Preto aj keby sa nariadenie, akým je nariadenie č. 1972/2003 o prechodných opatreniach prijatých v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska s ohľadom na obchod s poľnohospodárskymi výrobkami, odlišovalo vo vzťahu k týmto štátom od zvyšku acquis communautaire, pokiaľ ide o moment jeho vykonania a okruh osôb, ktorým je určené, keďže je určené všetkým členským štátom vrátane členských štátov, ktoré pristúpili k Európskej únii v roku 2004, nebráni to tomu, aby lehota na podanie žaloby začala plynúť od uverejnenia predmetného nariadenia. Uvedené štáty tým nie sú pozbavené práva podať žalobu proti aktom prijatým po podpísaní aktu o pristúpení a pred ich pristúpením k Európskej únii. Ak sa totiž tretie štáty vrátane nových členských štátov pred pristúpením nemôžu dovolávať postavenia v súdnom konaní, ktoré v systéme Spoločenstva prináleží členským štátom, majú rovnakú procesnú spôsobilosť, akú tento systém priznáva právnickým osobám, len čo spĺňajú stanovené objektívne podmienky.

Hoci konečný charakter aktu, ktorý nebol napadnutý v stanovenej lehote, sa netýka len samotného aktu, ale aj každého neskoršieho aktu, ktorý má čisto potvrdzujúci charakter, a toto riešenie odôvodnené potrebou právnej stability platí pre individuálne právne akty, ako aj pre akty, ktoré majú normatívny charakter, akým je nariadenie, v prípade, že je zmenené ustanovenie nariadenia, možno opätovne podať žalobu nielen proti tomuto jednému ustanoveniu, ale aj proti všetkým, ktoré s ním tvoria celok, aj keď neboli zmenené. Pritom akt Spoločenstva, podľa ktorého boli na zoznam doplnené výrobky, môže tvoriť len celok s ustanoveniami iného aktu Spoločenstva, ktoré stanovujú opatrenia vzťahujúce sa na výrobky uvedené na tomto zozname, pretože inak by nemal akt, na základe ktorého boli do neho doplnené výrobky, žiadne právne účinky.

Článok 41 prvý odsek Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, umožňuje, aby Komisia uložila novým členským štátom povinnosť uložiť poplatky za nadbytočné zásoby poľnohospodárskych výrobkov, ktoré upravuje nariadenie č. 1972/2003 o prechodných opatreniach s ohľadom na obchod s poľnohospodárskymi výrobkami prijatých z dôvodu pristúpenia týchto štátov, existujúce na ich území. Jednak totiž tak predchádzanie vytváraniu zásob na špekulatívne účely, ako aj zrušenie ekonomických výhod, ktoré by získali subjekty, ktoré vytvorili nadbytočné zásoby za nízku cenu, odôvodňujú, aby Komisia prijala opatrenie podľa článku 41 prvého odseku aktu o pristúpení, a jednak uloženie poplatku za nadbytočné zásoby treba považovať za opatrenie, ktoré má uľahčiť prechod nových členských štátov na spoločnú organizáciu trhov v rozsahu, v akom zmierňuje záťaž súvisiacu s povinnosťou nových členských štátov odstrániť tieto zásoby na vlastné náklady, ktorá je stanovená v prílohe IV kapitole 4 ods. 2 aktu o pristúpení.

Napokon článok 4 ods. 2 nariadenia č. 1972/2003 necháva novým členským štátom určitú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o určenie, či zásoby predmetných výrobkov umiestnené na ich území sú výsledkom činnosti odôvodnenej normálnym správaním na trhu, čo im umožňuje nekvalifikovať ich v tomto prípade ako „nadbytočné zásoby“. To umožňuje obmedziť poplatky uložené držiteľom týchto zásob len na prípady, keď ich vytváranie vyvoláva riziko narušenia trhov, a posiľňuje primeraný charakter opatrenia stanoveného v článku 4 ods. 3 uvedeného nariadenia vo vzťahu k sledovanému cieľu.

Určenie výšky poplatku za nadbytočné zásoby určitých poľnohospodárskych výrobkov podľa dovozného cla platného erga omnes k 1. máju 2004, ako ho upravuje článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1972/2003 o prechodných opatreniach prijatých v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska s ohľadom na obchod s poľnohospodárskymi výrobkami, zjavne neprekračuje to, čo je nevyhnutné na predchádzanie vytváraniu nadbytočných zásob bez ohľadu na ich pôvod. Komisia sa prostredníctvom predmetného poplatku totiž nesnažila len predchádzať vytváraniu zásob predmetných výrobkov na špekulatívne obchodné účely, ale jednoducho predchádzať vytváraniu nadbytočných zásob, teda zásob, ktoré nie sú súčasťou bežných zásob nachádzajúcich sa v nových členských štátoch. To jasne vyplýva z odôvodnenia č. 3 nariadenia č. 1972/2003. Tento prístup Komisie je v súlade s koncepciou autorov Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, podľa ktorej nadbytočné zásoby treba odstrániť na náklady nových členských štátov. Z prílohy IV kapitoly 4 ods. 1 a 2 tohto aktu totiž jasne vyplýva, že existencia nadbytočných zásob vyplývajúca z národnej produkcie v nových členských štátov predstavuje prvok, ktorý narúša spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov. Autori uvedeného aktu o pristúpení vôbec neobmedzili uvedenú povinnosť len na zásoby vyplývajúce z obchodu.

Vyberanie poplatku uloženého článkom 3 nariadenia č. 1972/2003 o prechodných opatreniach prijatých v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska s ohľadom na obchod s poľnohospodárskymi výrobkami nie je v rozpore so zákazom ciel a poplatkov s rovnakým účinkom stanoveným v článku 25 ES, pretože uvedený poplatok nie je poplatkom, o ktorom jednostranne rozhodol členský štát, ale opatrením Spoločenstva prijatým na dočasnom základe na účely predchádzania určitým ťažkostiam vyplývajúcim pre spoločnú poľnohospodársku politiku z pristúpenia desiatich nových štátov k Európskej únii. Okrem toho Komisia prijala uvedené nariadenie, čiže aj jeho článok 3, na základe ustanovenia, ktoré jej umožňovalo prijať prechodné opatrenia na uľahčenie prechodu zo súčasného režimu v nových členských štátoch na režim vyplývajúci z uplatňovania spoločnej poľnohospodárskej politiky, konkrétne podľa článku 41 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia. Tieto prechodné opatrenia pritom môžu predstavovať okrem iného výnimky z pravidiel, ktoré by sa inak uplatňovali na danú právnu situáciu, akým je článok 25 ES.

Ak ide o nariadenie, odôvodnenie vyžadované článkom 253 ES sa môže obmedziť jednak na uvedenie celkovej situácie, ktorá viedla k jeho prijatiu, a jednak na uvedenie všeobecných cieľov, ktoré má dosiahnuť. Okrem toho by bolo neprimerané vyžadovať osobitné odôvodnenie pre rôznu voľbu použitých techník, keď je zo všeobecne platného aktu zrejmý základný cieľ sledovaný inštitúciou.

Zásadu ochrany legitímnej dôvery možno uplatniť voči právnemu predpisu Spoločenstva len vtedy, ak samotné Spoločenstvo predtým vytvorilo situáciu vyvolávajúcu legitímnu dôveru. Pokiaľ pritom ide o nariadenie č. 1972/2003 o prechodných opatreniach prijatých v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska s ohľadom na obchod s poľnohospodárskymi výrobkami, Spoločenstvo sa žiadnym spôsobom, či už konaním alebo opomenutím, voči dotknutým odvetviam nevyjadrilo, že prechodné opatrenia, ktoré majú zaistiť najmä potrebný účinok opatrení určených na zabránenie narušeniu spoločného trhu vyvolaného vytváraním nadbytočných zásob, nebudú prijaté v súvislosti s rozšírením, ku ktorému došlo 1. mája 2004. Okrem toho každý bežne starostlivý subjekt, ktorý umiestnil výrobky do jedného z režimov uvedených v článku 3 tohto nariadenia, by mal od zverejnenia Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, v úradnom vestníku vedieť, že podľa článku 41 prvého odseku uvedeného aktu bola Komisia oprávnená prijať prechodné opatrenia s cieľom prispôsobiť režimy existujúce v nových členských štátoch spoločnej organizácii trhov, teda opatrenia, ktoré by prípadne mohli mať vplyv na nadbytočné zásoby, ktoré už boli vytvorené v čase uverejnenia pozmeňujúceho nariadenia č. 735/2004, ako aj na výrobky, na ktoré sa vzťahoval režim s podmieneným oslobodením od cla. Navyše navrhované opatrenia Komisia oznámila členskému štátu žalobcovi v rámci výboru, ktorý prerokúval prijatie nariadenia č. 1972/2003, a tento členský štát teda nemôže tvrdiť, že jeho legitímna dôvera bola porušená.

(pozri body 245, 247, 248)