Keywords

Summary



Keywords

1. Hospodárska súťaž – Kartely – Dohody a zosúladené postupy predstavujúce jediné porušenie – Podniky, ktorým sa môže vytýkať porušenie spočívajúce v ich účasti na celkovom karteli – Kritériá

(Článok 81 ods. 1 ES)

2. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Faktory posúdenia

(Nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2; oznámenie Komisie 98/C 9/03)

3. Hospodárska súťaž – Kartely – Pripísanie podniku – Zodpovednosť za správanie iných podnikov v rámci rovnakého porušenia – Prípustnosť – Kritériá

(Článok 81 ods. 1 ES)

4. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Stanovenie pokuty proporcionálne k faktorom posúdenia závažnosti porušenia – Relatívna dôležitosť obmedzenej veľkosti relevantného trhu

(Nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2, a nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2)

5. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Relevantnosť obratu dosiahnutého pri výrobkoch, ktoré boli predmetom obmedzujúceho postupu

(Nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2, a nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2; oznámenie Komisie 98/C 9/03)

6. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Meranie efektívnej kapacity spôsobiť ujmu na dotknutom trhu

(Nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 1 A)

7. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie

(Nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2; oznámenie Komisie 98/C 9/03)

8. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Finančná situácia dotknutého podniku

(Nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2)

9. Hospodárska súťaž – Kartely – Účasť na stretnutiach podnikov s protisúťažným cieľom – Nevyhnutnosť, aby dotknutý podnik preukázal nevykonanie dohôd uzavretých počas stretnutí

(Článok 81 ods. 1 ES)

10. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Poľahčujúce okolnosti – Pasívna úloha podniku alebo úloha nasledovateľa

(Článok 81 ES; nariadenie Rady č. 17, článok 15; oznámenie Komisie 98/C 9/03, body 2 a 3)

11. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Zníženie pokuty výmenou za spoluprácu obvineného podniku – Podmienky

(Nariadenie Rady č. 17, článok 11 ods. 4 a 5)

12. Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Nezákonnosť – Ujma – Príčinná súvislosť – Pojem – Dôkazné bremeno

(Článok 288 druhý odsek ES)

Summary

1. Podnik môže byť zodpovedný za všetky dohody obmedzujúce hospodársku súťaž, dokonca aj vtedy, ak sa preukáže, že sa priamo zúčastnil iba na jednej alebo viacerých častiach tvoriacich tento kartel.

Skutočnosť, že rôzne podniky zohrávali rozdielne úlohy v sledovaní spoločného cieľa, nevylučuje preukázanie protisúťažného cieľa a porušenia, ak každý podnik na svojej vlastnej úrovni prispel k sledovaniu spoločného cieľa.

Dohody a zosúladené postupy, ktoré sa z dôvodu ich rovnakého predmetu uskutočnili v rámci systémov pravidelných stretnutí, stanovenia cieľov v oblasti cien a kvót, systémov, ktoré ako také boli súčasťou snáh podnikov narušiť vývoj cien, nepredstavujú rozličné porušenia, ale jediné porušenie.

Preto ak podnik vedel o správaní ostatných účastníkov porušovania zodpovedajúcom jedinému porušeniu alebo ho mohol dôvodne predpokladať a bol pripravený niesť z toho vyplývajúce riziko, takýto podnik je zodpovedný za správanie iných podnikov v rámci toho istého porušenia počas celého obdobia svojej účasti na porušení. Tento záver nie je v rozpore so zásadou, podľa ktorej má zodpovednosť za takéto porušenia osobnú povahu.

Na dostatočné preukázanie účasti podniku na karteli postačuje, keď Komisia preukáže, že dotknutý podnik sa zúčastnil na stretnutiach, na ktorých došlo k uzavretiu dohôd protisúťažnej povahy, bez toho, aby sa jasne vyjadril, že s predmetnými dohodami nesúhlasí. Ak sa preukáže účasť na takýchto stretnutiach, prináleží tomuto podniku, aby predložil dôkazy o tom, že jeho účasť na predmetných stretnutiach nemala protisúťažnú povahu, a to preukázaním, že svojim konkurentom oznámil, že sa na týchto stretnutiach zúčastnil z iných dôvodov ako oni. Dôvodom tejto právnej zásady je skutočnosť, že podnik svojou účasťou na uvedených stretnutiach bez toho, aby sa verejne dištancoval od ich obsahu, umožnil ostatným účastníkom, aby sa domnievali, že súhlasí s ich výsledkom a že sa mu podriadi. To platí aj pre účasť podniku na vykonaní jedinej dohody. S cieľom preukázať účasť podniku na takejto dohode musí Komisia najmä preukázať, že dotknutý podnik mal zámer prispieť vlastným správaním k naplneniu spoločných cieľov sledovaných všetkými zúčastnenými a že vedel o skutočnom správaní, ktoré plánovali alebo vykonali iné podniky pri výkone rovnakých zámerov, alebo ich mohol dôvodne predpokladať a bol pripravený prevziať toto riziko.

(pozri body 32, 33, 37)

2. Posudzovanie závažnosti porušenia, ktoré slúži na stanovenie východiskovej sumy pokuty, nemožno zamieňať s posudzovaním závažnosti vo vzťahu k účasti každého z dotknutých podnikov, pričom posledná uvedená skutočnosť sa má posudzovať v rámci prípadného uplatňovania priťažujúcich alebo poľahčujúcich okolností.

Okrem toho, zatiaľ čo sa východisková suma pokuty stanovuje v závislosti od porušenia, jeho závažnosť sa určuje s odkazom na množstvo iných okolností, v prípade ktorých disponuje Komisia voľnou úvahou. Navyše z usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO vyplýva, že posúdenie závažnosti porušenia sa uskutočňuje v dvoch etapách. V prvom štádiu sa posudzuje všeobecná závažnosť výlučne v závislosti od skutočností vlastných porušeniu, ako sú jeho povaha a dosah na trh, a v druhom štádiu sa posudzuje relatívna závažnosť v závislosti od okolností vlastných dotknutému podniku, čo navyše vedie Komisiu k zohľadneniu nielen prípadných priťažujúcich okolností, ale aj prípadných poľahčujúcich okolností. Tento prístup umožňuje najmä v rámci porušení, do ktorých sa zapojilo viacero podnikov, zohľadniť pri posúdení závažnosti porušenia rôzne úlohy pripadajúce jednotlivým podnikom a ich správanie voči Komisii v priebehu konania.

(pozri body 46, 48)

3. Podnik, ktorý sa zúčastňoval na rozmanitom porušení pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva svojím správaním, ktoré spadá pod pojem dohoda alebo zosúladený postup s protisúťažným predmetom v zmysle článku 81 ods. 1 ES a ktorého cieľom bolo prispieť k uskutočneniu porušenia ako celku, môže byť počas celého obdobia svojej účasti na uvedenom porušení tiež zodpovedný za správanie iných podnikov v rámci toho istého porušenia, keď sa preukáže, že dotknutý podnik vedel o správaní ostatných podnikov zodpovedajúcom porušeniu alebo ho mohol dôvodne predpokladať a bol pripravený niesť z toho vyplývajúce riziko.

(pozri bod 33)

4. Zásada proporcionality vyžaduje, aby akty inštitúcií Spoločenstva neprekračovali hranice toho, čo je primerané a nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa.

V kontexte výpočtu pokút sa závažnosť porušení musí stanoviť v závislosti od početných faktorov a nijakému z týchto faktorov nemožno pripísať neprimeranú dôležitosť v porovnaní s inými kritériami posúdenia.

Zásada proporcionality má v tomto kontexte za následok, že Komisia musí pokutu stanoviť proporcionálne k faktorom, ktoré zohľadnila pri posúdení závažnosti porušenia, a tieto faktory musí v tejto súvislosti uplatňovať vnútorne súladným a objektívne odôvodneným spôsobom.

V zmysle článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy môže Komisia uložiť podnikom pokuty, ktorých výška nepresiahne 10 % obratu dosiahnutého v predchádzajúcom obchodnom roku každým podnikom, ktorý sa zúčastnil na porušení. Na účely stanovenia sumy pokuty v rámci tejto hranice tieto ustanovenia ukladajú, aby sa zohľadnila závažnosť a dĺžka trvania porušenia. Navyše podľa týchto usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO Komisia stanoví východiskovú sumu pokuty v závislosti od závažnosti porušenia, pričom zohľadní povahu porušenia, jeho skutočný dosah na trh, pokiaľ ho možno zmerať, a veľkosť geografického trhu.

Ani nariadenie č. 17, ani nariadenie č. 1/2003, ani usmernenia teda nestanovujú, že by sa výška pokuty musela stanoviť priamo v závislosti od veľkosti dotknutého trhu, keďže tento faktor je len jednou z mnohých relevantných skutočností. Tento právny rámec teda neukladá Komisii výslovnú povinnosť zohľadniť obmedzenú veľkosť trhu výrobkov. Komisia je však povinná pri posudzovaní závažnosti porušenia zohľadniť veľké množstvo skutočností, ktorých povaha a význam sa líšia v závislosti od typu sporného porušovania a konkrétnych okolností dotknutého porušenia. Nemožno vylúčiť, že medzi tieto skutočnosti preukazujúce závažnosť porušenia môže v závislosti od konkrétneho prípadu patriť aj veľkosť trhu dotknutého výrobku. V dôsledku toho, hoci veľkosť trhu môže predstavovať skutočnosť, ktorú treba zohľadniť pri určovaní závažnosti porušenia, jej význam sa líši v závislosti od druhu porušenia a konkrétnych okolností dotknutého porušenia.

Prax spočívajúca vo výmene citlivých informácií o cenníkoch a/alebo cenách uplatňovaných na zákazníkov, v dohode o zvyšovaní cien a/alebo cieľových cenách, vo vylúčení vzájomnej cenovej súťaže v prospech etablovaných dodávateľov a v rozdelení si zákazníkov predstavuje horizontálne obmedzenie typu „cenový kartel“ v zmysle usmernení, a teda „veľmi závažné“ porušenie už svojou povahou. Aj keby sa v tomto kontexte preukázala údajne obmedzená veľkosť dotknutého trhu, má len malú dôležitosť v pomere k ostatným skutočnostiam svedčiacim o závažnosti porušenia.

(pozri body 60 – 65)

5. Jediný výslovný odkaz na celkový obrat podniku, ktorý sa zúčastnil na porušení obsiahnutom v článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, sa týka hornej hranice, ktorú pokuta nesmie presiahnuť. Pokiaľ Komisia dodrží túto hranicu, môže v zásade stanoviť pokutu, vychádzajúc z obratu podľa svojho výberu, či už z geografického hľadiska alebo z hľadiska dotknutých výrobkov, pričom nie je povinná zvoliť si práve celkový obrat alebo obrat dosiahnutý na geografickom trhu alebo trhu dotknutých výrobkov. Hoci usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO navyše neukladajú, že výška pokút sa stanovuje v závislosti od určeného obratu, nebránia ani tomu, aby sa pri určení sumy pokuty zohľadnil obrat dosiahnutý podnikmi na relevantnom trhu s cieľom dodržať všeobecné zásady práva Únie, ak si to vyžadujú okolnosti. Obrat teda môže prestavovať jeden z faktorov ovplyvňujúcich výpočet sumy pokút v súlade s bodom 1 A štvrtým a šiestym odsekom usmernení.

Z uvedeného vyplýva, že Komisia je oprávnená prihliadnuť na obrat podľa svojho výberu, pokiaľ sa to nejaví neprimerané vzhľadom na okolnosti daného prípadu. Komisia taktiež nie je povinná v prípade, keď sú pokuty udelené viacerým podnikom, ktoré sa zúčastnili na tom istom porušení, zaistiť, aby konečné sumy pokút odrážali všetky odlišnosti medzi danými podnikmi, čo sa týka ich celkového obratu alebo ich relevantného obratu.

Pokiaľ ide o výber, ktorý môže Komisia uskutočniť, medzi prvým a/alebo druhým obratom, v rámci analýzy, ktorá sa týkala skutočnej hospodárskej schopnosti porušujúcich spoločností spôsobiť značnú škodu hospodárskej súťaži a zahŕňala posúdenie skutočného významu týchto podnikov na dotknutom trhu, teda ich vplyvu naň, predstavuje celkový obrat iba neúplný pohľad na veci. Nemožno totiž vylúčiť, že silný podnik s množstvom rozličných aktivít je na špecifickom trhu výrobkov prítomný iba v malej miere. Rovnako nemožno vylúčiť, že podnik s významným postavením na geografickom trhu mimo Spoločenstva má iba slabé postavenie na trhu Spoločenstva alebo Európskeho hospodárskeho priestoru. V takých prípadoch samotná skutočnosť, že dotknutý podnik dosahuje významný celkový obrat, nevyhnutne neznamená, že vykonáva rozhodujúci vplyv na dotknutý trh. Preto pokiaľ je pravda, že obraty jedného podniku dosiahnuté na relevantných trhoch nemôžu byť rozhodujúce na urobenie záveru, že podnik patrí silnému hospodárskemu subjektu, sú naopak relevantné na účely stanovenia vplyvu, ktorý mohol uplatňovať na trhu.

Práve časť obratu, ktorá pochádza z predaja tovaru, na ktorý sa porušenie vzťahuje, je spôsobilá správne naznačiť rozsah tohto porušenia na relevantnom trhu. Tento obrat, ktorý pochádza z predaja tovaru, na ktorý sa porušenie vzťahuje, je totiž spôsobilý správne poukázať na zodpovednosť každého dotknutého podniku na uvedených trhoch, keďže predstavuje objektívne kritérium, ktoré udáva skutočnú mieru škodlivosti tohto postupu pre normálnu hospodársku súťaž, a predstavuje tak vhodný ukazovateľ schopnosti každého dotknutého podniku spôsobiť ujmu.

(pozri body 76 – 79)

6. Je prípustné, aby Komisia na účely posúdenia závažnosti porušenia a stanovenia východiskovej sumy porušenia vychádzala z vyhodnotenia skutočnej hospodárskej schopnosti pôvodcov porušenia pravidiel hospodárskej súťaže spôsobiť významnú škodu iným podnikom na základe údajov týkajúcich sa obratu a podielov na dotknutom trhu, pokiaľ osobitné okolnosti, akými sú vlastnosti tohto trhu, nie sú takej povahy, že môžu citeľne oslabiť význam týchto údajov a vyžiadať si, aby boli pri posúdení vplyvu podnikov na trh zohľadnené ostatné relevantné faktory, najmä vertikálna integrácia a rozsah škály výrobkov.

(pozri bod 82)

7. Komisia pri určovaní výšky pokút na základe závažnosti a dĺžky dotknutého porušenia nie je povinná v prípade, keď sú pokuty uložené viacerým podnikom, ktoré sa zúčastnili na tom istom porušení, zabezpečiť, aby konečné sumy pokút uložených dotknutým podnikom odrážali všetky odlišnosti medzi podnikmi, čo sa týka ich celkového obratu alebo ich relevantného obratu.

V tejto súvislosti článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy nevyžadujú ani to, aby v prípade, ak sa ukladajú pokuty viacerým podnikom zapojeným do toho istého porušenia, suma pokuty, ktorá je uložená podniku malej alebo strednej veľkosti, nebola v percentách obratu vyššia ako suma pokút uložených väčším podnikom. Z týchto ustanovení totiž vyplýva, že tak pri podnikoch malej alebo strednej veľkosti, ako aj pri veľkých podnikoch sa pri stanovení sumy pokuty posudzuje závažnosť a dĺžka trvania porušenia. Pokiaľ Komisia uloží podnikom zapojeným do toho istého porušenia pokuty, ktoré sú pre každý z nich zdôvodnené v pomere k závažnosti a dĺžke trvania porušenia, nemožno jej vytýkať, že pre niektoré z nich je suma pokuty vzhľadom na obrat vyššia ako pre iné podniky.

(pozri body 89, 90)

8. Komisia pri stanovovaní výšky pokuty nie je povinná zohľadniť stratovú finančnú situáciu podniku. Viedlo by to k získaniu neoprávnenej súťažnej výhody pre podniky, ktoré sú najmenej prispôsobené podmienkam trhu. Za predpokladu, že by opatrenie prijaté inštitúciou spôsobilo likvidáciu podniku v jeho dotknutej právnej forme, neznamená to, hoci môže poškodiť finančné záujmy vlastníkov, akcionárov alebo spoločníkov, že by personálna, hmotná a nehmotná zložka predstavujúca podnik tiež musela stratiť svoju hodnotu.

(pozri body 95, 96)

9. Na preukázanie nevykonania dohôd uzavretých na stretnutiach s protisúťažným cieľom musí podnik dotknutý správnym konaním začatým z dôvodu zakázaného kartelu preukázať, že sa počas obdobia, keď sa pripojil k dohodám predstavujúcim porušenie, skutočne vyhýbal ich uplatňovaniu súťažným správaním na trhu alebo že prinajmenšom jasne a významne porušoval povinnosti smerujúce k vykonávaniu tohto kartelu do tej miery, že narušil jeho samotné fungovanie.

(pozri bod 111)

10. Pasívna úloha, ktorú usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO umožňujú zaujať ako poľahčujúcu okolnosť pri uskutočňovaní zakázaného kartelu, spočíva v „malej aktivite“ dotknutého podniku, teda chýbajúcej aktívnej účasti na vypracovaní protisúťažnej dohody alebo dohôd. Spomedzi skutočností, ktoré môžu preukázať pasívnu úlohu podniku v rámci kartelu, možno zobrať do úvahy najmä citeľne sporadickejší charakter zúčastňovania sa na rokovaniach v porovnaní s bežnými účastníkmi kartelu, ako aj jeho oneskorený vstup na trh, ktorý je predmetom porušenia, nezávisle od dĺžky jeho účasti na porušení, alebo aj existenciu výslovných vyhlásení v tomto zmysle zo strany tretích podnikov, ktoré sa podieľali na porušení.

Skutočnosť, že sa určitý podnik, ktorého účasť na protiprávnom zosúladenom postupe v zmysle článku 81 ods. 1 ES bola preukázaná, na trhu nesprával v súlade s tým, čo bolo dohodnuté s konkurentmi, totiž nemusí byť nevyhnutne zohľadnená. Podnik, ktorý napriek dohode so svojimi konkurentmi uskutočňuje politiku, ktorá sa odchyľuje od dohodnutej stratégie, sa jednoducho môže pokúšať využiť kartel vo svoj prospech.

(pozri body 119, 120, 129)

11. Pri stanovovaní výšky pokuty za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva spolupráca pri vyšetrovaní, ktorá nepresiahne rámec povinností podniku podľa článku 11 ods. 4 a 5 nariadenia č. 17, neodôvodňuje zníženie jej výšky. Takéto zníženie je naopak odôvodnené, keď podnik poskytol informácie, ktoré výrazne presahujú rámec informácií, ktoré Komisia môže požadovať na základe článku 11 nariadenia č. 17.

Keďže obvinený podnik sa neobmedzuje na poskytnutie vecných údajov, ale poskytol dôležité dôkazy dotknutého porušenia a nespochybňuje vecnú správnosť skutkových okolností, na ktorých Komisia zakladá svoje obvinenia, môže mu byť priznané vyššie zníženie ako to, ktoré bolo poskytnuté podnikom, ktorých spoluprácu Komisia považovala za neužitočnú v porovnaní so spoluprácou dotknutého podniku.

(pozri body 147 – 151)

12. Účastníkovi konania, ktorý namieta zodpovednosť Spoločenstva, prislúcha predložiť relevantné dôkazy o existencii alebo rozsahu škody, ktorú uplatňuje, a preukázať, že medzi touto škodou a predmetným konaním napadnutej inštitúcie existuje dostatočne jasná príčinná súvislosť. V tomto ohľade, pokiaľ ide o určenie hodnoty ušlého zisku, a teda nevyhnutne hodnoty hypotetických hospodárskych transakcií, môže byť pre žalobcu zložité, respektíve nemožné presne vyčísliť škodu, ktorú údajne utrpel. V takýchto prípadoch sa súd môže uspokojiť s odhadmi na základe priemerných štatistických hodnôt. To však nijako nezbavuje žalobcu dôkazného bremena týkajúceho sa škody, ktorej náhrady sa dovoláva. Hoci totiž hodnota ušlého zisku nevyhnutne predstavuje hypotetický údaj, ktorý sa musí odhadnúť, keďže ho nemožno s istotou vypočítať, pravdou tiež naďalej ostáva, že údaje, z ktorých tento odhad vychádza, môže a v čo najväčšej miere musí preukázať účastník konania, ktorý sa o ne opiera.

(pozri body 167, 168)