Vec T‑392/15

European Dynamics Luxembourg SA a i.

proti

Železničnej agentúre Európskej únie

„Verejné zákazky na služby – Verejné obstarávanie – Poskytovanie externých služieb pre vývoj informačného systému Železničnej agentúry Európskej únie – Zaradenie ponuky uchádzača – Zamietnutie ponuky uchádzača – Povinnosť odôvodnenia – Ponuka s neobvykle nízkou cenou“

Abstrakt – Rozsudok Všeobecného súdu (tretia komora) zo 4. júla 2017

Záujem na konaní predstavuje podstatnú a prvoradú podmienku akejkoľvek žaloby na súd. Záujem na konaní musí vzhľadom na predmet žaloby existovať v okamihu podania žaloby, lebo inak by bola neprípustná. Taký záujem na konaní musí pretrvávať až do vyhlásenia rozhodnutia súdu, inak by muselo byť konanie zastavené. Pokiaľ ide o žalobu vylúčeného uchádzača proti rozhodnutiu verejného obstarávateľa, ktoré považuje za nedostatočne odôvodnené, skutočnosť, že verejný obstarávateľ po podaní žaloby, ale pred dátumom uplynutia lehoty na podanie žaloby, vysvetlil dôvody napadnutého aktu, nezbavuje žalobu jej potrebného účinku. Sporné rozhodnutie totiž spôsobovalo ujmu v čase podania žaloby. Výsledkom zrušenia tohto rozhodnutia by bolo, že verejný obstarávateľ by v zásade musel opätovne posúdiť ponuku žalobcu, čo by mu mohlo priniesť prospech, pretože nemožno samozrejme vylúčiť, že v dôsledku nového posúdenia by mohla byť časť, na ktorú sa vzťahuje uvedená ponuka, zadaná žalobcovi. Navyše zrušenie tohto rozhodnutia by mohlo verejného obstarávateľa primäť k tomu, aby do budúcnosti vykonal primerané zmeny týkajúce sa verejných obstarávaní. (pozri body 31, 34, 36, 37)

Na to, aby mal účastník konania záujem na konaní, je nevyhnutné, ale postačujúce, aby návrh na zrušenie podaný pred súdom Európskej únie mohol svojím výsledkom priniesť prospech účastníkovi konania, ktorý ho podal. Záujem žalobcu na konaní teda nezávisí od dôvodnosti jeho výhrady. (pozri bod 41)

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 45)

Zásada voľného hodnotenia dôkazov pre súd Únie znamená, že jediným relevantným kritériom pri hodnotení predložených dôkazov je ich vierohodnosť. Zásada voľného hodnotenia dôkazov úzko súvisí so zásadou slobodného predkladania dôkazov, ktorá účastníkom konania umožňuje predkladať súdu Únie akékoľvek dôkazy, ktoré boli získané zákonným spôsobom a ktoré účastníci konania považujú za relevantné na podporu svojich stanovísk. Toto slobodné predkladanie dôkazov prispieva k zabezpečeniu práva účastníkov konania na účinný prostriedok nápravy zakotvený v článku 47 Charty základných práv Európskej únie. Zásady voľného hodnotenia dôkazov a slobodného predkladania dôkazov však musia byť v súlade so základnými zásadami práva Únie, ako sú zásady práva na spravodlivý proces a rovnosti zbraní. Voľné hodnotenie dôkazov musí byť teda v súlade s právom každého účastníka konania brániť svoje záujmy nezávisle na akomkoľvek vonkajšom vplyve, najmä zo strany verejnosti, a s právom na ochranu pred zneužitím jeho procesných písomností. (pozri body 50 – 53)

Zo zásady slobodného predkladania dôkazov vyplýva, že účastník konania pred Všeobecným súdom je v zásade oprávnený označiť za dôkaz písomnosti, ktoré vznikli v priebehu iného súdneho konania, ktorého sa sám zúčastnil. Ak mal uvedený účastník konania prístup k týmto písomnostiam zákonným spôsobom a ak nie sú dôverné, riadny výkon spravodlivosti v zásade nebráni tomu, aby boli predložené pred Všeobecným súdom. Účastník konania vedeného pred súdom Únie teda nemôže požadovať vypustenie procesnej písomnosti, ak bola táto procesná písomnosť už predložená uvedeným účastníkom konania v inom konaní medzi tými istými účastníkmi konania. Navyše súhlas účastníka konania, od ktorého pochádza procesná písomnosť, nemôže predstavovať podmienku prípustnosti písomnosti pochádzajúcej z inej veci pred Všeobecným súdom. Aj keď totiž súhlas účastníka konania, od ktorého pochádza písomnosť, môže byť relevantný prvok na účely posúdenia vhodnosti jej použitia, uložením povinnosti, aby bol tento súhlas udelený pred jej predložením pred Všeobecným súdom pod hrozbou neprípustnosti, sa zveruje subjektu, od ktorého pochádza, právomoc túto písomnosť vylúčiť, čím sa Všeobecný súd zbavuje možnosti rozhodnúť o vhodnosti jej použitia a splniť si povinnosť ponúknuť každému účastníkovi konania primeranú možnosť uviesť svoje tvrdenia vrátane dôkazov za podmienok, ktoré ho zjavne neznevýhodňujú vo vzťahu k protistrane, čo je podstatou zásady rovnosti zbraní. Prináleží teda Všeobecnému súdu, aby v každom prípade vyvážil na jednej strane slobodné predkladanie dôkazov a na druhej strane ochranu pred zneužitím procesných písomností účastníkov súdnych konaní. (pozri body 55, 56)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 72 – 75)

Len výnimočné okolnosti môžu odôvodniť, aby súd Únie zohľadnil odôvodnenie uvedené počas konania. Platí to aj v prípade žaloby podanej vylúčeným uchádzačom proti rozhodnutiu verejného obstarávateľa o zamietnutí jeho ponuky, keď bez čakania na odpoveď verejného obstarávateľa na jeho osobitnú žiadosť o odôvodnenie neobvyklého charakteru cien prijatých ponúk a bez toho, aby mu poskytol dostatočnú lehotu na tento účel, aj keď lehoty na podanie žaloby nebránili takejto možnosti, vylúčený uchádzač podal svoju žalobu, v ktorej uviedol výlučne nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia najmä z dôvodu neexistencie odpovede na jeho žiadosť. Samotný verejný obstarávateľ poskytol vysvetlenia k dôvodom, prečo sa mu nezdalo, že by prijaté ponuky mali neobvykle nízku cenu, v rámci primeranej lehoty. (pozri body 74, 102)

Článok 113 ods. 2 nariadenia č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a článok 161 ods. 2 nariadenia č. 1268/2012 o pravidlách uplatňovania finančného nariadenia vo vzťahu k vylúčeným uchádzačom stanovujú odôvodnenie v dvoch fázach. Verejný obstarávateľ najprv oznámi všetkým vylúčeným uchádzačom, že ich ponuka bola zamietnutá spolu s dôvodmi tohto zamietnutia. Tieto dôvody môžu byť stručné vzhľadom na možnosť stanovenú týmto ustanovením, aby vylúčený uchádzač požiadal o presnejšie odôvodnenie. Ďalej podľa týchto istých ustanovení, ak vylúčený uchádzač, ktorý spĺňa podmienky vylúčenia a účasti a ktorý o to písomne požiada, verejný obstarávateľ mu oznámi čo najskôr a v každom prípade v lehote pätnásť dní od prijatia tejto žiadosti charakteristiky a relatívne výhody úspešnej ponuky, ako aj meno uchádzača, ktorému bola zákazka zadaná. Toto sprístupnenie dôvodov v dvoch fázach nie je v rozpore s účelom povinnosti odôvodnenia, ktorá spočíva jednak v umožnení dotknutým osobám poznať dôvody prijatého opatrenia, aby mohli uplatniť svoje práva, a jednak príslušnému súdu vykonať svoje preskúmanie. (pozri body 78, 79)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 80, 106)

Posúdenie existencie ponúk s neobvykle nízkou cenou verejným obstarávateľom sa vykonáva v dvoch fázach. V prvej fáze musí verejný obstarávateľ posúdiť, či sa zdá, že predložené ponuky majú neobvykle nízku cenu. Použitie slovesa „zdať sa“ v článku 151 ods. 1 nariadenia č. 1268/2012 o pravidlách uplatňovania finančného nariadenia znamená, že verejný obstarávateľ vykoná prima facie posúdenie neobvykle nízkej ceny ponuky. Uvedené nariadenie teda verejnému obstarávateľovi neukladá povinnosť vykonať z úradnej povinnosti podrobnú analýzu základných prvkov každej ponuky s cieľom zistiť, či nepredstavuje ponuku s neobvykle nízkou cenou. V prvej fáze musí teda verejný obstarávateľ len stanoviť, či predložené ponuky neobsahujú náznak, ktorý by vzbudzoval podozrenie, že by mohli mať neobvykle nízku cenu. To je predovšetkým prípad, keď je cena uvedená v ponuke podstatne nižšia ako cena ostatných predložených ponúk alebo obvyklých cien na trhu. Ak predložené ponuky neobsahujú takýto náznak, a teda sa nezdá, že by mali neobvykle nízku cenu, verejný obstarávateľ môže pokračovať v posudzovaní tejto ponuky, ako aj vo verejnom obstarávaní. Naopak, ak existujú náznaky vzbudzujúce podozrenie, že ponuka by mohla mať neobvykle nízku cenu, verejný obstarávateľ musí v druhej fáze uskutočniť overenie základných prvkov ponuky s cieľom ubezpečiť sa, že táto ponuka nemá neobvykle nízku cenu. Keď verejný obstarávateľ uskutoční toto overenie, má povinnosť umožniť uchádzačovi, ktorý predložil uvedenú ponuku, vyjadriť sa, z akých dôvodov sa domnieva, že jeho ponuka nemá neobvykle nízku cenu. Verejný obstarávateľ následne musí posúdiť poskytnuté vysvetlenia a stanoviť, či má predmetná ponuka neobvykle nízku cenu, a ak áno, má povinnosť ju zamietnuť. (pozri body 87 – 89)