Keywords

Summary



Keywords

1. Prejudiciálne otázky – Právomoc Súdneho dvora – Hranice – Právomoc vnútroštátneho súdu

(Článok 267 ZFEÚ)

2. Životné prostredie – Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia – Smernica 2008/1 – Podmienky poskytnutia povolenia na výstavbu a prevádzku priemyselných zariadení – Povinnosť členských štátov zaradiť medzi podmienky poskytnutia povolenia národné emisné stropy SO 2 a NO x stanovené smernicou 2001/81 – Neexistencia

(Smernica Rady 96/61, v znení kodifikovanom smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/1, článok 9 ods. 1, 3 a 4)

3. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2001/81 – Národné emisné stropy pre určité látky znečisťujúce ovzdušie – Povinnosť členských štátov zdržať sa počas prechodného obdobia

(Článok 4 ods. 3 ZEÚ; článok 288 ods. 3 ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81, článok 4)

4. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2001/81 – Národné emisné stropy pre určité látky znečisťujúce ovzdušie – Povinnosť členských štátov zdržať sa počas prechodného obdobia

(Článok 4 ods. 3 ZEÚ; článok 288 ods. 3 ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81, článok 4)

5. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2001/81 – Národné emisné stropy pre určité látky znečisťujúce ovzdušie – Povinnosť členských štátov konať počas prechodného obdobia

(Článok 288 ods. 3 ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81, články 4, 6, článok 7 ods. 1 a 2 a článok 8 ods. 1 a 2)

6. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2001/81 – Národné emisné stropy pre určité látky znečisťujúce ovzdušie – Povinnosti členských štátov počas prechodného obdobia

(Článok 288 ods. 3 ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81, článok 4)

7. Životné prostredie – Znečistenie ovzdušia – Smernica 2001/81 – Priamy účinok počas prechodného obdobia

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81, články 4 a 6)

Summary

1. V rámci konania podľa článku 267 ZFEÚ, založeného na jasnom rozdelení úloh medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom, má výlučne vnútroštátny súd právomoc zistiť a posúdiť skutkový stav veci, ako aj vykladať a uplatňovať vnútroštátne právo. Rovnako prislúcha výlučne vnútroštátnemu súdu, ktorému bol spor predložený a ktorý musí prevziať zodpovednosť za vydané súdne rozhodnutie, aby s prihliadnutím na osobitosti veci posúdil tak nevyhnutnosť, ako aj relevantnosť otázok, ktoré kladie Súdnemu dvoru. Preto pokiaľ sa predložené otázky týkajú výkladu práva Únie, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť.

(pozri bod 47)

2. Článok 9 ods. 1, 3 a 4 smernice 96/61 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia v pôvodnom znení, ako aj v znení kodifikovanom smernicou 2008/1 sa má vykladať v tom zmysle, že pri vydávaní environmentálneho povolenia na výstavbu a prevádzku priemyselných zariadení nie sú členské štáty povinné zaradiť medzi podmienky poskytnutia tohto povolenia národné emisné stropy SO 2 a NO x stanovené smernicou 2001/81 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie, musia však dodržať povinnosť vyplývajúcu z tejto smernice prijať alebo naplánovať v rámci národných programov primerané a koherentné politiky a opatrenia, ktoré umožnia znížiť ako celok najmä emisie týchto znečisťujúcich látok na množstvá neprekračujúce stropy uvedené v prílohe I tejto smernice najneskôr do konca roka 2010.

(pozri bod 76, bod 1 výroku)

3. Počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010, stanoveného v článku 4 smernice 2001/81 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie, článok 4 ods. 3 ZEÚ a článok 288 ods. 3 ZFEÚ, ako aj smernica 2001/81 ukladajú členským štátom povinnosť zdržať sa prijímania opatrení, ktoré by mohli vážne ohroziť uskutočnenie cieľa stanoveného touto smernicou.

(pozri body 78, 79, 91, bod 2 výroku)

4. Počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010, stanoveného v článku 4 smernice 2001/81 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie, sa prijatie špecifických opatrení týkajúcich sa len jedného zdroja SO 2 a NO x nezdá byť schopné samo osebe vážne narušiť dosiahnutie výsledku stanoveného touto smernicou. Vnútroštátnemu súdu prináleží preveriť, či v prípade každého rozhodnutia, ktorým sa vydáva environmentálne povolenie na výstavbu a prevádzku priemyselného zariadenia, ide o takúto situáciu.

(pozri body 80 – 83, 91, bod 2 výroku)

5. Počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010, stanoveného v článku 4 smernice 2001/81 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie, článok 288 ods. 3 ZFEÚ a článok 6, článok 7 ods. 1 a 2, ako aj článok 8 ods. 1 a 2 smernice 2001/81 ukladajú členským štátom jednak povinnosť vypracovať, aktualizovať a v prípade potreby revidovať programy progresívneho znižovania národných emisií SO 2 a NO x , ktoré sú povinné dať k dispozícii verejnosti a dotknutým organizáciám vo forme jasných, zrozumiteľných a ľahko dostupných informácií, a takisto ich oznámiť Komisii v stanovených lehotách, a jednak povinnosť vypracovať a aktualizovať každý rok národné inventúry uvedených emisií, ako aj národné projekcie na rok 2010, ktoré sa musia v stanovených lehotách oznámiť Komisii a Európskej agentúre životného prostredia.

(pozri body 87, 91, bod 2 výroku)

6. Počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010, stanoveného v článku 4 smernice 2001/81 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie, článok 288 ods. 3 ZFEÚ a samotná smernica 2001/81 nestanovujú členským štátom ani povinnosť odmietnuť alebo obmedziť vydanie environmentálneho povolenia na výstavbu a prevádzku priemyselného zariadenia, o aké ide vo veciach samých, ani prijať špecifické kompenzačné opatrenia pre každé vydané povolenie tohto typu, a to ani v prípade prekročenia alebo hroziaceho prekročenia národných emisných stropov SO 2 a NO x .

(pozri body 90, 91, bod 2 výroku)

7. Článok 4 smernice 2001/81 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie nie je bezpodmienečný a dostatočne presný na to, aby sa jednotlivci mohli naň odvolávať pred vnútroštátnymi súdmi pred 31. decembrom 2010.

Naopak, článok 6 smernice 2001/81 priznáva priamo dotknutým jednotlivcom práva, na ktoré sa možno odvolávať na vnútroštátnych súdoch na účely domáhania sa, aby počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010 členské štáty prijali alebo naplánovali v rámci národných programov vhodné a koherentné politiky a opatrenia schopné znížiť emisie uvedených znečisťujúcich látok ako celok tak, aby sa dosiahol súlad s národnými stropmi stanovenými v prílohe I uvedenej smernice najneskôr do konca roka 2010, a dali na tieto účely vypracované programy k dispozícii verejnosti a dotknutým organizáciám vo forme jasných, zrozumiteľných a ľahko dostupných informácií.

(pozri body 98 – 104, bod 3 výroku)