ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 205/6

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. júla 2009 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Spojené kráľovstvo] — The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc./Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

(Vec C-558/07) (1)

(Nariadenie (ES) č. 1907/2006 - Chemické látky - Registrácia, hodnotenie, autorizácia a obmedzovanie (REACH) - Pojem „monomérne látky“ - Platnosť - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania)

2009/C 205/08

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc.

Žalovaný: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice, Queen’s Bench Division — Výklad a platnosť článku 6 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1) — Pojem „monomérne látky“

Výrok rozsudku

1. Pojem „monomérne látky“ uvedený v článku 6 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES sa vzťahuje len na zreagované monoméry obsiahnuté v polyméroch.

2. Z preskúmania druhej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 6 ods. 3 nariadenia č. 1907/2006.

(1) Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.
SK Úradný vestník Európskej únie C 180/7

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) — The Queen, Generics (UK) Ltd/Licensing Authority (konajúci prostredníctvom Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

(Vec C-527/07) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/83/ES - Humánne lieky - Povolenie na uvedenie na trh - Dôvody zamietnutia - Generické lieky - Pojem „referenčný liek“)

2009/C 180/11

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: The Queen, Generics (UK) Ltd

Žalovaný: Licensing Authority (konajúci prostredníctvom Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

Za účasti: Shire Pharmaceuticals Ltd, Janssen-Cilag AB

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Výklad článku 10 ods. 1 smernice Rady a Európskeho parlamentu 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69) — Povolenie na uvedenie na trh — Skrátené povoľovacie konanie — Žiadosť o povolenie generika referenčného lieku — Pojem „referenčný liek“ pri preskúmaní žiadosti

Výrok rozsudku

Taký liek, akým je Nivalin vo veci samej, na ktorý sa nevzťahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 113; Mim. vyd. 13/034, s. 229) a ktorého uvedenie na trh členského štátu nebolo povolené v súlade s uplatniteľným právom Spoločenstva, nemôže byť považovaný za referenčný liek v zmysle článku 10 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83 zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004.

(1) Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.
—

vnútroštátny súd musí okrem toho overiť — opäť s ohľadom na skutkové okolnosti a vnímanie, ktoré v Českej republike prevládajú — či názov, ktorého sa týka vec sama, nenadobudol v čase vstupu dvojstranných zmlúv do platnosti alebo neskôr v tomto členskom štáte druhovú povahu, tak ako to vyplýva z bodu 99 uvedeného rozsudku, pričom Súdny dvor Európskych spoločenstiev už rozhodol v bodoch 99 a 100 toho istého rozsudku, že cieľ režimu ochrany stanoveného týmito zmluvami spadá do pôsobnosti ochrany priemyselného a obchodného vlastníctva v zmysle článku 30 ES,
1.

Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 18. júla 2007, Ente per le Ville Vesuviane/Komisia (T-189/02), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo o prípustnosti žaloby podanej Ente per le Ville Vesuviane a domáhajúcej sa zrušenia rozhodnutia Komisie D (2002) 810111 z 13. marca 2002 o zastavení finančnej pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) v rámci investovania do infraštruktúry v Kampánii (Taliansko) týkajúcej sa integrovaného systému zhodnotenia troch vezuvských víl na turistické účely.
SK Úradný vestník Európskej únie C 267/9

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto — Portugalsko) — Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Bwin International Ltd, predtým Baw International Ltd/Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

(Vec C-42/07) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ES - Obmedzenia slobodného poskytovania služieb - Prevádzkovanie hazardných hier cez internet)

2009/C 267/15

Jazyk konania: portugalčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Bwin International Ltd, predtým Baw International Ltd

Žalovaný: Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto — Výklad článkov 43 ES, 49 ES a 56 ES — Vnútroštátna legislatíva, ktorá zakotvuje výhradné práva prevádzkovať lotérie a stávkové hry v prospech jediného subjektu a považuje za delikt organizovanie, propagáciu a prevádzkovanie športových stávkových hier, a to aj prostredníctvom internetu — Zákaz vydaný podniku, ktorý prevádzkuje stávkové hry a lotérie on line a má sídlo v inom členskom štáte, aby propagoval, organizoval a prevádzkoval tieto stávkové hry a lotérie cez internet a odovzdával výhercom ceny

Výrok rozsudku

Článok 49 ES neodporuje právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava v spore vo veci samej, ktorá zakazuje prevádzkovateľom, ako je Bwin International Ltd., usadeným v iných členských štátoch, kde legálne poskytujú analogické služby, prevádzkovať hazardné hry cez internet na území uvedeného členského štátu.

(1) Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.
2.

Pokiaľ na rozdiel od systému sociálneho zabezpečenia príslušného štátu systém sociálneho zabezpečenia členského štátu, kde má bydlisko odkázaná osoba poistená ako rodinný príslušník zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby v zmysle nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 zmenenom a doplnenom nariadením č. 1386/2001, nestanovuje poskytovanie vecných dávok v danej situácii odkázanosti, článku 18 ES neodporuje za okolností, aké sú vo veci samej, taká právna úprava, ako je úprava stanovená v § 34 knihy XI zákonníka sociálneho zabezpečenia (Sozialgesetzbuch), na základe ktorej príslušná inštitúcia odmieta za týchto okolností prebrať na neurčitú dobu nezávisle od mechanizmov zavedených článkom 19 alebo prípadne článkom 22 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia, náklady spojené s pobytom v opatrovateľskom ústave nachádzajúcom sa v členskom štáte miesta bydliska do výšky sumy zodpovedajúcej dávkam, na ktoré by táto osoba mala nárok, ak by jej bola poskytnutá rovnaká starostlivosť v zmluvnom zariadení nachádzajúcom sa v príslušnom štáte.
SK Úradný vestník Európskej únie C 24/3

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

(Vec C-301/07) (1)

(Ochranné známky - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 9 ods. 1 písm. c) - Ochranná známka, ktorá má dobré meno v rámci Spoločenstva - Zemepisný rozsah dobrého mena)

2010/C 24/04

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Oberster Gerichtshof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: PAGO International GmbH

Žalovaná: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 9 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) — Práva majiteľa k ochrannej známke, ktorá má dobré meno v rámci Spoločenstva — Dobré meno ochrannej známky výlučne v členskom štáte — Ochrana ochranných známok v celom Spoločenstve alebo výlučne v členskom štáte

Výrok rozsudku

Článok 9 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva treba vykladať tak, že na to, aby ochranná známka požívala ochranu stanovenú v tomto ustanovení je potrebné, aby ju poznala podstatná časť verejnosti, ktorú zaujímajú výrobky alebo služby, na ktoré sa ochranná známka vzťahuje, a to na podstatnej časti územia Európskeho spoločenstva, a že vzhľadom na okolnosti vo veci samej možno územie členského štátu považovať za podstatnú časť územia Spoločenstva.

(1) Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.
2.

Články 5, 6 a 7 nariadenia č. 261/2004 sa majú vykladať v tom zmysle, že na účely uplatnenia práva na náhradu sa cestujúci, ktorých let má meškanie, môžu považovať za cestujúcich, ktorých let bol zrušený a že sa tak môžu dovolávať práva na náhradu upraveného v článku 7 tohto nariadenia, ak im bola z dôvodu letu, ktorý má meškanie, spôsobená trojhodinová alebo dlhšia časová strata, t. j., že dorazia do ich cieľového miesta po troch hodinách alebo viac po čase príletu, ktorý pôvodne stanovil letecký dopravca. Takéto meškanie však nedáva cestujúcim právo na náhradu, ak letecký dopravca môže preukázať, že veľké meškanie je spôsobené mimoriadnymi okolnosťami, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia, teda okolnosťami, ktoré sa vymykajú spod účinnej kontroly leteckého dopravcu.
4.

Vnútroštátne orgány na ochranu hospodárskej súťaže môžu uplatňovať vnútroštátne právo hospodárskej súťaže na dohodu, ktorá by mohla mať vplyv na trh s olivovým olejom na úrovni Spoločenstva, pokiaľ sa zdržia akýchkoľvek opatrení, ktoré by sa jednak mohli odchyľovať od spoločnej organizácie trhu s olivovým olejom alebo ju poškodzovať, a jednak by mohli byť v rozpore s rozhodnutím Komisie Európskych spoločenstiev alebo vytvoriť nebezpečenstvo vzniku takého rozporu.
SK Úradný vestník Európskej únie C 282/6

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 1. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Special Commissioners of Income Tax, London — Spojené kráľovstvo) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Vec C-569/07) (1)

(Nepriame dane - Tvorba a zvýšenie základného imania - Zdanenie prevodu alebo emisie akcií vo výške 1,5 % v rámci depozitára cenných papierov („clearance service“))

2009/C 282/10

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Special Commissioners of Income Tax, London

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Special Commissioners of Income Tax, London — Výklad článkov 10 a 11 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985 (Ú. v. ES L 156, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 122), a článkov 43, 49 a 56 ES — Ponuka spoločnosti („A“) so sídlom v jednom členskom štáte na nadobudnutie akcií spoločnosti („B“) so sídlom v druhom členskom štáte výmenou za emisiu akcií spoločnosti A na burze cenných papierov v druhom členskom štáte — Vyrubenie dane so sadzbou 1,5 % z prevodu alebo emisie akcií v prospech depozitára cenných papierov („clearance service“)

Výrok rozsudku

Článok 11 písm. a) smernice 69/335/EHS Rady zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenenej a doplnenej smernicou 85/303/EHS Rady z 10. júna 1985, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vyrubeniu takej dane, ako je daň vo veci samej pri emisii akcií v rámci depozitára cenných papierov.

(1) Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.
SK Úradný vestník Európskej únie C 301/2

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. septembra 2010 — Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd/Európska Komisia, Conseil des barreaux européens, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, European Company Lawyers Association (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association

(Vec C-550/07 P) (1)

(Odvolanie - Hospodárska súťaž - Dôkazné prostriedky - Preskúmavacie právomoci Komisie - Ochrana dôvernosti komunikácie - Pracovnoprávny vzťah medzi advokátom a podnikom - Posielanie emailov)

2010/C 301/02

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolatelia: Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd (v zastúpení: M. Mollica, M. van der Woude a C. Swaak, advocaat)

Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia), Council of the Bars and Law Societies of the European Union (v zastúpení: J. Flynn QC), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (v zastúpení: O. Brouwer a C.E. Schillemans, advocaten), Association européenne des juristes d’entreprise (AEJE) (v zastúpení: M. Dolmans a K. Nordlander, avocats, J. Temple Lang, solicitor), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter (v zastúpení: G. Berrisch, Rechtsanwalt, D.W. Hull, solicitor), International Bar Association (v zastúpení: J. Buhart a I. Michou, avocats)

Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odovolateľov: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, E. Jenkinson, splnomocnené zástupkyne, a M. Hoskins, barrister), Írsko (v zastúpení: D. O’Hagen, splnomocnený zástupca, D. O’Donnell, SC a R. Casey, BL), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, Y. Vries a M. de Grave, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá rozšírená komora) zo 17. septembra 2007 vo veci T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ltd a Akcros Chemicals Ltd/Komisia, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia K(2003) 1533 v konečnom znení z 8. mája 2003, ktorým bol zamietnutý návrh na ochranu komunikácie medzi advokátom a jeho klientom v prípade určitých dokumentov zaistených v rámci prešetrovania nariadeného na základe článku 14 ods. 3 nariadenia č. 17 (vec COMP/E-1/38.589)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Írsko, ako aj Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

3. Conseil des barreaux européens, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, European Company Lawyers Association, American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter a International Bar Association znášajú svoje vlastné trovy konania.

4. V zostávajúcej časti sú Akzo Nobel Chemicals Ltd. a Akcros Chemicals Ltd. povinní nahradiť spoločne a nerozdielne trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.
1.

Články 43 ES a 49 ES sa musia vykladať v tomto zmysle: a) na odôvodnenie takého verejného monopolu na stávky na športové podujatia a na lotérie, ako sú monopoly dotknuté vo veciach samých, cieľom spočívajúcim v prevencii podnecovania na neprimerané výdavky súvisiace s hrou a v boji proti závislosti od hry nemusia byť dotknuté vnútroštátne orgány nevyhnutne schopné predložiť štúdiu, ktorá preukazuje primeranosť uvedeného opatrenia a predchádzala jeho prijatiu; b) to, že členský štát uprednostnil takýto monopol pred režimom povoľujúcim činnosť súkromných subjektov, ktorým by sa umožnilo vykonávať svoje činnosti v rámci právnej úpravy, ktorá by nemala výlučnú povahu, by mohlo spĺňať požiadavku proporcionality v tom rozsahu, pokiaľ by v prípade, že ide o cieľ zabezpečenia vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov, zavedenie uvedeného monopolu sprevádzalo vytvorenie právneho rámca, ktorý zaručí, že jeho držiteľ bude skutočne sám koherentným a systematickým spôsobom sledovať takýto cieľ prostredníctvom ponuky, ktorá bude kvantitatívne vyvážená a kvalitatívne nastavená v závislosti od uvedeného cieľa a bude podliehať prísnej kontrole zo strany verejných orgánov; c) okolnosť, že príslušné orgány členského štátu mohli mať určité ťažkosti zabezpečiť rešpektovanie takéhoto monopolu organizátormi hier a stávok usadenými v zahraničí, ktorí by prostredníctvom internetu a v rozpore s uvedeným monopolom uzatvárali stávky s osobami nachádzajúcimi sa v územnej pôsobnosti uvedených orgánov, sama osebe nie je spôsobilá ovplyvniť prípadnú zlučiteľnosti takéhoto monopolu s ustanoveniami Zmluvy; d) v situácii, v ktorej vnútroštátny súd súčasne konštatuje, že: — reklamné činnosti držiteľa takéhoto monopolu, ktoré sa týkajú ďalších druhov hazardných hier, ktoré tiež ponúka, sa neobmedzujú na to, čo je nevyhnutné na nasmerovanie spotrebiteľov k ponuke tohto držiteľa monopolu ich odklonením od iných nedovolených kanálov hier, ale smerujú k podnecovaniu hráčskej vášne spotrebiteľov a stimulujú ich k aktívnej účasti na hre s cieľom maximalizácie ziskov z týchto činností, — iné druhy hazardných hier môžu prevádzkovať súkromné subjekty s príslušným povolením a — vzhľadom na ďalšie druhy hazardných hier, ktoré nespadajú pod uvedený monopol a navyše majú vyšší potenciál rizika vzniku závislosti než hry podliehajúce monopolu, príslušné orgány vedú alebo tolerujú politiku rozširovania ponuky, ktorá rozvíja a stimuluje herné činnosti, a to najmä s cieľom maximalizácie príjmov, ktoré z nich pochádzajú, sa môže uvedený vnútroštátny súd legitímne domnievať, že takýto monopol nie je vhodný na zaručenie dosiahnutia cieľa spočívajúceho v prevencii podnecovania na neprimerané výdavky súvisiace s hrou a v boji proti závislosti od hry, a to prispením k zníženiu možností na hru a koherentným a systematickým obmedzením činností v tejto oblasti, teda cieľa, na ktorého účely bol zavedený.
SK Úradný vestník Európskej únie C 113/10

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. marca 2009 — Sunplus Technology Co. Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Sun Microsystems Inc.

(vec C-21/08 P) (1)

(Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Slovná a obrazová ochranná známka SUNPLUS - Námietka majiteľa národných slovných ochranných známok SUN - Zamietnutie zápisu)

2009/C 113/18

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľka: Sunplus Technology Co. Ltd (v zastúpení: K. Lochner a H. Gauß, Rechtsanwälte)

Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Sun Microsystems Inc. (v zastúpení: M. Graf, Rechtsanwalt)

Predmet veci

Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 15. novembra 2007 vo veci T-38/04, Sunplus Technology Co. Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú prihlasovateľom obrazovej ochrannej známky „SUNPLUS“ pre tovary zaradené do triedy 9 proti rozhodnutiu r 642/2000-4 štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. októbra 2003, ktorým sa zamieta odvolanie podané proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktoré zamietlo zápis uvedenej ochrannej známky v rámci námietkového konania, ktoré sa začalo na základe námietky majiteľa národných obrazových a slovných ochranných známok „SUN“ pre tovary zaradené do triedy 9 — Podobnosť medzi ochrannými známkami — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146)

Výrok rozsudku

1. Odvolanie sa zamieta.

2. Sunplus Technology Co. Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.
SK Úradný vestník Európskej únie C 153/11

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. apríla 2009 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — The Queen, Christopher Mellor/Secretary of State for Communities and Local Government

(Vec C-75/08) (1)

(Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie - Povinnosť zverejniť odôvodnenie rozhodnutia o nepodrobení projektu posudzovaniu)

2009/C 153/22

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: Christopher Mellor, The Queen

Žalovaný: Secretary of State for Communities and Local Government

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (Civil Division) — Výklad článku 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248) — Povinnosť zverejniť dôvody rozhodnutia nepodrobiť projekt patriaci medzi typy projektov uvedené v prílohe II smernice posúdeniu

Výrok rozsudku

1. Článok 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, treba vykladať tak, že nevyžaduje, aby samotné rozhodnutie, ktorým sa dospelo k záveru, že nie je potrebné, aby projekt spadajúci pod prílohu II uvedenej smernice bol podrobený PPP, obsahovalo dôvody, pre ktoré sa príslušný orgán rozhodol, že PPP nie je potrebné. Avšak v prípade, že o to dotknutá osoba požiada, príslušný správny orgán má povinnosť oznámiť jej dôvody prijatia tohto rozhodnutia alebo jej na žiadosť poskytnúť relevantné informácie a dokumenty.

2. V prípade, ak rozhodnutie členského štátu o nepodrobení projektu spadajúceho pod prílohu II smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, posúdeniu vplyvov na životné prostredie v súlade s článkami 5 až 10 uvedenej smernice uvádza dôvody, o ktoré sa opiera, uvedené rozhodnutie je dostatočne odôvodnené, ak dôvody, ktoré obsahuje, spolu so skutočnosťami, ktoré sú už dotknutým osobám známe, prípadne doplnenými o potrebné doplňujúce informácie, ktoré im musí príslušný vnútroštátny orgán na ich žiadosť poskytnúť, týmto osobám umožňujú posúdiť vhodnosť podania opravného prostriedku proti tomu rozhodnutiu.

(1) Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.