Zbierka súdnych roz hodnutí  
ROZSUDOK SÚDN EHO DVORA (druhá komora) 
z 20. decembra 2017 * 
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania –Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti –  
Súdna spolupráca v občianskych veciach –Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov  
vobčianskych a obchodných veciach –Lugánsky dohovor II –Prekážka začatej veci –Pojem ,súd‘–  
Zmierovací orgán podľa švajčiarskeho práva poverený zmierovacím konaním, ktoré predchádza  
akém ukoľvek konaniu vo veci“  
Vo veci C-467/16, 
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný 
rozhodnutím Amtsgericht Stuttgart (Okresný súd Stuttgart, Nemecko) z 8. augusta 2016 a doručený 
Súdnemu dvoru 22. augusta 2016 , ktorý súvisí s konaním: 
Brigitte Sc hlömp 
proti 
Landratsamt Sc hwäbisc h Hall, 
SÚDNY DVOR (druhá komora), 
v zložení: predseda druhej komory M. Ilešič, sudcovia A. Rosas, C. Toader (spravodajkyňa), A. Prechal  
a E. Jarašiūnas,  
generálny advokát: M. Szpunar,  
tajomník: M. Aleksejev, referent,  
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 5. júla 2017 ,  
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:  
– Brigitte Schlömp, v zastúpení: D. Adam, Rechtsanwalt, 
– Landratsamt Schwäbisch Hall, v zastúpení: D. Vollmer, Rechtsanwalt, 
– švajčiarska vláda, v zastúpení: M. Schöll a R. Rodriguez, splnomocnení zástupcovia, 
– Európska komisia, v zastúpení: M. Wilderspin, M. Heller, splnomocnení zástupcovia, 
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 18. októbra 2017 , 
* Jazyk konania: nemčina. 
SK 
ECLI:EU:C:2017 :993 1 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
vyhlásil tento 
Rozsudok 
1 Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 
27 a 30 Dohovoru o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, 
podpísaného 30. októbra 2007 , ktorého uzavretie bolo schválené v mene Spoločenstva rozhodnutím 
Rady 2009 /430/ES z 27. novembra 2008 (Ú. v. EÚ L 147, 2009 , s. 1, ďalej len „Lugánsky dohovor II“). 
2 Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani Brigitte Schlömpovou a Landratsamt Schwäbisch 
Hall (Správny orgán okresu Schwäbisch Hall, Nemecko, ďalej len „správny orgán“) vo veci záporného 
určovacieho návrhu pani Schlömpovej týkajúceho sa vyživovacej povinnosti (ďalej len „záporný 
určovací návrh“). 
Právny rámec 
Lugánsky dohovor II 
3 Hlava II Lugánskeho dohovoru II, nazvaná „Právomoc“, obsahuje v oddiele 2 s názvom „Osobitná 
právomoc“ článok 5 ods. 2, podľa ktorého: 
„Osobu s bydliskom na území štátu viazaného týmto dohovorom možno žalovať v druhom štáte 
viazanom týmto dohovorom: 
… 
2. vo veciach výživného:  
a) na súdoch podľa bydliska alebo obvyklého pobytu osoby oprávnenej na výživné…“  
4 Oddiel 9, nazvaný „Prekážka začatej veci – súvisiace veci“, hlavy II tohto dohovoru obsahuje jeho 
články 27 až 30. Podľa článku 27 uvedeného dohovoru: 
„1. Ak sa vedú konania v tej istej veci a medzi tými istými účastníkmi na súdoch rôznych štátov 
viazaných týmto dohovorom, každý súd, ktorý nezačal konať ako prvý, aj bez návrhu preruší konanie, 
až kým sa nepotvrdí právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať. 
2. Ak sa potvrdí právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať,každý iný súd odmietne vykonávať svoju 
právomoc v prospech tohto súdu.“ 
5 Článok 30 toho istého dohovoru stanovuje: 
„Na účely tohto oddielu sa konanie na súde považuje za začaté: 
1. momentom podania písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súde 
za predpokladu, že žalobca neopomenul následne prijať kroky, ktoré musel prijať, aby zabezpečil 
doručenie žalovanému, alebo 
2. ak sa písomnosť musí doručiť pred jej podaním na súde, momentom jej prevzatia orgánom 
povereným doručovaním za predpokladu, že žalobca neopomenul následne prijať kroky, ktoré 
musel prijať, aby zabezpečil podanie písomnosti na súde.“ 
ECLI:EU:C:2017 :993 2 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
6 Hlava V s názvom „Všeobecné ustanovenia“ Lugánskeho dohovoru II obsahuje najmä článok 62 tohto 
dohovoru, ktorý stanovuje: 
„Na účely tohto dohovoru sa pod výrazom ,súd‘ rozumejú všetky orgány, ktorým štát viazaný týmto 
dohovorom priznáva právomoc vo veciach, ktoré patria do pôsobnosti tohto dohovoru.“ 
7 Článok 64 tohto dohovoru nachádzajúci sa v hlave VII Lugánskeho dohovoru II, nazvanej „Vzťah 
k nariad eniu Rady (ES) č. 44/2001 a k iným právnym nástrojom“, stanovuje: 
„1. Tento dohovor nemá vplyv na uplatňovanie zo strany členských štátov Európskeho spoločenstva 
nariad enia Rady (ES) č. 44/2001 [z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov 
vobčianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES, L 12, 2001 , s. 1; Mim vyd. 19/004, s. 42)] v znení zmien 
a doplnkov, Dohovoru o právomoci a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, 
podpísaného v Bruseli 27. septembra 1968 a Protokolu o výklade tohto dohovoru Súdnym dvorom 
Európskych spoločenstiev, podpísaného v Luxemburgu 3. júna 1971 , v znení dohovorov, ktorými nové 
členské štáty Európskych spoločenstiev pristúpili k uvedenému dohovoru a protokolu, a Dohody medzi 
Európskym spoločenstvom a Dánskym kráľovstvom o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov 
vobčianskych a obchodných veciach, podpísanej v Bruseli 19. októbra 2005 . 
2. Tento dohovor sa však vždy uplatní: 
a) vo veciach právomoci, ak má žalovaný bydlisko na území štátu, kde sa uplatňuje tento dohovor, ale 
neuplatňuje sa žiadny z právnych nástrojov uvedených v odseku 1 tohto článku, alebo ak súdy 
tohto štátu majú právomoc podľa článku 22 alebo článku 23 tohto dohovoru; 
b) pri prekážke začatého konania alebo súvisiacich veciach podľa článku 27 a článku 28, ak konania 
začali v štáte, kde sa uplatňuje dohovor, ale neuplatňuje sa žiadny z právnych nástrojov uvedených 
v odseku 1 tohto článku, a v štáte, kde sa uplatňuje aj tento dohovor, aj niektorý z právnych 
nástrojov uvedených v odseku 1 tohto článku; 
…“ 
Právna úprava Únie 
Nariadenie č. 44/2001 
8 Oddiel 9, nazvaný „Prekážka začatej veci – súvisiace veci“, kapitoly II nariad enia č. 44/2001 obsahuje 
články 27 až 30 tohto nariad enia. Podľa článku 27 uvedeného nariad enia: 
„1. Ak sa vedú konania v tej istej veci a medzi rovnakými účastníkmi na súdoch rôznych členských 
štátov, každý súd, ktorý nezačal konať ako prvý, aj bez návrhu preruší konanie, až kým sa nepotvrdí 
právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať. 
2. Ak sa potvrdí právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať,každý iný súd odmietne vykonávať svoju 
právomoc v prospech tohto súdu.“ 
ECLI:EU:C:2017 :993 3 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
9 Podľa článku 30 toho istého nariad enia: 
„Na účely tohto oddielu sa konanie na súde považuje za začaté: 
1. momentom podania písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súde 
za predpokladu, že žalobca neopomenul následne prijať kroky, ktoré musel prijať, aby zabezpečil 
doručenie žalovanému, alebo 
2. ak sa písomnosť musí doručiť pred podaním na súd, momentom jej prevzatia orgánom povereným 
doručovaním za predpokladu, že žalobca neopomenul následne prijať kroky, ktoré musel prijať, aby 
zabezpečil podanie písomnosti na súde.“ 
Nariadenie (EÚ) č. 1215 /2012 
10 Nariad enie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215 /2012 z 12. decembra 2012 o právomoci 
a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012 , s. 1), 
ktoré zrušilo nariad enie č. 44/2001 , sa s výnimkou niektorých ustanovení uplatňuje od 10. januára 
2015 . 
11 Článok 29 ods. 1 a 2 a článok 32 tohto nariad enia v podstate preberajú ustanovenia článkov 27 a 30 
nariad enia č. 44/2001 . 
Nariadenie (ES) č. 4/2009 
12 Podľa článku 3 nariad enia Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, 
uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti (Ú. v. EÚ L 7, 2009 , 
s. 1):  
„V členských štátoch je právomoc vo veciach vyživovacej povinnosti daná:  
a) súdu podľa miesta obvyklého pobytu odporcu, alebo  
b) súdu podľa miesta obvyklého pobytu oprávneného, alebo  
…“ 
13 Podľa článku 68 ods. 1 tohto nariad enia: 
„S výhradou článku 75 ods. 2 toto nariad enie mení nariad enie (ES) č. 44/2001 a nahrádza ustanovenia 
uvedeného nariad enia, ktoré sa uplatňujú vo veciach vyživovacej povinnosti.“ 
Švajčiarske právo 
Občiansky súdny poriadok 
14 Občiansky súdny poriadok (ďalej len „OSP“) v § 62 nazvanom „Vznik prekážky začatej veci“, ktorý sa 
nachádza v časti 1 hlave 4 tohto poriadku nazvanej „Prekážka začatej veci a účinky späťvzatia žaloby“. 
„1. Konanie sa začína podaním návrhu na zmier, žaloby, návrhu alebo spoločného návrhu na rozvod. 
…“ 
ECLI:EU:C:2017 :993 4 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
15 Zmierovacie konanie je upravené v § 197 až 212 hlavy 1 časti 2 OSP. Podľa § 197 OSP nazvaného 
„Zásada“: 
„Konaniu vo veci samej musí predchádzať pokus o zmier na zmierovacom orgáne.“ 
16 § 198 OSP vymenúva výnimky, na základe ktorých sa zmierovacie konanie neuskutoční. 
17 Kapitola 2, nazvaná „Zmierovacie konanie“, ktorá sa nachádza v hlave 1 časti 2 OSP, zahŕňa § 202 až 
207. § 202 OSP, nazvaný „Začatie konania“, stanovuje:  
„1. Konanie sa začína podaním návrhu na zmier. …  
2. Návrh na zmier obsahuje označenie protistrany, návrhy a opis predmetu sporu. 
3. Zmierovací orgán čo najskôr doručí návrh protistrane a súčasne predvolá účastníkov konania na 
pojednávanie. 
…“ 
18 Kapitola 3, nazvaná „Zmier a povolenie na podanie žaloby“, ktorá sa nachádza v hlave 1 časti 2 OSP, 
zahŕňa § 208 a 209. Podľa § 208 OSP s názvom „Zmier“: 
„1. Ak je pokus o zmier úspešný, zmierovací orgán potvrdí urovnanie sporu zmierom, akceptovanie 
alebo bezpodmienečné späťvzatie žaloby v zápisnici, ktorá sa predložíúčastníkom konania na podpis. 
Každému účastníkovi konania sa odovzdá jedna kópia zápisnice. 
2. Urovnanie sporu zmierom, akceptovanie alebo späťvzatie žaloby majú účinky právoplatného 
rozhodnutia.“ 
19 Podľa § 209 OSP nazvaného „Povolenie na podanie žaloby“: 
„1. Ak nedôjde k dohode, zmierovací orgán túto skutočnosť vezme na vedomie a vydá povolenie na 
podanie: 
… 
b. žaloby žalobcovi…  
…  
3. Žalobca môže podať žalobu na súde v lehote troch mesiacov od vydania povolenia na podanie 
žaloby. 
…“ 
20 Pod názvom „Návrh rozsudku a rozhodnutie“ kapitola 4 hlavy 1 časti 2 OSP zahŕňa § 210 až 212. § 210 
OSP, nazvaný „Návrh rozsudku“, stanovuje: 
„1. Zmierovací orgán môže predložiť účastníkom konania návrh rozsudku. 
… 
c. v iných majetkových sporoch, ktorých hodnota nepresahuje 5 000 [švajčiarskych] frankov [(CHF) 
(približne 4 350 eur)]. 
ECLI:EU:C:2017 :993 5 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
…“ 
21 § 211 OSP s názvom „Účinky“ stanovuje: 
„1. Návrh rozsudku sa považuje za akceptovaný a nadobudne účinky právoplatného rozsudku, ak proti 
nemu nepodá námietky žiadny z účastníkov konania v lehote 20 dní odo dňa, keď bol písomne 
oznámený účastníkom konania. Námietky nemusia byť odôvodnené. 
2. Po doručení námietok vydá zmierovací orgán povolenie na podanie: 
…“ 
22 Podľa § 212 OSP, nazvaného „Rozhodnutie“, „zmierovací orgán môže na základe návrhu žalobcu 
rozhodnúť vo veci v majetkových sporoch, ktorých sporná hodnota nepresahuje 2 000 [CHF (približne 
1 740 eur)]“ a „konanie prebieha ústne.“ 
Spolkový zákon o medzinárodnom práve súkromnom 
23 Spolkový zákon o medzinárodnom práve súkromnom v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej vo 
svojom § 9 nazvanom „Prekážka začatej veci“, ktorý sa nachádza v oddiele 2 nazvanom „Právomoc“, 
stanovuje: 
„1. Akuž prebieha konanie s rovnakým predmetom a medzi tými istými účastníkmi konania v cudzine, 
švajčiarsky súd preruší konanie, ak možno predpokladať, že cudzí súd vydá v primeranej lehote 
rozhodnutie, ktoré môžebyť vo Švajčiarsku uznané. 
2.Na určenie, kedy bolo konanie začaté vo Švajčiarsku, je rozhodujúci dátum prvého podania 
nevyhnutého na začatie konania. Postačuje aj predvolanie na zmierovacie konanie. 
3. Švajčiarsky súd odmietne svoju právomoc konať,keď sa mu predloží cudzie rozhodnutie, ktoré môže 
byť uznané vo Švajčiarsku.“ 
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka 
24 Pani Brigitte Schlömpová, s bydliskom vo Švajčiarsku, je dcérou pani H. S., ktorá je vzhľadom na svoj 
zdravotný stav umiestnená v hospici v Nemecku a poberá doplnkové dávky sociálnej pomoci 
vyplácané správnym orgánom. 
25 Podľa nemeckého práva sú dávky schválené orgánmi verejnej moci prevedené na zariad enie 
poskytujúce sociálnu pomoc, ktoré si ich môže uplatniť formou regresného návrhu voči deťom 
prijímateľa, ktoré sú na to z platobného hľadiska dostatočne spôsobilé. 
26 Dňa 16. októbra 2015 podal správny orgán návrh na zmier na Friedensrichteramt des Kreises Reiat, 
Kanton Schaffhausen (zmierovací sudca, okres Reiat, kantón Schaffhausen, Švajčiarsko), konajúci ako 
zmierovací orgán, a domáhal sa od pani Schlömpovej zaplatenia minimálnej sumy 5 000 eur 
s výhradou možnosti zmeniť túto sumu po oznámení požadovaných informácií od tejto osoby. 
27 Keďže pokus o zmier bol neúspešný, Friedensrichteramt des Kreises Reiat (zmierovací sudca, okres 
Reiat) vydal 25. januára 2016 „povolenie na podanie žaloby“, ktoré bolo správnemu orgánu doručené 
26. januára 2016 . 
ECLI:EU:C:2017 :993 6 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
28 Dňa 11. mája 2016 podal správny orgán na Kantonsgericht Schaffhausen (Kantonálny súd 
Schaffhausen, Švajčiarsko) proti pani Schlömpovej žalobu o zaplatenie minimálnej sumy uvedenej 
v bode 26 tohto rozsudku z titulu výživného, s výhradou zvýšenia tejto sumy v závislosti od 
prípadných dodatočných informácií týkajúcich sa platobnej spôsobilosti tejto osoby. 
29 Po podaní návrhu na zmier, ale pred začatím konania na Kantonsgericht Schaffhausen (Kantonálny súd 
Schaffhausen), podala pani Schlömpová na základe článku 3 písm. a) alebo b) nariad enia č. 4/2009 na 
Amtsgericht (Familiengericht) Schwäbisch Hall [Okresný súd (Rodinný súd) Schwäbisch Hall, 
Nemecko] záporný určovací návrh, a to písomným podaním z 19. februára 2016 doručeným tomuto 
súdu 22. februára 2016 . 
30 Rozhodnutím zo 7. marca 2016 tento súd konštatoval, že nie je územne príslušný konať vo veci 
a postúpil vec na vnútroštátny súd Amtsgericht Stuttgart (Okresný súd Stuttgart, Nemecko), na 
ktorom sa konanie začalo 21. marca 2016 . 
31 Po doručení záporného určovacieho návrhu 26. apríla 2016 správnemu orgánu posledný uvedený 
vzniesol 17. mája 2016 námietku prekážky začatej veci, keďže vo Švajčiarsku už prebiehalo konanie 
a vnútroštátny súd by mal podľa článku 27 ods. 1 Lugánskeho dohovoru II konanie prerušiť. Pani 
Schlömpová navrhla námietku zamietnuť vzhľadom na skutočnosť, že zmierovací orgán nie je 
„súdom“, a preto neboli ustanovenia článku 27 ods. 1 Lugánskeho dohovoru II uplatniteľné. 
32 Vnútroštátny súd, ktorý poukazuje na judikatúru Súdneho dvora, najmä rozsudky z 8. decembra 1987 , 
Gubisch Maschinenfabrik (144/86, EU:C:1987 :528), a zo 6. decembra 1994 , Tatry (C-406/92, 
EU:C:1994 :400), sa domnieva, že žaloba o zaplatenie spojená so žiadosťou o informácie, podaná vo 
Švajčiarsku správnym orgánom, ako aj záporný určovací návrh podaný v Nemecku, majú všetky pôvod 
v otázke, či pani Schlömpová dlhuje výživné na základe zákonn ej subrogácie. 
33 Vnútroštátny súd konštatuje, že z ustanovení OSP, najmä z jeho článku 62 ods. 1 v spojení s jeho 
článkom 202 ods. 1, vyplýva, že vo švajčiarskom práve s výhradou niekoľkých výnimiek, ktoré 
v predmetnej veci nie sú uplatniteľné, sa konanie nevyhnutne začína podaním návrhu na zmier. 
V dôsledku toho tento súd zastáva názor, že zmierovacie konanie a neskoršie súdne konanie 
predstavujú jedno a to isté konanie. 
34 Vnútroštátny súd sa však pýta, či zmierovací orgán, na ktorý je podaný návrh na zmier, možno 
považovať za „súd“ v zmysle článkov 27 a 30 Lugánskeho dohovoru II. 
35 Za týchto okolností Amtsgericht Stuttgart (Okresný súd Stuttgart) rozhodol prerušiť konanie a položiť 
Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku: 
„Patrí aj zmierovací orgán podľa švajčiarskeho práva pod pojem ,súd‘ v zmysle článkov 27 a 30 
Lugánskeho dohovoru [II]?“ 
O prejudiciálnej otázke 
36 Vnútroštátny súd sa svojou otázkou v podstate pýta, či sa majú články 27 a 30 Lugánskeho dohovoru II 
vykladať v tom zmysle, že v prípade prekážky začatej veci predstavuje dátum, ku ktorému je začaté 
povinné zmierovacie konanie pred zmierovacím orgánom podľa švajčiarskeho práva dátum, ku 
ktorému sa konanie na „súde“ považuje za začaté. 
ECLI:EU:C:2017 :993 7 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
Uplatniteľnosť Lugánskeho dohovoru II 
37 Lugánsky dohovor II nadobudol účinnosť medzi Európskou úniou a Švajčiarskou konfederáciou 
1. januára 2011 (Ú. v. EÚ L 138, 2011 , s. 1). V súlade s článkom 5 ods. 2 tohto dohovoru spory 
v oblasti vyživovacej povinnosti v zásade patria do jeho pôsobnosti. 
38 Na úvod treba preskúmať, či sa vo svetle článku 64 Lugánskeho dohovoru II, ktorý upravuje vzťah 
tohto dohovoru k nariad eniu č. 44/2001 , môže Lugánsky dohovor II uplatniť na spor vo veci samej. 
39 Podľa článku 64 ods. 1 Lugánskeho dohovoru II tento dohovor najmä nemá vplyv na uplatňovanie 
nariad enia č. 44/2001 v znení zmien a doplnkov zo strany členských štátov. Ako však vyplýva 
z článku 64 ods. 2 písm. b) tohto dohovoru, tento dohovor sa uplatňuje vkaždom prípade pri 
prekážke začatého konania, ak konania začali v štáte, kde sa uplatňuje dohovor, ale neuplatňuje sa 
žiadny z právnych nástrojov uvedených v odseku 1 toho istého článku 64 – ako je Švajčiarska 
konfederácia –,av štáte, kde sa uplatňuje aj tento dohovor, aj niektorý z právnych nástrojov 
uvedených v tomto odseku 1 – ako je Spolková republika Nemecko. 
40 Nariad enie č. 44/2001 bolo zrušené nariad ením č. 1215 /2012 , pričom toto posledné uvedené nariad enie 
je s výnimkou niektorých ustanovení uplatniteľné od 10. januára 2015 . 
41 Ako vyplýva z článku 68 ods. 1 nariad enia č. 4/2009 , toto nariad enie mení nariad enie č. 44/2001 
a nahrádza ustanovenia uvedeného nariad enia, ktoré sa uplatňujú vo veciach vyživovacej povinnosti. 
S výhradou prechodných ustanovení nariad enia č. 4/2009 by členské štáty mali vo veciach vyživovacej 
povinnosti uplatňovať ustanovenia tohto nariad enia o právomoci, uznávaní, vykonateľnosti a výkone 
rozhodnutí a o právnej pomoci namiesto ustanovení nariad enia č. 44/2001 . Medzi ustanoveniami 
nariad enia č. 4/2009 o právomoci sa nachádza jeho článok 3 písm. a). 
42 Keďže článok 64 ods. 1 Lugánskeho dohovoru II odkazuje na akúkoľvek zmenu nariad enia č. 44/2001 , 
tento odkaz treba chápať ako zahŕňajúci nariad enia č. 4/2009 a 1215 /2012 . 
43 V dôsledku toho v súlade s článkom 64 ods. 2 Lugánskeho dohovoru II sa tento dohovor uplatňuje na 
spor vo veci samej. 
O veci samej 
44 Ako vyplýva zo znenia článku 27 ods. 1 Lugánskeho dohovoru II, o prekážku začatej veci ide vtedy, ak 
sa vedú konania vo veci s rovnakým predmetom aj dôvodom a medzi rovnakými účastníkmi na súdoch 
rôznych štátov. 
45 Článok 30 Lugánskeho dohovoru II definuje dátum, kedy sa konanie na súde považuje za začaté na 
účely uplatnenia oddielu 9 hlavy II tohto dohovoru, a to buď ako moment podania písomnosti, ktorou 
sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súde za predpokladu, že žalobca neopomenul 
následne uskutočniť úkony, ktoré musel uskutočniť, aby zabezpečil doručenie žalovanému, alebo ak sa 
písomnosť musí doručiť pred podaním na súd, momentom jej prevzatia orgánom povereným 
doručovaním za predpokladu, že žalobca neopomenul následne uskutočniť úkony, ktoré musel 
uskutočniť, aby zabezpečil podanie písomnosti na súde. 
46 Najskôr treba uviesť, že tieto ustanovenia Lugánskeho dohovoru II majú takme r rovnaké znenie ako 
zodpovedajúce články nariad ení č. 44/2001 a 1215 /2012 . 
47 Ako tiež uviedol generálny advokát v bode 27 svojich návrhov, cieľ jednotného výkladu rovnocenných 
ustanovení Lugánskeho dohovoru II a nariad enia č. 44/2001 , ako aj akejkoľvek jeho zmeny vyplýva 
najmä z posledného odôvodnenia Protokolu 2 o jednotnom výklade dohovoru a o Stálom výbore 
ECLI:EU:C:2017 :993 8 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
(Ú. v. EÚ L 339, 2007 , s. 27), ako aj z článku 1 tohto protokolu, podľa ktorých súdy, ktoré majú 
uplatňovať a vykladať tento dohovor, musia dbať na súhlasný výklad rovnocenných ustanovení týchto 
nástrojov. 
48 Súdny dvor tiež poukázal na totožnosť predmetov úpravy a znení medzi nariad ením č. 44/2001 
a ustanoveniami Lugánskeho dohovoru II umožňujúcu zabezpečiť koherentnosť medzi dvoma 
právnymi systémami [pozri v tomto zmysle stanovisko 1/03 (nový Lugánsky dohovor) zo 7. februára 
2006 , EU:C:2006 :81, body 152 a 153]. 
49 Vzhľadom na paralelnosť, ktorá existuje medzi mechanizmami na účely riešenia prípadov prekážky 
začatej veci zavedenými Lugánskym dohovorom II a nariad eniami č. 44/2001 a 1215 /2012 , a vzhľadom 
na cieľ jednotného výkladu, ako je uvedený v bode 47 tohto rozsudku, treba uviesť, že článok 27 
Lugánskeho dohovoru II má objektívny a automatický charakter a je založený na chronologickom 
poradí, v ktorom boli na dotknutých súdoch začaté konania (pozri analogicky rozsudok zo 4. mája 
2017 , HanseYachts, C-29/16, EU:C:2017 :343, bod 28 a citovanú judikatúru). 
50 V tomto kontexte, ako uviedol aj generálny advokát v bode 41 svojich návrhov, článok 30 Lugánskeho 
dohovoru II definuje jednotne a autonómne dátum, kedy sa konanie na súde považuje za začaté na 
účely uplatnenia oddielu 9 hlavy II tohto dohovoru, osobitne jeho článku 27, s cieľom znížiť riziko, že 
v rôznych zmluvných štátoch budú prebiehať paralelné konania. 
51 Pokiaľ ide nakoniec o podmienky stanovené v článku 27 ods. 1 Lugánskeho dohovoru II týkajúce sa 
totožnosti účastníkov konania a predmetu veci návrhov podaných na súdy rôznych štátov, treba 
uviesť, že z judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa výkladu článku 27 nariad enia č. 44/2001 
použiteľného na výklad článku 27 Lugánskeho dohovoru II vyplýva, že žaloba o určenie, že žalovaný je 
zodpovedný za škodu, má rovnaký dôvod a rovnaký predmet ako skoršia negatívna určovacia žaloba 
tohto žalovaného, ktorou sa domáhal vydania rozhodnutia, že za uvedenú škodu nie je zodpovedný 
(pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. decembra 2013 , NIPPONKOA Insurance, C-452/12, 
EU:C:2013 :858, bod 42 a citovanú judikatúru). 
52 V predmetnej veci, ako konštatoval vnútroštátny súd, situácia prekážky začatej veci existuje vo veci 
prebiehajúcej pred ním a veci, o ktorej rozhoduje Kantonsgericht Schaffhausen (Kantonálny súd 
Schaffhausen) v rozsahu, v akom tieto dve veci majú svoj pôvod v otázke, či má pani Schlömpová 
vyživovaciu povinnosť na základe zákonn ej subrogácie. 
53 Z OSP vyplýva, že vo švajčiarskom práve sa konanie začína podaním návrhu na zmier, žaloby, návrhu 
alebo prípadne spoločného návrhu na rozvod. Zmierovacie konanie je stanovené zákono m, podlieha 
zásade kontradiktórnosti a je v zásade povinné. Jeho nedodržanie má za následok neprípustnosť 
prípadnej následnej žaloby na súde. Toto konanie môže viesť buď k vydaniu donucujúceho rozsudku 
pre spory, ktorých hodnota nepresahuje 2 000 CHF (približne 1 740 eur), alebo k návrhu rozsudku, 
ktorý môže nadobudnúť právnu silu rozhodnutej veci v prípade nenapadnutia rozhodnutia, pre spory, 
ktorých hodnota nepresahuje 5 000 CHF (približne 4 350 eur), alebo k schváleniu zmieru alebo 
vydaniu povolenia na podanie žaloby. V tomto poslednom uvedenom prípade môže žalobca podať 
žalobu na súde v lehote troch mesiacov od vydania povolenia na podanie žaloby. § 9 spolkového 
zákona o medzinárodnom práve súkromnom navyše stanovuje, že v prípade prekážky začatej veci na 
určenie, kedy sa začalo konanie vo Švajčiarsku, je rozhodujúci dátum prvého podania nevyhnutého na 
začatie konania a postačuje aj predvolanie na zmierovacie konanie. 
54 Okrem toho, ako uviedla švajčiarska vláda vo svojich ústnych pripomienkach, zmierovacie orgány na 
jednej strane podliehajú zárukám stanoveným v OSP v oblasti vylúčenia zmierovacích sudcov, ktorí 
tvoria tieto orgány, a na druhej strane vykonávajú svoju funkciu úplne autonómne. 
55 Z týchto ustanovení vyplýva, že pri výkone funkcií, ktoré im zveruje OSP, zmierovacie orgány možno 
považovať za „súd“ v zmysle článku 62 Lugánskeho dohovoru II. 
ECLI:EU:C:2017 :993 9 
ROZSUDOK Z 20. 12. 2017 – VEC C-467/16  
SCHLÖMP  
56 Podľa znenia článku 62 Lugánskeho dohovoru II sa totiž výrazom „súd“ rozumejú všetky orgány, 
ktorým štát viazaný týmto dohovorom priznáva právomoc vo veciach, ktoré patria do pôsobnosti tohto 
dohovoru. 
57 Ako sa zdôraznilo v dôvodovej správe k tomuto dohovoru, ktorú vypracoval profesor Fausto Pocar 
a ktorú schválila Rada (Ú. v. EÚ C 319, 2009 , s. 1), formulácia článku 62 Lugánskeho dohovoru II 
zavádza účelový prístup, podľa ktorého je orgán považovaný za súd skôr na základe úloh, ktoré 
vykonáva, ako na základe formálnej klasifikácie vo vnútroštátnom právnom poriadku. 
58 Vzhľadom na všetky vyššie uvedené skutočnosti treba na položenú otázku odpovedať tak, že články 27 
a 30 Lugánskeho dohovoru II sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade prekážky začatej veci 
predstavuje dátum, ku ktorému bolo začaté povinné zmierovacie konanie pred zmierovacím orgánom 
podľa švajčiarskeho práva, dátum, ku ktorému sa konanie na „súde“ považuje za začaté. 
O trovác h 
59 Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej 
incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym 
súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli 
v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov 
konania, nemôžubyť nahradené. 
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto: 
Články 2 7 a 3 0 Dohovoru o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskyc h 
a obc hodnýc h veciac h, podpísaného 3 0. októbra 2 0 0 7 , ktorého uzav retie bolo sc h válené v mene 
Spoločenstva roz hodnutím Rady 2 0 0 9 / 4 3 0 / E S z 2 7. novembra 2 0 0 8 , sa majú vykladať v tom 
zmysle, že v prípade prekážky začatej veci predstavuje dátum, ku ktorému bolo začaté povinné 
zmierovacie konanie pred zmierovacím orgánom podľa švajčiarskeho práva, dátum, ku ktorému 
sa konanie na „súde“ považuje za začaté. 
Podpisy 
ECLI:EU:C:2017 :993 10