Vec C‑508/08

Európska komisia

proti

Maltskej republike

„Nesplnenie povinnosti členským štátom – Slobodné poskytovanie námorných dopravných služieb – Nariadenie (EHS) č. 3577/92 – Články 1 a 4 – Služby kabotáže v rámci členského štátu – Povinnosť uzavrieť zmluvy o poskytovaní služieb vo verejnom záujme na nediskriminačnom základe – Uzavretie výhradnej zmluvy bez predchádzajúceho verejného obstarávania pred dňom pristúpenia členského štátu k Únii“

Abstrakt rozsudku

1. Žaloba o nesplnenie povinnosti – Predmet konania – Zmena v priebehu konania – Zákaz

2. Žaloba o nesplnenie povinnosti – Žaloba na určenie nesplnenia povinnosti členského štátu z dôvodu konania predchádzajúceho dňu jeho pristúpenia k Únii – Nariadenie č. 3577/92 – Podpis zmluvy vo verejnom záujme na námornú kabotáž, ktorej nepredchádzalo verejné obstarávanie

(Nariadenie Rady č. 3577/92, články 1 a 4)

1. Z článku 38 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora a z príslušnej judikatúry vyplýva, že každý návrh na začatie konania musí označiť predmet konania, ako aj zhrnutie dôvodov a že toto označenie musí byť dostatočne jasné a presné, aby umožnilo žalovanému pripraviť si svoju obranu a Súdnemu dvoru vykonať preskúmanie. Z toho vyplýva, že podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých je žaloba založená, musia vyplynúť koherentným a zrozumiteľným spôsobom už z textu samotného návrhu a návrhy žaloby musia byť formulované jednoznačne, aby Súdny dvor nerozhodol nad rámec návrhov alebo neopomenul rozhodnúť o niektorom žalobnom dôvode.

Pokiaľ zo znenia odôvodneného stanoviska, ako aj z návrhov v žalobe Komisie jednoznačne vyplýva, že Komisiou tvrdené údajné nesplnenie povinností vyplývajúcich pre tento členský štát z nariadenia č. 3577/92, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž), spočíva v tom, že tento štát pred pristúpením k Únii podpísal zmluvu vo verejnom záujme na námornú kabotáž, ktorej nepredchádzalo verejné obstarávanie, tvrdenie uvedené v replike, a na pojednávaní, podľa ktorého si uvedený štát nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedeného nariadenia, odo dňa pristúpenia k Únii, nezodpovedá žalobným návrhom. Preto Súdny dvor po tom, ako preskúmal dôvodnosť tohto tvrdenia, nemôže o ňom rozhodnúť bez toho, aby rozhodol ultra petita.

(pozri body 12, 15 – 19)

2. Žaloba, ktorej predmetom je určenie nesplnenia povinnosti členského štátu, ktoré mu vyplývajú z nariadenia č. 3577/92, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž), z dôvodu, že 16. apríla 2004 podpísal zmluvu vo verejnom záujme na námornú kabotáž, ktorej nepredchádzalo verejné obstarávanie, by mohla byť úspešná len vtedy, ak by toto nariadenie ukladalo uvedenému štátu povinnosť dodržiavať určité povinnosti už pred pristúpením tohto štátu k Únii, teda pred 1. májom 2004. Tieto povinnosti by zahŕňali najmä to, aby sa štáty v období, ktoré predchádza uplatniteľnosti nariadenia č. 3577/92 voči nim, zdržali uzatvárania zmlúv o poskytovaní služieb vo verejnom záujme spôsobom, ktorý by nebol v súlade s článkami 1 a 4 tohto nariadenia.

Keďže Komisia nijako nepodložila dôvody uvedené na podporu svojej žaloby o prípadnej existencii týchto povinností, žaloba o nesplnenie povinnosti nemôže byť úspešná.

(pozri body 20 – 22)

ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)

z 28. októbra 2010 ( )

„Nesplnenie povinnosti členským štátom – Slobodné poskytovanie námorných dopravných služieb – Nariadenie (EHS) č. 3577/92 – Články 1 a 4 – Služby kabotáže v rámci členského štátu – Povinnosť uzavrieť zmluvy o poskytovaní služieb vo verejnom záujme na nediskriminačnom základe – Uzavretie výhradnej zmluvy bez predchádzajúceho verejného obstarávania pred dňom pristúpenia členského štátu k Únii“

Vo veci C‑508/08,

ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 20. novembra 2008,

Európska komisia, v zastúpení: J. Aquilina a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,

žalobkyňa,

proti

Maltskej republike, v zastúpení: S. Camilleri, L. Spiteri a A. Fenech, splnomocnení zástupcovia,

žalovanej,

SÚDNY DVOR (druhá komora),

v zložení: predseda druhej komory J. N. Cunha Rodrigues, sudcovia A. Arabadjiev, U. Lõhmus (spravodajca), A. Ó Caoimh a P. Lindh,

generálna advokátka: E. Sharpston,

tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 11. mája 2010,

po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 1. júla 2010,

vyhlásil tento

Rozsudok

1 Svojou žalobou Komisia Európskych spoločenstiev žiada, aby Súdny dvor určil, že Maltská republika si tým, že 16. apríla 2004 podpísala výhradnú zmluvu o poskytovaní služieb vo verejnom záujme so spoločnosťou Gozo Channel Co. Ltd (ďalej len „GCCL“) bez predchádzajúceho vyhlásenia verejného obstarávania, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia Rady (EHS) č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž) (Ú. v. ES L 364, s. 7; Mim. vyd. 06/002, s. 10), konkrétne z článkov 1 a 4 tohto nariadenia.

Právny rámec

Akt o pristúpení

2 Článok 2 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, 2003, s. 33) stanovuje:

„Odo dňa pristúpenia budú ustanovenia pôvodných zmlúv a aktov prijatých orgánmi a Európskou centrálnou bankou pred pristúpením záväzné pre nové členské štáty a budú sa uplatňovať za podmienok stanovených v týchto zmluvách a v tomto akte.“

Nariadenie č. 3577/92

3 Podľa článku 1 ods. 1 nariadenia č. 3577/92:

„Od 1. januára 1993 budú slobodu poskytovania námorných dopravných služieb v členskom štáte (námorná kabotáž) uplatňovať majitelia lodí spoločenstva, ktorí majú svoje plavidlá registrované v členskom štáte a plávajúce pod vlajkou členského štátu za predpokladu, že tieto plavidlá spĺňajú všetky podmienky pre vykonávanie kabotáže v tomto členskom štáte, vrátane plavidiel registrovaných v Euros, pokiaľ je tento register schválený Radou.“

4 Článok 4 ods. 1 tohto nariadenia uvádza:

„Členský štát môže uzavrieť zmluvu o výkone [poskytovaní služieb – neoficiálny preklad] vo verejnom záujme alebo uložiť záväzky vo verejnom záujme ako podmienku opatrenia kabotážnych služieb lodným spoločnostiam, participujúcim na pravidelných službách do, z a medzi ostrovmi.

Kedykoľvek členský štát uzatvorí zmluvu o výkone [poskytovaní služieb – neoficiálny preklad] vo verejnom záujme alebo uloží záväzok vo verejnom záujme, bude to na nediskriminačnom základe [vzhľadom na] všetkých majiteľov lodí spoločenstva.“

Okolnosti predchádzajúce sporu a konanie pred podaním žaloby

5 V rámci rokovaní týkajúcich sa pristúpenia Maltskej republiky k Európskej únii prijala Únia 26. októbra 2001 spoločné stanovisko (Konferencia o pristúpení Maltskej republiky k Európskej únii dok. 20766/01 CONF-M 80/01), ktoré sa týkalo kapitoly venovanej dopravnej politike. Podľa tohto spoločného stanoviska „EÚ bola oboznámená o tom, že Malta má v úmysle do 30. júna 2002 uzatvoriť výhradné zmluvy o záväzkoch vo verejnom záujme so spoločnosťami Sea Malta Co. Ltd a [GCCL] na obdobie piatich rokov, a že po uplynutí doby, na ktorú boli tieto zmluvy uzatvorené, sa uskutoční verejné obstarávanie v súlade s relevantnými ustanoveniami acquis“.

6 Listom zo 7. marca 2005 v odpovedi na žiadosť o informácie, ktorú jej poslala Komisia, Maltská republika potvrdila, že 16. apríla 2004 boli medzi vládou a spoločnosťami Sea Malta Co. Ltd a GCCL uzavreté dve výhradné zmluvy o záväzkoch vo verejnom záujme vzťahujúce sa na poskytovanie námorných dopravných služieb medzi ostrovmi Malta a Gozo, každá na obdobie šiestich rokov.

7 Komisia sa teda rozhodla začať konanie stanovené v článku 226 ES. Vo výzve z 10. apríla 2006 táto inštitúcia uviedla, že uvedené zmluvy, ktorým nepredchádzalo verejné obstarávanie, nie sú v súlade s právom Spoločenstva v tom, že jednak neboli uzavreté v rámci nediskriminačného konania a jednak nebola preukázaná potreba ich uzavretia, ani ich proporcionalita.

8 Maltská republika odpovedala na túto výzvu 12. júna 2006.

9 Keďže Komisia s touto odpoveďou nebola spokojná, 15. decembra 2006 vydala odôvodnené stanovisko, v ktorom potvrdila, že Maltská republika si tým, že bez predchádzajúceho vyhlásenia verejného obstarávania 16. apríla 2004 podpísala so spoločnosťou GCCL výhradnú zmluvu na zabezpečenie námorných dopravných služieb medzi ostrovmi Malta a Gozo, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia č. 3577/92, konkrétne z článkov 1 a 4 tohto nariadenia. Komisia daný členský štát vyzvala, aby prijal opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s týmto odôvodneným stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia.

10 Maltská republika odpovedala na uvedené odôvodnené stanovisko listom z 15. júna 2008, v ktorom Komisii oznámila, že boli začaté prípravné práce týkajúce sa vyhlásenia verejného obstarávania na námorné dopravné služby medzi ostrovmi Malta a Gozo, pričom toto verejné obstarávanie sa malo uskutočniť najneskôr v októbri 2008.

11 Za týchto okolností Komisia podala túto žalobu.

O žalobe

12 Komisia na podporu svojej žaloby tvrdí, na jednej strane, že z článku 4 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 3577/92 vyplýva, že uzavretiu zmluvy vo verejnom záujme na námornú kabotáž musí predchádzať verejné obstarávanie, ktoré bude nediskriminačné a otvorené na úrovni Spoločenstva, zatiaľ čo zmluva uzavretá 16. apríla 2004 medzi maltskou vládou a spoločnosťou GCCL nebola výsledkom takého postupu.

13 Na druhej strane podľa Komisie z rozsudku z 20. februára 2001, Analir a i. (C‑205/99, Zb. s. I‑1271), vyplýva, že zmluva o poskytovaní služieb vo verejnom záujme zodpovedá požiadavkám nariadenia č. 3577/92 len vtedy, ak možno preukázať skutočnú potrebu verejného záujmu. Vzhľadom na zmluvu uzavretú so spoločnosťou GCCL však Maltská republika dostatočne nepreukázala ani potrebu, ani nevyhnutnosť a proporcionalitu výhradnej zmluvy.

14 Maltská republika svoju obranu zakladá na nemožnosti uplatniť nariadenie č. 3577/92 na túto zmluvu, keďže zmluva bola uzavretá pred 1. májom 2004, teda pred pristúpením tohto štátu k Únii.

15 Komisia vo svojej replike nespochybňuje neuplatniteľnosť tohto nariadenia na Maltskú republiku v čase podpísania spornej zmluvy, čiže 16. apríla 2004. Tvrdí však, že pokiaľ ide o túto zmluvu, presne od 1. mája 2004 si uvedený členský štát neplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z daného nariadenia. Komisia na pojednávaní ďalej spresnila, že toto neplnenie povinností spočíva v skutočnosti, že uvedená zmluva bola zachovaná v platnosti po pristúpení Maltskej republiky k Únii.

16 V tejto súvislosti treba pripomenúť, že z článku 38 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora a z príslušnej judikatúry vyplýva, že každý návrh na začatie konania musí označiť predmet konania, ako aj zhrnutie dôvodov a že toto označenie musí byť dostatočne jasné a presné, aby umožnilo žalovanému pripraviť si svoju obranu a Súdnemu dvoru vykonať preskúmanie. Podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých je žaloba založená, musia teda vyplynúť koherentným a zrozumiteľným spôsobom už z textu samotného návrhu a návrhy žaloby musia byť formulované jednoznačne, aby Súdny dvor nerozhodol nad rámec návrhov alebo neopomenul rozhodnúť o niektorom žalobnom dôvode (pozri rozsudky z 21. februára 2008, Komisia/Taliansko, C‑412/04, Zb. s. I‑619, bod 103, ako aj z 15. júna 2010, Komisia/Španielsko, C‑211/08, Zb. s. I‑5267, bod 32 a citovanú judikatúru).

17 V prejednávanej veci zo znenia odôvodneného stanoviska, ako aj z návrhov v žalobe Komisie jednoznačne vyplýva, že údajné nesplnenie povinností vyplývajúcich pre Maltskú republiku z nariadenia č. 3577/92 spočíva v tom, že tento štát 16. apríla 2004 podpísal spornú zmluvu.

18 Z toho vyplýva, že tvrdenie, podľa ktorého si Maltská republika od 1. mája 2004 neplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto nariadenia, nezodpovedá žalobným návrhom.

19 Preto Súdny dvor po tom, ako preskúmal dôvodnosť tohto tvrdenia, nemôže o ňom rozhodnúť bez toho, aby rozhodol ultra petita.

20 Pokiaľ ide o predmet nesplnenia povinností, ako je uvedený v žalobe Komisie, je potrebné uviesť, že podľa článku 2 aktu o pristúpení sa nariadenie č. 3577/92 uplatňovalo na Maltskú republiku až od 1. mája 2004, teda odo dňa pristúpenia tohto štátu k Únii (pozri analogicky rozsudok zo 16. júla 2009, Hadadi, C‑168/08, Zb. s. I‑6871, bod 26).

21 Za týchto podmienok, ako to uviedla generálna advokátka v bode 57 svojich návrhov, žaloba Komisie by mohla byť úspešná len vtedy, ak by nariadenie č. 3577/92 ukladalo Maltskej republike povinnosť dodržiavať určité povinnosti už pred týmto dátumom. Tieto povinnosti by v kontexte prejednávaného sporu zahŕňali najmä to, aby sa štáty v období, ktoré predchádza uplatniteľnosti nariadenia č. 3577/92 voči nim, zdržali uzatvárania zmlúv o poskytovaní služieb vo verejnom záujme spôsobom, ktorý by nebol v súlade s článkami 1 a 4 tohto nariadenia.

22 Treba však konštatovať, že Komisia nijako nepodložila dôvody uvedené na podporu svojej žaloby o prípadnej existencii týchto povinností. Práve naopak, ako bolo uvedené v bode 15 tohto rozsudku, Komisia tak vo svojej replike, ako aj na pojednávaní spresnila, že od 1. mája 2004, čiže odo dňa, kedy nariadenie č. 3577/92 nadobudlo účinnosť voči Maltskej republike z dôvodu jej pristúpenia k Únii, si tento štát podľa nej neplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedeného nariadenia.

23 So zreteľom na vyššie uvedené a bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o ďalších prostriedkoch na obranu predložených Maltskou republikou, je potrebné žalobu Komisie zamietnuť.

O trovách

24 Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Maltská republika navrhla zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a Komisia nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:

1. Žaloba sa zamieta.

2. Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

Podpisy