ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
160

Na záver, v odôvodnení č. 150 napadnutého rozhodnutia Komisia tvrdí, že daňová reforma zachováva zvýhodnené daňové zaobchádzanie so spoločnosťami, ktoré majú právnu formu spoločnosti oslobodenej od dane v zmysle daňovej právnej úpravy predchádzajúcej reformu. Vychádzajúc z predpokladu, že tieto spoločnosti nemajú reálne sídlo v Gibraltári, sa Komisia domnieva, že spoločnosti oslobodené od dane, ktoré nepatria do odvetvia finančných služieb, budú naďalej zdaňované nulovou sadzbou, zatiaľ čo spoločnosti oslobodené od dane patriace do odvetvia finančných služieb budú podliehať dani 5 % z ich zisku, pričom táto sadzba vyplýva z toho, že sa na ne uplatňuje dodatočná daň (pozri bod 24 vyššie). Na rozdiel od toho bude zvyšok hospodárstva Gibraltáru podliehať vyššej maximálnej hranici 15 alebo 35 % z dosiahnutého zisku.
80

Takýto záver by vyplýval zo znenia článku 2 ods. 1 písm. a) bodu ii) nariadenia č. 2026/97, ako aj z jeho prílohy I písm. i). Príloha II bod I 2 tiež podporuje túto analýzu. Vyplýva z nej, že o subvenciu by mohlo ísť iba vtedy, ak by systém vrátenia zakladal nadmerné vrátenie, a to až do sumy preplatku. Komisii teda prislúcha preveriť existenciu nadmerného vrátenia predtým, ako ho prípadne kvalifikuje ako subvenciu. Rovnakým postupom sa uberá definícia uvedená v prílohe III bode I. Podľa žalobcov, pokiaľ DEPB musí byť kvalifikovaná ako systém vrátenia za náhradné vstupy, uplatniteľnou je príloha III nariadenia č. 2026/97, ktorú Rada opomenula analyzovať.
57

Okrem iného téza obhajovaná žalobkyňou v tejto súvislosti by mala za účinok potlačenie okolnosti založenej na podobnosti ochranných známok v prospech okolnosti založenej na rozlišovacej spôsobilosti skoršej národnej ochrannej známky, ktorej by bol pripísaný neprimeraný význam. Z uvedeného by vyplývalo, že ak by skoršia národná ochranná známka mala iba nízku rozlišovaciu spôsobilosť, pravdepodobnosť zámeny by existovala len v prípade jej úplnej reprodukcie ochrannou známkou, ktorej zápis sa požaduje, a to bez ohľadu na stupeň podobnosti dotknutých označení (uznesenie Súdneho dvora z 27. apríla 2006, L’Oréal/ÚHVT, C-235/05 P, bod 45). Takýto výsledok by však nebol v súlade so samotnou podstatou celkového posúdenia, ktoré sú príslušné orgány povinné vykonať na základe článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (rozsudok Súdneho dvora z 15. marca 2007, T.I.M.E. ART/Devinlec a ÚHVT, C-171/06 P, bod 41, a rozsudok PAGESJAUNES.COM, už citovaný, bod 71).
189

Súd prvého stupňa pripomína, že podľa prvej podmienky Altmark „zvýhodnený podnik musí byť skutočne poverený vykonávaním povinností verejnej služby a tieto povinnosti musia byť jasne definované“ (rozsudok Altmark, už citovaný v bode 188 vyššie, bod 89). Podľa druhej podmienky Altmark „parametre, na základe ktorých sa kompenzácia vypočíta, musia byť vopred objektívne a transparentne stanovené, aby sa zabránilo tomu, že kompenzácia bude mať za následok hospodárske zvýhodnenie, ktorým môže byť podnik, ktorému je poskytnuté, zvýhodnený oproti konkurenčným podnikom“ (rozsudok Altmark, už citovaný v bode 188 vyššie, bod 90). Podľa tretej podmienky Altmark „kompenzácia nesmie presahovať to, čo je nevyhnutné na pokrytie všetkých nákladov na vykonávanie povinností verejnej služby alebo ich časti, berúc do úvahy dosiahnuté príjmy a primeraný zisk z plnenia týchto povinností“ (rozsudok Altmark, už citovaný v bode 188 vyššie, bod 92). Nakoniec, podľa štvrtej podmienky Altmark, „keď sa výber podniku, ktorý má byť v konkrétnom prípade poverený vykonávaním povinností verejnej služby, neuskutoční na základe verejného obstarávania umožňujúceho vybrať uchádzača spôsobilého poskytnúť tieto služby za čo najnižšiu cenu pre spoločenstvo, musí sa výška potrebnej kompenzácie určiť na základe analýzy nákladov, aké by priemerný, dobre spravovaný podnik, ktorý je primerane vybavený dopravnými prostriedkami, potreboval na to, aby bol schopný vyhovieť požiadavkám verejnej služby, ktoré by boli na tento podnik kladené pri výkone daných povinností, pričom treba vziať do úvahy dosiahnuté príjmy a primeraný zisk z plnenia týchto povinností“ (rozsudok Altmark, už citovaný v bode 188 vyššie, bod 93).
Žalobca napokon tvrdí, že rozdelenie do kategórií uskutočnené Komisiou je nesprávne, lebo Komisia mala sčítať trhové podiely Schunk a Hoffmann, pretože mali byť tak posudzované so zreteľom na právny stav v čase prijatia Rozhodnutia ukladajúceho pokutu. Za týchto okolností mal byť žalobca zaradený do tretej kategórie zodpovedajúcej trhovému podielu menej ako 20 %, pričom prvú kategóriu by tvoril LCL s trhovým podielom vyšším ako 25 % a druhú kategóriu Schunk a Hoffmann so súhrnným trhovým podielom medzi 20 a 25 %, v danom prípade 24 %. V súlade s rozhodovacou praxou Komisie mala byť preto východisková suma pokuty pre žalobcu nižšia o rozpätie od 17,5 milióna do 13 miliónov eur oproti tej, aká bola stanovená v danom prípade.
167

Naopak, od Komisie nemožno vyžadovať, aby v prípade, že vykonávanie kartelu je preukázané, systematicky dokazovala, že dohody skutočne umožnili dotknutým podnikom dosahovať vyššiu úroveň transakčných cien, ako je tá, ktorá by existovala bez kartelu. V tomto smere nie je možné prijať tvrdenie, podľa ktorého samotná skutočnosť, že úroveň transakčných cien by bola odlišná bez zosúladenia, sa môže zobrať do úvahy na účely posúdenia závažnosti porušenia (rozsudok Súdneho dvora zo 16. novembra 2000, Cascades/Komisia, C-279/98 P, Zb. s. I-9693, body 53 a 62). Okrem toho by bolo neprimerané požadovať takéto dokazovanie, ktoré by si vyžadovalo značné zdroje, keďže by boli potrebné hypotetické výpočty na základe ekonomických modelov, ktorých presnosť môže súd len ťažko overiť a ktorých neomylnosť vôbec nie je dokázaná (návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Mischo vo veci, v ktorej bol vyhlásený rozsudok Súdneho dvora zo , Mo och Domsjö/Komisia, C-283/98 P, Zb. s. I-9855, I-9858, bod 109).
287

Ako zdôrazňuje Komisia, ak by bolo toto tvrdenie žalobcu pravdivé, bolo by treba vyvodiť záver, že list zo 16. augusta 2002, ktorý obsahoval ponuku spolupráce žalobcu, nemá s prejednávanou vecou žiadnu súvislosť a že by preto naň Súd prvého stupňa nemal prihliadať. Žalobca by tak vôbec nepreukázal, že spolupracoval už pred prijatím žiadosti o informácie.
238

Okrem toho vyhlásenie z 12. júla 2002 je nejasné a nepresné, pokiaľ ide o možné podporné opatrenia, ktoré mohlo Francúzsko neskoršie prijať, ešte presne nevymedzené („sa bude správať ako uvedomelý [obozretný – neoficiálny preklad] investor a… urobili by sme adekvátne opatrenia“). Vzhľadom na otvorenú a nejasnú povahu týchto vyhlásení Komisia nemala dôvod dospieť k záveru o jasnosti údajného záväzku zo strany Francúzska, pričom len „prostriedky intervencie…, t. j. pravidlá realizácie“ treba ešte špecifikovať (odôvodnenie209 napadnutého rozhodnutia), pretože takýto jasný záväzok si nevyhnutne vyžaduje určenie povahy a rozsahu tohto prípadného budúceho zásahu. Ako pritom potvrdzuje správa Deutsche Bank z 22. júla 2002, o ktorú sa opierala aj samotná Komisia v odôvodnení 221 a v poznámke pod čiarou č. 146 napadnutého rozhodnutia, vzhľadom na vyhlásenie z 12. júla 2002 trh ešte nemohol určiť povahu a rozsah tohto budúceho zásahu Francúzska („[FT] vyťažil[a] z rastúcej dôvery trhu [vzhľadom na skutočnosť], že [francúzska] vláda podporí tým či oným spôsobom úver“; túto „implicitnú štátnu podporu [Francúzska] [by mohla zohnať] vo forme pôžičiek, za podmienok na trhu [za trhových podmienok – neoficiálny preklad], ktoré by poskytli banky alebo [francúzska] vláda“). Navyše uistením o budúcom, nepodmienenom a nepresnom charaktere uvedeného zásahu vyhlásenie z 12. júla 2002 výslovne odmieta predpoklad o zvýšení základného imania FT, pričom Francúzsko túto možnosť doslova využilo v decembri 2002 („Nie, istotne nie! Iba tvrdím, že v príhodnom okamihu urobíme adekvátne opatrenia. Ak to bude potrebné…“).
2.

Spoločnosti Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc a Troy Chemical Co. BV znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie, vrátane trov súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia, pokiaľ ide o spoločnosť Sumitomo Chemical (UK) plc.
2.

Spoločnosti Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc a Troy Chemical Co. BV znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.
43

Záujem na konaní však musí pretrvávať až do vyhlásenia rozhodnutia súdu, inak by muselo byť konanie zastavené, čo predpokladá, že výsledok konania môže priniesť prospech strane, ktorá žalobu podala (rozsudok Súdneho dvora zo 7. júna 2007, Wunenburger/Komisia, C-362/05 P, Zb. s. I-4333, bod 42; pozri tiež v tomto zmysle uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. októbra 2005, First Data a i./Komisia, T-28/02, Zb. s. II-4119, body 35 až 38).
322

V odôvodnení č. 42 napadnutého rozhodnutia Komisia napriek tomu definovala výhodu, ktorá tvorí štátnu pomoc, ako „rozdiel medzi objemom živnostenskej dane, ktorú France Télécom skutočne odvádzal, a sumou určenou na odvod podľa ustanovení všeobecných pravidiel od 1. januára 1994 do “. Komisia teda nepovažovala za spornú pomoc osobitné daňové ustanovenia uplatniteľné na France Télécom, ale daňový rozdiel predstavovaný rozdielom medzi výškou platieb živnostenskej dane, ktorú by podnik musel zaplatiť, ak by podliehal všeobecným daniam, a sumou, ktorá mu skutočne bola uložená podľa osobitných daňových ustanovení, ktorým podliehal (pozri bod 202 vyššie).
10

Rozhodnutím z 30. júna 2004 o štátnej pomoci NN 34A/2000 týkajúcej sa programov kvality a známok kvality „AMA Biozeichen“ a „AMA Gütesiegel“ v Rakúsku Komisia rozhodla, že nemá výhrady proti „oznámeným“ opatreniam (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). V tejto súvislosti usúdila, že uvedené opatrenia boli v súlade so spoločným trhom v zmysle článku 87 ods. 3 písm. c) ES, lebo boli v súlade s podmienkami, ktoré v bodoch 13 a 14 stanovujú usmernenia Spoločenstva týkajúce sa štátnej pomoci v poľnohospodárskom sektore [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 28, 2000, s. 2) a usmerneniami Spoločenstva týkajúcimi sa štátnej pomoci určenej na reklamu výrobkov uvedených v prílohe I zmluvy ES a niektorých výrobkov v prílohe I neuvedených [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 252, 2001, s. 5, ďalej len „usmernenia týkajúce sa štátnej pomoci určenej na reklamu“).
130

Na základe korešpondencie a dokumentov uvedených vyššie je potrebné konštatovať, že aj keď EB predložila otázku zníženia poplatku a dodatočných služieb, boli to žalobkyne, ktoré chceli zahrnúť otázku priameho prístupu do prerokovania ich zmluvných vzťahov, a nie EB. Hoci EB, ako to uznáva aj Komisia, sledovala v rámci diskusií so spoločnosťou CBF viaceré ciele, domnievala sa, že potenciálny zisk z udelenia prístupu do Cascade RS bol oveľa významnejší, ako zisk spojený so znížením cien. EB nemohla mať nijaký záujem na tom, aby bola otázka otvorenia prístupu zahrnutá do opätovného prerokovania zmluvných vzťahov so spoločnosťou CBF, ale chcela skôr získať prístup na základe už uplatniteľnej zmluvy a rokovať o prípadnom znížení cien neskôr. V dôsledku toho treba argumentáciu žalobkýň v tejto časti zamietnuť.
155

Ďalej, pokiaľ ide o to, že sa spoločnosť Qualcomm domnieva, že záväzok týkajúci sa prepojenia GPS nespôsobuje žiadnu úsporu, treba poznamenať, že odôvodnenie č. 72 napadnutého rozhodnutia neupresňuje, že táto úspora v rozsahu 150 až 200 eur na prístroj vyplýva výlučne z obstarávacej ceny prístrojov, ako to vníma spoločnosť Qualcomm. Vo svojej obrane však Komisia tvrdí bez toho, aby voči tomu spoločnosť Qualcomm namietala, že táto úspora pokrýva tiež náklady na anténu, káble a inštaláciu funkcie GPS, ktoré musia znášať tretie osoby, ktoré chcú dodávať vlastné telematické vybavenia vybavené funkciou GPS. Navyše sa treba domnievať, že tento odhad nákladových úspor, ktorý urobila Komisia, nie je nesprávny so zreteľom na stanovisko, ktoré v priebehu správneho konania zaujali hospodárske subjekty prítomné na trhu. Takto sa prvý hospodársky subjekt domnieval, že prepojenie GSM a GPS umožní zníženie nákladov na telematický systém približne o 500 eur, druhý hospodársky subjekt bol presvedčený o tom, že telematický prístroj bez modulu GPS a GSM bude stáť len 500 eur a tretí tvrdil, že cena modulu GPS a GSM predstavovala viac ako polovicu ceny telematickej jednotky, ktorej cena bola v napadnutom rozhodnutí odhadnutá na 1000 až 2500 eur (odôvodnenie č. 62 napadnutého rozhodnutia). Ďalej sa Súd prvého stupňa domnieva, že samotná okolnosť, že tretím osobám ponúkajúcim telematické systémy prostredníctvom prepojenia GPS vzniknú náklady na prispôsobenie ich vlastného materiálu a jednotky Toll Collect, aby mohli využívať toto prepojenie, neumožňuje preukázať to, že odhad Komisie je zjavne nesprávny. Okrem skutočnosti, že Komisia považuje sumu 150 až 200 eur na prístroj za rozumný odhad úspor, ktoré možno dosiahnuť v dôsledku záväzku týkajúceho sa prepojenia GPS, Qualcomm totiž pripúšťa, že náklady, ktoré musí znášať v dôsledku prispôsobenia materiálu tretích osôb a jednotky Toll Collect na to, aby sa použilo prepojenie GPS, nemôžu byť v súčasnosti vyčíslené dostatočne presne. Nakoniec je nutné skonštatovať, že tvrdenie spoločnosti Qualcomm, podľa ktorého v každom prípade celková suma nákladov pravdepodobne úplne pohltí úspory dosiahnuté na jednotke GPS, nie je vôbec preukázané, a preto nemôže spochybniť posúdenie Komisie. Preto treba vyvodiť záver, že sa nemožno domnievať, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že záväzok týkajúci sa prepojenia GPS môže tretím osobám ponúkajúcim telematické systémy priniesť úspory vo výške 150 až 250 eur na prístroj.
72

Navyše Rada spochybňuje, že by existovala ustálená prax, podľa ktorej by inštitúcie podrobne preskumávali opatrenia prijaté vývozcom, ktorý je predmetom prešetrovania, ktorými sa snažil zabrániť vplyvu štátu. Rada sa v každom prípade domnieva, že žalobca nepreukázal počas prešetrovania, že prijal všetky opatrenia, aby zabránil vplyvu štátu. Uvádza, že opatrenia, ktoré by boli v tejto súvislosti relevantné sú napríklad opatrenia týkajúce sa zloženia správnej rady, (ktorej členovia by neboli ani úradníci ani osoby, ktoré by boli spojené so štátom), alebo opatrenia týkajúce sa spôsobu hlasovania (zabránili by vytvoreniu menšinového kontrolného balíčka pre štátneho akcionára, čo by umožnilo väčšinovým neštátnym akcionárom kontrolovať spoločnosť). Pritom opatrenie, na ktoré sa odvoláva žalobca je čínsky zákon o spoločnostiach, čo nie je opatrením, ktoré by prijal žalobca. Podľa Rady, ak by čínsky zákon o spoločnostiach totiž umožňoval sám osebe zabrániť vplyvu štátu, všetky spoločnosti kontrolované štátom by mohli podľa takého zákona požiadať o priznanie ŠTH, v dôsledku čoho by bolo posudzovanie vplyvu štátu prakticky neúčelné.
152

Okrem toho, ak by bolo nevyhnutné konštatovať existenciu nadbytočných zásob predmetných výrobkov na národnej úrovni k 1. máju 2004, subjekty usadené v nových členských štátoch, ktoré vytvorili dodatočné zásoby uvedených produktov, nemohli pred týmto dátumom vedieť, či sa na ne vzťahuje sporný poplatok, ktorého výška by sa mohla ukázať značná. To by vnášalo prvok neistoty nielen do ich hospodárskeho plánovania, ale tiež na všetky trhy predmetných výrobkov, pretože by sa ceny týchto výrobkov mohli významne meniť vzhľadom na to, že na časť výroby by sa prípadne vzťahoval sporný poplatok a na časť by sa nevzťahoval.
Keywords

Summary



Keywords

1. Ochranná známka Spoločenstva – Opravné prostriedky

[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 135 ods. 4; nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 74]

2. Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby

[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 1 písm. b)]

Summary

1. Ak sa námietka proti zápisu ochrannej známky opiera o článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) musí vyriešiť otázku zhodnosti alebo podobnosti výrobkov a služieb označených kolidujúcimi ochrannými známkami. Tak je to aj vtedy, ak ÚHVT alebo niektorý z účastníkov konania nepovažujú za potrebné zaoberať sa otázkou zhodnosti alebo podobnosti predmetných výrobkov a služieb z dôvodu výrazných rozdielov zistených medzi ochrannými známkami, ktoré v každom prípade vylučujú pravdepodobnosť zámeny.

Preto skutočnosť, že prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva, ktorá je namietaná, pred námietkovým oddelením priznala, že výrobky a služby označené kolidujúcimi si ochrannými známkami mohli byť prípadne zhodné a že pred odvolacím senátom vyhlásila, že otázka podobnosti uvedených výrobkov a služieb sa nemusí rozhodnúť vzhľadom na údajný rozdiel medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, nemá vonkoncom za následok, že by sa Úrad nemal zaoberať otázkou, či výrobky a služby označené uvedenými ochrannými známkami sú podobné alebo zhodné.

Táto skutočnosť teda nemala za následok zbavenie žalobkyne práva spochybniť pred Súdom prvého stupňa posúdenie odvolacieho senátu v hraniciach právneho a skutkového rámca sporu pred týmto senátom s ohľadom na túto skutočnosť. Takéto spochybnenie nie je skutočne v rozpore so zákazom vyplývajúcim z článku 135 ods. 4 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa meniť v konaní pred Súdom prvého stupňa predmet konania pred odvolacím senátom uplatnením článku 74 nariadenia č. 40/94.

(pozri body 41 – 43)

2. Pre všetkých spotrebiteľov Spoločenstva existuje pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva medzi slovným označením ARMAFOAM, ktorého zápis ako ochrannej známky je požadovaný pre „penové výrobky vyrobené z elastomerových, termoplastických alebo duroplastických materiálov ako systémové komponenty alebo konečné výrobky“ patriace do triedy 20 v zmysle Niceskej dohody, a slovnou ochrannou známkou NOMAFOAM, zapísanou skôr ako ochranná známka Spoločenstva pre všetky výrobky patriace do tried 17, 19, 20, 27 a 28 uvedenej dohody, vo vzťahu na jednej strane k podobnosti, dokonca zhody, výrobkov zahrnutých kolidujúcimi ochrannými známkami a na druhej strane k podobnosti uvedených ochranných známok z vizuálneho a fonetického hľadiska, prinajmenšom pokiaľ ide o neanglofónnu verejnosť.

(pozri body 34, 55, 67, 68)
Keywords

Summary



Keywords

Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby

[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 1 písm. b)]

Summary

Pre priemerného španielskeho užívateľa existuje pravdepodobnosť zámeny medzi slovným označením PAM‑PIM’S BABY‑PROP, o ktorého zápis ako ochrannej známky Spoločenstva sa žiada pre „plienkové nohavičky z papiera alebo buničiny (jednorazové)“, patriace do triedy 16 v zmysle Niceskej dohody, a slovnou ochrannou známkou PAM‑PAM skoršie zapísanou ako ochranná známka Spoločenstva pre „všetky druhy konfekčného oblečenia, najmä plienkové nohavičky, topánky“ patriace do 25 triedy uvedenej dohody. Na jednej strane sú totiž tovary označené skoršou ochrannou známkou, najmä detské plienky, zahrnuté do všeobecnejšej kategórie, na ktorú sa vzťahuje prihláška ochrannej známky, ktorá pokrýva tak plienky pre deti, ako aj plienky pre dospelých, a na druhej strane neexistujú žiadne koncepčné rozdiely spôsobilé neutralizovať vizuálnu a fonetickú podobnosť, ktorá existuje medzi predmetnými označeniami, a príslušná skupina verejnosti by sa mohla domnievať, že tovary zahrnuté v prihlasovanej ochrannej známke a tovary predávané pod skoršou ochrannou známkou pochádzajú od jedného podniku alebo prípadne od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené.

(pozri body 36, 67, 77)
Keywords

Summary



Keywords

Životné prostredie – Ochrana ozónovej vrstvy – Smernica 2003/87 – Národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov (NAP) – Konanie o oznámení NAP – Právo dotknutého členského štátu navrhnúť zmeny NAP po jeho oznámení – Prípustnosť – Podmienky

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87, článok 9 ods. 3 a článok 11 ods. 1)

Summary

Cieľom smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61, je vytvorenie európskeho trhu s emisnými kvótami skleníkových plynov pri čo najmenšom znížení hospodárskeho rozvoja a zamestnanosti. Hoci smernica 2003/87 má za cieľ zníženie skleníkových plynov v súlade so záväzkami Spoločenstva a členských štátov prijatých v rámci Kjótskeho protokolu, realizácia tohto cieľa musí v čo najväčšej možnej miere rešpektovať potreby európskeho hospodárstva. Z toho vyplýva, že národné alokačné plány emisných kvót skleníkových plynov (NAP) vypracované na základe uvedenej smernice musia zohľadňovať presné informácie a údaje o emisiách stanovených pre zariadenia a odvetvia zahrnuté touto smernicou.

V rámci konania o oznámení NAP Komisii, ak NAP čiastočne vychádza z nesprávnych údajov alebo posúdení o stupni emisií určitých odvetví alebo určitých zariadení, potom musí byť dotknutému členskému štátu umožnené navrhnúť zmeny NAP. Z doslovného znenia smernice 2003/87, ako aj zo všeobecnej systematiky a cieľov systému, ktorý táto smernica zavádza, totiž vyplýva, že členský štát bol oprávnený navrhnúť zmeny svojho NAP po jeho oznámení Komisii, a to až do prijatia svojho rozhodnutia podľa článku 11 ods. 1, a že Komisia nemohla v čase prijatia zamietajúceho rozhodnutia podľa článku 9 ods. 3 uvedenej smernice členskému štátu brániť vo výkone tohto práva. Táto inštitúcia musí teda preukázať len to, či zmeny navrhnuté členským štátom sú v súlade s kritériami uvedenými v prílohe III alebo v súlade s ustanoveniami článku 10 tej istej smernice.

Okrem toho v rámci tohto istého konania o oznámení je irelevantné, že NAP bol pri svojom pôvodnom oznámení označený ako „predbežný“. Ak je však NAP neúplný alebo „predbežný“, Komisia je oprávnená ho zamietnuť buď preto, že tento plán nespĺňa kritériá zavedené smernicou 2003/87, alebo preto, že jej bráni v posúdení jeho súladu s týmito kritériami. Za týchto predpokladov má Komisia právo zamietnutím NAP uložiť členskému štátu povinnosť oznámiť nový úplný NAP pred tým, ako členský štát prijme rozhodnutie podľa článku 11 ods. 1 danej smernice.

(pozri body 60, 63, 73)