Keywords

Summary



Keywords

1. Hospodárska súťaž – Pravidlá Spoločenstva – Porušenia – Pripísanie – Materská spoločnosť a dcérske spoločnosti – Hospodárska jednotka – Kritériá posúdenia – Domnienka rozhodujúceho vplyvu uplatňovaného materskou spoločnosťou na dcérske spoločnosti, ktoré sú v 100 % vlastníctve materskej spoločnosti

(Článok 81 ES)

2. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rešpektovanie práva na obhajobu – Oznámenie o výhradách – Povinný obsah

(Článok 81 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 27 ods. 1)

3. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Maximálna výška – Výpočet – Obrat, ktorý sa má zohľadniť

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2)

4. Akty inštitúcií – Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených pri porušení pravidiel hospodárskej súťaže – Akt, ktorý má mať vonkajšie účinky – Rozsah

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2; oznámenie Komisie 98/C 9/03)

5. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Porušenia považované za veľmi závažné len na základe ich samotnej povahy

(Nariadenie Rady č. 1/2003; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 1 A)

6. Hospodárska súťaž – Pokuty – Rozhodnutie, ktorým sa ukladajú pokuty – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah

(Články 81 ES a 253 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2 a 3)

7. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rešpektovanie práva na obhajobu – Oznámenie o výhradách – Povinný obsah

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 27)

8. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Miera voľnej úvahy vyhradená Komisii – Hranice – Dodržiavanie zásady proporcionality – Rozsah

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 98/C 9/03)

9. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Odstrašujúci charakter pokuty

[Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 5 písm. b)]

10. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Poľahčujúce okolnosti – Neuplatnenie dohody v praxi

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 1 A prvý odsek a bod 3 druhá zarážka)

11. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Poľahčujúce okolnosti – Ukončenie porušenia po prvých zásahoch Komisie – Rozsah

(Článok 81 ods. 1 ES; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 3 tretia zarážka)

12. Právo Únie – Zásady – Ochrana legitímnej dôvery – Podmienky

13. Poľnohospodárstvo – Pravidlá hospodárskej súťaže – Nariadenie č. 26 – Uplatnenie výnimky stanovenej pre dohody, rozhodnutia a postupy potrebné na dosiahnutie cieľov uvedených v článku 33 ES – Podmienky

(Článok 33 ES a článok 81 ods. 1 ES; nariadenie Rady č. 26, článok 2)

14. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Poľahčujúce okolnosti – Spolupráca obvineného podniku mimo rámca pôsobnosti oznámenia o spolupráci – Podmienky

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 3 šiesta zarážka a oznámenie Komisie 2002/C 45/03)

15. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Poľahčujúce okolnosti – Prvý prípad uplatnenia pravidiel hospodárskej súťaže v danom hospodárskom odvetví – Miera voľnej úvahy Komisie

(Nariadenie Rady č. 1/2003; oznámenie Komisie 98/C 9/03, bod 3)

16. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Závažnosť porušenia – Poľahčujúce okolnosti – Zlý finančný stav predmetného odvetvia – Miera voľnej úvahy Komisie

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 98/C 9/03)

17. Konanie – Návrh na začatie konania – Formálne náležitosti

[Štatút Súdneho dvora, článok 21; Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 44 ods. 1 písm. c) a článok 48 ods. 2)]

18. Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Kritériá – Zníženie pokuty výmenou za spoluprácu obvineného podniku – Podmienky

(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23; oznámenie Komisie 2002/C 45/03, bod 23 posledný odsek)

19. Hospodárska súťaž – Kartely – Dohody a zosúladené postupy predstavujúce jedno porušenie

(Článok 81 ods. 1 ES)

Summary

1. V oblasti hospodárskej súťaže môže byť správanie dcérskej spoločnosti pripísané materskej spoločnosti najmä vtedy, keď dcérska spoločnosť napriek tomu, že má vlastnú právnu subjektivitu, neurčuje svoje správanie na trhu nezávisle, ale v podstate uplatňuje pokyny, ktoré jej dáva materská spoločnosť, berúc do úvahy najmä hospodárske, organizačné a právne väzby medzi týmito dvoma právnymi subjektmi. V takej situácii sú totiž materská spoločnosť a dcérska spoločnosť súčasťou tej istej hospodárskej jednotky a tvoria jeden podnik v zmysle článku 81 ES, čo Komisii umožňuje adresovať rozhodnutie, ktorým sa ukladajú pokuty, materskej spoločnosti bez toho, aby bolo potrebné preukázať jej osobnú účasť na porušení.

V osobitnom prípade, keď materská spoločnosť vlastní 100 % základného imania svojej dcérskej spoločnosti, ktorá sa dopustila porušenia pravidiel v oblasti hospodárskej súťaže, jednak táto materská spoločnosť môže uplatňovať rozhodujúci vplyv na správanie tejto dcérskej spoločnosti a jednak existuje vyvrátiteľná domnienka, že táto materská spoločnosť skutočne uplatňuje takýto vplyv. Komisia tak môže predpokladať, že materská spoločnosť vykonáva rozhodujúci vplyv na správanie svojej dcérskej spoločnosti, pričom nemusí podávať ďalšie dôkazy o tom, že materská spoločnosť skutočne taký vplyv vykonávala alebo že mala akúkoľvek vedomosť o porušovaní alebo o zapojení uvedenej dcérskej spoločnosti do tohto porušovania. Ide o vyvrátiteľnú domnienku, ktorú možno vyvrátiť dôkazom opaku. Materskej spoločnosti teda prislúcha, aby túto domnienku vyvrátila dôkazmi, ktorými možno preukázať, že jej dcérska spoločnosť si určuje svoje správanie na trhu nezávisle a že teda tieto dve spoločnosti netvoria jedinú hospodársku jednotku. V opačnom prípade sa výkon kontroly preukáže tým, že domnienka vychádzajúca z vlastníctva celého základného imania nebola vyvrátená.

Skutočnosť, že dcérska spoločnosť má svoje vlastné miestne vedenie a vlastný majetok, sama osebe nepreukazuje, že svoje správanie na trhu určuje vo vzťahu k svojej materskej spoločnosti samostatne. Zverenie riadenia bežnej činnosti miestnemu vedeniu 100 % dcérskej spoločnosti je totiž obvyklou praxou, a preto nemôže dokazovať skutočnú nezávislosť dcérskych spoločností.

(pozri body 92 – 94, 103, 106)

2. V oblasti hospodárskej súťaže dodržiavanie práva na obhajobu vyžaduje, aby podnik, proti ktorému sa vedie vyšetrovanie, mal možnosť v rámci správneho konania účinne vyjadriť svoje stanovisko k pravdivosti a relevantnosti jednak skutkových okolností a okolností, ktorých sa dovoláva, ako aj dokumentov, o ktoré Komisia oprela svoje zistenie existencie porušenia Zmluvy.

Článok 27 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 túto zásadu odráža, keďže stanovuje, že účastníkom konania sa zašle oznámenie o výhradách, ktoré musí jasne uviesť všetky podstatné okolnosti, z ktorých Komisia v tomto štádiu konania vychádza, aby mohli dotknuté osoby skutočne zistiť, aké konanie im Komisia vytýka, a uplatniť svoju obhajobu ešte predtým, ako Komisia prijme konečné rozhodnutie. Táto požiadavka je dodržaná vtedy, pokiaľ konečné rozhodnutie nepripisuje dotknutým osobám iné porušenia, než sú porušenia uvedené v oznámení o výhradách, a obsahuje len skutočnosti, ku ktorým sa dotknuté osoby mali možnosť vyjadriť.

Toto oznámenie však môže byť urobené stručne a konečné rozhodnutie nemusí byť nevyhnutne kópiou oznámenia o výhradách, pretože toto oznámenie je prípravným dokumentom, ktorého skutkové a právne posúdenie má len predbežnú povahu. Prípustné sú aj doplnenia k oznámeniu o výhradách vykonané vzhľadom na vyjadrenia účastníkov konania, ktorých tvrdenia preukazujú, že naozaj mohli vykonávať svoje práva na obhajobu. Komisia takisto môže s ohľadom na správne konanie opraviť alebo doplniť skutkové alebo právne tvrdenia na podporu výhrad, ktoré uviedla.

Navyše pokiaľ ide o pripísanie zodpovednosti materskej spoločnosti za porušenia, ktorých sa dopustili jej dcérske spoločnosti v 100 % vlastníctve tejto materskej spoločnosti, Komisia nie je povinná predložiť v štádiu oznámenia výhrad iné dôkazy ako dôkaz o tom, že materská spoločnosť vlastní základné imanie svojich dcérskych spoločností.

(pozri body 115 – 117, 123)

3. Táto maximálna 10 % výška obratu stanovená článkom 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 sa musí vypočítať na základe celkového obratu všetkých spoločností tvoriacich jediný hospodársky subjekt konajúci ako podnik v zmysle článku 81 ES, pretože výlučne celkový obrat spoločností, z ktorých sa tento podnik skladá, môže predstavovať informáciu o veľkosti a hospodárskej sile dotknutého podniku.

(pozri body 129, 130)

4. Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy ESUO predstavujú nástroj určený na spresnenie kritérií – pri dodržiavaní právnych predpisov vyššej právnej sily –, ktoré Komisia mieni uplatniť pri výkone svojej diskrečnej právomoci v oblasti stanovenia výšky pokút, ktorú jej priznáva článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003. Hoci tieto usmernenia nepredstavujú právny základ rozhodnutia, ktorým sa ukladajú pokuty, pretože toto rozhodnutie sa zakladá na nariadení č. 1/2003, stanovujú všeobecným a abstraktným spôsobom metodológiu, ktorú sa Komisia zaviazala uplatňovať pri stanovení výšky pokút uložených týmto rozhodnutím, a v dôsledku toho zabezpečujú právnu istotu podnikov.

Usmernenia preto nemôžu byť kvalifikované ako právna norma, ktorú musí správny orgán v každom prípade dodržať, vyjadrujú však určité pravidlo správania, ktoré ukazuje, ako sa má v praxi postupovať, a od ktorého sa správny orgán nemôže v konkrétnom prípade odkloniť bez uvedenia dôvodov.

Obmedzenie diskrečnej právomoci Komisie, ktoré si sama stanovila prijatím usmernení, však nie je nezlučiteľné so zachovaním širokej miery voľnej úvahy Komisie. Skutočnosť, že Komisia v usmerneniach spresnila svoj prístup k hodnoteniu závažnosti porušenia, totiž nevylučuje, aby ju hodnotila ucelene, v závislosti od všetkých relevantných okolností vrátane skutočností, ktoré nie sú výslovne uvedené v usmerneniach.

(pozri body 141 – 143)

5. Z usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO vyplýva, že horizontálne kartely, ktoré sa predovšetkým týkajú určenia cien, môžu byť kvalifikované ako „veľmi závažné“ len na základe ich samotnej povahy bez toho, aby bola Komisia povinná preukázať konkrétny dopad porušenia na trh a bez toho, aby malý rozsah dotknutého geografického trhu bránil takejto kvalifikácii. Tento záver je potvrdený skutočnosťou, že aj keď opis závažných porušení výslovne uvádza dopad na trh a účinky na veľké oblasti spoločného trhu, opis veľmi závažných porušení naopak neuvádza požiadavku konkrétneho dopadu na trh ani účinkov na osobitnú geografickú oblasť.

Na posúdenie závažnosti porušenia je rozhodujúce vedieť, či členovia kartelu urobili všetko, čo bolo v ich možnostiach na dosiahnutie konkrétneho účinku svojich úmyslov. To, čo sa stalo potom, pokiaľ ide o skutočne uplatnené trhové ceny, mohlo byť ovplyvnené inými faktormi mimo kontroly členov kartelu, pričom títo nemôžu využívať vo svoj prospech nezávislé faktory, ktoré skrížili ich plány, a urobiť z nich skutočnosti odôvodňujúce zníženie pokuty.

Od Komisie nemožno požadovať, aby v prípade, že vykonávanie kartelu je preukázané, systematicky dokazovala, že dohody skutočne umožnili dotknutým podnikom dosahovať vyššiu úroveň transakčných cien, alebo v prípade nákupných kartelov, nižšiu ako je tá, ktorá by existovala bez kartelu. Bolo by neprimerané požadovať takéto dokazovanie, ktoré by si vyžadovalo značné zdroje, keďže by boli potrebné hypotetické výpočty na základe ekonomických modelov, ktorých presnosť môže súd len ťažko overiť a ktorých neomylnosť vôbec nie je dokázaná.

Okrem toho, rozsah geografického trhu nie je autonómnym kritériom v tom zmysle, že za „veľmi závažné“ by mohli byť kvalifikované iba porušenia týkajúce sa väčšiny členských štátov. Ani Zmluva, ani nariadenie č. 1/2003, ani usmernenia, ani judikatúra neumožňujú prijať záver, že tak môžu byť kvalifikované iba geograficky veľmi rozsiahle obmedzenia hospodárskej súťaže. Napokon dohody, ktorých predmetom je predovšetkým určovanie nákupných cien a rozdelenie si nakupovaných množstiev, môžu byť kvalifikované ako veľmi závažné už na základe svojej povahy a to bez toho, aby sa tieto správania museli vyznačovať osobitným geografickým rozsahom. Z toho vyplýva, že veľkosť dotknutého geografického trhu, aj keby bol malý, v zásade nebráni kvalifikácii zisteného porušenia ako „veľmi závažného“.

(pozri body 148, 149, 168, 169, 172)

6. V rámci určovania pokút z dôvodu porušenia práva hospodárskej súťaže je povinnosť odôvodnenia splnená, pokiaľ Komisia vo svojom rozhodnutí uvedie posudzované skutočnosti, ktoré jej umožnili vymedziť závažnosť a dĺžku trvania porušenia.

V rámci preskúmania týkajúceho sa porušení článku 81 ES nemožno článok 253 ES vykladať v tom zmysle, že Komisii nariaďuje, aby vo svojich rozhodnutiach objasnila dôvody, pre ktoré v súvislosti s výpočtom výšky pokuty nepoužila iné skutočnosti namiesto tých, ktoré použila v konečnom rozhodnutí.

(pozri body 175, 177)

7. Pokiaľ Komisia v oznámení o výhradách výslovne uvedie, že bude skúmať, či je vhodné uložiť dotknutým podnikom pokuty, a pokiaľ uvedie hlavné skutkové a právne okolnosti, ktoré môžu viesť k uloženiu pokuty, akými sú závažnosť a trvanie predpokladaného porušenia a skutočnosť, že toto porušenie bolo vykonané úmyselne alebo z nedbanlivosti, spĺňa si svoju povinnosť dodržať právo podnikov byť vypočutý. Komisia týmto poskytne podnikom informácie, ktoré sú potrebné na to, aby sa bránili nielen proti zisteniu porušenia, ale aj proti uloženiu pokuty.

Naopak, Komisia nie je povinná – pokiaľ uvedie skutkové a právne okolnosti, z ktorých vychádza pri stanovovaní sumy pokút – spresniť spôsob, akým sa vyrovná s každou z týchto okolností pri určovaní úrovne pokuty. Navyše Komisia takisto môže vo svojom rozhodnutí, vzhľadom na správne konanie, opraviť alebo doplniť skutkové alebo právne tvrdenia na podporu výhrad, ktoré uviedla.

Z toho vyplýva, že pokiaľ ide o určenie výšky pokút, právo dotknutých podnikov na obhajobu je pred Komisiou zaručené prostredníctvom ich možnosti uplatniť pripomienky k trvaniu, závažnosti a protisúťažnému charakteru skutočností, ktoré sa im vytýkajú.

(pozri body 180 – 182)

8. Uplatnenie zásady proporcionality v rámci konaní začatých Komisiou na potrestanie porušení pravidiel hospodárskej súťaže znamená, že pokuty nesmú byť neprimerané vzhľadom na sledované ciele, t. j. vzhľadom na dodržanie týchto pravidiel, a že výška pokuty uloženej podniku za porušenie v oblasti hospodárskej súťaže musí byť primeraná porušeniu posudzovanému v celkových súvislostiach a musí najmä prihliadať na jeho závažnosť. Zásada proporcionality vedie najmä k tomu, že Komisia musí pokutu stanoviť proporcionálne ku kritériám, ktoré zohľadnila pri posudzovaní závažnosti porušenia, a z tohto dôvodu musí tieto kritériá uplatňovať koherentným a objektívne odôvodneným spôsobom.

V tejto súvislosti z nariadenia č. 1/2003 ani z usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO nevyplýva, že výška pokút sa musí určiť priamo v závislosti od rozsahu dotknutého trhu, pretože táto skutočnosť nepredstavuje povinnú skutočnosť, ale len jednu z viacerých relevantných skutočností slúžiacich na posúdenie závažnosti porušenia. Tieto ustanovenia teda Komisii samé osebe neukladajú povinnosť zohľadniť obmedzenú veľkosť trhu s dotknutým výrobkom.

Ani v uplatniteľnom práve nie je upravená všeobecná právna zásada, na základe ktorej by výška pokuty mala byť proporcionálna k obratu dosiahnutému podnikom na dotknutom trhu. Na stanovenie pokuty je dovolené prihliadať tak na celkový obrat podniku, ktorý poukazuje, hoci približne a neúplne, na veľkosť podniku a jeho ekonomickú silu, ako aj len na časť tohto obratu, ktorý je dosiahnutý z tovarov tvoriacich predmet porušenia a ktorý teda môže napovedať o rozsahu porušenia. Ani jednému z týchto obratov nemožno pripísať neprimeranú dôležitosť v porovnaní s inými posudzovanými kritériami a z toho dôvodu stanovenie primeranej pokuty nemôže byť výsledkom jednoduchého výpočtu založeného na celkovom obrate. Osobitne to platí v prípade, ak dotknuté tovary generujú iba nepatrný zlomok tohto obratu. Navyše v rozsahu, v akom výška konečnej pokuty nepresahuje 10 % celkového obratu dotknutého podniku počas posledného roka porušenia, nemožno ju považovať za neproporcionálnu len z toho dôvodu, že presahuje obrat dosiahnutý na dotknutom trhu.

(pozri body 189, 190, 196, 197, 199)

9. V rámci výpočtu pokuty za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže sa odstrašujúci faktor hodnotí tak, že sa zohľadňuje niekoľko prvkov a nielen osobitná situácia dotknutého podniku, keďže cieľ, ktorým je odstrašenie, sa vzťahuje na správanie podnikov v rámci Únie.

Komisia nie je pri určení výšky pokuty povinná zohľadniť stratovú finančnú situáciu podniku, keďže uloženie takejto povinnosti by viedlo k získaniu neoprávnenej súťažnej výhody pre podniky, ktoré sú najmenej prispôsobené podmienkam trhu. Za týchto okolností spoločnosť nemôže namietať proti uplatneniu násobiteľa, ktorého cieľom je zabezpečiť odstrašujúci účinok na základe toho, že v období vykonávania kartelu mala veľké straty, ktoré mali za následok, že od začiatku správneho konania už nepôsobila na trhu dotknutom kartelom.

Navyše právo Únie nebráni tomu, aby opatrenie prijaté inštitúciou nemohlo ako také viesť k vyhláseniu konkurzu alebo k vstupu do likvidácie určitého podniku. Aj keď likvidácia podniku s predmetnou právnou formou totiž môže poškodiť finančné záujmy majiteľov, akcionárov alebo držiteľov podielov, vôbec to neznamená, že osobné, hmotné a nehmotné prvky predstavované podnikom tiež stratia svoju hodnotu.

(pozri body 221 – 224)

10. Poľahčujúca okolnosť uvedená v bode 3 druhej zarážke usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO, týkajúca sa nerealizovania porušujúcich dohovorov alebo praktík v praxi sa zakladá na správaní jednotlivých podnikov. Z toho vyplýva, že na účely hodnotenia uvedenej poľahčujúcej okolnosti nie je opodstatnené zohľadniť účinky vyplývajúce z porušenia ako celku, ktoré sa musia brať do úvahy pri posúdení skutočného dopadu porušenia na trh na účely hodnotenia jeho závažnosti (bod 1 A prvý odsek usmernení), ale individuálne správanie každého podniku, aby sa preskúmala pomerná závažnosť účasti každého podniku na porušení.

Na to, aby sa na porušovateľov uplatnil bod 3 druhá zarážka uvedených usmernení, musia preukázať, že sa správali súťažne, alebo že aspoň jednoznačne a v značnej miere porušovali povinnosti, ktorých účelom bolo vykonávanie kartelu, a to natoľko, že narušili jeho fungovanie, a že k dohode ani zdanlivo nepristúpili a nepodnecovali tak iné podniky, aby vykonávali predmetný kartel.

(pozri body 273, 275)

11. V súlade s bodom 3 treťou zarážkou usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO sa základná suma pokuty, ktorú stanovila Komisia, zníži najmä vtedy, keď dotknutý podnik ukončí porušovanie po prvých zásahoch Komisie.

Takéto zníženie pokuty však nemôže byť automatické, ale závisí od posúdenia okolností konkrétneho prípadu Komisiou v rámci jej voľnej úvahy. Okolnosti konkrétneho prípadu teda môžu Komisiu viesť k tomu, že neprizná takéto zníženie základnej čiastky pokuty podniku, ktorý sa zúčastnil na nezákonnej dohode.

Keby sa na poľahčujúcu okolnosť prihliadalo v situáciách, keď sa podnik zúčastňuje na zjavne protiprávnej dohode, o ktorej vedel alebo nemohol nevedieť, že predstavuje porušenie, mohlo by to podnecovať iné podniky, aby v tajných dohodách pokračovali čo najdlhšie v nádeji, že ich správanie nebude nikdy odhalené, pričom by vedeli, že po jeho odhalení môžu dosiahnuť zníženie pokuty, ak porušenie ukončia. Takéto uplatnenie poľahčujúcej okolnosti by anulovalo akýkoľvek odstrašujúci účinok uloženej pokuty a ohrozilo by potrebný účinok článku 81 ods. 1 ES.

Okrem toho ukončenie úmyselného porušovania nemožno považovať za poľahčujúcu okolnosť, pokiaľ k nemu došlo po zásahu Komisie.

(pozri body 282 – 284)

12. Právo dovolávať sa zásady ochrany legitímnej dôvery predpokladá splnenie troch podmienok. Po prvé dotknutej osobe museli byť zo strany administratívy poskytnuté presné, nepodmienečné a zhodné záruky pochádzajúce z oprávnených a spoľahlivých zdrojov. Po druhé tieto záruky musia byť spôsobilé vyvolať legitímne očakávanie u toho, komu sú určené. Po tretie poskytnuté záruky musia byť v súlade s platnými predpismi.

V oblasti hospodárskej súťaže zo samotnej skutočnosti, že Komisia vo svojej skoršej rozhodovacej praxi usúdila, že určité skutočnosti predstavujú poľahčujúce okolnosti na účely stanovenia výšky pokuty, nevyplýva, že je povinná pridŕžať sa rovnakého posúdenia v neskoršom rozhodnutí. Podnik preto nemôže argumentovať tým, že Komisia poľahčujúcu okolnosť v iných prípadoch porušení uznala, aby sa v tomto ohľade mohol dovolávať legitímnej dôvery.

(pozri body 289, 291)

13. Nariadenie č. 26 uplatňujúce určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a obchode s poľnohospodárskymi produktmi, a najmä jeho článok 2 stanovuje výnimku z uplatnenia článku 81 ods. 1 ES na dohody, rozhodnutia a postupy, ktoré sa týkajú výroby alebo predaja poľnohospodárskych výrobkov vymenovaných v prílohe I Zmluvy o ES, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou národnej trhovej organizácie alebo sú potrebné na dosiahnutie cieľov uvedených v článku 33 ES.

Pokiaľ ide o výnimku zo všeobecne uplatniteľného pravidla článku 81 ods. 1 ES, článok 2 nariadenia č. 26 sa má vykladať zužujúco. Okrem toho z ustálenej judikatúry vyplýva, že článok 2 ods. 1 prvá veta nariadenia č. 26, ktorý upravuje uvedenú výnimku, sa uplatňuje len vtedy, ak predmetná dohoda umožňuje dosiahnutie všetkých cieľov článku 33 ES. Napokon, ako vyplýva aj zo samotného znenia článku 2 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 26, predmetná dohoda musí byť „potrebná“ na dosiahnutie uvedených cieľov.

V tejto súvislosti, keďže dohody neboli oznámené a nedošlo k formálnemu konaniu, podnik, ktorý sa zúčastnil zjavného a obzvlášť závažného porušenia článku 81 ES v odvetví surového tabaku, nemôže tvrdiť, že spracovatelia mali pochybnosti o tom, či sa výnimka upravená nariadením č. 26 môže vzťahovať na dotknutú dohodu. Navyše v systéme, akým je systém podľa nariadenia č. 26, je vylúčené, aby mohli súkromné osoby rozhodnúť namiesto Komisie o tom, aké nástroje sú najvhodnejšie na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 33 ES, a podniknúť tak protiprávne kroky, ktoré by boli odôvodnené tým, že sledovali tieto ciele. Okrem toho udržiavanie účinnej hospodárskej súťaže na trhoch s poľnohospodárskymi výrobkami je súčasťou cieľov spoločnej poľnohospodárskej politiky a spoločnej organizácie dotknutých trhov. Takýto podnik teda nemôže tvrdiť, že zjavne protisúťažné dohody, na ktorých sa zúčastnil, sledovali ciele stanovené v článku 33 ods. 1 ES.

(pozri body 298 – 300, 303, 305)

14. Podľa bodu 3 šiestej zarážky usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO môže byť základná čiastka pokuty znížená z dôvodu efektívnej spolupráce podniku v konaní, mimo rámca pôsobnosti oznámenia o spolupráci a znížení pokút v prípadoch kartelov. Táto osobitná poľahčujúca okolnosť sa uplatňuje len na porušenia, na ktoré sa nevzťahuje oznámenie o spolupráci.

V tejto súvislosti uplatnenie bodu 3 šiestej zarážky usmernení nesmie zbaviť oznámenie o spolupráci potrebného účinku. Toto oznámenie o spolupráci totiž stanovuje všeobecný rámec pre odmeňovanie spolupráce podnikov pri vyšetrovaniach, ktoré uskutočňuje Komisia voči podnikom, ktoré sú alebo boli súčasťou tajných kartelov s negatívnym dopadom na Úniu. Zo znenia a štruktúry uvedeného oznámenia teda vyplýva, že podniky môžu v zásade dosiahnuť zníženie pokuty na základe svojej spolupráce, len ak spĺňajú podmienky prísne stanovené v uvedenom oznámení.

Takže na to, aby sa zachoval potrebný účinok oznámenia o spolupráci, Komisia môže podniku znížiť pokutu na základe bodu 3 šiestej zarážky usmernení len za mimoriadnych okolností. Je to tak najmä v prípade, keď je spolupráca podniku, ktorá presahuje rámec jeho právnej povinnosti bez toho, aby mal nárok na zníženie pokuty na základe oznámenia o spolupráci, pre Komisiu objektívne užitočná.

(pozri body 327 – 330)

15. V usmerneniach k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO nie je výslovne uvedená nijaká poľahčujúca okolnosť spojená s neexistenciou skorších rozhodnutí v oblasti trhu, ktorého sa týka porušenie. Posledná zarážka bodu 3 usmernení však upravuje možnosť, aby Komisia na účely poskytnutia zníženia základnej čiastky pokuty zohľadnila iné poľahčujúce okolnosti ako tie, ktoré sú uvedené v predchádzajúcich zarážkach. V tomto ohľade má Komisia určitú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o uplatňovanie poľahčujúcich okolností. Komisia najmä nie je povinná zmierniť pokuty, pokiaľ v konkrétnom odvetví koná po prvý raz.

(pozri body 342, 343)

16. Komisia nie je pri ukladaní pokuty za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže povinná považovať za poľahčujúcu okolnosť zlý finančný stav predmetného odvetvia. Vo všeobecnosti totiž kartely vznikajú v čase, keď odvetvie čelí ťažkostiam. Keby mala byť Komisia povinná vziať do úvahy tieto ťažkosti, pokuta by musela byť znížená skoro vo všetkých prípadoch kartelov.

Hoci je pravda, že Komisia v rámci svojej rozhodovacej praxe považovala v niektorých prípadoch štrukturálnu krízu za poľahčujúcu okolnosť, to, že brala v skorších rozhodnutiach do úvahy hospodársku situáciu odvetvia ako poľahčujúcu okolnosť, ešte neznamená, že nevyhnutne musí pokračovať v dodržiavaní tejto praxe.

(pozri body 352, 353)

17. Právna istota a riadny výkon spravodlivosti vyžadujú na to, aby žaloba bola prípustná, aby podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých je založená, vyplývali aspoň sumárne, ale koherentným a zrozumiteľným spôsobom už zo samotného textu žaloby. Aj keď v tejto súvislosti možno hlavnú časť návrhu vo vzťahu ku konkrétnym otázkam oprieť a doplniť na základe odkazov na výňatky z dokumentov, ktoré sú k nemu pripojené, všeobecný odkaz na iné písomnosti, aj keby boli pripojené k návrhu, nemôže zmierniť neexistenciu základných prvkov právnej argumentácie, ktoré sa musia nachádzať v návrhu. Okrem toho nie je povinnosťou Všeobecného súdu, aby v prílohách hľadal a identifikoval dôvody a tvrdenia, ktoré by mohol považovať za základ žaloby, keďže funkcia príloh je čisto dôkazná a pomocná.

Ak by sa totiž uznala prípustnosť žalobných dôvodov, ktoré neboli v žalobe dostatočne jasne uvedené, ale odkazujú na žalobné dôvody uvedené treťou osobou v inej veci, na ktorú sa návrh odvoláva implicitne, znamenalo by to dovoliť obchádzanie záväzných požiadaviek článku 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

Všeobecný súd musí v každom prípade zamietnuť časť návrhov žaloby, ktorá mu bola predložená, ako neprípustnú, pokiaľ podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých je táto časť návrhov žaloby založená, nevyplývajú koherentným a zrozumiteľným spôsobom už z textu samotnej žaloby a prednesenie uvedených skutočností počas pojednávania nemôže nahradiť to, že v žalobe nie sú uvedené.

(pozri body 366, 371, 372)

18. Cieľom oznámenia Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov vyplývajúcim z logiky tohto systému je totiž vytvoriť vnútri kartelov atmosféru neistoty, ktorá má povzbudzovať k oznamovaniu kartelov Komisii. Táto neistota vyplýva práve zo skutočnosti, že členovia kartelu vedia, že len jednému z nich bude poskytnuté oslobodenie od pokuty, ak nahlási ostatných účastníkov porušenia, čím ich vystaví riziku, že im budú uložené pokuty. V rámci tohto systému možno podľa tejto logiky priznať podnikom, ktoré najrýchlejšie poskytnú svoju spoluprácu, väčšie zníženie pokút oproti pokutám, ktoré by im boli inak uložené, než aké bude priznané podnikom, ktoré poskytnú svoju spoluprácu o niečo neskôr. Chronologické poradie a rýchlosť spolupráce poskytnutej členmi kartelu sú teda základnými prvkami systému zavedeného oznámením o spolupráci.

Výklad cieľov určitého ustanovenia oznámenia o spolupráci však musí byť v súlade s vlastnou logikou tohto oznámenia. Z tohto hľadiska sa posledný odsek bodu 23 tohto oznámenia musí vykladať tak, že jeho cieľom je odmeniť podnik, ktorý síce nepodal žiadosť o oslobodenie od pokút uložených za predmetné kartelové porušenie ako prvý, ale bol prvým podnikom, ktorý poskytol Komisii dôkazy o skutočnostiach, ktoré Komisii neboli známe a ktoré majú priamy vplyv na závažnosť a dĺžku trvania kartelu. Inými slovami, ak sa dôkazy poskytnuté podnikom týkajú skutočností, ktoré umožňujú Komisii zmeniť na základe týchto dôkazov svoj záver týkajúci sa závažnosti alebo dĺžky trvania kartelu, tak podniku, ktorý tieto dôkazy poskytne, sa vynahradí jeho spolupráca tým, že sa mu vzhľadom na posúdenie skutočností, ktoré možno na základe týchto dôkazov preukázať, prizná oslobodenie.

Posledný odsek bodu 23 oznámenia o spolupráci sa teda nevzťahuje na prípady, v ktorých podnik predloží len nové alebo úplnejšie dôkazy týkajúce sa skutočností, ktoré sú už Komisii známe. Ustanovenie uvedeného odseku sa nevzťahuje ani na prípady, v ktorých podnik oznámi nové skutočnosti, ktoré však neumožňujú Komisii zmeniť svoj záver týkajúci sa závažnosti alebo dĺžky trvania kartelu. Toto ustanovenie sa naopak vzťahuje len na prípady, keď sú splnené dve podmienky: po prvé, dotknutý podnik ako prvý preukáže skutočnosti, ktoré Komisii neboli predtým známe, a po druhé, tieto skutočnosti vzhľadom na to, že majú priamy vplyv na závažnosť alebo dĺžku trvania kartelu, pre ktorý existuje podozrenie, umožňujú Komisii dospieť k novému záveru o porušení.

(pozri body 379 – 382)

19. Podnik, ktorý bol účastníkom porušenia pravidiel hospodárskej súťaže na základe vlastného správania, ktoré spadá pod pojmy dohoda alebo zosúladený postup s protisúťažným cieľom v zmysle článku 81 ods. 1 ES a ktorého cieľom bolo prispieť k uskutočneniu porušenia ako celku, je rovnako zodpovedný za správanie ostatných podnikov v rámci toho istého porušenia, a to počas celej doby svojej účasti na uvedenom porušení.

Podobne podniku môže byť pripísaná zodpovednosť za celý kartel aj vtedy, ak sa preukáže, že sa priamo podieľal len na jednom alebo viacerých zo základných prvkov tohto kartelu, pokiaľ vedel alebo musel vedieť jednak, že tajná dohoda, na ktorej sa zúčastňuje, je súčasťou celkovej schémy, a jednak, že táto celková schéma zahŕňa súbor základných prvkov kartelu.

(pozri body 394, 395)