V tejto súvislosti môže iba existencia nových podstatných skutočností odôvodňovať podanie nového návrhu smerujúceho k opätovnému preskúmaniu rozhodnutia, ktoré nebolo napadnuté v lehote. V kontexte opatrenia zmrazenia finančných prostriedkov podľa nariadenia č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al‑Qaida a Talibanom a ruší nariadenie č. 467/2001, vyhlásenie rozsudku Súdneho dvora 3. septembra 2008, Kadi I (veci C‑402/05 P a C‑415/05 P), v ktorom boli vymedzené formálne a hmotnoprávne podmienky, za ktorých možno uložiť opatrenie zmrazenia finančných prostriedkov, ako aj procesné záruky, ktoré musia mať k dispozícii dotknuté osoby, predstavuje takúto novú skutočnosť. Tento rozsudok totiž nevyhnutne vyvolal v Komisii zmenu postoja a konania, čo samo osebe predstavuje novú a podstatnú skutočnosť. Až do vyhlásenia tohto rozsudku totiž Komisia zastávala na jednej strane názor, že je striktne viazaná rozhodnutiami výboru pre sankcie zriadeného Bezpečnostnou radou OSN bez akéhokoľvek vlastného priestoru na voľnú úvahu, a na druhej strane, že zvyčajné záruky práva na obranu nebolo možné uplatniť v kontexte prijatia alebo spochybňovania opatrenia zmrazenia finančných prostriedkov podľa nariadenia č. 881/2002. Naopak, ihneď po vyhlásení tohto rozsudku Súdneho dvora Kadi I Komisia radikálne zmenila svoj prístup a – ak už nie z vlastnej iniciatívy, tak prinajmenšom na výslovnú žiadosť dotknutých osôb – sa podujala opätovne preskúmať všetky prípady zmrazenia finančných prostriedkov podľa nariadenia č. 881/2002.

Na rozdiel od aktov, ktoré majú trvalé právne účinky, opatrenie zmrazenia finančných prostriedkov na základe nariadenia č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al‑Qaida a Talibanom a ruší nariadenie č. 467/2001, predstavuje preventívne zabezpečovacie opatrenie, ktoré nemá za cieľ zbaviť dotknuté osoby ich vlastníctva. Platnosť takého opatrenia tak vždy závisí od trvania skutkových a právnych skutočností, ktoré predchádzali jeho prijatiu, ako aj od potreby jeho ponechania v platnosti z dôvodu realizácie jeho cieľa. V prípade zmrazenia finančných prostriedkov musí preto podľa tohto nariadenia existovať možnosť kedykoľvek podať žiadosť o opätovné preskúmanie s cieľom overiť, či je jeho ponechanie v platnosti dôvodné, a opomenutie Komisie vyhovieť takej žiadosti sa musí spájať s možnosťou podať žalobu na nečinnosť. Prijatie opačnej argumentácie by malo za následok to, že po uplynutí lehoty na podanie žaloby na neplatnosť opatrenia zmrazenia finančných prostriedkov by sa Komisii zverila mimoriadna právomoc zmraziť finančné prostriedky osoby na dobu neurčitú bez akéhokoľvek súdneho preskúmania a bez ohľadu na vývoj, a prípadne zánik okolností, ktoré odôvodňovali prijatie tohto opatrenia.

Navyše na jednej strane článok 7c uvedeného nariadenia č. 881/2002, zmeneného a doplneného nariadením č. 1286/2009, stanovuje vo svojich prvých troch odsekoch postup preskúmania určeného konkrétne pre osoby, ktoré boli zaradené na sporný zoznam do 3. septembra 2008. Tieto osoby môžu žiadať Komisiu, aby im predložila odôvodnenie, na základe ktorého boli zaradené na sporný zoznam, následne môžu predložiť pripomienky v tejto súvislosti a Komisia potom musí na základe týchto pripomienok opätovne preskúmať svoje rozhodnutie o zaradení na dotknutý zoznam. Na druhej strane toto ustanovenie vo svojom odseku 4 stanovuje postup preskúmania, ktorý môžu využiť osoby zaradené na sporný zoznam, ktoré na základe zásadných nových dôkazov predložia novú žiadosť o výmaz. V jednom aj v druhom prípade musí existovať možnosť podať žalobu na nečinnosť podľa článku 265 ZFEÚ, ak Komisia nevykoná preskúmanie stanovené v článku 7c nariadenia č. 881/2002.

(pozri body 62, 63, 65, 68)