ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)

z 24. apríla 2008

Vec F‑74/06

Pavlos Longinidis

proti

Európskemu stredisku pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop)

„Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Preradenie – Odvolacia komisia – Zloženie a vnútorný poriadok – Nekalé správanie – Prepustenie – Odôvodnenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Zneužitie právomoci“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou P. Longinidis navrhuje zrušiť rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 30. novembra 2005, ktorým bola vypovedaná jeho zmluva dočasného zamestnanca na dobu neurčitú, rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 10. marca 2006 zamietajúce jeho žiadosť o odklad výkonu uvedeného rozhodnutia, rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 9. decembra 2005, ktorým bol žalobca preradený na miesto poradcu na danom riaditeľstve, rozhodnutie odvolacej komisie Cedefop z 24. mája 2006 zamietajúce sťažnosť podanú žalobcom s cieľom zrušiť vyššie uvedené rozhodnutia o prepustení a preradení, rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 11. novembra 2005, ktorým sa mení zloženie odvolacej komisie, rozhodnutie odvolacej komisie Cedefop zo 14. novembra 2005, ktorým odvolacia komisia Cedefop zmenila svoj vnútorný rokovací poriadok, rozhodnutie odvolacej komisie Cedefop z 10. marca 2006 zamietajúce sťažnosť žalobcu podanú proti rozhodnutiam z 11. a 14. novembra 2005, rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 28. apríla 2006 zamietajúce návrh žalobcu na odvolanie zástupcu riaditeľa Cedefop z vedenia správneho vyšetrovania, ktoré sa ho týkalo, a rozhodnutie odvolacej komisie Cedefop z 9. marca 2006 týkajúce sa sťažnosti podanej C., ktorá je dočasnou zamestnankyňou Cedefopu.

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta čiastočne ako neprípustná a čiastočne ako nedôvodná. Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

Abstrakt

1. Úradníci – Dočasní zamestnanci – Výpoveď zmluvy na dobu neurčitú – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah

[Služobný poriadok úradníkov, článok 25 druhý odsek; Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 11 a článok 47 písm. c)]

2. Úradníci – Dočasní zamestnanci – Výpoveď zmluvy na dobu neurčitú – Voľná úvaha administratívy

[Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 47 písm. c) a článok 49 ods. 1]

3. Úradníci – Organizácia služieb – Prideľovanie zamestnancov

(Služobný poriadok úradníkov, článok 7)

1. Neexistuje žiadny naliehavý dôvod, ktorý by dočasných zamestnancov vylučoval z ochrany proti bezdôvodnému prepusteniu, najmä ak uzavreli pracovnú zmluvu na dobu neurčitú alebo, v prípade, že uzavreli pracovnú zmluvu na dobu určitú, ak boli prepustení pred uplynutím doby, na ktorú bola táto pracovná zmluva uzavretá. Na zabezpečenie dostatočnej ochrany v tomto zmysle je potrebné jednak umožniť dotknutým osobám, aby sa uistili, či boli ich oprávnené záujmy rešpektované alebo porušené, ako aj aby zvážili možnosť obrátiť sa na súd, a jednak umožniť súdu vykonať súdne preskúmanie, z čoho vyplýva, že je potrebné uznať, že príslušný orgán má povinnosť odôvodnenia.

Pri prepustení zamestnanca, s ktorým bola uzavretá pracovná zmluva na dobu neurčitú, sa venuje osobitná pozornosť tomu, aby boli dôvody, na ktorých sa takéto opatrenie zakladá, vo všeobecnosti uvedené jasne a písomne, a to najlepšie v samotnom texte daného rozhodnutia. Práve tento samotný akt, ktorého zákonnosť sa posudzuje ku dňu, kedy bol prijatý, totiž predstavuje rozhodnutie inštitúcie. Povinnosť uviesť dôvody prepustenia sa však môže považovať za dodržanú aj v prípade, ak bola dotknutá osoba riadne oboznámená na pohovoroch s jej nadriadeným o týchto dôvodoch a ak bolo rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy prijaté krátko po uskutočnení týchto pohovorov. Uvedený orgán môže takisto v prípade potreby toto odôvodnenie doplniť v štádiu vyjadrenia sa k sťažnosti, ktorú podala dotknutá osoba.

Orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy má, pokiaľ ide o prepúšťanie, širokú mieru voľnej úvahy, a preskúmanie súdom Spoločenstva sa preto obmedzuje na overenie toho, či nedošlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu alebo zneužitiu právomoci.

(pozri body 49, 51 a 84)

Odkaz:

Súd prvého stupňa, 12. decembra 2000, Dejaiffe/ÚHVT, T‑223/99, Zb. VS s. I‑A‑277, II‑1267, bod 53; Súd prvého stupňa, 6. februára 2003, Pyres/Komisia, T‑7/01, Zb. VS s. I‑A‑37, II‑239, bod 50

Súd pre verejnú službu, 26. októbra 2006, Landgren/ETF, F‑1/05, Zb. VS s. I‑A‑1‑123, II‑A‑1‑459, ktorý je predmetom odvolania na Súde prvého stupňa, T‑404/06 P, body 73 až 75 a 79

2. Vzhľadom na širokú mieru voľnej úvahy orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy nie je tento orgán v prípade previnenia, ktoré by mohlo odôvodniť prepustenie dočasného zamestnanca, povinný začať disciplinárne konanie voči danému zamestnancovi, ale môže sa rozhodnúť pre možnosť jednostranného skončenia zmluvy podľa článku 47 písm. c) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov. Iba v prípade, keď orgán mieni ukončiť pracovný pomer dočasného zamestnanca bez výpovednej lehoty, pokiaľ závažným spôsobom porušil svoje povinnosti, treba začať, ako stanovuje článok 49 ods. 1 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, disciplinárne konanie upravené v prílohe IX služobného poriadku analogicky uplatniteľné na dočasných zamestnancov. Navyše nič nebráni administratíve začať disciplinárne konanie aj po vypovedaní zmluvy dočasného zamestnanca s výpovednou lehotou, ak sa následne ukáže, že obvinenia vytýkané dotknutej osobe sú natoľko závažné, že je takéto konanie potrebné začať.

(pozri body 115 a 116)

3. V prípade zmeny úloh pridelených úradníkovi poukazuje pravidlo zhody medzi platovou triedou a pracovným miestom na porovnanie medzi súčasnými povinnosťami dotknutej osoby a jej platovou triedou v rámci hierarchie, a nie medzi jej súčasnými a predchádzajúcimi povinnosťami.

Okrem toho, aby opatrenie o preradení zasahovalo do pravidla zhody medzi platovou triedou a pracovným miestom, nestačí, aby spôsobovalo zmenu alebo akékoľvek zúženie právomocí úradníka, ale je potrebné, aby jeho nové povinnosti ako celok jednoznačne zaostávali za povinnosťami, ktoré zodpovedajú jeho platovej triede a pracovnému miestu, vzhľadom na ich povahu, dôležitosť a rozsah.

(pozri body 142 a 143)

Odkaz:

Súdny dvor, 23. marca 1988, Hecq/Komisia, 19/87, Zb. s. 1681, bod 7

Súd prvého stupňa, 10. júla 1992, Eppe/Komisia, T‑59/91 a T‑79/91, Zb. s. II‑2061, bod 49; Súd prvého stupňa, 28. mája 1998, W/Komisia, T‑78/96 a T‑170/96, Zb. VS s. I‑A‑239, II‑745, bod 104; Súd prvého stupňa, 16. apríla 2002, Fronia/Komisia, T‑51/01, Zb. VS s. I‑A‑43, II‑187, bod 53; Súd prvého stupňa, 21. septembra 2004, Soubies/Komisia, T‑325/02, Zb. VS s. I‑A‑241, II‑1067, bod 55