ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 267/75

Žaloba podaná 1. septembra 2009 — Amecke Fruchtsaft/ÚHVT — Beate Uhse (69 Sex up)

(Vec T-343/09)

2009/C 267/134

Jazyk žaloby: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG (Menden, Nemecko) (v zastúpení: R. Kaase a J.-C. Plate, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Beate Uhse Einzelhandels GmbH

Návrhy žalobkyne

— vyhlásiť žalobu podanú proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. júna 2009 vo veci R 1728/2008-1 za prípustnú,

— zrušiť napadnuté rozhodnutie z dôvodu porušenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1),

— zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Beate Uhse Einzelhandels GmbH.

Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „69 Sex up“ pre výrobky a služby zaradené do tried 32 a 41 (prihláška č. 5 274 303).

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká slovná ochranná známka „sex:h:up“ pre výrobky a služby zaradené do tried 5, 29, 30 a 32 (č. 30 531 669), pričom sa námietka vzťahuje len na výrobky zaradené do triedy 32.

Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009, pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

(1) Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 24.3.2009, s. 1).
SK Úradný vestník Európskej únie C 129/16

Žaloba podaná 16. marca 2009 — Ravensburger/ÚHVT — Educa Borras (MEMORY)

(vec T-108/09)

2009/C 129/27

Jazyk žaloby: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Ravensburger AG (Ravensburg, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze, advokát a solicitor a G. Würtenberger, advokát)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Educa Borras S.A. (Sant Quirze del Valles, Španielsko)

Návrhy žalobkyne

— zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. januára 2009 vo veci R 305/2008-2 a

— zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „MEMORY“ pre tovary v triedach 9 a 28.

Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti dotknutej ochrannej známky Spoločenstva.

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) v spojení s článkom 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady 40/94, pretože odvolací senát v dobe námietkového konania nesprávne vychádzal z toho, že pojem „memory“ má opisný charakter a nedostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť, a preto neprihliadol na to, že sa môžu vziať do úvahy len okolnosti, ktoré existovali v čase zápisu dotknutej ochrannej známky. Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) v spojení s článkom 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady 40/94, pretože odvolací senát nesprávne vychádzal z toho, že pojem „memory“ má opisný charakter len na základe dvoch dôkazov o používaní v Európskej únii bez ďalšieho určenia, či ide o opisné používanie, a tým opomenul dlhodobé nespochybnené používanie dotknutej zapísanej ochrannej známky pre hry v oblasti konkurenčného marketingu zameraného na spotrebiteľa. Odvolací senát potvrdil opisný charakter a neexistenciu rozlišovacej spôsobilosti dotknutej zapísanej ochrannej známky na základe neoverených zdrojov pochádzajúcich z krajín mimo Európskej únie. Porušenie článku 75 nariadenia Rady 40/94, pretože odvolací senát protiprávne zamietol návrh žalobkyne na nariadenie pojednávania.
A)

Uložiť Komisii Európskych spoločenstiev povinnosť: 1. z dôvodu majetkovej ujmy zaplatiť Idromacchine Srl náhradu škody vo výške 5 459 641,28 eura (alebo akúkoľvek inú náhradu škody prípadne určenú Súdom prvého stupňa); 2. z dôvodu nemajetkovej ujmy, — zaplatiť Idromacchine Srl náhradu škody, ktorá sa určí ex aequo et bono informatívne v rozsahu rovnajúcom sa významnému podielu (napr. 30 až 50 %) majetkovej ujmy, — zaplatiť pánom Alessandro Capuzzo a Roberto Capuzzo náhradu škody, ktorá sa určí pre každého z nich ex aequo et bono informatívne v rozsahu rovnajúcom sa významnému podielu (napr. 30 až 50 %) majetkovej ujmy; 3. zlepšiť obraz Idromacchine Srl a pánov Alessandro Capuzzo a Roberto Capuzzo spôsobom najvhodnejším podľa Súdu prvého stupňa, napríklad prostredníctvom uverejnenia ad hoc v Úradnom vestníku a/alebo listom zaslaným najväčším operátorom dotknutého odvetvia – nariadením opravy informácií týkajúcich sa žalobcov, tak, ako boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z 18. februára 2005, séria C 42, strana 15 a nasl.;
SK Úradný vestník Európskej únie C 102/18

Žaloba podaná 13. februára 2009 – Swarovski/ÚHVT – Swarovski (Daniel Swarovski Privat)

(Vec T-55/09)

2009/C 102/30

Jazyk žaloby: nemčina

Účastníci konania

Žalobca: Daniel Swarovski (Volders, Rakúsko) (v zastúpení: R. Küppers, Rechtsanwalt)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Swarovski AG (Triesen, Lichtenštajnsko)

Návrhy žalobcu

— zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu vo veci odvolania R 0348/2008-1 z 9. novembra 2008,

— zamietnuť odvolanie,

— zaviazať vedľajšieho účastníka na náhradu trov konania vrátane trov konania odvolacieho konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Daniel Swarovski Privat“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 4, 8, 9, 15, 16, 18, 20, 21, 26, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 39 a 44 (prihláška č. 3 981 099).

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Swarovski AG.

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „DANIEL SWAROVSKI“ pre tovary a služby zaradené do tried 16, 18, 21, 25 a 41 (ochranná známka Spoločenstva č. 3 895 133); slovná ochranná známka „Swarovski“ pre tovary a služby zaradené do tried 2, 3, 6, 8, 9, 11, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 28, 34, 35 a 41 (ochranná známka Spoločenstva č. 3 895 091); slovná ochranná známka „Swarovski“ pre služby zaradené do triedy 36 (rakúska slovná ochranná známka č. 218 795); slovná ochranná známka „Swarovski“ pre tovary zaradené do tried 11, 16, 21 a 34 (rakúska slovná ochranná známka č. 96 389) a slovná ochranná známka „Swarovski“ pre tovary zaradené do tried 8, 9, 11, 14, 18, 21, 25 a 26 (medzinárodná prihláška pre Taliansko č. 528 189).

Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania.

Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže medzi ochrannými známkami neexistuje nebezpečenstvo zámeny, nedošlo k potrebnému ovplyvneniu skorších ochranných známok a navyše bol nedostatočne určený rozsah ochrany skorších ochranných známok.

(1) Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).
SK Úradný vestník Európskej únie C 55/29

Žaloba podaná 9. decembra 2008 – Cixi Jiangnan Chemical Fiber a i./Rada

(Vec T-537/08)

(2009/C 55/54)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobcovia: Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd, Ningbo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Xiake Color Spinning Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd, Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd (Čína) (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát, G. Vallera, barrister)

Žalovaná: Rada Európskej únie

Návrhy žalobcov

— zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 893/2008 z 10. septembra 2008, ktorým sa ponecháva antidumpingové clo na dovoz polyesterových strižných vlákien s pôvodom v Bielorusku, Čínskej ľudovej republike, Saudskej Arábii a Kórei po čiastočnom predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 naradenia (ES) č. 384/96 (1), s retroaktívnym účinkom od 29. decembra 2006, čo je dátum, keď bolo uvalené dočasné antidumpingové clo na dovoz polyesterových strižných vlákien s pôvodom v Taiwane a Malajzii, o ktorom Komisia v rozhodnutí 2007/430/ES z 10. júna 2007 (2) rozhodla, že ho nebude vyberať,

— zaviazať Radu na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Touto žalobou sa žalobcovia – spoločnosti so sídlom v Číne – domáhajú zrušenia nariadenie Rady č. 893/2008 o zachovaní antidumpingového cla, okrem iného, na dovoz polyesterových strižných vlákien (PSV) s pôvodom v Číne, ktoré vyrábajú žalobcovia. Žalobcovia tvrdia, že na PSV s pôvodom v Číne by sa malo vzťahovať rovnaké zaobchádzanie, aké bolo v rozhodnutí Komisie č. 2007/430/ES uplatnené na PSV s pôvodom v Taiwane a Malajzii. Antidumpingové clo na PSV s pôvodom v Číne by preto malo byť zrušené k tomu istému dňu, tzn. k 29. decembru 2006.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia žalobcov sa zhodujú so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uplatnenými vo veci T-536/08, Huvis/Rada.

(1) Ú. v. EÚ L 247, s. 1.

(2) 2007/430/ES: Rozhodnutie Komisie z 19. júna 2007, ktorým sa ukončuje antidumpingové konanie týkajúce sa dovozu syntetických strižných vlákien z polyesteru (PSF) s pôvodom v Malajzii a na Taiwane, a ktorým sa uvoľňujú sumy zaistené prostredníctvom uložených dočasných ciel (Ú. v. EÚ L 160, s. 3).
—

zjavne nesprávnych právnych posúdeniach týkajúcich sa: — uplatnenia článku 86 ods. 2 ES na vklad kapitálu vo výške 53,48 miliónov eur z titulu náhrady verejnej služby, keďže touto sumou boli nahradené dvakrát rovnaké povinnosti verejnej služby, čo viedlo k preplateniu a kompenzácii nedostatočného riadenia a neschopnosti SNCM zlepšiť účinným spôsobom svoju produktivitu, — zápornej predajnej ceny SNCM vo výške 158 miliónov eur, ktorá nemôže byť zbavená prvkov štátnej pomoci; Komisia vykonala nesprávny výklad správania súkromného investora v trhovom hospodárstve a dopustila sa nesprávneho posúdenia tým, že sa domnievala, že riziko kumulácie záväzkov voči štátu v prípade možnej likvidácie umožní považovať predaj SNCM za zápornú cenu za menej nákladné riešenie, — vkladu kapitálu spoločností CGMF vo výške 8,75 miliónov eur; Komisia nevzala do úvahy všetky ekonomické, finančné a právne skutočnosti a nepredložila dôkaz, že vklad kapitálu CGMF nepredstavuje štátnu pomoc, — vkladu na bežný účet spoločností CGMF vo výške 38,5 miliónov eur ako sociálnych opatrení vo vzťahu k zamestnancom, čím sa SNCM dostala do situácie, ktorá je výhodnejšia ako tá, ktorá by vyplývala z trhu, — štátnej pomoci vo výške 22,52 miliónov eur; nemožno dospieť k záveru o zlučiteľnosti tejto pomoci s hlavnými zásadami Spoločenstva, ktoré sa skúmali v predmetnej veci,
SK Úradný vestník Európskej únie C 6/41

Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Earle Beauty/ÚHVT (SUPERSKIN)

(Vec T-486/08)

(2009/C 6/80)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Liz Earle Beauty Co. Ltd (predtým Liz Earle Cosmetics Ltd.) (Ryde, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Cover, solicitor)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhy žalobkyne

— zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. septembra 2008 vo veci R 1656/2007-4 a povoliť zápis prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva (prihláška č. 5 967 856) a

— zaviazať Úrad pred harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SUPERSKIN“ pre výrobky a služby tried 3, 5 a 44 – prihláška č. 5 967 856.

Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že prihlasovaná ochranná známka je opisná, pokiaľ ide o výrobky a služby, pre ktoré požaduje jej zápis.
SK Úradný vestník Európskej únie C 209/66

Žaloba podaná 24. júna 2008 – Wrigley/ÚHVT – Mejerigaarden (POLAR ICE)

(Vec T-256/08)

(2008/C 209/116)

Jazyk žaloby: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: Wm. Wrigley Jr. Company (Chicago, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Kinkeldey, S. Schäffler a A. Bognár, lawyers)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mejerigaarden Holding A/S (Thisted, Dánsko)

Návrhy žalobcu

— zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. apríla 2008 vo veci R 845/2006-2 a

— zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „POLAR ICE“ pre výrobky zaradené do tried 3, 5 a 30.

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 1 273 564 „Polar is“ pre výrobky zaradené do triedy 30; zápis dánskej slovnej ochrannej známky č. VR 1971 03528 „POLAR IS“ pre výrobky zaradené do triedy 30; zápis dánskej slovnej ochrannej známky č. VR 1994 07979 „POLAR MAXI“ pre výrobky zaradené do triedy 30.

Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva v celom rozsahu.

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94, keďže kolidujúce ochranné známky majú príslušné vizuálne, fonetické a konceptuálne rozdiely, ktoré bránia akejkoľvek pravdepodobnosti zámeny.
—

zrušiť oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania EuropeAid/126172/C/SER/CY na zadanie zákazky nazvanej „Development and restructuring of telecommunications infrastracture – Training, Capacity Building and Project management“, ktoré bolo uverejnené iba v anglickom jazyku na internetovej stránke http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 12. decembra 2007 alebo približne v tento deň, a zrušiť článok 5 a článok 28 oznámenia,
SK Úradný vestník Európskej únie C 42/30

Žaloba podaná 15. decembra 2006 – Tomkins/Komisia

(Vec T-382/06)

(2007/C 42/52)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: Tomkins plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Soames a S. Jordan, solicitors)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

— zrušiť článok 1 rozhodnutia Komisie z 20. septembra 2006 [vec COMP/F-1/38.121 – Tvarovky – K(2006) 4180, konečné znenie] v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

— subsidiárne, zmeniť článok 2 písm. h) napadnutého rozhodnutia tak, aby sa znížila pokuta uložená žalobcovi a spoločnosti Pegler, a

— zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca navrhuje zrušenie článku 1 rozhodnutia Komisie K(2006) 4180, konečné znenie, z 20. septembra 2006 vo veci COMP/F-1/38.121 – Tvarovky, ktorým Komisia rozhodla, že žalobca je so spoločnosťou Pegler Ltd solidárne zodpovedný za porušenie článku 81 ES v priemysle medených tvaroviek od 31. decembra 1988 do 22. marca 2001 a uložila mu zaplatenie pokuty vo výške 5,25 milióna eur. Subsidiárne žalobca navrhuje zmeniť článok 2 písm. h) napadnutého rozhodnutia.

Žalobca tvrdí, že Komisia porušila článok 230 ES z týchto dôvodov:

Po prvé Komisia údajne porušila pravidlá o zodpovednosti materských spoločností za konanie ich dcérskych spoločností tým, že rozhodla, že žalobca je solidárne zodpovedný za konanie spoločnosti Pegler, jednej z bývalých dcérskych spoločností žalobcu. Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavného právneho omylu nesprávnym stanovením právneho základu pre zodpovednosť materskej spoločnosti a chybným použitím skúšky zodpovednosti akcionára za okolností, keď nemala byť použitá. Navyše žalobca tvrdí, že Komisia konala nesprávne, keď sa opierala o žalobcov údajný rozsah obchodnej činnosti v sektore výstavby ako o relevantnú skutočnosť vo vzťahu k otázke, či bol žalobca len finančným investorom delegujúcim výkonnú právomoc na miestnej obchodnej úrovni na spoločnosť Pegler. Komisia ďalej porušila zásadu prezumpcie neviny tým, že sa zbavila dôkazného bremena pri dokazovaní zodpovednosti akcionára a presunula toto bremeno na akcionára.

Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavného skutkového omylu a nedokázala dostatočne z právneho hľadiska akýkoľvek rozhodujúci vplyv žalobcu na obchodné konanie spoločnosti Pegler. Podľa tvrdenia žalobcu skutkové okolnosti nezakladajú zodpovednosť žalobcu ani na základe správnych právnych predpisov, ktoré Komisia neuplatnila alebo ktoré uplatnila nesprávne, ani na základe nesprávnych právnych predpisov uvedených Komisiou.

Po tretie žalobca tvrdí, že Komisia dostatočne neodôvodnila, prečo boli dôkazy predložené žalobcom nedostatočné na vyvrátenie prezumpcie rozhodujúceho vplyvu.

Po štvrté žalobca tvrdí, že Komisia použila pri zvýšení pokuty na účely odstrašenia nesprávne kritérium a nevhodne posúdila dôkazný základ na stanovenie dĺžky trvania účasti spoločnosti Pegler na karteli, na základe čoho neodôvodnene a neprimerane stanovila dĺžku trvania porušovania.
SK Úradný vestník Európskej únie C 82/38

Žaloba podaná dňa 21. januára 2005: Standard Commercial Corporation, Standard Commercial Tobacco Corporation a Trans-Continental Leaf Tobacco Corporation proti Komisii Európskych spoločenstiev

(Vec T-24/05)

(2005/C 82/69)

Jazyk konania: angličtina

Standard Commercial Corporation, so sídlom vo Wilsone, Severná Karolína (USA), Standard Commercial Tobacco Corporation, so sídlom vo Wilsone, Severná Karolína (USA) a Trans-Continental Leaf Tobacco Corporation, so sídlom vo Vaduze (Lichtenštajnsko), v zastúpení: M. Odriozola, M. Marañón a A. Emch, advokáti, podali 21. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.

Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

— zrušil rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 20. októbra 2004 vo veci COMP/3.38.238/B.2 – Surový tabak Španielsko v rozsahu, v akom sa dotýka žalobcov;

— zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Komisia v napadnutom rozhodnutí skonštatovala, že žalobcovia, okrem iných podnikateľov, porušili článok 81 ods. 1 ES tým, že v období rokov 1996 až 2001 uzavreli dohody a uskutočnili zosúladené postupy za účelom určenia (maximálnej) ceny za dodávku každého druhu surového tabaku (bez ohľadu na kvalitu) a rozdelenia nákupných množstiev surového tabaku každého druhu. Komisia ďalej skonštatovala, že pre obdobie posledných troch rokov (1999-2001) si žalobcovia takisto dohodli cenové rozpätie pre jednotlivé stupne kvality každého druhu surového tabaku, ako aj iné podmienky.

Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú predovšetkým to, že Komisia nesprávne uplatnila článok 81 ods. 1 ES a článok 23 ods. 2 nariadenia 1/2003 (1) tým, že žalobcov uznala za zodpovedných za porušenie práva, ktorého sa dopustila ich dcérska spoločnosť. Podľa žalobcov Komisia nepreukázala ani to, že postavenie žalobcov im umožňovalo ovládať ich dcérsku spoločnosť počas celej doby trvania porušovania práva, ani to, že v skutočnosti mali akýkoľvek vplyv na konanie dcérskej spoločnosti. Žalobcovia subsidiárne tvrdia, že Komisia dostatočne neodôvodnila, prečo ich uznala za zodpovedných za porušenie práva, ktorého sa dopustila ich dcérska spoločnosť.

Žalobcovia ďalej tvrdia, že Komisia porušila zásadu rovnakého zaobchádzania tým, že nepoužila na nich rovnaké kritériá, ako použila na vylúčenie zodpovednosti iných materských spoločností za predmetné porušenia práva, ktorých sa dopustili ich dcérske spoločnosti. Týka sa to aj nezohľadnenia skutočnosti, že majetkový podiel jedného zo žalobcov v jeho dcérskej spoločnosti bol výlučne finančnej povahy, pričom Komisia na základe presne toho istého dôvodu vylúčila zodpovednosť inej materskej spoločnosti.

(1) Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, Ú. v. ES L 1, 4. januára 2003, s. 1.
63

Je nesporné, že Komisia sa v zásade nemusí abstraktne vysloviť ku všetkým alternatívnym opatreniam, ktoré by mohli byť zamýšľané, pretože hoci dotknutý členský štát musí podrobne uviesť dôvody, ktoré viedli k prijatiu predmetnej schémy pomoci, najmä pokiaľ ide o použité kritériá oprávnenosti, nie je povinný pozitívne preukázať, že žiadne iné opatrenie, ktoré by bolo možné si predstaviť a z podstaty veci je hypotetické, nemohlo umožniť zabezpečenie sledovaného cieľa lepšie. Ak uvedený členský štát takúto povinnosť nemá, žalobca nemôže žiadať Všeobecný súd, aby Komisii uložil povinnosť nahradiť vnútroštátne orgány pri tejto úlohe normatívneho prieskumu s cieľom preskúmať akékoľvek alternatívne opatrenie, ktoré by prichádzalo do úvahy (pozri rozsudok zo 6. mája 2019, Scor/Komisia, T‑135/17, neuverejnený, EU:T:2019:287, bod 94 a citovanú judikatúru).
1.

Môže sa zavedenie dane za znečistenie v období od 1. júla 2008 do 15. decembra 2008 ako relevantnej vnútroštátnej právnej úpravy prijatej v Rumunsku (naliehavým dekrétom č. 50/2008) považovať za opatrenie, ktoré v prvom rade spĺňa zásady colnej únie a zákaz dvojitého zdanenia, upravené v článkoch 23, 25 a 90 ES, čiže umožňujú tieto ustanovenia Zmluvy zavedenie dane za znečistenie na účely upravené rumunským zákonodarcom v preambule naliehavého dekrétu č. 50/2008, pričom tieto ciele sú upravené aj v článku 174 a nasledujúcich ES, tzn.: zaručiť ochranu životného prostredia prostredníctvom realizácie programov a projektov na zlepšenie kvality ovzdušia a na návrat k hraničným hodnotám ustanoveným príslušnou právnou úpravou Spoločenstva? Inými slovami, môže sa osobitne zavedenie dane za znečistenie v inom členskom štáte Európskej únie za prvý zápis do evidencie motorových vozidiel, nových alebo ojazdených, dovezených z iného členského štátu do prvého členského štátu, považovať za opatrenie, na základe ktorého ustanovenia článku 174 a nasledujúcich ES odôvodňujú skutočnosť, že články 23, 25 a 90 tejto Zmluvy sa neuplatnia?