Vec T‑34/05 R

Makhteshim-Agan Holding BV a i.

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Predbežné opatrenia – Žaloba na nečinnosť – Prípustnosť – Smernica 91/414/EHS“

Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 27. apríla 2005

Abstrakt uznesenia

1. Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Predbežné opatrenia – Podmienky nariadenia – Naliehavosť – „Fumus boni iuris“ – Kumulatívna povaha – Zváženie všetkých dotknutých záujmov – Voľná úvaha sudcu rozhodujúceho o predbežnom opatrení

(Článok 243 ES; Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 104 ods. 2)

2. Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Podmienky nariadenia – Prípustnosť žaloby vo veci samej – Nedostatok relevantnosti – Obmedzenia

(Články 242 ES a 243 ES; Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 104 ods. 1)

3. Žaloba na nečinnosť – Ukončenie nečinnosti po podaní žaloby – Dodatočná bezpredmetnosť žaloby – Zastavenie konania – Návrh rozhodnutia nezaradiť účinnú látku endosulfán do prílohy I smernice 91/414 – Posúdenie sudcom rozhodujúcim o predbežnom opatrení

(Články 230 ES, 232 ES a 233 ES; smernica Rady 91/414, príloha I)

1. Článok 104 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa stanovuje, že návrhy na nariadenie predbežných opatrení musia uvádzať predmet konania, okolnosti preukazujúce naliehavosť, ako aj skutkové a právne dôvody, ktoré na prvý pohľad (fumus boni iuris) odôvodňujú ich nariadenie. Tieto podmienky sú kumulatívne, z čoho vyplýva, že predbežné opatrenia musia byť zamietnuté, ak nie je jedna z nich splnená. Sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení rovnako pristupuje k zváženiu prítomných záujmov.

Okrem toho v rámci tohto celkového skúmania sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení disponuje širokou mierou voľnej úvahy a je oprávnený rozhodnúť vzhľadom na osobitosti prejednávanej veci o spôsobe, akým tieto rozličné podmienky majú byť overené, ako aj o poradí tohto skúmania, pretože žiadny predpis práva Spoločenstva mu neukladá vopred stanovenú schému analýzy pre posúdenie potreby rozhodnúť predbežne.

(pozri body 34, 35)

2. Otázka prípustnosti žaloby pred súdom rozhodujúcim vo veci samej nemá byť v zásade skúmaná v konaní o nariadení predbežného opatrenia, aby nedošlo k prejudikovaniu rozhodnutia v konaní vo veci samej. Ak je však namietnutá zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej, s ktorou sa spája návrh na nariadenie predbežného opatrenia, môže sa ukázať potrebným stanoviť existenciu určitých prvkov umožňujúcich na prvý pohľad prijať záver o prípustnosti takejto žaloby.

(pozri bod 53)

3. Opravný prostriedok uvádzaný v článku 232 ES sa zakladá na myšlienke, že protiprávna nečinnosť príslušného orgánu umožňuje obrátiť sa na Súdny dvor alebo Súd prvého stupňa s cieľom, aby určili, že zdržanie konania je v rozpore so zmluvou, ak predmetný orgán toto zdržanie konania nenapravil. Toto určenie má podľa znenia článku 233 ES za účinok, že žalované orgány sú povinné urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhoveli rozsudku Súdneho dvora alebo Súdu prvého stupňa bez vplyvu na žaloby o uplatnenie mimozmluvnej zodpovednosti, ktoré by mohli vyplývať z toho istého určenia. V prípade, že akt, ktorého nevydanie je predmetom sporu, bol prijatý po podaní žaloby, ale pred vyhlásením rozsudku, určenie Súdneho dvora alebo Súdu prvého stupňa konštatujúce nezákonnosť prvotnej nečinnosti už nemôže viesť k dôsledkom uvádzaným v článku 233 ES. Z toho vyplýva, že v prípade, keď žalovaný orgán reagoval na výzvu konať v lehote dvoch mesiacov, predmet žaloby zanikol, z čoho vyplýva, že nie je potrebné rozhodovať vo veci.

V tomto smere je v štádiu konania o nariadení predbežného opatrenia potrebné domnievať sa, že skutočnosť, že Komisia formálne predložila v rámci konania o skúmaní účinnej látky endosulfán s ohľadom na jej možné zaradenie do prílohy I smernice 91/414 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh návrh rozhodnutia nezaradiť túto látku do uvedenej prílohy I, jasne dáva najavo vôľu tejto inštitúcie ukončiť skúmanie predmetnej účinnej látky, a preto predstavuje zaujatie stanoviska ukončujúce údajnú nečinnosť. Skutočnosť, že takýto návrh na prvý pohľad nepredstavuje akt, ktorý by mohol byť predmetom žaloby o neplatnosť, nie je v tomto smere podstatná, pretože predstavuje nevyhnutný predpoklad pre vedenie konania, ktoré v zásade končí právnym aktom, ktorý samotný môže byť predmetom žaloby o neplatnosť.

(pozri body 67 – 70)

UZNESENIE PREDSEDU SÚDU PRVÉHO STUPŇA

z 27. apríla 2005 ( )

„Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Predbežné opatrenia – Žaloba na nečinnosť – Prípustnosť – Smernica 91/414/EHS“

Vo veci T‑34/05 R,

Makhteshim-Agan Holding BV, so sídlom v Amsterdame (Holandsko),

Alfa Georgika Efodia AEVE, so sídlom v Aténach (Grécko),

Aragonesas Agro, SA, so sídlom v Madride (Španielsko),

v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegen, advokáti,

žalobcovia,

proti

Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení B. Doherty, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,

žalovaná,

ktorej predmetom je žiadosť o to aby boli nariadené určité predbežné opatrenia týkajúce sa skúmania látky endosulfán s cieľom jej prípadného zápisu do prílohy I smernice Rady 91/414/EHS, z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332),

PREDSEDA SÚDU PRVÉHO STUPŇA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV

vydal toto

Uznesenie

Právny rámec

1 Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332) zavádza predovšetkým právnu úpravu Spoločenstva upravujúcu povoľovanie a zrušenie povolení uvádzať na trh prípravky na ochranu rastlín.

2 Článok 4 smernice 91/414 stanovuje, že „členské štáty zabezpečia, že prípravok na ochranu rastlín nebude povolený, pokiaľ… jeho účinné látky nebudú uvedené v prílohe I…“. Niektoré účinné látky, ktoré boli prítomné na trhu počas dvoch rokov po oznámení smernice 91/414 a ktoré nie sú zapísané v jej prílohe I, môžu za určitých podmienok podliehať odlišnému prechodnému režimu. Článok 8 ods. 2 smernice 91/414 stanovuje, že „členský štát môže počas obdobia 12 rokov nasledujúcich po oznámení tejto smernice povoliť uvedenie na trh na svojom území prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich účinné látky, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, ktoré sú už na trhu dva roky po dátume oznámenia tejto smernice“. Toto dvanásťročné obdobie, ktoré uplynulo 26. júla 2003, bolo pre určité látky predĺžené až do 31. decembra 2005 nariadením Komisie (ES) č. 2076/2002 z 20. novembra 2002, ktorým sa predlžuje časová lehota uvedená v článku 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS a ktorá sa týka nezaradenia určitých účinných látok do prílohy I uvedenej smernice a zrušenia povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúcich tieto látky (Ú. v. ES L 319, s. 3; Mim. vyd. 03/037, s. 374). Medzi látkami, ktorých sa týkalo toto predĺženie, sa uvádza endosulfán, účinná látka používaná najmä na výrobu insekticídov.

3 Počas prechodného obdobia uvádzaného článkom 8 ods. 2 smernice 91/414 musia byť dotknuté účinné latky podrobené programu skúmania, po ukončení ktorého môžu byť zaradené do prílohy I smernice 91/414, alebo naopak tam zaradené nebudú, ak nespĺňajú bezpečnostné požiadavky podľa článku 5 smernice 91/414, alebo ak vyžiadané informácie a údaje potrebné na skúmanie neboli „v predpísanej lehote“ podané. Článok 8 ods. 2 smernice 91/414 uvádza, že opatrenia nevyhnutné na vykonávanie tohto programu budú stanovené nariadením Komisie.

4 Nariadenie Komisie (EHS) č. 3600/92 z 11. decembra 1992, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na realizáciu prvého stupňa pracovného programu, na ktorý sa vzťahuje článok 8 (2) smernice Rady 91/414/EHS o umiestnení na trh prípravkov na ochranu rastlín (Ú. v. ES L 366, s. 10; Mim. vyd. 03/013, s. 242), stanovuje konanie o skúmaní viacerých účinných látok s ohľadom na ich možné zaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS. Medzi týmito látkami sa uvádza endosulfán.

5 Článok 5 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 3600/92 stanovuje, že pre skúmanie každej účinnej látky je určený spravodajský členský štát. Španielske kráľovstvo bolo určené ako spravodajský členský štát poverený skúmaním endosulfánu, za uplatnenia nariadenia Komisie (ES) č. 933/94 z 27. apríla 1994, ktorým sa ustanovujú účinné látky prípravkov na ochranu rastlín a určujú spravodajské členské štáty pre vykonávanie nariadenia Komisie (EHS) č. 3600/92 (Ú. v. ES L 107, s. 8; Mim. vyd. 03/016, s. 84).

Skutkové okolnosti a konanie

6 Makhteshim-Agan Holding BV, Aragonesas Agro, SA a Alfa Georgika Efodia AEVE sú spoločnosti, ktorých predmetom činnosti je výroba a predaj endosulfánu a prípravkov na ochranu rastlín na báze endosulfánu. Aragonesas Agro je dcérskou spoločnosťou a distribútorom spoločnosti Makhteshim-Agan Holding. Je držiteľom povolení na uvádzanie určitých prípravkov na ochranu rastlín na báze endosulfánu na trh v Španielsku. Alfa Georgika Efodia je dcérskou spoločnosťou a distribútorom spoločnosti Makhteshim-Agan Holding, ktorá je držiteľom povolení na uvádzanie určitých prípravkov na ochranu rastlín na báze endosulfánu na trh v Grécku.

7 „Makhteshim Agan Intern. Coordination“ sa uvádza medzi siedmimi výrobcami spomínanými v prílohe I nariadenia č. 933/94, ktorí oznámili svoj úmysel dosiahnuť zápis endosulfánu do prílohy I smernice 91/414. Vo svojich pripomienkach Komisia odkazuje na tento podnik pod označením „Makhteshim Agan International Coordination Center“. Žalobcovia vo svojom návrhu na nariadenie predbežného opatrenia upresňujú, že Makhteshim Agan International Coordination Center je dcérskou spoločnosťou Makhteshim-Agan Holding.

8 Pred časovým limitom 31. októbra 1995 určeným nariadením č. 933/94, v znení zmien a doplnení, iba Makhteshim Agan International Coordination Center a AgrEvo GmbH, teraz nazývaný Bayer CropScience AG, doručili Španielskemu kráľovstvu zložky v zmysle článku 6 nariadenia č. 3600/92, týkajúce sa endosulfánu. V nadväznosti na toto podanie Makhteshim Agan International Coordination Center a AgrEvo spojili svoje úsilie v rámci pracovnej skupiny označenej ako „pracovná skupina endosulfán“ (task force endosulfan).

9 Po preskúmaní doručených zložiek Španielske kráľovstvo v priebehu februára 2000 adresovalo Komisii návrh správy týkajúcej sa endosulfánu.

10 Počas leta roku 2000, na základe článku 7 ods. 3 nariadenia č. 3600/92, Komisia zaslala návrh správy členským štátom a AgrEvo ako zástupcovi pracovnej skupiny endosulfán.

11 Od januára do júla 2001 britský úrad pre bezpečnosť pesticídov (Pesticide Safety Directorate) v mene Komisie organizoval viacero stretnutí expertov z viacerých členských štátov s cieľom skúmať návrh správy a komentáre, ktoré vyvolal. Dňa 27. júna 2001 bola správa so zapracovaním záverov z tohto skúmania rozoslaná členským štátom a 25. augusta 2001 bola tá istá správa predložená pracovnej skupine endosulfán s cieľom získania komentárov a dodatočných upresnení.

12 Konštatujúc, že určité doplňujúce informácie boli potrebné pre skúmanie endosulfánu, Komisia prijala 21. novembra 2001 rozhodnutie 2001/810/ES týkajúce sa rozhodnutia o možnom zaradení určitých účinných látok do prílohy I smernice 91/414/EHS (Ú. v. ES L 305, s. 32; Mim. vyd. 03/034, s. 188). Toto rozhodnutie predĺžilo časový limit pre predloženie nových údajov týkajúcich sa endosulfánu do 25. mája 2002. Pre dlhodobé štúdie bol limit pre predloženie stanovený na 31. máj 2003.

13 Dňa 8. marca 2002 sa konala schôdza, ktorej sa zúčastnila pracovná skupina endosulfán a španielske orgány.

14 Pracovná skupina endosulfán predložila štúdie, ktoré boli požadované v lehote do 25. mája 2002 pred uplynutím tejto lehoty.

15 Dňa 17. júla 2002 sa konala nová schôdza so španielskymi orgánmi.

16 Pracovná skupina endosulfán predložila štúdie, ktoré boli požadované v lehote do 31. mája 2003 pred uplynutím tejto lehoty.

17 Dňa 22. januára 2004 sa konala nová schôdza, ktorej sa zúčastňovala pracovná skupina endosulfán a španielske orgány. Počas tejto schôdze expert v oblasti životného prostredia a ekotoxikológie vyjadril pred pracovnou skupinou endosulfán určité obavy týkajúce sa endosulfánu.

18 Dňa 26. januára 2004 Španielske kráľovstvo oboznámilo jedného z členov pracovnej skupiny endosulfán so správou týkajúcou sa skúmania údajov predložených touto skupinou v mesiacoch máj rokov 2002 a 2003.

19 Dňa 11. marca 2004 sa konala schôdza medzi Komisiou a členskými štátmi, na ktorej bol prijatý záver o absencii údajov odôvodňujúcich zaradenie endosulfánu do prílohy I smernice 91/414.

20 Dňa 17. mája 2004 sa konala trojstranná schôdza, ktorej sa zúčastnila Komisia, španielske orgány a zástupcovia pracovnej skupiny endosulfán na základe článku 6 ods. 4 smernice 91/414. Na tejto schôdzi zástupca Komisie uviedol pred pracovnou skupinou endosulfán, že Komisia zamýšľa navrhnúť stálemu výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat (ďalej len „výbor“) nezaradiť endosulfán do prílohy I smernice 91/414 a že predmetom schôdze je umožniť pracovnej skupine endosulfán predložiť svoje pripomienky. Zástupca Komisie upresnil, že pracovná skupina endosulfán môže zaslať svoje komentáre pred 21. júnom 2004, ale že žiadny nový údaj na podporu jej tvrdení nebude akceptovaný, pretože lehota 31. mája 2003 už uplynula.

21 Dňa 25. júna 2004 zástupcovia pracovnej skupiny endosulfán adresovali Komisii poštovú zásielku, s cieľom napadnúť spôsob, akým bolo vykonané skúmanie endosulfánu a predložiť určité dodatočné technické vysvetlenia.

22 Listom z 12. júla 2004 Komisia žiadala Španielske kráľovstvo nebrať do úvahy nové štúdie predložené pracovnou skupinou endosulfán.

23 Dňa 24. septembra 2004 pracovná skupina endosulfán zaslala prostredníctvom svojich právnych zástupcov Komisii list. V úvode tohto listu pracovná skupina endosulfán upresňovala, že píše preto, aby „formálne požiadala Komisiu zakročiť z dôvodov správneho úradného postupu s cieľom zabezpečenia správneho uplatňovania práva Spoločenstva a zachovania s tým súvisiacich práv a legitímnych očakávaní [pracovnej skupiny endosulfán]“. Okrem toho pracovná skupina endosulfán vyzvala Komisiu na „zaručenie toho, aby skúmanie endosulfánu [bolo] vykonané z vedeckého a právneho hľadiska a bolo jej oznámené stanovisko v tomto zmysle“. V tom istom liste pracovná skupina endosulfán upresnila, že „Komisia [mala] za povinnosť nestranne skúmať dôkazy predložené pracovnou skupinou endosulfán, zakročiť z dôvodov správneho úradného postupu a zveriť skúmanie endosulfánu spravodajcovi alebo špeciálnym orgánom zriadeným právom Spoločenstva s usmernením skúmať všetky relevantné údaje, používajúc vhodné kritériá skúmania, určené smernicou 91/414“. Pracovná skupina endosulfán ukončila svoj list výzvou Komisie na definovanie jej stanoviska v lehote 60-tich dní.

24 Listom z 26. novembra 2004 Komisia odpovedala na žiadosť pracovnej skupiny endosulfán. V tomto liste Komisia informovala pracovnú skupinu endosulfán, že práve pripravuje návrh nezaradiť endosulfán do prílohy I smernice 91/414 a že má v úmysle predložiť tento návrh výboru pri jeho prvom zasadnutí v roku 2005. Komisia rovnako uviedla, že v liste z 12. júla 2004 pripomenula postup stanovený nariadením č. 3600/92, ako aj lehoty stanovené pre ukončenie skúmania látok, ktorých sa týka toto nariadenie. Na záver Komisia poznamenala, že žiadosť pracovnej skupiny endosulfán smeruje k tomu, aby Komisia posúdila štúdie predložené v krátkom predstihu a požaduje podrobnú analýzu, čím táto požiadavka odporuje požiadavke, aby Komisia prijala celkové stanovisko k zložke v lehote 60 dní.

25 Návrhom zapísaným do registra kancelárie Súdu prvého stupňa 31. januára 2005 Bayer CropScience a žalobcovia podali žalobu na nečinnosť na základe článku 232 ES. V tejto žalobe žalobcovia v podstate navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

– určil, že Komisia porušila svoju povinnosť na jednej strane skúmať údaje predložené s cieľom skúmania endosulfánu a na druhej strane rešpektovať pri tomto skúmaní právo žalobcov na spravodlivý proces („due process“),

– uložil Komisii rešpektovať jej povinnosti a s tým cieľom skúmať všetky údaje predložené na skúmanie endosulfánu a rešpektovať ich právo na spravodlivý proces („due process“).

26 Samostatným podaním zapísaným do registra kancelárie 31. januára 2005 žalobcovia podali tento návrh na nariadenie predbežného opatrenia. V tomto návrhu žalobcovia žiadajú od predsedu Súdu prvého stupňa rozhodnúť na základe článku 105 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa skôr, ako Komisia predloží svoje pripomienky.

27 Dňa 8. februára 2005 predseda Súdu prvého stupňa položil Komisii písomne určité otázky, na ktoré Komisia odpovedala listom s dátumom 9. február 2005.

28 Dňa 11. februára 2005 žalobcovia doručili do kancelárie list obsahujúci určité komentáre k listu Komisie s dátumom 9. február 2005, ktorý sa predseda Súdu prvého stupňa rozhodol založiť do spisu. Podaním zapísaným do registra kancelárie 11. februára 2005 Komisia predložila svoje pripomienky k návrhu na nariadenie predbežného opatrenia.

29 Na výzvu predsedu Súdu prvého stupňa žalobcovia 22. februára 2005 podali nové pripomienky. V týchto pripomienkach žalobcovia žiadali sudcu rozhodujúceho o predbežnom opatrení, aby nariadil Komisii predložiť určité zápisnice a programy zo schôdzí výboru v rozsahu, v akom odkazujú na endosulfán.

30 Listom z 2. marca 2005 zapísaným do kancelárie v nasledujúci deň Komisia predložila svoje pripomienky k pripomienkam, ktoré žalobcovia predložili 22. februára 2005. Na žiadosť sudcu rozhodujúceho o predbežnom opatrení Komisia upresnila že formálne predložila výboru návrh nezaradiť endosulfán do prílohy I smernice 91/414. Komisia pripojila k svojim pripomienkam kópiu svojho návrhu rozhodnutia a upresnila, že predmetný návrh bol schválený výborom na jeho zasadnutí 14. a 15. februára 2005.

31 Dňa 8. marca 2005 predseda Súdu prvého stupňa vyzval žalobcov, aby predložili svoje prípadné pripomienky k skutkovým upresneniam uvádzaným Komisiou na žiadosť predsedu Súdu prvého stupňa. V reakcii na túto výzvu žalobcovia predložili svoje pripomienky listom z 11. marca 2005, na ktorý Komisia odpovedala 16. marca 2005.

Návrhy

32 Žalobcovia navrhujú, aby sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení:

– „nariadil Komisii neuzavrieť skúmanie fytofarmaceutickej účinnej látky endosulfán v zmysle smernice [91/414] a, v dôsledku toho nepredložiť [výboru] podľa článku 19 smernice [91/414] návrh na nezaradenie endosulfánu do prílohy I na zasadnutí tohto výboru 14. a 15. februára 2005, alebo akomkoľvek neskoršom zasadnutí, ktoré sa bude konať, kým nebude rozhodnuté vo veci samej“ alebo „nariadil Komisii neprijať a/alebo neuverejniť v Úradnom vestníku [Európskej únie] rozhodnutie o nezaradení endosulfánu do prílohy I smernice [91/414] (za predpokladu ak [výbor] už obdržal návrh v zmysle článku 19 smernice [91/414] a schválil ho)“,

– „prijal akékoľvek iné predbežné opatrenia považované predsedom Súdu prvého stupňa za vhodné s cieľom ochrany postavenia žalobcov, až kým nebude rozhodnuté vo veci samej“,

– zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

33 Komisia navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– zamietol návrh ako neprípustný alebo nedôvodný,

– zaviazal žalobcov na náhradu trov konania.

Právny stav

34 Článok 104 ods. 2 rokovacieho poriadku stanovuje, že návrhy na nariadenie predbežných opatrení musia uvádzať predmet konania, okolnosti preukazujúce naliehavosť, ako aj skutkové a právne dôvody, ktoré na prvý pohľad (fumus boni iuris) odôvodňujú ich nariadenie. Tieto podmienky sú kumulatívne, z čoho vyplýva, že predbežné opatrenia musia byť zamietnuté, ak nie je jedna z nich splnená [uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 1996, SCK a FNK/Komisia, C‑268/96 P(R), Zb. s. I‑4971, bod 30]. Sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení rovnako pristupuje k zváženiu prítomných záujmov (uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. februára 2001, Rakúsko/Rada, C‑445/00 R, Zb. s. I‑1461, bod 73).

35 Okrem toho v rámci tohto celkového skúmania sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení disponuje širokou mierou voľnej úvahy a je oprávnený rozhodnúť vzhľadom na osobitosti prejednávanej veci, o spôsobe akým tieto rozličné podmienky majú byť overené, ako aj o poradí tohto skúmania, pretože žiadny predpis práva Spoločenstva mu neukladá vopred stanovenú schému analýzy pre posúdenie potreby rozhodnúť predbežne [uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. júla 1995, Komisia/Atlantic Container Line a i., C‑149/95 P(R), Zb. s. I‑2165, bod 23].

36 Návrh na nariadenie predbežného opatrenia musí byť skúmaný vo svetle týchto úvah.

Tvrdenia účastníkov konania

O prípustnosti

37 Komisia sa domnieva, že žaloba vo veci samej je zjavne neprípustná, v podstate zo siedmych dôvodov. Po prvé žaloba vychádza zo zámeny medzi, na jednej strane, žalobami na nečinnosť na základe článku 232 ES a, na druhej strane, žalobami o neplatnosť založenými na článku 230 ES. Po druhé Komisia ešte neprijala záväzný akt, z dôvodu čoho namietaná nečinnosť Komisie neovplyvnila právnu situáciu žalobcov. Po tretie výzva žalobcov je nepresná, pokiaľ ide o akty prijatie ktorých je od Komisie požadované. Po štvrté Komisia nemá žiadnu povinnosť konať v lehote stanovenej žalobcami. Po piate dokonca za predpokladu, že by Komisia bola povinná konať v zmysle požadovanom žalobcami, jej odpoveď z 26. novembra 2004 ukončila namietanú nečinnosť Komisie. Po šieste Súd prvého stupňa nie je príslušný pre adresovanie príkazov Komisii. Po siedme Aragonesas Agro a Alfa Georgika Efodia nie sú aktívne legitimovaní na základe článku 232 ES.

38 Komisia okrem iného uvádza, že návrh na nariadenie predbežného opatrenia je sám osebe neprípustný. Po prvé návrh je predčasný. Po druhé je v rozpore so žalobou vo veci samej. Po tretie požadované opatrenia prejudikujú rozhodnutie o žalobe vo veci samej. Po štvrté návrh smerujúci k tomu, aby bolo prijaté „akékoľvek iné predbežné opatrenie“ nie je v súlade s článkom 44 ods. 1 písm. d) rokovacieho poriadku.

39 Žalobcovia uvádzajú, že sa nemá skúmať prípustnosť žaloby vo veci samej. Dodávajú, že skutočnosť že Makhteshim-Agan Holding pristúpil k oznámeniu a predloženiu úplnej zložky postačuje k jeho odlíšeniu od všetkých ostatných podnikateľov. Aragonesas Agro a Alfa Georgika Efodia sa zúčastňovali na procese oznámenia prostredníctvom Makhteshim-Agan Holding a požívali teda rovnaké práva. Okrem toho v rozsahu, v akom sa žaloba podaná žalobcami týka nečinnosti, nie je pre nich možné napádať akt na vnútroštátnej úrovni. Neprípustnosť návrhu žalobcov by teda bola na jednej strane v rozpore s ich základným právom na účinnú sankciu a na druhej strane s ich právom byť vypočutí.

40 Vo svojich pripomienkach s dátumom 22. februára 2005 žalobcovia dodali najmä, že skutočnosť že Komisia neskúmala predmetné údaje ovplyvňuje ich právnu situáciu.

O fumus boni iuris

41 Žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila článok 95 ods. 3 ES a článok 152 ods. 1 ES, článok 5 ods. 1 smernice 91/414 zásadu správneho úradného postupu, v zmysle článku 211 ES, „ktorý zaväzuje Komisiu skúmať každú vec starostlivo a nestranne v rámci delegovaných právomocí, ktoré odvodzuje od smernice [91/414] a rešpektovať právo na obhajobu a právo na spravodlivý proces“, zásady právnej istoty, legitímnej dôvery, proporcionality, rovnosti zaobchádzania, povinnosti odôvodnenia, práva na výkon obchodných činností a vlastníckeho práva.

42 Komisia uvádza, že dôvody smerujúce na podporu žaloby vo veci samej sú mimoriadne slabé, najmä preto, že Komisia nepodliehala žiadnej povinnosti konať pred 27. novembrom 2004.

O naliehavosti

43 Žalobcovia uvádzajú, že nečinnosť Komisie je zjavne protiprávna a že teda nie je potrebné skúmať, či v prejednávanej veci existuje vážna a nenapraviteľná ujma. Uvádzajú okrem iného, že požadované opatrenia sú mimoriadne naliehavé z dôvodu bezprostrednej časovej blízkosti oznámenia názoru výboru. Neexistuje žiadna pochybnosť, pokiaľ ide o skutočnosť, že, na jednej strane, výbor sa postaví proti zaradeniu endosulfánu do prílohy I smernice 91/414 a, na druhej strane, na základe tohto názoru, Komisia prijme formálne rozhodnutie o nezaradení endosulfánu do prílohy I smernice 91/414. Podľa žalobcov uverejnenie tohto rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie bude mať za následok stiahnutie všetkých povolení týkajúcich sa prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich endosulfán z trhu.

44 Žalobcovia dodávajú, že pri absencii predbežných opatrení vznikne na trhu vývoj, ktorý bude veľmi ťažké, až nemožné zvrátiť.

45 Na úvod by Makhteshim-Agan Holding stratil v celom rozsahu svoju činnosť prípravy a predaja fytofarmaceutických výrobkov na báze endosulfánu v Európskej únii. Makhteshim-Agan Holding získal túto činnosť od spoločnosti Bayer CropScience v priebehu roka 2003, na základe nových údajov a nových aplikácií ukazujúcich, že endosulfán môže byť používaný bez nebezpečenstva v zmysle smernice 91/414, a to pred tým, ako členský spravodajský štát vyjadril pochybnosti vo vzťahu k tejto látke.

46 V nadväznosti na to by Aragonesas Agro stratil svoje povolenia na uvádzanie svojich prípravkov na ochranu rastlín na báze endosulfánu na trh v Španielsku. Toto by malo za následok, po prvé, stratu trhového podielu, citeľnú rovnako vo vzťahu k jeho iným výrobkom, po druhé, zvýšenie jeho nákladov a, po tretie, prepúšťanie zamestnancov.

47 Nakoniec, pokiaľ ide o Alfa Georgika Efodia, zákaz endosulfánu by sa premietol po prvé vymiznutím prípravkov na ochranu rastlín na báze endosulfánu u tejto spoločnosti, po druhé, znížením počtu obchodných zmlúv, po tretie ďalšími obchodnými stratami vyplývajúcimi z oslabenia jeho výrobného programu a, po štvrté, redukciou personálu.

48 V reakcii na tieto tvrdenia Komisia uvádza, že žalobcovia nepreukázali, že by bolo naliehavé nariadiť požadované predbežné opatrenia. Po prvé, pri absencii právne záväzného aktu zostane situácia žalobcov nezmenenou. Po druhé, samotné prijatie aktu Komisiou rovnako ako jeho obsah zostávajú neisté. Po tretie, ak by aj malo byť prijaté záporné rozhodnutie, nespôsobilo by svoje účinky bezodkladne. Po štvrté, uvádzaná škoda by bola čisto finančná a mohla by byť predmetom následného odškodnenia.

O zvážení záujmov

49 Žalobcovia v podstate uvádzajú, že požadované opatrenia smerujú iba k zachovaniu status quo. Rovnako trvajú na tom, že konanie Komisie bolo neprimerané vo vzťahu k cieľu smernice 91/414. Okrem toho endosulfán je používaný už viac desaťročí a vo svojej podobe v kapsliach bol povolený ako nerizikový výrobok v Taliansku, Grécku a Portugalsku.

50 Komisia uvádza, že za predpokladu ak by bolo potrebné pristúpiť k zváženiu záujmov, prikláňala by sa v prospech ochrany verejného zdravia (uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 11. apríla 2003, Solvay Pharmaceuticals/Rada, T‑392/02 R, Zb. s. II‑1825, bod 122).

Posúdenie sudcom rozhodujúcim o predbežnom opatrení

51 Keďže písomné pripomienky účastníkov konania obsahujú všetky informácie potrebné pre rozhodnutie o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia, nie je potrebné vypočuť ústne vysvetlenia účastníkov konania.

52 Vo svojich pripomienkach Komisia uvádza, že návrh na nariadenie predbežného opatrenia je neprípustný z viacerých dôvodov, spočívajúcich v podstate v zjavnej neprípustnosti žaloby vo veci samej, alebo v povahe požadovaných predbežných opatrení (body 37 a 38 vyššie).

53 Podľa ustálenej judikatúry otázka prípustnosti žaloby pred súdom rozhodujúcim vo veci samej nemá byť v zásade skúmaná v konaní o nariadení predbežného opatrenia, aby nedošlo k prejudikovaniu rozhodnutia v konaní vo veci samej. Ak je však namietnutá zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej, s ktorou sa spája návrh na nariadenie predbežného opatrenia, môže sa ukázať potrebným stanoviť existenciu určitých prvkov umožňujúcich na prvý pohľad prijať záver o prípustnosti takejto žaloby (uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. januára 1988, Distrivet/Rada, 376/87 R, Zb. s. 209, bod 21; uznesenia predsedu Súdu prvého stupňa z 30. júna 1999, Pfizer Animal Health/Rada, T‑13/99 R, Zb. s. II‑1961, bod 121, a Solvay Pharmaceuticals/Rada, už citované v bode 50 vyššie, bod 53).

54 V prejednávanej veci je potrebné skúmať oddelene prípustnosť dvoch návrhov predkladaných žalobcami v ich žalobe vo veci samej, teda v prvom rade ich návrh smerujúci ku konštatovaniu nečinnosti Komisie zo strany Súdu prvého stupňa a na druhej strane ich návrh smerujúci k tomu, aby Súd prvého stupňa uložil Komisii príkaz.

Návrh smerujúci ku konštatovaniu nečinnosti Komisie

55 V rámci žaloby vo veci samej žalobcovia v podstate navrhujú, aby Súd prvého stupňa určil, že Komisia porušila svoju povinnosť na jednej strane skúmať údaje predložené pracovnou skupinou endosulfán a na druhej strane rešpektovať právo žalobcov na spravodlivý proces (bod 25 vyššie).

56 Za predpokladu že by takýto návrh bol zlučiteľný s cieľom článku 232 ES, ktorý v prípade fyzickej alebo právnickej osoby spočíva v určení, že orgán nesplnil svoju povinnosť „adresovať jej akt iný ako odporúčanie alebo stanovisko“, je v každom prípade potrebné overiť, či sú splnené iné podmienky prípustnosti žaloby na nečinnosť.

57 Článok 232 druhý odsek ES stanovuje, že žaloba na nečinnosť „je prípustná, len ak bol príslušný orgán vyzvaný, aby konal“. Podľa ustálenej judikatúry musí byť takáto výzva dostatočne výslovná a presná, pre to, aby umožnila orgánu pochopiť konkrétne obsah rozhodnutia, ktorého prijatie je od neho požadované, a musí z nej rovnako vyplývať, že jeho cieľom je prinútiť orgán k zaujatiu stanoviska (pozri v tomto zmysle uznesenie Súdneho dvora z 18. novembra 1999, Pescados Congelados Jogamar/Komisia, C‑249/99 P, Zb. s. I‑8333, bod 18, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. júna 1999, TF1/Komisia, T‑17/96, Zb. s. II‑1757, bod 41).

58 V prejednávanej veci neprináleží sudcovi rozhodujúcemu o predbežnom opatrení určovať, či výzva pracovnej skupiny endosulfán bola dostatočne výslovná a presná v zmysle už citovanej judikatúry pre to, aby umožnila Komisii pochopiť konkrétne obsah rozhodnutia, o vydanie ktorého bola požiadaná.

59 V rámci tohto konania o nariadení predbežného opatrenia je potrebné naopak skúmať, či v tomto štádiu za predpokladu, že Komisia bola platne vyzvaná konať, existuje dostatok dôkazov pre konštatovanie, že Komisia nezaujala stanovisko k výzve pracovnej skupiny endosulfán.

60 V tejto súvislosti z ustálenej judikatúry vyplýva, že pod formuláciou „neadresoval [jej] akt“ článok 232 ES má na mysli nečinnosť spočívajúcu v zdržaní sa rozhodnutia alebo zaujatia stanoviska, nie v prijatí aktu odlišného od aktu, ktorý požadovali alebo považovali za potrebný zainteresované osoby (rozsudky Súdneho dvora z 13. júla 1971, Deutscher Komponistenverband/Komisia, 8/71, Zb. s. 705, bod 2; z 15. decembra 1988, Irish Cement/Komisia, 166/86 a 220/86, Zb. s. 6473, bod 17, a z 24. novembra 1992, Buckl a i./Komisia, C‑15/91 a C‑108/91, Zb. s. I‑6061, bod 17).

61 V prejednávanej veci v liste z 26. novembra 2004 Komisia informovala pracovnú skupinu endosulfán o svojom úmysle predložiť výboru návrh rozhodnutia o nezaradení endosulfánu do prílohy I smernice 91/414.

62 Ak výbor vydá kladné stanovisko k návrhu rozhodnutia nezaradiť účinnú látku podľa článku 5 ods. 3 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES L 184, s. 23; Mim. vyd. 1/03, s. 124), Komisia „prijme predpokladané opatrenia“ s výhradou prípadnej rezolúcie Európskeho parlamentu prijatej podľa článku 8 rozhodnutia 1999/468. Takýto návrh teda jasne dáva najavo vôľu Komisie ukončiť skúmanie predmetnej účinnej látky.

63 Okrem toho vo svojom liste z 26. novembra 2004 Komisia odmietla argumentáciu pracovnej skupiny endosulfán, podľa ktorej skúmanie endosulfánu nebolo vykonané podľa „spravodlivého postupu“. V tejto súvislosti Komisia najmä odkázala na svoj list z 12. júla 2004 adresovaný v kópii zástupcom pracovnej skupiny endosulfán, v ktorom žiadala španielske orgány nepristupovať ku skúmaniu údajov predložených pracovnou skupinou endosulfán, a pripomenula, že lehota na predloženie dodatočných štúdií uplynula.

64 S prihliadnutím na tieto údaje sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení v tomto štádiu konštatuje, že list Komisie z 26. novembra 2004 jasne uvádza odmietnutie tohto orgánu na jednej strane skúmať údaje predložené pracovnou skupinou endosulfán pred predložením návrhu na rozhodnutie o nezaradení endosulfánu výboru a na druhej strane ponúknuť žalobcom výhodu dodatočných procesných záruk pred predložením predmetného návrhu výboru.

65 Zdá sa, že žalobcovia samotní s tým súhlasia, pretože vo svojom návrhu uvádzajú, že „z odpovede Komisie listom z 26. novembra 2004 nevyhnutne vyplýva, že spravodajca a/alebo Komisia neskúmali nové údaje a odôvodnenia s nimi súvisiace predložené žalobcami a že nezamýšľali tak urobiť, ani rešpektovať právo na spravodlivý proces, pokiaľ ide o obavy, o ktorých boli žalobcovia informovaní spravodajcom až v januári 2004“.

66 V dôsledku toho v tomto štádiu a bez akéhokoľvek prejudikovania rozhodnutia, ktoré by mohol prijať Súd prvého stupňa k tejto otázke v rámci žaloby vo veci samej, sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení nedisponuje dostatočnými údajmi pre to, aby konštatoval, že list z 26. novembra 2004 nepredstavuje zaujatie stanoviska k opatreniam, o prijatie ktorých bolo žiadané. V tomto štádiu návrh žalobcov smerujúci k tomu, aby bola určená nečinnosť Komisie, musí byť považovaný za neprípustný.

67 V každom prípade je judikatúrou ustálené, že opravný prostriedok uvádzaný v článku 232 ES sa zakladá na myšlienke, že protiprávna nečinnosť príslušného orgánu umožňuje obrátiť sa na Súdny dvor alebo Súd prvého stupňa s cieľom, aby tieto určili, že zdržanie sa konania je v rozpore so Zmluvou ES, ak predmetný orgán toto zdržanie sa konania nenapravil. Toto určenie má podľa znenia článku 233 ES za účinok, že žalované orgány sú povinné urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhoveli rozsudku Súdneho dvora alebo Súdu prvého stupňa bez vplyvu na žaloby o uplatnenie mimozmluvnej zodpovednosti, ktoré by mohli vyplývať z toho istého určenia. V prípade, že akt, ktorého nevydanie je predmetom sporu, bol prijatý po podaní žaloby, ale pred vyhlásením rozsudku, určenie Súdneho dvora alebo Súdu prvého stupňa konštatujúce nezákonnosť prvotnej nečinnosti už nemôže viesť k dôsledkom uvádzaným v článku 233 ES. Z toho vyplýva, že v prípade, keď žalovaný orgán reagoval na výzvu konať v lehote dvoch mesiacov, predmet žaloby zanikol, z čoho vyplýva, že nie je potrebné rozhodovať vo veci (uznesenie Súdneho dvora z 13. decembra 2000, Sodima/Komisia, C‑44/00 P, Zb. s. I‑11231, bod 83, a rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. februára 1998, Pharos/Komisia, T‑105/96, Zb. s. II‑285, body 41 a 42).

68 V prejednávanej veci Komisia vo svojich pripomienkach s dátumom 2. marca 2005 upresnila, že formálne predložila výboru návrh rozhodnutia o nezaradení endosulfánu do prílohy I smernice 91/414 (pozri bod 30 vyššie). Ako už bolo konštatované v bode 62 vyššie, takýto návrh jasne dáva najavo vôľu Komisie ukončiť skúmanie predmetnej účinnej látky.

69 V tejto súvislosti je potrebné dodať, že skutočnosť, že takýto návrh na prvý pohľad nepredstavuje akt, ktorý by mohol byť predmetom žaloby o neplatnosť nebráni tomu, aby mohol predstavovať zaujatie stanoviska ukončujúce namietanú nečinnosť, pretože predstavuje nevyhnutný predpoklad pre vedenie konania, ktoré v zásade končí právnym aktom, ktorý samotný môže byť predmetom žaloby o neplatnosť (rozsudky Súdu prvého stupňa z 27. júna 1995, Guérin automobiles/Komisia, T‑186/94, Zb. s. II‑1753, bod 25, a Pharos/Komisia, už citovaný v bode 67 vyššie, bod 43).

70 V dôsledku toho je v tomto štádiu potrebné domnievať sa, že skutočnosť, že Komisia formálne predložila návrh rozhodnutia nezaradiť endosulfán do prílohy I smernice 91/414, a to bez toho aby predtým pristúpila k opatreniam požadovaným pracovnou skupinou endosulfán, predstavuje zaujatie stanoviska k výzve podanej pracovnou skupinou endosulfán.

71 Nečinnosť končí dátumom, kedy autor výzvy obdrží stanovisko (rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. januára 2000, Branco/Komisia, T‑194/97 a T‑83/98, Zb. s. II‑69, bod 55).

72 V prejednávanej veci Komisia uvádza, že 1. marca 2005 zaslala zástupcovi pracovnej skupiny endosulfán kópiu návrhu rozhodnutia schváleného výborom. Vo svojich pripomienkach z 11. marca 2005 žalobcovia potvrdzujú, že Makhteshim-Agan Holding obdržal kópiu tohto návrhu 1. marca 2005. Okrem toho pripomienky Komisie s dátumom 2. marca 2005, ktoré obsahujú v prílohe kópiu návrhu rozhodnutia Komisie, boli žalobcom oznámené kanceláriou Súdu prvého stupňa 7. marca 2005. V dôsledku toho, dokonca za predpokladu, že po obdržaní výzvy pracovnej skupiny endosulfán bola Komisia v situácii nečinnosti, zdá sa v tomto štádiu, že táto nečinnosť skončila najneskôr 7. marca 2005.

73 V tomto štádiu teda sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení nedisponuje dostatočnými dôkazmi pre konštatovanie, že je stále potrebné rozhodovať o návrhu žalobcov smerujúcom k tomu, aby Súd prvého stupňa určil, že Komisia bola nečinná.

Návrh smerujúci k tomu, aby bol Komisii uložený príkaz

74 Okrem ich návrhu smerujúceho k tomu, aby bola určená nečinnosť Komisie, žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa uložil Komisii príkaz rešpektovať svoje povinnosti najmä skúmaním všetkých údajov predložených na skúmanie endosulfánu a rešpektovať namietané procesné práva žalobcov.

75 K tomuto bodu postačuje pripomenúť, že súd Spoločenstva nie je v rámci žaloby založenej na článku 232 ES príslušný pre ukladanie príkazov inštitúciám (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 1. apríla 1993, Pesqueras Echebastar/Komisia, C‑25/91, Zb. s. I‑1719, bod 14, a uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. mája 1994, J/Komisia, T‑5/94, Zb. s. II‑391, bod 17).

76 Sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení teda nedisponuje dostatočnými dôkazmi pre to, aby konštatoval, že návrhy žalobcov smerujúce k tomu, aby Súd prvého stupňa uložil Komisii príkaz, sú prípustné.

77 V tomto štádiu sa teda zdá, že žaloba vo veci samej je zjavne neprípustná alebo aspoň sčasti bezpredmetná a v zostávajúcej časti musí byť vyhlásená za zjavne neprípustnú.

78 V dôsledku toho, bez toho, aby bolo potrebné rozhodovať na jednej strane o ostatných dôvodoch neprípustnosti uvádzaných Komisiou a na druhej strane o návrhu žalobcov smerujúcom k tomu, aby bolo Komisii uložené predložiť zápisnice a programy zo schôdzí výboru, v rozsahu, v akom odkazujú na endosulfán, návrh na nariadenie predbežného opatrenia musí byť zamietnutý.

Z týchto dôvodov

PREDSEDA SÚDU PRVÉHO STUPŇA

rozhodol takto:

1. Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

2. O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.

V Luxemburgu 27. apríla 2005

Tajomník Predseda