Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

1. Konanie – Prípustnosť žalôb – Posúdenie s ohľadom na pravidlá účinné v čase podania žaloby

(Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 76)

2. Úradníci – Žaloba – Akt spôsobujúci ujmu – Určenie s ohľadom na žiadosť o nové zaradenie

(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)

3. Úradníci – Žaloba – Predchádzajúca administratívna sťažnosť – Lehoty – Kogentný charakter – Preklúzia – Opätovné začatie – Podmienka – Nová skutočnosť

(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)

1. Hoci pravidlo uvedené v článku 76 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu, podľa ktorého môže tento súd uznesením odmietnuť žalobu, ak existujú pre to zjavné dôvody, je procesným pravidlom, ktoré sa ako také uplatňuje od nadobudnutia jeho účinnosti na všetky spory prebiehajúce pred Súdom pre verejnú službu, nie je to tak v prípade právnych pravidiel, na základe ktorých môže súd podľa tohto článku považovať žalobu za zjavne neprípustnú, a ktorými môžu byť len právne pravidlá uplatniteľné v čase podania žaloby.

(pozri bod 17)

Odkaz:

Súd pre verejnú službu: 11. decembra 2007, Martin Bermejo/Komisia, F‑60/07, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 25

2. Len opatrenia, ktoré majú také právne záväzné účinky, že ovplyvňujú záujmy dotknutej osoby tým, že výrazne menia jej právne postavenie, a ktoré s konečnou platnosťou vymedzujú stanovisko inštitúcie, predstavujú akty spôsobujúce ujmu. V prípade žiadosti o nové zaradenie, aktom spôsobujúcim ujmu je rozhodnutie o vymenovaní pri prijatí do služby v skúšobnej dobe. Práve toto rozhodnutie totiž určuje funkciu, do ktorej je úradník vymenovaný, a s konečnou platnosťou rozhoduje o zodpovedajúcom zaradení.

(pozri bod 31)

Odkaz:

Súdny dvor: 7. mája 1986, Barcella a i./Komisia, 191/84, Zb. s. 1541, bod 11

Súd prvého stupňa: 7. februára 1991, Tagaras/Súdny dvor, T‑18/89 a T‑24/89, Zb. s. II‑53, bod 38; 25. októbra 2005, Fardoom a Reinard/Komisia, T‑43/04, Zb. VS s. I‑A‑329, II‑1465, bod 26; 15. marca 2006, Kimman/Komisia, T‑44/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑71, II‑A‑2‑299, bod 40

3. Lehoty na podávanie sťažností a žalôb stanovené v článkoch 90 a 91 služobného poriadku majú kogentný charakter a účastníci konania ani súd ich nemôžu svojvoľne meniť, pretože boli zavedené s cieľom zabezpečiť jasnosť a právnu istotu. Akékoľvek výnimky či odchýlky z týchto lehôt sa musia vykladať reštriktívne.

Hoci existencia novej a podstatnej skutočnosti môže odôvodniť predloženie žiadosti o preskúmanie skoršieho rozhodnutia, ktoré nebolo napadnuté v stanovenej lehote, opatrenia prijaté inštitúciou Spoločenstva v prospech vymedzenej skupiny osôb v prípade, že služobný poriadok nestanovuje žiadnu právnu povinnosť, sú takými opatreniami, ktorých sa nemožno dovolávať na podporu žalobného dôvodu založeného na porušení zásady rovnosti zaobchádzania vo vzťahu k inej inštitúcii.

(pozri body 32, 35 a 37)

Odkaz:

Súdny dvor: 15. mája 1985, Esly/Komisia, 127/84, Zb. s. 1437, bod 10; 18. januára 1990, Maurissen a Union syndicale/Dvor audítorov, C‑193/87 a C‑194/87, Zb. s. I‑95, body 26 a 27; 23. januára 1997, Coen, C‑246/95, Zb. s. I‑403, bod 21

Súd prvého stupňa: 15. decembra 1995, Progoulis/Komisia, T‑131/95, Zb. VS s. I‑A‑297, II‑907, bod 36; 23. apríla 1996, Mancini/Komisia, T‑113/95, Zb. VS s. I‑A‑185, II‑543, bod 20; 28. októbra 2004, Lutz Herrera/Komisia, T‑219/02 a T‑337/02, Zb. VS s. I‑A‑319, II‑1407, bod 110; 25. októbra 2005, De Bustamante Tello/Rada, T‑368/03, Zb. VS s. I‑A‑321, II‑1439, bod 70; 27. septembra 2006, Lantzoni/Súdny dvor, T‑156/05, Zb. VS s. I‑A‑2‑189, II‑A‑2‑969, bod 104