ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
245

Aj keby skutočne mohol iný dôvod odôvodniť neskoršie ukončenie pracovnej zmluvy pani Landgren, nešlo by o plnenie povinností vyplývajúcich z napadnutého rozsudku, ale došlo by k nemu bez ohľadu na tento rozsudok. V tomto ohľade prináleží ETF, aby v rámci posúdenia peňažnej náhrady, ktorú treba pani Landgren vyplatiť, Súdom pre verejnú službu uplatnila, že určité dôkazy smerujú k preukázaniu, že je pravdepodobné, že aj v prípade neprijatia rozhodnutia o prepustení zrušeného na prvom stupni by pani Landgren nezostala v pracovnom pomere až do veku, v ktorom by mohla mať nárok na starobný dôchodok. Takéto preukázanie by mohlo odôvodniť, aby strata odmeny spôsobená uvedeným rozhodnutím o prepustení bola upravená násobiacim koeficientom, ktorý by odrážal túto neistotu, podobne ako metóda uplatnená v rozsudku zo 6. júna 2006, Girardot/Komisia, bod 38 vyššie. Toto zohľadnenie napokon Súd pre verejnú službu nevylúčil, lebo tento súd vo svojom medzitýmnom rozsudku nestanovil definitívne a taxatívne kritériá a spôsob výpočtu peňažnej náhrady.
Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:

nemecká slovná ochranná známka SHE pre tovary tried 3 a 25, nemecká obrazová ochranná známka She pre tovary tried 3, 9, 16, 18 a 25, ako aj medzinárodná obrazová ochranná známka She pre tovary tried 3, 9, 16, 18 a 25
Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky:

zero Germany GmbH & Co. KG, predtým zero International Holding GmbH & Co. KG
175

Okrem toho Súdny dvor nepochyboval o ekonomických úvahách, o ktoré sa rozhodnutie Komisie opiera a ktoré sú uvedené v bode 16 rozsudku Deufil/Komisia, už citovaného v bode 135 vyššie, podľa ktorých „vzhľadom na nadmerné výrobné kapacity… by akékoľvek umelé zníženie investičných nákladov výrobcu týchto výrobkov oslabilo konkurenčnú schopnosť iných výrobcov a v dôsledku zvýšenia kapacity by viedlo k zníženiu miery využitia týchto kapacít a k zníženiu cien [;] sporná pomoc by teda nepopierateľne ovplyvnila obchod do takej miery, ktorá je v rozpore so spoločným záujmom v zmysle [článku 87 ods. 3 písm. c) ES]“.
154

Tým, že Komisia chcela uplatniť úrokovú sadzbu platnú pre záväzky poľského ministerstva financií, nepoužila sadzbu, ktorá skutočne odráža výhodu, ktorú HCz získala. Naopak, sadzba úrokov platná pre záväzky poľského ministerstva financií by spôsobila nadhodnotenie tejto výhody a vrátenie úrokov by podniky-príjemcov pomoci dostalo do situácie, ktorá je v porovnaní so status quo ante nevýhodná. V skutočnosti sa rozhodujúce sadzby mali pohybovať v rozmedzí od 4,24 do 7,51%, pričom sadzba navrhnutá Komisiou oscilovala medzi 5,50 a 19,70%. Ak bude článok 3 ods. 2 druhý pododsek rozhodnutia zrušený, Súd prvého stupňa by mal vrátiť otázku úrokov na rozhodnutie Komisii, aby tá prijala nové rozhodnutie v zmysle prílohy A predmetnej žaloby. Žalobkyne tento žalobný dôvod uzatvárajú zhrnutím postupu výpočtu opísaného v uvedenej prílohe A a uvádzajú výsledky za roky 1997 až 2006.
13

Podľa dohody z 30. septembra 2005, ktorá vstúpila do platnosti , ISD Polska sp. z o.o. (pôsobiaca v súčasnosti pod názvom ZPD Steel sp. z o.o., ďalej len „ISD“), 100% dcérska spoločnosť spoločnosti Industrial Union of Donbass Corp. (ďalej len „IUD“), kúpila od HCz všetky akcie spoločností MH a MH Plus, ako aj zostávajúcich desať dcérskych spoločností spoločnosti HCz. Zmluvou, ktorá bola takisto uzavretá a vstúpila do platnosti , ISD kúpila od TFS všetky akcie spoločnosti HSCz. ISD sa tak stala vlastníčkou HSCz, MH, MH Plus a ďalších desiatich dcérskych spoločností spoločnosti HCz.
3

Protokol č. 8 o reštrukturalizácii poľského oceliarskeho priemyslu, ktorý tvorí prílohu Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, 2003, s. 948, ďalej len „protokol č. 8“), Poľskej republike ako výnimku zo všeobecných pravidiel týkajúcich sa štátnej pomoci povolil poskytovať pomoc na reštrukturalizáciu jej oceliarskeho priemyslu na základe pravidiel určených v pláne reštrukturalizácie a podmienok stanovených v tomto protokole. Protokol konkrétne stanovuje: „1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov 87 a 88 zmluvy o ES, sa štátna pomoc poskytnutá Poľskom na účely reštrukturalizácie určitým častiam poľského oceliarskeho priemyslu považuje za zlučiteľnú so spoločným trhom, ak: — obdobie uvedené v článku 8 ods. 4 protokolu č. 2… bolo predĺžené do dňa pristúpenia, — podmienky stanovené v pláne reštrukturalizácie, na základe ktorých bola predĺžená platnosť uvedeného protokolu, budú dodržané počas celého obdobia rokov 2002 až 2006, — sú splnené podmienky stanovené v tomto protokole a — po pristúpení nebude poľskému oceliarskemu priemyslu vyplatená žiadna štátna pomoc na reštrukturalizáciu. 2. … 3. Štátna pomoc môže byť v rámci programu reštrukturalizácie poľského oceliarskeho priemyslu poskytnutá výlučne spoločnostiam uvedeným v prílohe 1 (ďalej len ‚oprávnené spoločnosti‘). 4. Oprávnená spoločnosť nesmie: a) v prípade zlúčenia so spoločnosťou, ktorá nie je uvedená v prílohe 1, previesť na ňu výhody zo štátnej pomoci poskytnutej oprávnenej spoločnosti; b) prevziať aktíva akejkoľvek spoločnosti, ktorá nie je uvedená v prílohe 1, na ktorú bol do 31. decembra 2006 vyhlásený konkurz. 5. … 6. Reštrukturalizačná pomoc poskytnutá oprávneným spoločnostiam bude určená na základe hľadísk stanovených v schválenom pláne reštrukturalizácie poľského oceliarskeho priemyslu a v jednotlivých podnikateľských zámeroch schválených Radou. Celková suma pomoci vyplatenej v období rokov 1997 — 2003 nesmie prekročiť 3387070000 PLN. … Poľsk[á] [republika] neposkytne žiadnu ďalšiu pomoc na účely reštrukturalizácie poľského oceliarskeho priemyslu. … 10. Všetky následné zmeny v celkovom pláne reštrukturalizácie a v jednotlivých plánoch reštrukturalizácie musia byť schválené Komisiou a, ak je to vhodné, Radou. … 18. Ak by sa monitorovaním preukázalo, že: … c) Poľsk[á] [republika] v priebehu obdobia reštrukturalizácie poskytl[a] oceliarskemu priemyslu a najmä oprávneným spoločnostiam dodatočnú nezlučiteľnú štátnu pomoc, stratí prechodná úprava uvedená v tomto protokole platnosť. Komisia prijme vhodné opatrenia, ktoré budú od dotknutej spoločnosti vyžadovať vrátenie akejkoľvek pomoci poskytnutej v rozpore s podmienkami stanovenými v tomto protokole.“
8

Dňa 24. marca 2006 riaditeľ riaditeľstva „Štátna pomoc 1: Kohézia a konkurencieschopnosť“ Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž Komisie, ktorý bol poverený spisom (ďalej len „riaditeľ útvaru Komisie poverený spisom“) zaslal žalobcovi list v tomto znení: „EURÓPSKA KOMISIA GR Hospodárska súťaž Štátna pomoc 1: Kohézia a konkurencieschopnosť Riaditeľ… Predmet: CP 178/2004 — Údajná štátna pomoc v prospech SVB AB … Týmto reagujem na Vaše listy z 23. septembra 2004, 22. decembra 2004, 10. januára 2005, 19. apríla 2005 a 14. februára 2006 týkajúce sa sťažnosti uvedenej v predmete toho listu. Chcel by som Vás informovať, že na základe dostupných informácií príslušné útvary generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž dospeli k záveru, že neexistujú dostatočné dôvody na pokračovanie v skúmaní Vašej sťažnosti. Ako viete, od dotknutého členského štátu sme získali veľké množstvo informácií prostredníctvom korešpondencie a na spoločných stretnutiach. Všetky skutkové okolnosti boli predmetom dôkladného skúmania a boli analyzované. K sťažnosti Vášho klienta bolo pristupované so všetkou vážnosťou a urobili sme všetko, čo bolo v našich silách s cieľom identifikovať porušenie článku 87 ods. 1 ES. Z našej analýzy vyplýva, že činnosť súvisiaca so ‚Stockholm Card‘ a s rezerváciou hotelových izieb (s výnimkou parkovacích miest zahrnutých v ‚Stockholm Card‘) je vykonávaná za trhových podmienok. Táto činnosť teda nie je financovaná štátnou pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 ES. Pokiaľ ide o bezplatné využívanie určitých parkovacích miest, je možné tvrdiť, že obchod nie je ovplyvnený, a aj keby to tak bolo, táto pomoc bola zahrnutá v ‚Stockholm Card‘ dávno predtým, ako Švédsko vstúpilo do Európskej únie v roku 1995, a predstavovala by teda existujúcu pomoc. Okrem toho, od 1. januára 2006 už táto služba nie je v ‚Stockholm Card‘ zahrnutá. Pokiaľ ide o ostatnú činnosť (poskytovanie turistických informácií), zdá sa, že tá spadá pod ustanovenia upravujúce služby vo všeobecnom hospodárskom záujme (SVHZ). Nezdá sa, že by tu existovali krížové dotácie v prospech podnikateľskej činnosti. Aj za predpokladu, že by kompenzácia za SVHZ bola kvalifikovaná ako štátna pomoc, táto už bola tak či tak za rovnakých podmienok poskytovaná dávno pred rokom 1995, a predstavovala by preto existujúcu pomoc. Skrátka, z nášho hĺbkového preskúmania tejto sťažnosti vyplýva, že tu ide o existujúcu, a nie protiprávnu pomoc, ktorá je v každom prípade zlučiteľná so spoločným trhom. Keďže nie je potrebné začať konanie o potrebných opatreniach podľa článku 88 ods. 1 ES, nemáme v úmysle prijať v tejto veci žiadne ďalšie opatrenie. V každom prípade by som chcel upriamiť Vašu pozornosť na skutočnosť, že ak ste na rozdiel od našich útvarov presvedčený, že bola poskytnutá protiprávna pomoc, článok 87 ods. 1 ES má priamy účinok a zakladá práva jednotlivcov, ktoré musia vnútroštátne súdy chrániť. Na tieto súdy sa preto môžete obrátiť v tejto veci. …“
2.

Burie Onderzoek en Advies je na základe zmluvy Telepromise (Telematics to Provide for Missing Services) s označením „Projekt UR 1028“ povinná zaplatiť Komisii sumu 109 535,62 eura zvýšenú o úroky z omeškania vo výške zákonnej úrokovej sadzby uplatniteľnej v Holandsku od 31. augusta 2001 až do úplného zaplatenia dlhu.
obrazová ochranná známka unibanco pre služby zaradené do tried 36 a 38 – prihláška č. 1871896

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:
Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

slovná ochranná známka UNIWEB pre služby zaradené do tried 35, 36 a 42 – prihláška č. 2236164 – a slovná ochranná známka UniCredit Wealth Management pre tovary a služby zaradené do tried 16, 35, 36, 41 a 42 – prihláška č. 2330066
obrazová ochranná známka YoKaNa pre tovary zaradené do tried 14, 18 a 25 – prihláška č. 1600659

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:
5

Dňa 27. júna 2003 vedľajší účastník konania, spoločnosť Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG, podal návrh na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky CANNABIS, pokiaľ ide o výrobky patriace do tried 32 a 33, podľa článku 51 ods. 1 písm. a) a článku 7 ods. 1 písm. c), f) a g) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 52 ods. 2 písm. a) a článok 7 ods. 1 písm. c), f) a g) nariadenia č. 207/2009].
13

V odôvodnení č. 30 napadnutého nariadenia sa v podstate konštatuje, že vývozné ceny do Spoločenstva troch indických vývozcov, medzi ktorých patrí aj žalobkyňa, boli blízke MDC a ich vývozné ceny do tretích krajín boli podstatne nižšie ako ceny uplatňované pri vývoze do Spoločenstva, čo podľa Rady pravdepodobne znamená, že v prípade neexistencie záväzkov by boli vývozné ceny do Spoločenstva v súlade s uplatňovanými vývoznými cenami na tie isté druhy výrobkov do tretích krajín. Preto vývozné ceny týchto vývozcov do Spoločenstva nemôžu byť podľa Rady použité na stanovenie spoľahlivých vývozných cien v zmysle článku 2 ods. 8 základného nariadenia. Podľa odôvodnenia č. 31 napadnutého nariadenia bolo preto rozhodnuté stanoviť vývozné ceny týchto vývozcov na základe cien uplatňovaných na ich predaj do tretích krajín.
1.

Článok 1 rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F‑1/38.121 – Tvarovky) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka obdobia od 30. júla 1996 do 31. júla 1997 z dôvodu účasti spoločností Kaimer GmbH & Co. Holding KG a Sanha Kaimer GmbH & Co. KG a obdobia od 1. januára 1998 do 14. júla 1999 z dôvodu účasti spoločnosti Sanha Italia Srl.
2.

IMI plc, IMI Kynoch Ltd, Yorkshire Fittings Ltd, VSH Italia Srl, Comap SA a Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG sú povinné nahradiť trovy konania.
33

Skutočnosťou, ktorá oprávňuje Komisiu na to, aby bolo rozhodnutie ukladajúce pokuty určené materskej spoločnosti skupiny spoločností, teda nie je podnecovanie dcérskej spoločnosti materskou spoločnosťou, aby sa dopustila porušenia, a o to menej účasť materskej spoločnosti na porušení, ale to, že tvoria jeden podnik vo vyššie uvedenom zmysle. Treba totiž pripomenúť, že právo Únie v oblasti hospodárskej súťaže uznáva, že rôzne spoločnosti patriace do tej istej skupiny tvoria jeden hospodársky subjekt, a teda jeden podnik v zmysle článkov 81 ES a 82 ES, vtedy, ak dotknuté podniky neurčujú svoje správanie na trhu samostatne (rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2003, Michelin/Komisia, T-203/01, Zb. s. II-4071, bod 290).
24

Výrok napadnutého rozhodnutia znie: „Článok 1 Oslobodenia od spotrebnej dane poskytnuté Francúzskom, Írskom a Talianskom v súvislosti s výrobou oxidu hlinitého do 31. decembra 2003 [Oslobodenia ťažkých vykurovacích olejov používaných na výrobu oxidu hlinitého od spotrebnej dane poskytnuté Francúzskom, Írskom a Talianskom do 31. decembra 2003 – neoficiálny preklad] predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 [ES]. Článok 2 Ak pomoc poskytnutá od 17. júla 1990 do 2. februára 2002 nie je zlučiteľná so spoločným trhom, nebude vrátená, keďže by to bolo v rozpore so všeobecnými zásadami práva Spoločenstva. Článok 3 Pomoc uvedená v článku 1, poskytnutá od 3. februára 2002 do 31. decembra 2003, je zlučiteľná so spoločným trhom v zmysle článku 87 ods. 3 [ES], pokiaľ príjemcovia platili sadzbu najmenej 13,01 eur na 1000 kg [platili aspoň 13,01 eura za 1000 kg – neoficiálny preklad] ťažkých vykurovacích olejov. Článok 4 Pomoc… poskytnutá od 3. februára 2002 do 31. decembra 2003, nie je zlučiteľná so spoločným trhom v zmysle článku 87 ods. 3 [ES], pokiaľ príjemcovia neplatili sadzbu 13,01 eur na 1000 kg [neplatili najmenej 13,01 eura za 1000 kg – neoficiálny preklad] ťažkých vykurovacích olejov. Článok 5 1. Francúzsko, Írsko a Taliansko prijmú všetky potrebné opatrenia, aby príjemcovia vrátili nezlučiteľnú pomoc uvedenú v článku 4. … 5. Do dvoch mesiacov od dátumu oznámenia tohto rozhodnutia nariadi Francúzsko, Írsko a Taliansko, aby príjemcovia nezlučiteľnej pomoci uvedenej v článku 4, splatili nezákonne [protiprávne – neoficiálny preklad] poskytnutú pomoc spolu s úrokmi.“
Vo veci T‑80/06 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie adresovaného Maďarsku listom z 9. novembra 2005 o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES týkajúceho sa štátnej pomoci C 41/2005 (ex NN 49/2005) – „Uviaznuté náklady“ v Maďarsku a vo veci T‑182/09 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/609/ES zo 4. júna 2008 týkajúceho sa štátnej pomoci C 41/2005 priznanej Maďarskom v rámci dohôd o nákupe elektriny (Ú. v. EÚ L 225, 2009, s. 53)
236

V odôvodnení 75 rozhodnutia oxid hlinitý I Komisia najmä odmietla zohľadniť pripomienky spoločnosti Eurallumina pripomenuté v odôvodneniach 37 a 45 tohto istého rozhodnutia, podľa ktorých vykonala rozsiahle investície v oblasti ochrany životného prostredia do svojho sardínskeho závodu za získané sporné oslobodenie od dane, z dôvodu, že neexistoval žiadny dôkaz, že by uzavrela dohody s talianskymi orgánmi, ktorými sa zaviazala dosiahnuť ciele ochrany životného prostredia počas obdobia uplatňovania sporného oslobodenia od dane, a že na uvedené oslobodenie sa takisto nevzťahovali podmienky, ktoré by zabezpečili rovnaký účinok ako takéto dohody a záväzky. Toto odôvodnenie umožňuje pochopiť, že aj keď Komisia v napadnutom rozhodnutí nezohľadnila dobu amortizácie investícií vykonaných spoločnosťou Eurallumina do jej sardínskeho závodu, je to najmä z dôvodu, že sa domnievala, že nebolo preukázané, že prospech spoločnosti Eurallumina zo sporného oslobodenia od dane bol protihodnotou za vykonanie uvedených investícií. To vysvetľuje, že Komisia v odôvodnení 98 rozhodnutia oxid hlinitý I nezohľadnila legitímnu dôveru, ktorú v prejednávanej veci uvádza Eurallumina, pokiaľ ide o skutočnosť, že investície vykonané do jej sardínskeho závodu mohli byť pokryté najmä príjmom, ktorý by mala zo sporného oslobodenia od dane do 31. decembra 2006.
13

Výrok rozhodnutia oxid hlinitý I predovšetkým stanovuje: „Článok 1 Oslobodenia od spotrebnej dane poskytnuté Francúzskom, Írskom a Talianskom v súvislosti s výrobou oxidu hlinitého do 31. decembra 2003 [Oslobodenia ťažkých vykurovacích olejov používaných na výrobu oxidu hlinitého od spotrebnej dane poskytnuté Francúzskom, Írskom a Talianskom do 31. decembra 2003 – neoficiálny preklad] predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 [ES]. Článok 2 Ak pomoc poskytnutá od 17. júla 1990 do 2. februára 2002 nie je zlučiteľná so spoločným trhom, nebude vrátená, keďže by to bolo v rozpore so všeobecnými zásadami práva Spoločenstva. Článok 3 Pomoc uvedená v článku 1, poskytnutá od 3. februára 2002 do 31. decembra 2003, je zlučiteľná so spoločným trhom v zmysle článku 87 ods. 3 [ES], pokiaľ príjemcovia platili sadzbu najmenej 13,01 eur na 1000 kg [platili aspoň 13,01 eura za 1000 kg – neoficiálny preklad] ťažkých vykurovacích olejov. Článok 4 Pomoc… poskytnutá od 3. februára 2002 do 31. decembra 2003, nie je zlučiteľná so spoločným trhom v zmysle článku 87 ods. 3 [ES], pokiaľ príjemcovia neplatili sadzbu 13,01 eur na 1000 kg [neplatili najmenej 13,01 eura za 1000 kg – neoficiálny preklad] ťažkých vykurovacích olejov. Článok 5 1. Francúzsko, Írsko a Taliansko prijmú všetky potrebné opatrenia, aby príjemcovia vrátili nezlučiteľnú pomoc uvedenú v článku 4. … 5. Do dvoch mesiacov od dátumu oznámenia tohto rozhodnutia nariadi Francúzsko, Írsko a Taliansko, aby príjemcovia nezlučiteľnej pomoci uvedenej v článku 4, splatili nezákonne poskytnutú pomoc spolu s úrokmi.“
260

Pokiaľ ide o tvrdenie, ktoré AAL založila na dlhodobých investíciách, ktoré vykonala do svojho závodu na výrobu oxidu hlinitého usadeného v regióne Shannon, je potrebné zdôrazniť, že Komisia bola v prejednávanej veci oprávnená toto tvrdenie nezohľadniť. AAL totiž nemôže tvrdiť, že tieto investície boli vykonané na základe legitímnej dôvery, ktorú mala, pokiaľ ide o skutočnosť, že tieto investície by mohli byť pokryté najmä príjmom, ktorý by mala zo sporného oslobodenia od dane do 31. decembra 2006. V tejto súvislosti z vlastných vyhlásení spoločnosti AAL v jej písomnostiach vyplýva, že predmetné investície boli „dohodnuté na jeseň 2003“, teda v čase, ktorý nasleduje po uverejnení rozhodnutia Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, teda 2. februára 2002. Ako však vyplýva z bodov 221 až 225 vyššie, po uvedenom uverejnení už AAL nemohla mať legitímnu dôveru, pokiaľ ide o zákonnosť sporného oslobodenia od dane vzhľadom na pravidlá v oblasti štátnej pomoci a o skutočnosť, že ak predstavuje štátnu pomoc, Komisia môže nariadiť vrátenie sporného oslobodenia od dane. Ako už bolo poznamenané v bode 258 vyššie, prijatie smernice 2003/96, ktorej ustanovenia upravujú len harmonizáciu právnych predpisov týkajúcich sa spotrebných daní, nemohlo vzbudiť v spoločnosti AAL po uverejnení rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania legitímnu dôveru, pokiaľ ide o skutočnosť, že sporná pomoc bola zákonná vzhľadom na pravidlá v oblasti štátnej pomoci a že nebude vymáhaná podľa týchto pravidiel. V každom prípade AAL nepredložila žiadny dôkaz preukazujúci skutočnosť, že tieto investície vykonala na základe legitímnej dôvery, ktorú mala, pokiaľ ide o skutočnosť, že tieto investície by mohli byť pokryté najmä príjmom, ktorý by mala zo sporného oslobodenia od dane do 31. decembra 2006. Jedna z investícií bola okrem toho vykonaná v rámci výberového konania, konkrétne Irish Capacity 2005 Competition, ktoré vyhrala AAL v roku 2003. V dôsledku toho bola Komisia v napadnutom rozhodnutí oprávnená nezohľadniť legitímnu dôveru, ktorú v prejednávanej veci uvádza AAL, že investície do jej závodu na výrobu oxidu hlinitého usadeného v regióne Shannon by mohli byť pokryté najmä príjmom, ktorý by mala zo sporného oslobodenia od dane do 31. decembra 2006. Toto tvrdenie musí byť teda odmietnuté ako nedôvodné.
176

Pokiaľ ide o tvrdenie Španielskeho kráľovstva, podľa ktorého sa finančná oprava mala zakladať na všetkých sumách vykázaných až do dňa kontrol vykonaných Komisiou, a nie na paušálnej sume, stačí uviesť, že Španielske kráľovstvo nepredložilo žiadny dôkaz podporujúci toto tvrdenie. Naopak, v súlade s článkom 17 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 1386/2002 bola Komisia oprávnená vykonať paušálnu opravu obmedzenú na jeden projekt s referenčným číslom 2001.ES.16.C.PE.058 tak, ako to vykonala v tomto prípade, z dôvodu, že by bolo neprimerané zrušiť všetky výdavky vrátane výdavkov týkajúcich sa iných projektov riadených spoločnosťou Depurbaix. Okrem toho z bodu 2.5 druhého odseku pokynov z roku 2002 vyplýva, že sadzby, ktoré sú tu upravené na určenie paušálnej opravy pre niektoré druhy nezrovnalostí, sa bežne uplatňujú na „tú časť výdavkov, ktorá je ohrozená“, a nie na sumy vykázané v štádiu kontroly. Rovnako uvedené ustanovenie z časového hľadiska ďalej uvádza, že finančná oprava sa bežne uplatňuje na výdavky, ktoré vznikli počas kontrolovaného obdobia, ako napríklad účtovného obdobia, a preto Komisia nebola obmedzená, ako to tvrdí Španielske kráľovstvo, vziať do úvahy obdobie až do okamihu vykonania kontroly.
211

Po druhé odmietnutie spolupráce je podľa nej vecne nepodložené, keďže nebolo konštatované nijaké porušenie článku 15 ods. 1 nariadenia Rady č. 17 zo 6. februára 1962, prvého nariadenia implementujúceho články [81 ES] a [82 ES] (Ú. v. ES 1962, 13, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3), ktoré bolo zrušené a nahradené nariadením č. 1/2003, ani rozhodnutia o kontrole prijatého na základe článku 14 ods. 3 toho istého nariadenia (ďalej len „rozhodnutie o kontrole“). Z prvej zápisnice vyplýva, že sekretárka riaditeľa žalobkyne požiadala inšpektorov Komisie, aby predtým, ako vstúpia do jej priestorov, počkali na príchod jej externých advokátov. Títo inšpektori jej však odmietli poskytnúť akúkoľvek lehotu a ihneď sa uchýlili k policajným silám a vynútili si vstup do kancelárií, pričom sa nespýtali ani na prípadnú prítomnosť interného právnika, ktorý by ich mohol prijať a asistovať im. Na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, tento incident netrval viac ako 20 minút. Komisia okrem toho porušila jej právo na obhajobu tým, že jej neposkytla primeranú lehotu na získanie právnej pomoci, keďže nemala nijakého interného právnika, ktorý by bol prítomný na mieste inšpekcie. Druhá zápisnica uvádza odmietnutie externých advokátov žalobkyne umožniť inšpektorom prístup do kancelárie jedného z jej riaditeľov, ktorý bol neprítomný, lebo sa domnievali, že neobsahuje nijaký dokument týkajúci sa bitúmenu a že mandát Komisie ju neoprávňuje vstupovať tam. Komisia uvádza, že musela požiadať o asistenciu holandský orgán na ochranu hospodárskej súťaže, ktorý sa skontaktoval s policajnými orgánmi, aby mohla vstúpiť do tejto kancelárie. Žalobkyňa sa však domnieva, že táto zápisnica neodráža realitu. Hoci jej advokáti uvedenú kanceláriu pôvodne odmietli sprístupniť, rýchlo od toho upustili, čo teda predstavuje len drobný incident, nie pokus o obštrukciu v priebehu vyšetrovania. Zápisnica tiež neuvádza, že by sa do uvedenej kancelárie niekto dostal a že by počas tohto krátkeho času mohli byť zatajené dôkazy. Žalobkyňa nakoniec zdôrazňuje, že obidve zápisnice spísané 3. októbra 2002, t. j. po uvedenom overení, jej boli zaslané až v rámci prístupu k spisu, a preto nemohla predložiť svoje pripomienky včas, čo je v rozpore so zásadou riadneho výkonu spravodlivosti.