SK Úradný vestník Európskej únie C 244/8

Žaloba podaná 27. júla 2009 — Mugraby/Rada a Komisia

(vec T-292/09)

2009/C 244/13

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: Muhamad Mugraby (v zastúpení: J. Regouw a L. Spigt, advokáti)

Žalované: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

1. určiť, že Komisia nekonala v súvislosti: a) s návrhom žalobcu, aby predložila Rade odporúčanie týkajúce sa pozastavenia pomoci Spoločenstva Libanonu, tak ako to vyplýva z článku 28 nariadenia (ES) č. 1638/2006, hoci takéto opatrenie sa v zmysle tohto nariadenia jednak vyžaduje a jednak je k dispozícii; b) s návrhom žalobcu, aby Komisia ako orgán priamo zodpovedný za implementáciu jednotlivých programov Spoločenstva určených na pomoc Libanonu, pozastavila realizáciu týchto programov až do chvíle, kým sa neskončí neustále porušovanie ľudských práv zo strany Libanonu a konkrétne práv žalobcu;

2. určiť, že Rada ako súčasť Asociačnej rady Európska únia — Libanon nekonala v súvislosti s návrhom žalobcu, aby vyzvala Komisiu na odporúčanie, aby Rada prijala osobitné a účinné opatrenia týkajúce sa pomoci Európskej únie Libanonu v zmysle asociačnej dohody medzi Libanonom a Spoločenstvom, s cieľom splnenia záväzkov, ktoré majú zmluvné strany na základe tejto dohody;

3. určiť, že vznikla mimozmluvná zodpovednosť týkajúca sa Spoločenstva, Komisie, ako strážkyne Zmlúv a orgánu priamo zodpovedného za implementáciu jednotlivých programov Spoločenstva zameraných na pomoc Libanonu a Rady, ako súčasti Asociačnej rady Európska únia — Libanon, pričom ide o zodpovednosť za škody, ktoré žalobca utrpel z dôvodu, že tieto inštitúcie od decembra 2002 pretrvávajúcim spôsobom účinne nevyužívali zdroje a prostriedky dostupné na účinné uplatnenie klauzuly asociačnej dohody o ľudských právach;

4. nariadiť Komisii, aby v rámci čiastočnej nepeňažnej náhrady navrhla Rade pozastaviť platnosť asociačnej dohody medzi Európskou úniou a Libanonom, kým Libanon nezačne v súvislosti so žalobcom dodržiavať článok 2 tejto dohody;

5. nariadiť Komisii obmedziť uskutočnenie aktuálnych programov pomoci (ktoré vykonáva a/alebo na ktoré dozerá Komisia) len na programy, ktoré sú osobitne určené na podporu ľudských práv a nepredstavujú finančnú pomoc libanonským orgánom, kým Libanon nezačne v súvislosti so žalobcom dodržiavať článok 2 asociačnej dohody;

6. nariadiť Rade, aby vyzvala Komisiu, aby v súlade s bodom 4 vyššie vypracovala odporúčanie a s rovnakým cieľom konala prostredníctvom inštitúcií asociačnej dohody;

7. zaviazať Radu Európskej únie a Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu majetkovej i nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi vo výške, ktorá bude stanovená ex aequo et bono, avšak najmenej na úrovni 5 000 000 eur a tiež na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca, Dr. Muhammad Mugraby — libanonský právnik, ktorý sa špecializuje na ľudské práva, pričom v tejto oblasti je aj aktivistom —, tvrdí, že bol zo strany libanonských orgánov predmetom prenasledovania, obťažovania a odoprenia spravodlivosti z dôvodu jeho práce pri obrane ľudských práv. Pánovi Mugrabimu bolo údajne odoprené vykonávať právnické povolanie a bol zbavený niekoľkých základných práv, ako je právo na súkromné vlastníctvo, právo na spravodlivé súdne konanie a právo na účinné súdne preskúmanie.

Žalobca tvrdí, že podľa článku 2 asociačnej dohody medzi EÚ a Libanonom (1) by Spoločenstvo malo vyvíjať primerané úsilie o to, aby sa zabránilo škodám spôsobených fyzickým osobám, ako je žalobca, zo strany Libanonu, a to prijatím reštriktívnych opatrení proti libanonským orgánom, akým je pozastavenie platnosti asociačnej dohody. Žalobca totiž tvrdí, že výhody, ktoré má Libanon podľa asociačnej dohody, sú podmienené dodržiavaním povinnosti rešpektovania základných ľudských práv a že v prípade sústavného porušovania ľudských práv článok 2 asociačnej dohody Spoločenstvu umožňuje prijať proti Libanonu reštriktívne opatrenia, ktoré sú primerané závažnosti porušení. Žalobca tvrdí, že Spoločenstvo až doteraz nevyvinulo na libanonské orgány žiaden účinný tlak, aby dodržiavali svoje povinnosti v oblasti ľudských práv.

Žalobca tvrdí, že formálne žalované vyzval, aby konali 29. apríla 2009, a žalované jeho požiadavku odmietli listami z 26. mája 2009 a 29. mája 2009. Žalobca sa odvoláva na klauzulu o ľudských právach uvedenú v článku 2 asociačnej dohody s cieľom preukázať nezákonnosť sústavnej nečinnosti Komisie a Rady pri účinnom uplatňovaní klauzuly o ľudských právach proti Libanonu.

Okrem toho žalobca tvrdí, že žalované porušili všeobecné zásady práva Spoločenstva, vrátane povinnosti podporovať dodržiavanie vlastných základných práv určených na ochranu práv fyzických osôb. Domnieva sa, že existuje priamy príčinný vzťah medzi porušením povinností žalovaných a ujmami, ktoré utrpel, a preto má nárok na náhradu škody. Podľa žalobcu libanonské orgány by veľmi pravdepodobne ukončili jeho nezákonné obťažovanie, ak by boli vystavené alternatíve straty prístupu k pomoci Spoločenstva. Žalobca preto tvrdí, že ujmy, z ktorých vyplynula jeho strata na príjme, by pravdepodobne nenastali v rovnakom rozsahu, ak by žalované konali včas a primeraným spôsobom.

(1) Predbežná dohoda o obchode a o súvisiacich otázkach medzi Európskym spoločenstvom a Libanonskou republikou (Ú. v. ES L 262, 2002, s. 2).