? 3. Možno usudzovať, že sa príjemca faktúry dopustil nedbanlivosti, keď si neoveril, či medzi pracovníkmi pracujúcimi na mieste vykonávania prác a vystaviteľom faktúry existuje právny vzťah, respektíve či si vystaviteľ faktúry splnil svoje prihlasovacie daňové povinnosti alebo iné povinnosti, ktoré sa týkajú týchto zamestnancov? Možno takéto konanie považovať za takú objektívnu okolnosť, ktorá preukazuje, že príjemca faktúry vedel alebo mal vedieť, že sa zúčastňuje na konaní, ktorého cieľom je podvod vo vzťahu k DPH? 4. Môže vnútroštátny súd so zreteľom na zásadu daňovej neutrality zohľadniť predchádzajúce okolnosti vtedy, keď na základe celkového posúdenia dospel k záveru, že sa ekonomická činnosť neuskutočnila medzi osobami uvedenými na faktúre?“
32

Komisia zdôrazňuje, že z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že sporná vnútroštátna právna úprava predstavuje opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie dovozu, keďže odrádza niektoré dotknuté osoby od dovozu takýchto vozidiel do Belgicka (rozsudky zo 16. novembra 2000, Komisia/Belgicko, C-217/99, Zb. s. I-10251, bod 18, a zo 7. júna 2007, Komisia/Belgicko, C-254/05, Zb. s. I-4269, bod 30). Hoci by mohla byť odôvodnená cieľmi bezpečnosti cestnej premávky, ako aj ochranou životného prostredia a spotrebiteľa, táto právna úprava nie je primeraná. Rovnaký výsledok by bolo možné dosiahnuť menej obmedzujúcimi opatreniami, ako je uznanie dokumentov preukazujúcich absolvovanie kontroly technického stavu vystavených v inom členskom štáte spojené so spoluprácou colných orgánov alebo možnosťou belgických orgánov uviesť pri registrácii vozidla, ktoré bolo predtým registrované v inom členskom štáte, v Belgicku výhradu informujúcu spotrebiteľa, že jeho vozidlo bolo registrované na základe osvedčenia o kontrole technického stavu z iného štátu a prípadne bude musieť byť neskôr podrobené dodatočným kontrolám.
12

Vzhľadom na to, že Administratīvā rajona tiesa má pochybnosti o tom, či na základe okolností prípadu treba dovezené motorové vozidlo považovať za majetok používaný na uspokojovanie potrieb domácnosti L. Treimanisa a jeho syna, alebo za predmet výpožičky v zmysle článku 7 nariadenia, rozhodol sa konanie prerušiť a Súdnemu dvoru položiť túto prejudiciálnu otázku: „Zakazuje článok 7 ods. 1 nariadenia… vlastníkovi súkromného motorového vozidla dovozeného na územie Európskej únie z tretieho štátu previesť toto vozidlo na účely jeho používania bezodplatne na rodinného príslušníka, ktorý skutočne zmenil svoje bydlisko presťahovaním z tretieho štátu do Európskej únie a s ktorým vlastník vozidla pred dovozom vozidla do Európskej únie žil v treťom štáte v spoločnej domácnosti, ak sa vlastník vozidla od dovozu uvedeného vozidla do Európskej únie v podstate trvalo zdržiava v treťom štáte?“
(7)

Okrem toho by sa podľa Aktu o pristúpení mali množstvá zásob cukru alebo izoglukózy, ktoré prevyšujú obvykle prenesené zásoby, stiahnuť z trhu na náklady nových členských štátov. Komisia stanoví nadbytočné zásoby na základe vývoja obchodu, výroby a trendov spotreby v nových členských štátoch počas obdobia od 1. mája 2000 do 30. apríla 2004. Pri tomto postupe by sa okrem cukru a izoglukózy mali zobrať do úvahy aj iné výrobky s vysokým obsahom ekvivalentu cukru, pretože by tiež mohli byť predmetom možných špekulácií. Ak sa zistený nadbytok množstva cukru a izoglukózy nestiahne z trhu spoločenstva najneskôr do 30. apríla 2005, finančne zodpovedným za náležité množstvo sa stane príslušný nový členský štát. Čiastkou, ktorá sa vyúčtuje novému členskému štátu a ktorú musí zaplatiť do rozpočtu spoločenstva v prípade, že sa neodstránia nadbytočné zásoby, by mala byť najvyššia náhrada za vývoz platná počas obdobia od 1. mája 2004 do 30. apríla 2005.“
7

Článok 19 šiestej smernice stanovuje pravidlá uplatniteľné na výpočet odpočítateľného podielu takto: „1. Čiastka odpočítateľná [Podiel odpočítateľný – neoficiálny preklad] podľa prvého pododseku článku 17 (5) sa vypočíta podľa vzorca [je daný zlomkom – neoficiálny preklad], kde: — ako čitateľ sa uvádza celková suma obratu bez [DPH] za rok za plnenia, pri ktorých možno [DPH] znížiť [odpočítať – neoficiálny preklad] podľa článku 17 (2) a (3), — ako menovateľ sa uvádza celková suma obratu, bez [DPH], za rok za plnenia zahrnuté do čitateľa a za plnenia, kde sa daň z pridanej hodnoty neznižuje [neodpočítava – neoficiálny preklad]. Členské štáty môžu do menovateľa zahrnúť aj sumu podpory (subvencie) [sumu dotácií – neoficiálny preklad], ktorá nie je uvedená v článku 11 A (1) a). Táto časť sa určí z ročného základu ako percento so zaokrúhlením na číslicu neprevyšujúcu ďalšiu jednotku [Tento podiel sa určí ročne a definuje sa ako percentuálny podiel zaokrúhlený na celé percento – neoficiálny preklad]. … 3. Predbežná čiastka za rok bude vypočítaná na základe plnení za predchádzajúci rok, ak žiadne plnenia za predchádzajúci rok neexistujú alebo ak ide o zanedbateľnú čiastku, v takom prípade odpočítateľnú čiastku musí pod dozorom daňového úradu čiastočne [predbežne – neoficiálny preklad] odhadnúť sám daňovník [sama zdaniteľná osoba podľa svojho predpokladu – neoficiálny preklad]. Členské štáty však môžu ponechať v platnosti súčasné pravidlá. Odpočítané čiastky na takomto základe predbežných súm treba vyrovnať pri stanovení konečnej čiastky v priebehu budúceho roka.“
Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 13. apríla 2011 United States Polo Association/ÚHVT (T-228/09), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť, ktorú podal prihlasovateľ slovnej ochrannej známky „U.S. POLO ASSN.“ pre tovary zaradené do tried 9, 20, 21, 24 a 27 proti rozhodnutiu R 886/2008-4 štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 20. marca 2009, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia o čiastočnom odmietnutí zápisu tejto ochrannej známky na základe námietky uplatnenej majiteľom slovnej ochrannej známky Spoločenstva a národnej slovnej ochrannej známky „POLO-POLO“ pre výrobky zaradené do tried 24, 35 a 39 – Výklad a uplatnenie článku 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009]