Vec T-25/07

Iride SpA a Iride Energia SpA

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Štátna pomoc — Odvetvie energetiky — Náhrada uviaznutých nákladov — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom — Povinnosť podniku príjemcu najprv vrátiť skoršiu pomoc, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu — Štátne prostriedky — Výhoda — Povinnosť odôvodnenia“

Rozsudok Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 11. februára 2009 II ‐ 250

Abstrakt rozsudku

Pomoc poskytovaná štátmi – Správne konanie – Zlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom – Dôkazné bremeno zaťažujúce poskytovateľa a potenciálneho príjemcu pomoci

Za pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES sa považujú iba výhody poskytnuté priamo alebo nepriamo prostredníctvom štátnych prostriedkov. Rozdiel stanovený v tomto ustanovení medzi „pomocou poskytnutou štátom“ a pomocou poskytnutou „prostredníctvom štátnych prostriedkov“ totiž neznamená, že všetky výhody schválené štátom, či už financované prostredníctvom štátnych prostriedkov alebo nie, predstavujú pomoc, a jeho cieľom je len zahrnúť do tohto pojmu výhody, ktoré sú poskytované priamo štátom, ako aj výhody, ktoré sú poskytované prostredníctvom verejnej alebo súkromnej inštitúcie určenej alebo založenej štátom. Okrem iného článok 87 ods. 1 ES zahŕňa všetky peňažné prostriedky, ktoré môžu verejné orgány skutočne použiť na podporu podnikov, pričom nie je podstatné, či tieto prostriedky sú trvalou súčasťou majetku štátu alebo nie. Preto aj keď prostriedky zodpovedajúce spornému opatreniu nie sú trvale v držbe verejných orgánov, skutočnosť, že sú neustále pod verejnou kontrolou, a teda k dispozícii príslušným vnútroštátnym orgánom, stačí na to, aby boli kvalifikované ako štátne prostriedky. V tejto súvislosti, pokiaľ ide o financovanie náhrady podnikom vyrábajúcim a distribuujúcim energiu prostredníctvom osobitného účtu, ktorý spravuje verejnoprávna inštitúcia a ktorý sa vytváral z výťažku presne určenej položky sadzby za elektrinu účtovanej všetkým konečným zákazníkom, musia byť sumy prerozdeľované príjemcovi kvalifikované ako štátne prostriedky, keďže sú nielen pod neustálou verejnou kontrolou, ale navyše ešte predtým, ako sa prerozdeľujú príjemcovi, aj vo vlastníctve štátu. (pozri body 23, 25, 27, 28)

Aby sa dalo určiť, či určité štátne opatrenie predstavuje štátnu pomoc, je potrebné určiť, či prijímajúci podnik získava hospodársku výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok nezískal. Pokiaľ ide o otázku, či v kontexte liberalizácie trhu s výrobou elektrickej energie sú zmeny v regulačnom rámci súčasťou vývoja, s ktorým musia hospodárske subjekty za normálnych trhových podmienok počítať, je potrebné zdôrazniť, že v demokratickom štáte, rovnako ako v trhovej ekonomike, totiž môže byť regulačný rámec zmenený v ktoromkoľvek okamihu. Vzhľadom na všeobecnú orientáciu hospodárskej politiky Európskeho spoločenstva na otváranie vnútroštátnych trhov a zjednodušovanie obchodu medzi členskými štátmi to platí tým väčšmi v takom prípade, keď predchádzajúci regulačný rámec počítal s uzavretím trhu na národnej a/alebo regionálnej úrovni, takže vytváral monopolné situácie. Z toho vyplýva, že otvorenie predtým uzavretého trhu nemôže byť kvalifikované ako anomália vo vzťahu k normálnym trhovým podmienkam. Zmena regulačného rámca v sektore elektrickej energie, ktorá nastala v nadväznosti na smernicu 96/92 o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiou, spadá do normálnych trhových podmienok. (pozri body 46, 48, 50, 51)

Odôvodnenie aktu musí byť primerané jeho povahe a musia z neho jednoznačne vyplývať úvahy inštitúcie, ktorá ho prijala, umožňujúce dotknutým subjektom spoznať jej dôvody a príslušnému súdu vykonať preskúmanie; pritom však nie je potrebné, aby odôvodnenie špecifikovalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti, pretože otázka súladu odôvodnenia aktu s článkom 253 ES sa posudzuje tak s prihliadnutím na znenie aktu, ako aj na jeho právny a skutkový kontext. Pokiaľ ide o rozhodnutie o štátnej pomoci, v ktorom sa Komisia obmedzila na jedinú vetu, a to že „konštatovala, že skúmané rozhodnutie treba považovať za štátnu pomoc“, splnila svoju povinnosť odôvodnenia, ak právny a skutkový kontext tohto rozhodnutia zahŕňa okrem rozhodnutia o začatí konania o preskúmaní pomoci aj rozhodnutie týkajúce sa podobných opatrení, na ktoré sa výslovne odkazuje v rozhodnutí o začatí konania a v tomto rozhodnutí, a ktoré obsahuje detailný opis dôvodov, pre ktoré Komisia dospela k názoru, že opatrenia, ktorých sa týka, sú štátnou pomocou. (pozri body 66, 67, 70, 71)

V oblasti posudzovania zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom podľa článku 87 ods. 3 ES disponuje Komisia širokou mierou voľnej úvahy, ktorej uplatnenie v sebe zahŕňa posúdenia ekonomického a sociálneho charakteru, ktoré musia byť vykonané v kontexte Spoločenstva. Keď Komisia skúma zlučiteľnosť štátnej pomoci so spoločným trhom, musí zohľadniť všetky relevantné okolnosti, prípadne aj vrátane kontextu, ktorý bol posúdený v niektorom skoršom rozhodnutí, ako aj záväzkov, ktoré toto skoršie rozhodnutie mohlo uložiť členskému štátu. Komisia preto neprekročí hranice voľnej úvahy, ktorou disponuje, keď pri rozhodovaní o pomoci, ktorú má členský štát v úmysle poskytnúť určitému podniku, prijme rozhodnutie, ktorým túto pomoc vyhlási za zlučiteľnú so spoločným trhom s výhradou, že daný podnik najprv vráti skoršiu protiprávnu pomoc, a to z dôvodu kumulatívnych účinkov daných dvoch opatrení pomoci. Rozhodnutia prijaté Komisiou v oblasti štátnej pomoci sú pritom určené výhradne dotknutým členským štátom. Preto pri posudzovaní všetkých relevantných okolností Komisia skúma výhradne záväzky dotknutého členského štátu obsiahnuté v takom rozhodnutí, a nie záväzky, ktoré môžu z rozhodnutia prípadne vyplývať pre spoločnosť príjemcu. Pokiaľ ide o systém pomoci, to, že Komisia neuviedla presné údaje o podnikoch, ktoré sú v rámci schémy pomoci príjemcami, a presné sumy, ktoré získali, nemá vplyv na platnosť príkazu na vymáhanie a nie je to prekážkou jeho výkonu jednak preto, že členský štát je v lepšej pozícii na to, aby tieto údaje získal, a jednak preto, že Komisia má v prípade, keď s ňou dotknutý členský štát nespolupracuje, právo rozhodnúť na základe informácii, ktoré má k dispozícii. (pozri body 82, 83, 85, 89)

Ak rozhodnutie o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES obsahuje dostatočnú predbežnú analýzu Komisie, v ktorej sú vysvetlené dôvody, pre ktoré má Komisia pochybnosti o zlučiteľnosti spornej pomoci so spoločným trhom, je úlohou členského štátu a potenciálneho príjemcu, aby predložili dôkazy umožňujúce preukázať zlučiteľnosť tejto pomoci so spoločným trhom a prípadne uviedli špecifické okolnosti súvisiace s vrátením už vyplatenej pomoci, ak ho Komisia vyžaduje.

Povinnosť členského štátu a podniku, ktorý je potenciálnym príjemcom novej pomoci, poskytnúť Komisii dôkazy, ktoré preukazujú, že táto pomoc je zlučiteľná so spoločným trhom, sa vzťahuje aj na potrebu preukázať absenciu kumulovaného účinku novej pomoci a skoršej protiprávnej pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom, ktorá nebola vrátená. V tejto súvislosti kritérium absencie kumulovaného účinku novej, skúmanej pomoci a skoršej nevrátenej protiprávnej a nezlučiteľnej pomoci spadá do rámca všeobecného skúmania zlučiteľnosti pomoci, ktoré musí Komisia vykonať, a predstavuje preto iba jeden z prvkov, ktorý táto musí zohľadniť pri aplikácii článku 87 ods. 3 ES.

(pozri body 101, 103, 104)