SK Úradný vestník Európskej únie C 55/30

Žaloba podaná 15. decembra 2008 – RWE a RWE Dea/Komisia

(Vec T-543/08)

(2009/C 55/56)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyne: RWE AG (Essen, Nemecko), RWE Dea AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Stadler a M. Röhrig, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkýň

— zrušiť článok 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že žalobkyne porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o EHP,

— zrušiť článok 2 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka stanovenia celkovej sumy peňažnej pokuty vo výške 37 440 000 eur uloženej spoločne žalobkyniam,

— subsidiárne primerane znížiť výšku peňažnej pokuty uloženej spoločne žalobkyniam v článku 2 rozhodnutia,

— zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyne podali žalobu proti rozhodnutiu Komisie K(2008) 5476 v konečnom znení z 1. októbra 2008 vo veci COMP/39.181 – Sviečkové vosky, v ktorom žalovaná konštatovala, že niektoré podniky, vrátane žalobkýň, boli účastníkmi dohody a/alebo zosúladeného postupu v oblasti parafínového vosku, čím porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore.

Na odôvodnenie svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.

Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyne namietajú, že žalovaná porušila článok 81 ods. 1 ES a článok 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (1) tým, že nesprávne uplatnila pojem podnik v neprospech žalobkýň. Žalovaná tvrdí, že zodpovednosť žalobkýň vznikla účasťou na porušení predpisov, ktorého sa dopustila pôvodná DEA Mineraloel AG, resp. po zmene na spoločnosť vo forme paritného spoločného podniku Spoločenstva s firmou Shell, teda Shell & Dea Oil GmbH, a preto im uložila peňažnú pokutu bez toho, aby doložila existenciu jedného hospodárskeho subjektu.

Subsidiárne žalobkyne namietajú v druhom žalobnom dôvode, že žalovaná nesprávne uplatnila pravidlá upravujúce politiku zhovievavosti z roku 2002, a tým porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, keďže nerozšírila uplatnenie žiadosti o politiku zhovievavosti, ktorú podala firma Shell v prospech podniku vyrábajúceho parafín, teda pôvodnej DEA Mineraloel AG, resp. Shell & Dea Oil GmbH, na žalobkyne. Žalovaná sa tak dostala do rozporu so svojím vlastným tvrdením, podľa ktorého tvoril práve tento podnik vyrábajúci parafínový vosk v čase od 3. septembra 1992 až do 30. júla 2002 súčasť toho istého hospodárskeho subjektu, ktorého súčasťou boli žalobkyne. Pri správnom uplatnení pravidiel upravujúcich politiku zhovievavosti by bola žalovaná povinná úplne upustiť od akejkoľvek peňažnej pokuty.

Subsidiárne namietajú žalobkyne v treťom žalobnom dôvode, že žalovaná porušila základné zásady vymerania peňažnej pokuty, najmä zásady rovnosti zaobchádzania a proporcionality, a tým porušila článok 23 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1/2003. Žalovaná nesprávne uplatnila usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 tým, že z dôvodu nezohľadnenia dostatočného reprezentatívneho referenčného obdobia nesprávne určila rozhodujúci obrat, a tak stanovila východiskovú sumu, ktorá nereflektuje závažnosť účasti na porušení predpisov, za ktorú majú žalobkyne niesť zodpovednosť, a tým sa žalobkyne v porovnaní s ostatnými účastníkmi, vrátane firmy Shell, z vecného hľadiska neposudzovali v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania.

(1) Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).