ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
V prípade, ak sú pokuty uložené viacerým podnikom zúčastneným na tom istom porušení pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva, nie je Komisia pri stanovovaní závažnosti porušenia povinná zaistiť, aby konečné sumy pokút odrážali každý rozdiel medzi dotknutými podnikmi vzhľadom na ich celkový obrat. Komisia môže vykonať rozdelenie do skupín. Metóda spočívajúca v rozdelení členov kartelu do kategórií na účely diferencovaného zaobchádzania pri stanovení východiskových súm pokút, ktorej princíp bol potvrdený judikatúrou, hoci ignoruje rozdiely vo veľkosti medzi podnikmi tej istej kategórie, vedie k paušalizácii východiskovej sumy stanovenej pre podniky patriace do tej istej kategórie. Nič to však nemení na tom, že pri takom rozdelení do kategórií sa musí dodržiavať zásada rovnosti zaobchádzania a výška pokút musí byť aspoň primeraná skutočnostiam zohľadneným pri posudzovaní závažnosti porušenia. Komisia totiž musí vybrať koherentnú metódu rozdelenia, ktorá je objektívne odôvodnená najmä so zreteľom na rozdiely medzi trhovými podielmi jednotlivých podnikov zaradených do týchto rôznych kategórií.

(pozri body 123, 124, 128)
Zásada odstránenia nadbytočných množstiev, ktorú má uviesť do praxe nariadenie č. 60/2004, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v sektore cukru z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska k Európskej únii, je stanovená normou primárneho práva, a to prílohou IV kapitolou 4 bodom 2 aktu týkajúceho sa podmienok pristúpenia týchto štátov, na ktorú odkazuje odôvodnenie č. 7 tohto nariadenia a v ktorej má pojem „zásoby“ ústredné postavenie. Treba sa teda domnievať, že pojem „zásoby“ uvedený v nariadení č. 60/2004 vyplýva z pojmu „zásoby“ uvedeného v prílohe IV kapitole 4 bode 2 aktu o pristúpení, ktorej cieľom je v prípade cukru najmä zabrániť akémukoľvek narušeniu riadneho fungovania mechanizmov stanovených spoločnou organizáciou trhov (SOT) v sektore cukru a predovšetkým takému narušeniu, ktoré by malo vplyv na tvorbu cien a bolo vyvolané nahromadením nadmerných množstiev cukru v nových členských štátoch pred ich pristúpením k Európskej únii.

Na vymedzenie pojmu zásoby treba teda preskúmať, či je nahromadenie značných rezerv domácností v nových členských štátoch pred pristúpením potenciálnym zdrojom narušenia mechanizmov SOT s cukrom.

Ak by však po pristúpení nových členských štátov k Európskej únii došlo k tomu, že rezervy domácností v tých členských štátov, kde existujú, by prípadne nahradili množstvá, ktoré by boli nakupované domácnosťami na trhu Spoločenstva, malo by to nepriaznivé účinky na stabilitu a financovanie SOT s cukrom a predstavovalo by to jej významné narušenie. Ak by rezervy domácností mali byť vylúčené z pojmu „zásoby“ v zmysle nariadenia č. 60/2004, príslušníci nových členských štátov, kde je cena cukru oveľa nižšia ako cena Spoločenstva, by mali záujem vytvárať si čo najväčšie rezervy, aby spomalili cenové dôsledky uplatňovania SOT s cukrom vo svojom štáte bydliska. Keďže vo všetkých nových členských štátoch bola cena cukru nižšia alebo oveľa nižšia ako cena Spoločenstva, také vylúčenie by viedlo k vytvoreniu prostredia priaznivo nakloneného masívnemu vytváraniu domácich rezerv, čo by spôsobilo veľmi významné zníženie, ba v niektorých prípadoch dokonca vymiznutie spotreby cukru v týchto štátoch počas obdobia bezprostredne po ich pristúpení k Európskej únii.

Okrem toho vypočítanie kvót Spoločenstva v závislosti od mimoriadne zníženého dopytu by v podstate iba spomalilo plné uplatňovanie SOT s cukrom v nových členských štátoch na ujmu výrobcov, ktorých zamestnanosť a životnú úroveň chce SOT s cukrom chrániť. Z článkov 2 a 10 aktu o pristúpení z roku 2003 však vyplýva, že tento akt je založený na zásade okamžitého a úplného uplatňovania práva Spoločenstva na nové členské štáty, keďže odchýlky sú prípustné iba vtedy, ak ich výslovne predvídajú prechodné ustanovenia.

V dôsledku toho pojem „zásoby“ v zmysle nariadenia č. 60/2004 a prílohy IV kapitoly 4 bodu 2 aktu o pristúpení nemožno vykladať tak, že principiálne vylučuje rezervy domácností.

(pozri body 106, 119, 120, 129, 130, 134, 136)
Vec T-435/05

Danjaq, LLC,

proti

Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

„Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Dr. No — Námietka majiteľa nezapísaných slovných ochranných známok a označení Dr. No a Dr. NO — Nesplnenie podmienky skorších ochranných známok — Nepoužívanie rozlišujúceho označenia v obchodnom styku — Článok 8 ods. 1 písm. a) a b), článok 8 ods. 2 písm. c) a článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. a) a b), článok 8 ods. 2 písm. c) a článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 73 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009]“

Rozsudok Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 30. júna 2009 II ‐ 2100

Abstrakt rozsudku

Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa nezapísanej ochrannej známky alebo iného označenia používaného v obchodnom styku (Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 4) Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa nezapísanej ochrannej známky alebo iného označenia používaného v obchodnom styku (Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 4) Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa nezapísanej ochrannej známky alebo iného označenia používaného v obchodnom styku (Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 4 a článok 52 ods. 2) Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa nezapísanej ochrannej známky alebo iného označenia používaného v obchodnom styku (Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 4)
slovná ochranná známka MARCOROSSI (prihláška č. 1.405.869 pre tovary patriace do triedy 18 a 25)

Ochranná známka alebo označenie, uvedené na podporu námietky:
Predmetná ochranná známka Spoločenstva:

obrazová ochranná známka BROTHERS by CAMPER pre tovary a služby patriace do tried 18, 25 a 39 – prihláška č. 1954601
Ochranná známka navrhovateľa vyhlásenia neplatnosti:

talianske ochranné známky: – la PERLA, pre tovary patriace do triedy 25 – obrazová ochranná známka č. 769526, – LA PERLA PARFUMS, pre tovary patriace do triedy 3 – slovná ochranná známka č. 776082, – la PERLA, pre tovary patriace do tried 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25 a 35 – obrazová ochranná známka č. 804992, – la PERLA pre tovary patriace do triedy 3 – obrazová ochranná známka č. GE 2002 C 000181
54

Faktom totiž je, že imitácia tíkového dreva súvisí so vzhľadom skutočného tíkového dreva. Okrem toho vzhľad tíkového dreva by mal byť pri takých výrobkoch, ako sú police a policové diely, nevyhnutne rovnaký bez ohľadu na to, či sú tieto výrobky vyrobené z naozajstného tíkového dreva alebo z jeho imitácie, t. j. z iných materiálov.
ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (prvá komora)

z 20. novembra 2007

Vec T‑103/05

P

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Úradníci – Odmena – Nepovolená neprítomnosť – Strata nároku na odmenu – Článok 59 služobného poriadku – Lekárske potvrdenie“

Predmet: Žaloba, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 10. mája 2004, ktorým sa konštatovalo, že neprítomnosť žalobkyne bola nepovolená od 16. marca 2004 a bolo pozastavené vyplácanie jej odmeny od 15. apríla 2004 až do chvíle, keď sa znova ujala svojich povinností na Generálnom riaditeľstve „Tlač a komunikácia“ v Bruseli

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

Abstrakt

1. Úradníci – Rozhodnutie spôsobujúce ujmu – Rozhodnutie konštatujúce, so zreteľom na lekársku kontrolu, že neprítomnosť úradníka bola nepovolená – Povinnosť odôvodnenia – Dosah

(Služobný poriadok úradníkov, článok 25 druhý odsek)

2. Úradníci – Nemocenská dovolenka – Ospravedlnenie z dôvodu choroby – Kontrolné lekárske vyšetrenie – Konštatovanie pracovnej schopnosti – Účinok

(Služobný poriadok úradníkov, články 59 a 60)

1. Rozhodnutie je dostatočne odôvodnené vtedy, ak je vydané v súvislostiach, ktoré sú dotknutému úradníkovi známe a ktoré mu umožnia porozumieť dosahu opatrenia, ktoré sa voči nemu prijalo. Tak je to v prípade rozhodnutia konštatujúce, že neprítomnosť úradníka bola nepovolená, ktorý napriek tomu, že úradník dobre poznal výsledok lekárskej kontroly a po nemocenskej dovolenke bol vyhlásený za schopného pracovať na polovičný úväzok, nenastúpil do práce, pokiaľ toto rozhodnutie, aj keď neobsahuje podrobné odôvodnenie týkajúce sa schopnosti pracovať dotknutej osoby, odkazuje na priložený dokument, a to na správu lekárskej služby opisujúcu chronologický priebeh skutočností týkajúcich sa choroby a navyše je vydané v kontexte, v akom administratíva chcela ochraňovať záujmy úradníka tým, že mu umožnila postupne sa znovu ujať jeho povinností.

(pozri body 35, 36 a 38)

Odkaz: Súdny dvor, 17. decembra 1981, Demont/Komisia, 791/79, Zb. s. 3105, bod 12; Súdny dvor, 7. marca 1990, Hecq/Komisia, C‑116/88 a C‑149/88, Zb. s. I‑599, bod 26; Súdny dvor, 12. novembra 1996, Ojha/Komisia, C‑294/95 P, Zb. s. I‑5863, bod 35; Súd prvého stupňa, 22. januára 1998, Costacurta/Komisia, T‑98/96, Zb. VS s. I‑A‑21, II‑49, bod 86

2. Úradník sa nemôže vyhnúť svojej povinnosti znovu začať pracovať vyplývajúcej z lekárskej kontroly preukazujúcej jeho pracovnú schopnosť tým, že predloží lekárske potvrdenie, že je v lekárskej starostlivosti, ktoré ale nekonštatuje pracovnú neschopnosť a v dôsledku toho neuvádza dátum začiatku a skončenia tejto neschopnosti. Taký dokument nemôže v žiadnom prípade predstavovať potvrdenie, z ktorého s dostatočnou presnosťou a presvedčivým spôsobom vyplýva pracovná neschopnosť.

(pozri body 61 – 63)

Odkaz: Súd prvého stupňa, 20. novembra 1996, Z/Komisia, T‑135/95, Zb. VS s. I‑A‑519, II‑1413, bod 34; Súd prvého stupňa, 6. mája 1997, Quijano/Parlament, T‑169/95, Zb. VS s. I‑A‑91, II‑273, bod 40
2.

Tam, kde dôkazy na podporu námietky tak, ako je uvedené v pravidle 16 ods. 1 a ods. 2 nie sú predložené v jazyku konania o námietkach, tak namietajúca strana musí dodať preklad takéhoto dôkazu do tohto jazyka v lehote jedného mesiaca od uplynutia lehoty na podanie námietok alebo, tam kde to pripadá do úvahy, v lehote špecifikovanej úradom na základe pravidla 16 ods. 3.
2.

Impetus Symvouloi Michanikoi – Kainotomia kai Technologia EPE je povinná na základe zmluvy Ausias (Att in Urban Sites with Integration and Standardisation) s číslom TR 1006 vrátiť Komisii sumu vo výške 14 678,41 eur a úroky z omeškania podľa ročnej zákonnej sadzby platnej v Španielsku, a to od 15. novembra 2002 až do úplného zaplatenia dlhu.
35

Je potrebné v tomto mieste pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry cieľom žaloby podanej na Súd prvého stupňa je preskúmanie zákonnosti rozhodnutí odvolacích senátov v zmysle článku 63 nariadenia č. 40/94. Skutočnosti, ktoré sa uvádzajú pred Súdom prvého stupňa bez toho, aby sa predtým uplatňovali pred inštanciami ÚHVT, však môžu ovplyvniť zákonnosť takéhoto rozhodnutia iba vtedy, ak ich mal ÚHVT vziať do úvahy ex offo. V tejto súvislosti z článku 74 ods. 1 in fine nariadenia č. 40/94, podľa ktorého v konaniach týkajúcich sa relatívnych dôvodov zamietnutia zápisu sa ÚHVT pri svojom skúmaní obmedzí na dôvody, dôkazy a návrhy predložené účastníkmi konania, vyplýva, že ÚHVT nemusí ex offo brať do úvahy dôvody, ktoré neboli predložené účastníkmi konania. Takéto dôvody teda nemôžu spochybniť zákonnosť rozhodnutia odvolacieho senátu [pozri v tomto zmysle rozsudky Súdu prvého stupňa z 13. júla 2004, Samar/ÚHVT – Grotto (GAS STATION), T-115/03, Zb. s. II-2939, bod 13, a z 21. apríla 2005, PepsiCo/ÚHVT – Intersnack Knabber-Gebäck (RUFFLES), T-269/02, Zb. s. II-1341, bod 35].
13

Výrok rozhodnutia je formulovaný takto: „Článok 1 1. Štátna pomoc, ktorú [Francúzska republika] zaviedl[a] v podobe ‚prémie za zmrazenie‘ [‚za vyňatie plôch‘ – neoficiálny preklad] poskytnutá francúzskym producentom vína, ktorí sa zaviazali nepožadovať chránené označenie pôvodu CHOP ‚Rivesaltes‘ alebo ‚Grand Roussilon‘ v období od zberu v roku 1996 do zberu v roku 2000 vrátane, je nezlučiteľná so spoločným trhom. 2. Štátna pomoc, ktorú [Francúzska republika] zaviedl[a] v podobe plánu konverzie viníc CHOP ‚Rivesaltes‘ v období od zberu v roku 1996 do zberu v roku 2000 vrátane, individuálne pridelená nad rámec 30 % skutočných nákladov a/alebo maximálnej výšky 5030,82 EUR/ha (33000 FRF/ha) v jednotlivých prípadoch, je nezlučiteľná so spoločným trhom. 3. Štátna pomoc, ktorú [Francúzska republika] zaviedl[a] v období od 1. januára 1998 do 31. decembra 2000 v podobe reklamno-propagačných a prevádzkových aktivít v prospech CHOP ‚Rivesaltes‘, ‚Grand Roussillon‘, ‚Muscat de Rivesaltes‘ a ‚Banyuls‘ je zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 87 ods. 3 písm. c) zmluvy. Článok 2 1. [Francúzska republika] prijme opatrenia potrebné na to, aby nezlučiteľnú pomoc uvedenú v článku 1 ods. 1 a 2 spätne vymohla od jej príjemcov. Pomoc sa neodkladne vráti v súlade s postupmi vnútroštátnych právnych predpisov, ak tieto umožňujú okamžite a efektívne vykonať toto rozhodnutie. Pomoc, ktorú treba vymáhať, zahŕňa úroky od dátumu, keď bola príjemcovi poskytnutá, až do dátumu jej vrátenia. Tieto úroky sa vypočítajú na základe referenčnej sadzby Komisie ustanovenej spôsobom stanovenia referenčných a diskontných sadzieb. 2. Na účely navrátenia nezlučiteľnej pomoci uvedenej v článku 1 ods. 1 [Francúzska republika] oznámi Komisii informácie o celkovej sume pomoci poskytnutej v rámci tohto opatrenia, ako aj o jej financovaní, vrátane súhrnu príjmov z medziodvetvového príspevku vytvoreného na tento účel, a o počte hektárov, na ktoré bola poskytnutá prémia za zmrazenie [za vyňatie plôch – neoficiálny preklad]. Článok 3 [Francúzska republika] informuje Komisiu v lehote dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia o opatreniach prijatých na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Článok 4 Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.“
182

Žalobcovia predložili iba zhrnutie a jednu stranu správy francúzskeho Cour des comptes. Skutočnosť, že uvádzajú internetovú adresu, na ktorej je správa zverejnená, nemožno považovať za rovnocennú s predložením celej správy. Žalobcovia v každom prípade neupresnili, z ktorých iných častí tejto správy by mohlo vyplývať, že oprava účtovníctva, tak ako ju vykonal Cour des comptes, bola dostatočná na preukázanie porušenia článku 82 ES. Zo strany priloženej v spise vyplýva, že Cour des comptes prostredníctvom prostriedkov analytického účtovníctva vypočítal, že výsledky balíkovej činnosti riadenej interným operátorom boli negatívne v období od roku 1998 do roku 2002. Neuviedol však detaily vykonaného výpočtu. Za týchto okolností mohla Komisia oprávnene predpokladať, že podobné výpočty nie sú dostatočné na preukázanie porušenia článku 82 ES. Okrem iného Cour des comptes upresňuje, že výsledky balíkovej činnosti sa stali známymi iba nedávno, pretože táto činnosť sa v účtovníctve odlíšila od poštovej služby iba od roku 1998. Komisia by však mala opraviť účtovníctvo v období od roku 1986 do roku 1991, teda v období, počas ktorého La Poste nedisponovala podrobným analytickým účtovníctvom. Ak by aj na preukázanie porušenia článku 82 ES, ako tvrdia žalobcovia, postačovala podobná oprava ako tá, ktorú vykonal Cour des comptes, nebolo by prehnané tvrdiť, že pre obdobie od roku 1986 do roku 1991 by to predstavovalo „mimoriadne náročnú“ úlohu (bod 164 napadnutého rozhodnutia).
6

Článok 8 ods. 1 nariadenia č. 1663/95 stanovuje: „Ak, na základe vyšetrovania, Komisia dospeje k záveru že výdavok nebol realizovaný v súlade s pravidlami spoločenstva, tak oznámi dotknutému členskému štátu výsledky svojich kontrol a určí nápravné opatrenia, ktoré sa musia prijať s cieľom zabezpečiť v budúcnosti súlad. Oznámenie sa vzťahuje na toto nariadenie. Členský štát musí odpovedať do dvoch mesiacov a Komisia môže následne svoje stanovisko zmeniť. V opodstatnených prípadoch môže Komisia lehotu určenú na zaslanie odpovede predĺžiť. Po uplynutí lehoty určenej na odpoveď Komisia vyzve členský štát na bilaterálnu diskusiu a strany sa vynasnažia dospieť k dohode o opatreniach, ktoré sa musia prijať, ako aj o zhodnotení závažnosti porušenia a finančnej straty pre spoločenstvo. Na základe tejto diskusie a po uplynutí termínu pre diskusiu stanovenom Komisiou, po konzultáciách s členskými štátmi s cieľom získania ďalších údajov alebo – ak členský štát neprijme pozvanie na stretnutie pred uplynutím termínu stanoveným Komisiou – po uplynutí termínu Komisia formálne oznámi svoje závery členskému štátu, odvolávajúc sa pritom na rozhodnutie Komisie 94/442/ES. Bez toho, aby tým bol dotknutý štvrtý pododsek tohto odseku, súčasťou takéhoto oznámenia bude vyhodnotenie všetkých výdavkov, ktoré Komisia zamýšľa vylúčiť na základe článku 5 ods. 2 písm. c) nariadenia… č. 729/70. Členské štáty musia informovať Komisiu čo možno najskôr o nápravných opatreniach prijatých s cieľom zabezpečiť súlad s pravidlami spoločenstva a o dátume ich nadobudnutia účinnosti. Komisia prijme – tam, kde to pripadá do úvahy – jedno alebo viacero rozhodnutí podľa článku 5 ods. 2 písm. c) nariadenia… č. 729/70 s cieľom vylúčiť výdavky ovplyvnené nedodržaním pravidiel spoločenstva až do dátumu nadobudnutia účinnosti nápravných opatrení.“
107

Z toho vyplýva, že oznámenia o výberovom konaní uverejnené pred 1. májom 2004 sú v časti, v ktorej sa týkajú prijímania do zamestnania do určenej platovej triedy, bezpredmetné o to viac, že sporné výberové konania sa týkali určitého služobného postupu (dvoch platových tried) podľa článku 5 starého Služobného poriadku. Od tohto dátumu totiž už nie je namieste odkazovať na „služobné postupy“, keďže všetky zmienky tohto pojmu sa z článku 5 Služobného poriadku vypustili. Normotvorca musel preto zaplniť túto medzeru prijatím „prechodných pravidiel pre platové triedy“, to znamená stanovením (novej) platovej triedy na zaradenie zamestnanca prijatého na základe výberového konania, ktorého oznámenie bolo uverejnené pred 1. májom 2004. Článok 12 ods. 3 prílohy XIII Služobného poriadku predstavuje presne takéto „prechodné pravidlo pre platové triedy“.
26

Dotknuté výrobky teda spájajú vzťahy dostatočné na to, aby ich bolo možné považovať za podobné. Žalobca pripomína, že ÚHVT v predchádzajúcom súdnom konaní bránil tvrdenie existencie doplňujúceho charakteru medzi výrobkami patriacimi do triedy 25 a výrobkami z kože a z imitácie kože nezaradenými do iných tried a patriacimi do triedy 18 z dôvodu ich spoločného estetického rozmeru. Tento ich doplňujúci charakter sa vzťahuje na všetky výrobky triedy 18.
394

Žalobcovia zdôrazňujú, že ak by Komisia konala bezchybným spôsobom, nedošlo by k spochybneniu žalobcov a ich dobrá povesť by nebola verejne zničená. Neboli by zostali „zavrhnutí“ svojimi kolegami a vyhlásení predsedom Komisie za zodpovedných za najhoršie podlosti. Neexistoval by totiž prípad Eurostat. „Inštitucionálny chaos“, ktorý by musel vyústiť do odsúdenia Komisie, mohol byť totiž odvrátený iba takýmto manévrom, spočívajúcim v obvinení žalobcov. Navyše verejné obvinenia môžu podmieniť vyšetrovania vedené v prípade pána Byk francúzskymi súdnymi orgánmi.
6

V ten istý deň podala Citibank, NA, námietku proti prihláške ochrannej známky, opierajúc sa o jedenásť skorších slovných ochranných známok Spoločenstva, všetkých zapísaných pre „finančné záležitosti“ a „záležitosti súvisiace s nehnuteľnosťami“ zaradených do triedy 36, a to: CITIBANK, CITIBANKING, CITICARD, CITIGOLD, CITIPHONE, CITIBASICS, CITIBUSINESS, CITIONE, CITIDIRECT, CITINETTING a THE CITI NEVER SLEEPS.
33

V tomto prípade sa na účely posúdenia záujmu žalobkyne na konaní treba zamerať na prospech, ktorý by jej vyplynul zo zrušenia napadnutého rozhodnutia. V tomto ohľade síce zrušenie predmetného rozhodnutia v nijakom prípade nemôže viesť k situácii, v ktorej by žalobkyňa mala právo na to, aby jej Komisia udelila grant na základe jej žiadosti o finančnú podporu z Európskeho sociálneho fondu podanú v rámci druhého kola podávania prihlášok, predmetné zrušenie by však žalobkyni poskytlo dodatočnú možnosť získať predmetný grant. Za predpokladu zrušenia by totiž Komisia bola nútená znovu posúdiť návrh žalobkyne, ktorý bol predložený 21. januára 2005, pričom by musela zohľadniť posúdenie vykonané Súdom prvého stupňa. Takisto žalobkyňa by nemusela vykonať zmeny vo svojom návrhu a ani by ho nemusela aktualizovať, čo by však bola povinná urobiť v prípade, keby musela znova predložiť svoju žiadosť v rámci tretieho kola predkladania žiadostí.
196

Skutočnosť, že „stabilizácia“ trhov sa musí chápať týmto spôsobom, potvrdzuje aj odôvodnenie č. 68 Rozhodnutia venované fungovaniu kartelu na svetovej úrovni, ktoré stanovuje, že: „… nemožno vylúčiť riziko, že výrobcovia sa zbavia určitej prebytočnej výroby vo forme príležitostného nárazového predaja určeného výlučne na krytie fixných výrobných nákladov. Hoci by išlo len o malé množstvá, mohlo by to narušiť ceny na dovoznom trhu, keďže zákazníci by mohli použiť takýto predaj, ak by k nemu došlo, na účely dohodnutia zníženia cien. Stabilizácia trhu sa teda dosiahne odstránením alebo zabránením vývozu konkurentmi do tých geografických zón, v ktorých majú iní konkurenti významné trhové podiely. Kľúčovou otázkou v tomto ohľade bola dohoda stanovujúca, že európski výrobcovia nebudú vyvážať do Severnej Ameriky a že severoamerickí výrobcovia nebudú vyvážať na európsky trh. Vďaka tomuto rozdeleniu trhov mohli ostatné subjekty ‚stabilizovať‘ svoj národný trh a zlepšiť výnosnosť vo svojom regióne“. Ani za predpokladu, že Komisia pod pojmami „zlepšiť výnosnosť vo svojom regióne“ nechápe výlučne ústup severoamerických výrobcov, ale aj rozdelenie trhu EHP medzi európskych výrobcov, nemožno takúto analýzu prijať vzhľadom na dôsledky vyplývajúce zo skončenia protisúťažných činností na svetovej úrovni, ku ktorým došlo najneskôr 20. apríla 1994 (pozri body 184 až 190 vyššie).
Je potrebné upresniť, že v zmysle úvodnej časti programov riadenia:

„Podrobné právomoci a pokyny (týkajúce sa pravdepodobne otázok neuvedených v programoch riadenia Akzo Nobel) sú súčasťou osobitných usmernení a/alebo štatútov alebo sa vyhotovujú po dohode medzi riaditeľom obchodnej jednotky alebo podjednotky a zodpovedným členom rady.

Čo sa týka dcérskych spoločností, ktoré Akzo Nobel priamo či nepriamo úplne neovláda, musí sa toto rozdelenie právomocí uplatňovať v plnom rozsahu v čo najväčšej možnej miere.“

[Detailed authorities and instructions (possibly also for items not mentioned in the Akzo Nobel Authority Schedules) are laid down in separate directives and/or charters or are agreed upon between the BU/SU manager and the responsible Board Member.

As to subsidiaries not wholly owned by Akzo Nobel, either directly or indirectly, this allocation of authorities shall be integrally enforced as much as possible.]
59

V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že ak je žiadosť o platbu, ktorá bola predložená Komisii, prípustná v zmysle článku 32 ods. 3 všeobecného nariadenia, nie je Komisia oprávnená pretrvávať v nečinnosti. Komisia totiž musí v závislosti od dostupnosti rozpočtových prostriedkov vykonať priebežné platby zodpovedajúce tejto žiadosti, najneskôr do dvoch mesiacov od jej prijatia v súlade s článkom 32 ods. 1 štvrtým pododsekom všeobecného nariadenia. Ak teda Komisia v prejednávanej veci túto povinnosť konať porušila, ako tvrdí Talianska republika, mala to Talianska republika spochybniť podaním žaloby na nečinnosť (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 26. mája 1982, Nemecko/Komisia, 44/81, Zb. s. 1855, bod 6, a rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006, Nemecko/Komisia, T-314/04 a T-414/04, neuverejnené v Zbierke — Zb. 2006, s. II-103*, bod 48). V prípade, že by táto žaloba na nečinnosť bola vyhlásená za dôvodnú, podľa článku 233 ES by Komisii prislúchalo prijať opatrenia nevyhnutné na vykonanie rozsudku (rozsudok zo 14. decembra 2006, Nemecko/Komisia, už citovaný, bod 48).