ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
37

Napokon bolo by nezlučiteľné so zásadou riadneho výkonu spravodlivosti a s požiadavkou prejednania prejudiciálnych vecí v primeranej lehote, pokiaľ by písomná časť konania pred Súdnym dvorom nemohla byť skončená alebo by musela byť znova otvorená z dôvodu postupných vstupov vedľajších účastníkov do konania a vzhľadom na dvojmesačnú lehotu stanovenú v článku 23 druhom odseku Štatútu Súdneho dvora na podanie písomných pripomienok týchto vedľajších účastníkov.
8

Článok 17 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) z 27. novembra 1987, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 351, s. 1), pred jeho zrušením nariadením Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 11; Mim. vyd. 03/025, s. 129), mal toto znenie: „Výrobky sa musia doviezť do tretej krajiny alebo do jednej z tretích krajín, na ktoré sa uplatňuje náhrada, v nezmenenom stave do 12 mesiacov od dátumu prijatia vývozného colného vyhlásenia… [neoficiálny preklad]“
„(14)

Hlavným cieľom právnych predpisov týkajúcich sa schvaľovania vozidiel je zabezpečiť, aby nové vozidlá, komponenty a samostatné technické jednotky, ktoré sú uvedené na trh, poskytovali vysoký stupeň bezpečnosti a ochrany životného prostredia. Tento cieľ by sa nemal narušiť tým, že sa určité časti alebo vybavenia dodatočne namontujú po uvedení vozidiel na trh alebo do prevádzky v premávke. Mali by sa preto prijať primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby tieto časti alebo vybavenia, ktoré sa môžu dodatočne montovať na vozidlá a ktoré môžu podstatne zhoršiť fungovanie systémov dôležitých z hľadiska bezpečnosti alebo ochrany životného prostredia podliehali kontrole schvaľovacieho orgánu pred tým, než sa ponúknu na predaj. Tieto opatrenia by mali obsahovať technické ustanovenia o požiadavkách, ktoré tieto časti alebo vybavenie musia spĺňať.
38

V súlade so vzájomným vzťahom medzi článkom 5 ods. 1 smernice 2003/4 a článkom 5 ods. 2 tejto smernice uvedeným v bodoch 31 až 35 tohto rozsudku sú totiž tieto výdavky spojené so zriadením a udržiavaním registrov, zoznamov a zariadení na preštudovanie, náklady, ktoré nie sú nahraditeľné na základe článku 5 ods. 1 smernice 2003/4 v spojení s článkom 3 ods. 5 písm. c) tejto smernice. Tomu by však odporovalo, ak by verejné orgány mohli žiadať náhradu týchto výdavkov od osôb, ktoré podali žiadosť o informácie na základe článku 5 ods. 2 smernice 2003/4, zatiaľ čo preštudovanie informácií uvedených v databáze na mieste je v súlade s článkom 5 ods. 1 tejto smernice bezodplatné.
6

Odôvodnenia 3 až 5 a 7 až 9 nariadenia č. 469/2009 znejú takto: „(3) Liečivá, a najmä tie, ktoré sú výsledkom dlhodobého a nákladného výskumu, budú ďalej vyvíjané v Spoločenstve a v Európe len v prípade, že sa na ne budú vzťahovať vhodné pravidlá poskytujúce dostatočnú ochranu, na podporu takéhoto výskumu. (4) V súčasnosti spôsobuje dĺžka obdobia, ktoré uplynie medzi podaním patentovej prihlášky na nové liečivo a [PUT], že doba účinnej ochrany v rámci tohto patentu je nedostatočná pre návratnosť investícií, ktoré boli vložené do výskumu. (5) Táto situácia vedie k nedostatočnosti ochrany, čo negatívne ovplyvňuje farmaceutický výskum. … (7) Malo by sa zabezpečiť jednotné riešenie na úrovni Spoločenstva, aby sa predišlo heterogénnemu vývoju vnútroštátnych právnych predpisov, ktorý by viedol k ďalším rozdielom, ktoré by mohli vytvárať prekážky voľnému obehu liečiv v rámci Spoločenstva, a tak nepriaznivo ovplyvniť fungovanie vnútorného trhu. (8) Je teda potrebné stanoviť dodatkové ochranné osvedčenie pre liečivá, ktoré poskytne každý členský štát za rovnakých podmienok na žiadosť majiteľa vnútroštátneho alebo európskeho patentu týkajúceho sa liečiva, pre ktoré bolo udelené [PUT]. V dôsledku toho je nariadenie najvhodnejším právnym nástrojom. (9) Doba trvania ochrany poskytnutá osvedčením by mala byť taká, aby poskytovala dostatočnú účinnú ochranu. Na tento účel by mal mať majiteľ patentu a osvedčenia možnosť požívať celkové maximálne pätnásťročné obdobie výlučných práv od okamihu, keď príslušné liečivo po prvýkrát získalo [PUT] v Spoločenstve.“
11

Bod 61 oznámenia Komisie 2012/C 8/02 o uplatňovaní pravidiel Európskej únie o štátnej pomoci na náhrady za službu vo všeobecnom hospodárskom záujme (Ú. v. EÚ C 8, s. 4) najmä stanovuje: „‚Primeraný zisk‘ by sa mal chápať ako miera rentability kapitálu…, ktorú by vyžadoval bežný podnik zvažujúci – pri zohľadnení úrovne rizika – či bude, alebo nebude poskytovať služby všeobecného hospodárskeho záujmu počas celého trvania obdobia poverenia. Úroveň rizika závisí od dotknutého sektora, druhu služby a povahy mechanizmu náhrad. Miera by sa podľa možnosti mala stanoviť na základe miery rentability kapitálu, ktorá sa dosahuje pri podobných typoch zákaziek na poskytovanie služieb vo verejnom záujme v konkurenčných podmienkach (napr. zákaziek zadaných v rámci postupu verejného obstarávania). V sektoroch, v ktorých nie je žiadny podnik porovnateľný s podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, možno odkázať na porovnateľné podniky nachádzajúce sa v iných členských štátoch alebo prípadne v iných sektoroch za predpokladu, že sa zohľadní osobitný charakter každého sektoru.“
3

V rámci rakúskeho právneho poriadku upravuje zákon zo 7. júla 1988 o dani z príjmu právnických osôb (Körperschaftsteuergesetz, BGBl. 401/1988), zmenený a doplnený zákonom o daňovej reforme z roku 2005 (Steuerreformgesetz 2005, BGBl. I, 57/2004, ďalej len „zákon o dani z príjmu právnických osôb z roku 1988“) vo svojom § 9 systém zdanenia skupín spoločností. V rámci tohto režimu sa spoločnosť môže so svojimi dcérskymi spoločnosťami a ďalšími kontrolovanými spoločnosťami, v ktorých má podiel aspoň 50 %, spojiť do jednej skupiny. V dôsledku toho sa daňové výsledky (zisky a straty) spoločností patriacich do skupiny považujú len za daňové výsledky materskej spoločnosti a v jej rámci sú aj zdanené.
16

Nariadenie Rady (ES) č. 1006/2008 z 29. septembra 2008 o oprávneniach na rybolovné činnosti rybárskych plavidiel Spoločenstva mimo vôd Spoločenstva a o prístupe plavidiel tretích krajín do vôd Spoločenstva, o zmene a doplnení nariadení (EHS) č. 2847/93 a (ES) č. 1627/94 a o zrušení nariadenia (ES) č. 3317/94 (Ú. v. EÚ L 286, s. 33) upravuje prístup plavidiel tretích krajín do vôd Únie, ako aj prístup plavidiel Únie do vôd tretích krajín.
24

Podľa vnútroštátneho súdu prepravná činnosť, ktorú zamýšľa uskutočňovať pán Trijber, patrí do pôsobnosti uvedenej smernice. Cieľom tejto činnosti totiž nie je len prepravovať cestujúcich z jedného bodu do druhého, ale slúžiť ako sprievodca cestujúcich po kanáloch v Amsterdame alebo ponúkať možnosť stretnutí na plaviacej sa lodi, a na požiadanie zabezpečiť jedlo a nápoje. Takéto služby by sa mali považovať za služby pre spotrebiteľov patriace do rámca pôsobnosti tejto smernice. Ani ustanovenia tejto smernice, ani prípravné práce však v tejto súvislosti nedávajú definitívnu odpoveď.
42

V druhom rade, pokiaľ ide o článok 11 uvedenej smernice, tento článok vo svojom odseku 1 stanovuje, že kontrolór zodpovedný za spracovanie údajov, ktoré neboli získané od dotknutej osoby, musí tejto osobe poskytnúť informácie uvedené v písmenách a) až c). Tieto informácie sa týkajú identity spracovateľa, účelu spracovania, ako aj všetkých ďalších informácií nevyhnutných na spravodlivé spracovanie údajov. Medzi týmito ďalšími informáciami článok 11 ods. 1 písm. c) danej smernice výslovne uvádza „kategórie údajov, ktorých sa to týka“, ako aj „existenciu práva prístupu k údajom a právo na skorigovanie údajov, ktoré sa ho týkajú“.
14

Za týchto podmienok conseil de prud’hommes de Paris rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku: „Bráni všeobecná zásada zákazu diskriminácie na základe veku vnútroštátnej právnej úprave (článok L. 1243‑10 francúzskeho code du travail), podľa ktorej nemajú mladí pracovníci počas svojich školských alebo vysokoškolských prázdnin nárok na odškodnenie za neistú situáciu, ktorý by im vznikol v prípade, ak by boli zamestnaní na základe zmluvy na dobu určitú, pokiaľ by sa im po skončení tejto zmluvy neponúkla práca na dobu neurčitú?“
53

Toto ustanovenie je nevyhnutné pre zabezpečenie voľného pohybu osobných údajov v Únii pri súčasnom rešpektovaní pravidiel smerujúcich k ochrane práva fyzických osôb na súkromie stanovených v smernici 95/46. Pri neexistencii uvedeného ustanovenia v prípade, že by prevádzkovateľ spracúvajúci údaje podliehal zákonu jedného členského štátu, ale porušoval by právo fyzických osôb na ochranu súkromia v druhom členskom štáte, najmä nasmerovaním svojej činnosti do tohto druhého členského štátu bez toho, aby sa v ňom usadil v zmysle tejto smernice, bolo by totiž pre uvedené osoby ťažké, alebo dokonca nemožné, dosiahnuť rešpektovanie práva na túto ochranu.
59

Ako to zdôraznil generálny advokát v bode 84 svojich návrhov, treba poznamenať, že primerané a účinné prostriedky na ukončenie používania nekalých podmienok v zmluvách uzavretých so spotrebiteľmi musia zahŕňať ustanovenia umožňujúce zabezpečiť spotrebiteľom účinnú súdnu ochranu tým, že im poskytnú možnosť napadnúť spornú zmluvu na súde, vrátane fázy jej vymáhania v exekúcii, a to za primeraných procesných podmienok, takže výkon ich práv nebude podliehať podmienkam, najmä lehotám alebo nákladom, ktoré by výkon práv zaručených smernicou 93/13 robili mimoriadne ťažkým alebo prakticky nemožným. Judikatúra Súdneho dvora citovaná v bodoch 41 až 45 tohto rozsudku sa musí uplatniť práve v rámci týchto súdnych konaní.
3

Príloha IV aktu o podmienkach pristúpenia z roku 2003 vo svojom bode 3 upravuje pravidlá týkajúce sa štátnej pomoci, ktoré sa stali v Maďarsku účinné pred dátumom jeho pristúpenia k Európskej únii. Tento bod 3 ods. 1 až 3 stanovuje: „1. Nasledujúce systémy pomoci a individuálna pomoc, ktoré boli v novom členskom štáte zavedené predo dňom pristúpenia a sú uplatňované aj po tomto dni, sa ku dňu pristúpenia považujú za existujúcu pomoc v zmysle článku 88 ods. 1 [ES]: a) opatrenia pomoci zavedené pred 10. decembrom 1994; b) opatrenia pomoci uvedené v dodatku k tejto prílohe; c) opatrenia pomoci, ktoré boli pred dňom pristúpenia preskúmané orgánom pre kontrolu štátnej pomoci nového členského štátu a uznané za zlučiteľné s acquis a voči ktorým Komisia nevzniesla žiadnu námietku z dôvodu vážnych pochybností o súlade opatrenia so spoločným trhom podľa postupu ustanoveného v odseku 2. Všetky opatrenia, ktoré sa budú uplatňovať po pristúpení a predstavujú štátnu pomoc a nespĺňajú uvedené podmienky, sa ku dňu pristúpenia na účely článku 88 ods. 3 [ES] považujú za novú pomoc. … 2. … Ak do troch mesiacov od doručenia úplných informácií o existujúcom opatrení pomoci alebo od doručenia vyjadrenia nového členského štátu, v ktorom informuje Komisiu o tom, že považuje poskytnuté informácie za úplné, pretože ďalšie požadované informácie nie sú dostupné alebo už boli poskytnuté, nevznesie Komisia proti nemu námietky na základe vážnych pochybností o jeho súlade so spoločným trhom, má sa za to, že Komisia nemá proti nemu námietky. Vyššie uvedený postup sa vzťahuje na všetky opatrenia predložené Komisii podľa odseku 1 písm. c) predo dňom pristúpenia bez ohľadu na to, že nový členský štát sa počas obdobia preskúmavania stal členským štátom únie. 3. Rozhodnutie Komisie vzniesť námietky voči opatreniu pomoci v zmysle odseku 1 písm. c) sa považuje za rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88 ES]. [(Ú. v. ES L 83, s. 1)]. Ak sa takéto rozhodnutie prijme predo dňom pristúpenia, nadobudne účinnosť dňom pristúpenia.“
34

Preto aj keď z formálneho hľadiska vnútroštátny súd svoje otázky obmedzil iba na výklad článku 3ods. 2 smernice 297/95, nebráni to Súdnemu dvoru, aby poskytol vnútroštátnemu súdu všetky aspekty výkladu práva Únie, ktoré môžu byť užitočné na rozhodnutie vo veci, ktorú prejednáva, a to bez ohľadu na to, či ich vnútroštátny súd uviedol alebo neuviedol vo svojich otázkach. V tejto súvislosti Súdnemu dvoru prináleží, aby zo všetkých skutočností, ktoré poskytol vnútroštátny súd, a najmä z odôvodnenia rozhodnutia vnútroštátneho súdu, zistil ustanovenia tohto práva, ktoré si so zreteľom na predmet sporu vyžadujú výklad (pozri v tomto zmysle rozsudok Fuß, C‑243/09, EU:C:2010:609, bod 40 a citovanú judikatúru).
5

Odôvodnenie 25 uvedeného nariadenia stanovuje: „Po uplynutí lehoty na podanie odporu v určitých výnimočných prípadoch by odporca mal byť oprávnený požiadať o preskúmanie európskeho platobného rozkazu. Preskúmanie vo výnimočných prípadoch by nemalo znamenať, že odporca má druhú možnosť namietať voči pohľadávke. Počas preskúmania by sa predmet pohľadávky nemal hodnotiť v rozsahu, ktorý nevyplýva z výnimočných okolností, ktorých sa odporca dovoláva. Iné výnimočné okolnosti by mohli zahŕňať situáciu, keď je európsky platobný rozkaz založený na falošných [nepravdivých – neoficiálny preklad] informáciách uvedených v tlačive návrhu.“
10

Tento článok 22, ktorý sa nachádza v hlave XIII tej istej smernice nazvanej „Povinnosti osôb povinných platiť daň“, vo svojom odseku 1 písm. a), odseku 3 písm. b), odseku 4 písm. a) a odseku 5, v znení vyplývajúcom z článku 28h šiestej smernice, stanovuje: a) Každá osoba podliehajúca zdaneniu uvedie začiatok, zmenu alebo skončenie činnosti podliehajúcej zdaneniu. Členské štáty povolia so zreteľom na podmienky, ktoré stanovia, osobe podliehajúcej zdaneniu, aby urobila takéto výkazy elektronickými prostriedkami a môžu tiež požadovať, aby sa používali elektronické prostriedky. … 3. … b) Bez vplyvu na špecifické opatrenia stanovené v tejto smernici, len nasledovné podrobnosti sa vyžadujú na účely DPH na faktúrach vystavených podľa prvého, druhého a tretieho pododseku bodu a): — dátum vystavenia, — poradové číslo, na základe jednej alebo viacerých postupností, ktoré jednoznačne identifikujú faktúru, — identifikačné číslo DPH, o ktorom pojednáva odsek 1c), podľa ktorého zdaniteľná osoba dodala tovary alebo služby, — kde zákazník zodpovedá za zaplatenie dane z dodaných tovarov alebo poskytnutých služieb alebo mu boli dodané tovary, ako o tom pojednáva článok 28c (A), identifikačné číslo DPH, ako o tom pojednáva odsek 1 c), podľa ktorého boli tovary dodané alebo služby poskytnuté, — úplné meno a adresa zdaniteľnej osoby a jej zákazníka, — množstvo a vlastnosti dodaných tovarov alebo rozsah a vlastnosti poskytnutých služieb, — dátum, v ktorý sa realizovala alebo ukončila dodávka tovarov alebo služieb alebo dátum, v ktorý sa platba realizovala na účet, o ktorom pojednáva druhý pododsek bodu a), pokým tento dátum možno stanoviť a líši sa od dátumu vystavenia faktúry, — zdaniteľná čiastka so sadzbou alebo vyňatím, jednotková cena bez dane a akékoľvek zľavy alebo rabaty, ak tieto nie sú zahrnuté v jednotkovej cene, — použitá sadzba DPH, — splatná čiastka DPH okrem toho, ak sa používa špecifická dohoda, pre ktorú táto smernica vylučuje tento podrobný údaj, … a) Každá osoba podliehajúca zdaneniu predloží priznanie do termínu, ktorý určia členské štáty. Tento termín nemôže presahovať viac ako dva mesiace po skončení každého zdaňovacieho obdobia. Zdaňovacie obdobie určí každý členský štát na jeden mesiac, dva mesiace alebo štvrťrok. Členské štáty však môžu určiť rôzne obdobia za predpokladu, že nepresiahnu jeden rok. Členské štáty povolia so zreteľom na podmienky, ktoré stanovia, osobám podliehajúcim zdaneniu, aby urobili takéto priznania elektronickými prostriedkami a môžu tiež vyžadovať, aby sa používali elektronické prostriedky. … 5. Každá zdaniteľná osoba zaplatí čistú sumu dane z pridanej hodnoty pri predložení daňového priznania. Členské štáty však môžu určiť iný dátum na zaplatenie tejto sumy, alebo môžu vyžadovať predbežnú platbu.“
8

Skoršia ochranná známka je zapísaná od 21. júla 2004 pre tovary a služby zaradené do tried 16, 35 a 41 v zmysle vyššie uvedenej Niceskej dohody, ktoré zodpovedajú tomuto opisu: „Trieda 16: papier, kartón a výrobky z týchto materiálov, ktoré nepatria do iných tried; tlačoviny, materiál na viazanie kníh; fotografie; papiernický tovar; lepidlá kancelárske alebo pre domácnosť; maliarske potreby, maliarske štetce, písacie stroje a kancelárske potreby (okrem nábytku); inštruktážne a učebné potreby (okrem zariadení); plastické materiály na balenie (nezahrnuté do iných tried); Trieda 35: reklama; vedenie spoločnosti; správa podniku; kancelárske práce; Trieda 41: výchova; vzdelávanie; zábava; športové a kultúrne aktivity; vydávanie a editorstvo novín, časopisov a kníh; editorstvo textov; organizácia veľtrhov a výstav na kultúrne, športové a zábavné účely; filmová tvorba; požičovňa filmov; prenájom videokamier, zvukových nahrávok a rozhlasových a televíznych prijímačov; dištančné vzdelávanie; organizácia a usporiadanie konferencií, kongresov a sympózií; uverejnenie elektronických kníh a časopisov online; rozhlasová zábava; usporiadanie a vedenie seminárov a workshopov; prekladateľské služby; výučba a výchova; usporiadanie a vedenie diskusných stretnutí; príprava scenárov; tvorba videofilmov; usporiadanie súťaží.“
11

Uvedené vyhlásenie, ktorého kópia sa nachádza v spise predloženom Súdnemu dvoru, uvádza: „[Účastník verejného obstarávania] sa výslovne zaväzuje, že v prípade zadania zákazky: a. bude informovať… verejného obstarávateľa… o štádiu postupu prác, predmete, sumách a príjmoch na základe subdodávateľských a odvodených zmlúv…, ako aj o spôsoboch výberu zmluvných partnerov…; b. bude informovať verejného obstarávateľa o všetkých pokusoch o narušenie, protiprávne konanie alebo skreslenie spozorované v priebehu postupu verejného obstarávania a/alebo výkonu zmluvy akoukoľvek dotknutou osobou, akýmkoľvek úradníkom alebo inou osobou, ktorá by mohla ovplyvniť rozhodnutia týkajúce sa zamýšľaného zadania zákazky; c. bude spolupracovať s policajnými zložkami tak, že oznámi akýkoľvek pokus o vydieranie, zastrašovanie alebo ovplyvňovanie kriminálnej povahy…; d. zahrnie tieto ustanovenia do subdodávateľských zmlúv… a berie na vedomie, že v opačnom prípade prípadné súhlasy nebudú udelené; výslovne a formálne vyhlasuje, e. že sa nenachádza v postavení ovládajúceho podniku alebo v združení (de iure a/alebo de facto) s ostatnými konkurentmi a že neuzatvoril ani neuzatvorí zmluvu s ostatnými účastníkmi verejného obstarávania; f. že nevyužije ako subdodávateľa žiadny z podnikov, ktoré sa zúčastnili na verejnom obstarávaní…, a že si je vedomý skutočnosti, že v opačnom prípade tieto subdodávateľské zmluvy nebudú odsúhlasené; g. že ponuka je v súlade so zásadami vážnosti, integrity, nezávislosti a dôvernosti, že sa zaväzuje rešpektovať zásady lojality, transparentnosti a integrity, a že neuzavrel a neuzavrie s ostatnými účastníkmi verejného obstarávania nijakú dohodu, ktorá by viedla k zúženiu alebo k zamedzeniu hospodárskej súťaže; h. že v prípade zadania zákazky sa zaväzuje, že bude informovať vereného obstarávateľa o všetkých pokusoch o narušenie, protiprávne konanie alebo skreslenie spozorované v priebehu postupu verejného obstarávania a/alebo výkonu zmluvy akoukoľvek dotknutou osobou, akýmkoľvek úradníkom alebo inou osobou, ktorá by mohla ovplyvniť rozhodnutia týkajúce sa zamýšľaného zadania zákazky; i. že sa zaväzuje spolupracovať s policajnými zložkami tak, že oznámi akýkoľvek pokus o vydieranie, zastrašovanie alebo ovplyvňovanie kriminálnej povahy…; j. že sa zaväzuje zahrnúť tieto ustanovenia do subdodávateľských zmlúv… a že berie na vedomie, že v opačnom prípade prípadné súhlasy nebudú udelené; k. … je si vedomý skutočnosti, že vyššie uvedené vyhlásenia a záväzky sú nevyhnutnými podmienkami účasti na verejnom obstarávaní, takže v prípade, že verejný obstarávateľ v priebehu zadávacieho konania a na základe závažných, presných a navzájom sa potvrdzujúcich dôkazov dospeje k záveru o existencii združenia de facto, tento podnik bude vylúčený.“
34

Konkrétne článok 5 ods. 4 nariadenia č. 44/2001 priznáva trestnoprávnemu súdu, ktorého rozhodnutia sú zjavne vyňaté z pôsobnosti tohto nariadenia, právomoc na rozhodnutie občianskoprávnej žaloby, ktorá má vedľajšiu povahu k verejnoprávnej žalobe, s dôsledkom, že vydané rozhodnutie o občianskoprávnej žalobe patrí do pôsobnosti tohto nariadenia. Z tohto ustanovenia teda vyplýva, že do pôsobnosti uvedeného nariadenia patrí žaloba o náhradu škody, ktorá má vedľajšiu povahu k verejnoprávnej žalobe trestnoprávnej povahy, ktorá by bola inak vylúčená.
33

Na jednej strane z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vôbec nevyplýva, že by danie rekreačného chodníka, o ktorý ide vo veci samej, k dispozícii verejnosti spadalo do akéhokoľvek oslobodenia od dane uvedeného v smernici o DPH. Na druhej strane sa výdavky spoločnosti Sveda v súvislosti so zriadením tohto chodníka, ktoré možno spájať s plánovanou ekonomickou činnosťou zdaniteľnej osoby, ako to vyplýva z bodu 23 predmetného rozsudku, nevzťahujú na činnosti, ktoré by nepodliehali DPH.
18

Za týchto okolností Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru prejudiciálne otázky formulované rovnako vo veciach C‑352/14 a C‑353/14: „V rámci konania, v ktorom zamestnanec spoločnosti Bankia… spochybnil svoje začlenenie do [programu] hromadného prepúšťania na základe dohody, ktorá podlieha rozhodnutiu [o reštrukturalizácii skupiny BFA]: 1. Odporuje článkom 107 [ZFEÚ] a 108 [ZFEÚ] článok 56 Zákonníka práce…, piate prechodné ustanovenie zákona 3/2012…, ako aj článok 123 a článok 124 ods. 13 zákona 36/2011 o úprave súdnictva v pracovnoprávnych veciach (Ley 36/2011, Reguladora de la Jurisdicción Social) z 10. októbra 2011, ktorý odkazuje nepriamo na predchádzajúce ustanovenia, keďže v podstate zvyšujú odstupné povolené rozhodnutím [o reštrukturalizácii skupiny BFA]? 2. Bol by výklad uvedených ustanovení, ktorý by súdu umožňoval upraviť odstupné v prípade vyhlásenia prepustenia za oprávnené na zákonné minimum stanovené vnútroštátnou právnou úpravou, v rozpore s uvedeným právom Únie a rozhodnutím [o reštrukturalizácii skupiny BFA]? 3. Bol by výklad uvedených ustanovení, ktorý by súdu umožňoval upraviť odstupné v prípade vyhlásenia prepustenia za protiprávne na čiastku dohodnutú v dohode uzavretej v období porád so zamestnancami, za predpokladu, že je vyššia než zákonné minimum, ale nižšia než zákonné maximum, v rozpore s uvedeným právom Únie a rozhodnutím [o reštrukturalizácii skupiny BFA]?“
24

Preambula dekrétu č. 45/2010 stanovuje: „… Je potrebné prispôsobiť ponuku služby technickej kontroly vozidiel jestvujúcim potrebám, a to tak vo vzťahu k pokrytiu územných oblastí, ktoré sú v súčasnosti nedostatočne pokryté, aby bola služba bližšie k užívateľom, ako aj na zníženie nedostatku služby, ktorý jestvuje na územiach pokrytých stanicami technickej kontroly vozidiel s najväčším dopytom a najdlhšími čakacími lehotami. V rámci služby technickej kontroly vozidiel treba vzhľadom na jej územné znaky zabrániť tomu, aby sa z dôvodov týkajúcich sa výlučne výnosnosti služby ponuka v nadmernom rozsahu sústredila v určitom pásme na úkor iných oblastí územia, ktoré vzhľadom na to, že majú menší vozový park, nie sú pokryté, čo je na škodu užívateľom. Okrem toho v pásmach, kde je dopyt z dôvodu vysokého počtu vozidiel vyšší, by vysoká koncentrácia staníc mohla viesť k tomu, že hospodárske subjekty by si konkurovali znižovaním svojej úrovne požiadaviek, a v dôsledku toho k zníženiu kvality služby.“
8

Sportland so sídlom v Helsinkách (Fínsko) predávala ako maloobchod výrobky dodávané spoločnosťou Nike so sídlom v Hilversume (Holandsko) v súlade so zmluvou o franšíze. Podľa tejto zmluvy, ktorá podliehala holandskému právu, Sportland zaplatila spoločnosti Nike splatné dlhy dotknuté uvedenou zmluvou v desiatich splátkach v období od 10. februára 2009 do 20. mája 2009, ktoré zodpovedali celkovej sume 195108,15 eura.