ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK
Zbierkasúdnychroz hodnutí
ECLI:EU:T:2010 :495 1UZNESENIE V ŠEOBECNÉHO SÚDU ( odvolacia ko mora)
z 2. decembra 2010
Vec T-73/10 P
Svetoslav Apostolov
proti
Európskej komisii
„Odvolanie — Verejná služba — Prijímanie — Výberové kon anie — Zamietnutie prihlášky — Lehota 
na podanie žaloby — Omeškanie — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne 
zjavne nedôvodné“
Predmet: Odvolanie podané proti uzneseniu Sú du pre ve rejnú službu Európskej únie (prvá 
komora) z 15. decembra 2009 , Apostolov/Komisia (F-8/09, Zb. VS s. I-A-1-509 
a II-A-1-2763 ), smerujúce najmä k zrušeniu tohto uznesenia
Roz hodnutie:Odvolanie sa zamieta. Svetoslav Apostolov znáša svoje vlastné trovy kon ania a je 
povinný nahradiť trovy kon ania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto kon ania.
Abstrakt
1. Odvolanie — Dôvody — Nesprávne p osúdenie s kutkového s tavu — Neprípustnosť — 
Preskúmanie posúdenia dôkazov Všeobecným súdom — Vylúčenie okrem prípadov skreslenia
(Štatút Súdneho dvora, príloha I článok 11)
2. Konanie — Lehoty na podanie žaloby — Preklúzia — Skoršie uznesenie o poskytnutí právnej pomoci 
žalobcovi — Neexistencia vplyvu
(Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 96 o ds. 1)
1. Len prvostupňový súd m á právomoc jednak zistiť skutkový stav, okrem p rípadu, keď skutková 
nesprávnosť týchto zistení vyplýva z písomností v spise, ktoré mu boli predložené, a jednak posúdiť 
tieto skutočnosti. Posúdenie skutkového stavu prvostupňovým súdom, s výnimkou prípadu skreslenia 
dôkazov, ktoré m u boli predložené, nie je právnou otázkou, ktorá a ko t aká p odlieha preskúmaniu 
Všeobecným súdom.
(pozri bod 24)
Odkaz:
Súd prvého stupňa, 8. septembra 2009 , ETF/Landgren, T-404/06 P, Zb. s. II-2841 , body 191 a 192 a citovaná 
judikatúra
2 ECLI:EU:T:2010 :495ABSTRAKT–VECT-73/10P
APOSTOLOV/KOMISIA
2. Medzi žiadosťou o právnu pomoc a hlavnou žalobou neexistuje taká spojitosť, aby uznesenie, ktorým 
sa rozhodne o tejto žiadosti, mohlo prejudikovať prípustnosť žaloby, pretože žiadosť nemá rovnaký 
objekt ako ž aloba a dokonca sa podľa článku 96 o ds. 1 Rokovacieho poriadku Sú du pre verejnú službu 
môže podať pred podaním žaloby. Žalobca preto nemôže z uznesenia o poskytnutí právnej pomoci 
vyvodiť prípustnosť svojej hlavnej žaloby, ktorú ešte ani nepodal.
(pozri bod 26)
Odkaz:
Súd prvého stupňa, 16. mája 1994 , Stagakis/Parlament, T-37/93, Zb. VS s. I-A-137, II-451, bod 23
Keywords

Summary



Keywords

Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Priama dotknutosť – Kritériá – Rozhodnutie Európskej chemickej agentúry (ECHA), ktorým sa boritany identifikujú ako látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy

[Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1907/2006, článok 7 ods. 2 a 3, článok 31 ods. 9 písm. a), článok 33, článok 34 písm. a), článok 59 a príloha XIV]

Summary

Priama dotknutosť žalobcu ako podmienka prípustnosti žaloby o neplatnosť podanej fyzickou alebo právnickou osobou proti rozhodnutiu, ktoré jej nie je určené, vyžaduje, aby predmetné opatrenie priamo ovplyvňovalo právne postavenie jednotlivca a aby neponechávalo nijaký priestor na voľnú úvahu osobám, ktorým je určené a ktoré sú poverené jeho uplatňovaním, keďže má úplne automatický charakter a vyplýva zo samotnej právnej úpravy Únie, a to bez uplatnenia iných sprostredkujúcich ustanovení.

V tejto súvislosti sa treba domnievať, že rozhodnutie Európskej chemickej agentúry (ECHA), ktorým sa boritany identifikujú ako látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy na účely ich zahrnutia do prílohy XIV nariadenia č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry v znení zmien a doplnení, nemá priame účinky na právne postavenie žalobcu, ktorý je dovozcom boritanov, so zreteľom na povinnosti stanovené uvedeným nariadením, pokiaľ je preukázané jednak to, že identifikácia boritanov ako látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy vyplývajúca z postupu uvedeného v článku 59 nariadenia č. 1907/2006 nepredstavuje novú informáciu, ktorá môže ovplyvniť opatrenia manažmentu rizík alebo ktorá sa týka nebezpečenstva v zmysle článku 31 ods. 9 písm. a) uvedeného nariadenia, takže žalobca nie je povinný aktualizovať kartu bezpečnostných údajov, a jednak to, že žalobcu sa netýkajú informačné povinnosti vyplývajúce z článku 7 ods. 2, článku 33 a článku 34 písm. a) toho istého nariadenia.

Navyše samotná skutočnosť, že akt môže mať vplyv na faktické postavenie žalobcu, nepostačuje na to, aby sa tento akt mohol považovať za akt, ktorý sa žalobcu priamo týka. Iba existencia osobitných okolností môže oprávňovať subjekt, ktorý tvrdí, že právny akt má vplyv na jeho postavenie na trhu, aby podal žalobu podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ. Pokiaľ žalobca iba tvrdil, že jeho zákazníci sú zdržanliví v ďalšom nákupe výrobkov uvedených na zozname látok navrhnutých na zahrnutie, nepreukazuje to existenciu takýchto osobitných okolností.

(pozri body 22, 24, 37, 39 – 41)
Keywords

Summary



Keywords

Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Priama dotknutosť – Kritériá – Rozhodnutie Európskej chemickej agentúry (ECHA), ktorým sa boritany identifikujú ako látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy

[Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1907/2006, článok 7 ods. 2 a 3, článok 31 ods. 9 písm. a), článok 33, článok 34 písm. a), článok 59 a príloha XIV]

Summary

Priama dotknutosť žalobcu ako podmienka prípustnosti žaloby o neplatnosť podanej fyzickou alebo právnickou osobou proti rozhodnutiu, ktoré jej nie je určené, vyžaduje, aby predmetné opatrenie priamo ovplyvňovalo právne postavenie jednotlivca a aby neponechávalo nijaký priestor na voľnú úvahu osobám, ktorým je určené a ktoré sú poverené jeho uplatňovaním, keďže má úplne automatický charakter a vyplýva zo samotnej právnej úpravy Únie, a to bez uplatnenia iných sprostredkujúcich ustanovení.

V tejto súvislosti sa treba domnievať, že rozhodnutie Európskej chemickej agentúry (ECHA), ktorým sa boritany identifikujú ako látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy na účely ich zahrnutia do prílohy XIV nariadenia č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry v znení zmien a doplnení, nemá priame účinky na právne postavenie žalobcu, ktorý je dovozcom boritanov, so zreteľom na povinnosti stanovené uvedeným nariadením, pokiaľ je preukázané jednak to, že identifikácia boritanov ako látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy vyplývajúca z postupu uvedeného v článku 59 nariadenia č. 1907/2006 nepredstavuje novú informáciu, ktorá môže ovplyvniť opatrenia manažmentu rizík alebo ktorá sa týka nebezpečenstva v zmysle článku 31 ods. 9 písm. a) uvedeného nariadenia, takže žalobca nie je povinný aktualizovať kartu bezpečnostných údajov, a jednak to, že žalobcu sa netýkajú informačné povinnosti vyplývajúce z článku 7 ods. 2, článku 33 a článku 34 písm. a) toho istého nariadenia.

Navyše samotná skutočnosť, že akt môže mať vplyv na faktické postavenie žalobcu, nepostačuje na to, aby sa tento akt mohol považovať za akt, ktorý sa žalobcu priamo týka. Iba existencia osobitných okolností môže oprávňovať subjekt, ktorý tvrdí, že právny akt má vplyv na jeho postavenie na trhu, aby podal žalobu podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ. Pokiaľ žalobca iba tvrdil, že jeho zákazníci sú zdržanliví v ďalšom nákupe výrobkov uvedených na zozname látok navrhnutých na zahrnutie, nepreukazuje to existenciu takýchto osobitných okolností.

(pozri body 22, 38, 44 – 46)
Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2009) 8112 v konečnom znení z 19. novembra 2009, týkajúceho sa štátnej pomoci C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) a C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), ktorú poskytla Talianska republika v prospech spoločnosti Alcoa Trasformazioni
18

Dňa 3. mája 2010 predstavitelia Helénskej republiky a Komisie – pričom Komisia konala na účet členských štátov eurozóny – podpísali dokument nazvaný „Memorandum of Understanding“, opisujúci trojročný program vypracovaný gréckym ministerstvom financií v spolupráci s Komisiou, Európskou centrálnou bankou a MMF, ktorého cieľom bolo zlepšenie stavu gréckych verejných financií a opätovné získanie dôvery trhov vo vzťahu k situácii verejných financií a gréckeho hospodárstva vo všeobecnosti. „Memorandum of Understanding“ pozostáva z troch konkrétnych memoránd: „Memorandum of Economic and Financial Policies“, „Memorandum of Understanding on Specific Economic Policy Conditionality“ a „Technical Memorandum of Understanding“.
8

Komisia ukončila konanie, pokiaľ ide o nadobudnutie podielov, ktoré sa uskutočnilo v Európskej únii, rozhodnutím 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48, ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
Návrh na zrušenie článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/2007 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48)
19

Žalobkyňa touto žalobou navrhuje zrušenie napadnutého rozhodnutia, ktorým Komisia zamietla jej návrh týkajúci sa nevykonania dodatočného zapísania do účtovnej evidencie a odpustenia colného dlhu, ktorý jej bol uložený rozhodnutiami o vykonaní dodatočného zapísania do účtovnej evidencie. Je teda potrebné určiť, či po zrušení rozhodnutí o vykonaní dodatočného zapísania do účtovnej evidencie právoplatným súdnym rozhodnutím môže zrušenie napadnutého rozhodnutia priniesť žalobkyni prospech. V prípade nezachovania tohto záujmu na konaní treba konštatovať, že táto žaloba je bezpredmetná, a preto je potrebné zastaviť konanie, ktoré sa jej týka.
11

Podľa článku 152 nariadenia č. 1303/2013: „1. Toto nariadenie nemá vplyv na pokračovanie ani na úpravu vrátane úplného alebo čiastočného zrušenia pomoci schválenej Komisiou na základe nariadenia (ES) č. 1083/2006 alebo akýchkoľvek iných právnych predpisov, ktoré sa uplatňujú na túto pomoc k 31. decembru 2013. Uvedené nariadenie alebo takéto iné uplatniteľné právne predpisy sa po 31. decembri 2013 naďalej uplatňujú na túto pomoc alebo na príslušné operácie až do ich skončenia. Na účely tohto odseku sa pomoc týka operačných programov a veľkých projektov. 2. Žiadosti o pomoc, predložené alebo schválené na základe nariadenia (ES) č. 1083/2006, zostávajú v platnosti. 3. Ak členský štát využije možnosť uvedenú v článku 123 ods. 3, môže Komisii predložiť žiadosť o to, aby odchylne od článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1083/2006 funkcie certifikačného orgánu v súvislosti so zodpovedajúcimi operačnými programami, ktoré sa vykonávajú na základe uvedeného nariadenia, vykonával riadiaci orgán. K žiadosti sa priloží posúdenie vypracované orgánom auditu. Ak je Komisia na základe informácií poskytnutých orgánom auditu a na základe vlastného auditu presvedčená o tom, že systémy riadenia a kontroly týchto operačných programov fungujú účinne a že ich fungovanie nebude dotknuté riadiacim orgánom vykonávajúcim funkcie certifikačného orgánu, informuje o svojom súhlase členský štát do dvoch mesiacov od dátumu prijatia žiadosti.“
UZNESENIE VŠEOBECNÉHO SÚDU (štvrtá komora)

zo 6. septembra 2011

Vec T-282/11

Ciprian-Calin Alionescu

proti

Európskemu úradu pre výber pracovníkov(EPSO)

„Verejná služba – Prijímanie do zamestnania – Verejné výberové konanie – Rozhodnutie EPSO o predĺžení lehoty na podanie prihlášok o šesť hodín – Vrátenie veci Súdu pre verejnú službu“

Predmet: Žaloba, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) o predĺžení lehoty na podanie prihlášok na verejné výberové konanie EPSO/AD/206-207/11 o šesť hodín a prijatie opatrení vyplývajúcich z tohto zrušenia

Rozhodnutie: Vec T-282/11 sa vracia Súdu pre verejnú službu na ďalšie konanie. O trovách konania sa rozhodne neskôr.

Abstrakt

Úradníci – Žaloba – Žaloba proti rozhodnutiu Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) prijatému v rámci verejného výberového konania týkajúceho sa prijímania úradníkov – Právomoc Súdu pre verejnú službu

(Článok 270 ZFEÚ; služobný poriadok úradníkov, články 29 až 31, a príloha III)

Žaloba podaná uchádzačom verejného výberového konania týkajúceho sa prijímania úradníkov Únie do služobného pomeru, ktorou spochybňuje zákonnosť rozhodnutia Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) prijatého v rámci tohto verejného výberového konania, spadá do pôsobnosti článku 270 ZFEÚ a tým do právomoci Súdu pre verejnú službu. Prijímanie úradníkov Únie do služobného pomeru totiž osobitne upravujú články 29 až 31 služobného poriadku a jeho príloha III. Uchádzač verejného výberového konania je teda osoba, na ktorú sa vzťahuje služobný poriadok.

(pozri body 7 – 10)
Úplná absencia odôvodnenia rozhodnutia pred podaním žaloby na Súd pre verejnú službu nemôže byť napravená vysvetleniami poskytnutými po podaní tejto žaloby. Možnosť napraviť úplnú absenciu odôvodnenia po podaní žaloby by totiž zasahovala do práva na obranu, pretože žalobca by disponoval iba replikou pre uvedenie žalobných dôvodov proti odôvodneniu, o ktorom by sa dozvedel až po podaní žaloby.

(pozri bod 47)

Všeobecný súd: 20. septembra 1990, Hanning/Parlament, T‑37/89, Zb. s. II‑463, body 41 a 44; 12. februára 1992, Vogler/Parlament, T‑52/90, Zb. s. II‑121, body 40 a 41; 4. júla 2006, Tzirani/Komisia, T‑88/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑149, II‑A‑2‑703, bod 46; 2. marca 2010, Doktor/Rada, T‑248/08 P, bod 93
Článok 122 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva uvádza, že „Komisia kontroluje zákonnosť tých úkonov predsedu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), pre ktoré právo Spoločenstva nestanovuje žiadnu kontrolu zákonnosti iným orgánom“. Rozsah pôsobnosti uvedeného ustanovenia je teda výslovne podmienený neexistenciou kontroly zákonnosti aktov predsedu Úradu iným orgánom. Všeobecný súd ako súdny orgán Súdneho dvora podľa článku 19 ods. 1 prvej vety ZEÚ však predstavuje taký „iný orgán“, keďže vykonáva preskúmavanie zákonnosti v súlade s článkom 263 prvým odsekom druhou vetou ZFEÚ.

Z toho vyplýva, že akt predsedu Úradu nepatrí do rozsahu pôsobnosti článku 122 nariadenia č. 207/2009, a teda že najmä nie je uplatniteľný odsek 3 druhá veta tohto článku, podľa ktorej „takéto hlásenie Komisii sa uskutoční do jedného mesiaca odo dňa, keď s[a] príslušná strana prvýkrát [dozvedela o takom akte]“. Úrad teda nemôže tvrdiť, že či už podanie sťažnosti Komisii proti aktu predsedu ÚHVT, vedenie správneho konania v tomto zmysle, alebo prípadné výslovné či implicitné rozhodnutie Komisie o uvedenej sťažnosti by v akejkoľvek podobe predstavovalo povinné predbežné podmienky, ba dokonca podmieňovalo prípustnosť žaloby podanej na súd Únie proti takému aktu na základe článku 263 prvého odseku druhej vety a článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ.

Toto hodnotenie je potvrdené teleologickým výkladom článku 122 nariadenia o ochranných známkach č. 207/2009. Keď totiž článok 230 prvý odsek ES, upravujúci systém súdnej ochrany Zmluvy, ešte trpel medzerou týkajúcou sa aktov orgánov a agentúr Únie, uznanie úlohy Komisie pri kontrole zákonnosti, tak ako je upravená v článku 122 uvedeného nariadenia, reagovalo na potrebu vnímanú normotvorcom Únie umožniť rozhodovanie Komisie tak, aby mohli byť akty prijaté úradmi alebo agentúrami Únie, prinajmenšom nepriamo, podrobené opravnému prostriedku pred súdom Únie. Formulácia „úkon[y]…, pre ktoré právo Spoločenstva nestanovuje žiadnu kontrolu zákonnosti iným orgánom“ teda potvrdzuje, že išlo o to zveriť Komisii zvyškovú a subsidiárnu právomoc prieskumu na účely zabezpečenia prístupu k súdu Únie prinajmenšom prostredníctvom výslovného alebo implicitného rozhodnutia Komisie v zmysle článku 122 ods. 3 tretej a štvrtej vety nariadenia o ochranných známkach č. 207/2009. Najneskôr od nadobudnutia účinnosti článku 263 prvého odseku druhej vety ZFEÚ však tento cieľ stratil svoj dôvod existencie a nemal by odôvodňovať údajnú povinnosť postupu podľa článku 122 uvedeného nariadenia ako etapy predchádzajúcej predloženiu veci súdu Únie.

(pozri body 54 – 56)
Uznesenie Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. septembra 2013 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisia

(vec T‑429/11)

„Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Schéma pomoci umožňujúca odpisovanie finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nenariaďujúce vymáhanie pomoci — Akt zahŕňajúci vykonávajúce opatrenia — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neexistencia postavenia skutočného príjemcu schémy pomoci — Neexistencia povinnosti vrátenia — Neprípustnosť“

1. Súdne konanie — Povinnosť Všeobecného súdu začať ústnu časť konania pred prejednaním námietky neprípustnosti — Neexistencia (Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 114 ods. 1 a 3) (pozri bod 20)

2. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie, ktorým zakazuje odvetvovú schému pomoci — Priama dotknutosť — Kritériá — Spôsobilosť byť účastníkom v správnom konaní — Neexistencia jasne vymedzeného postavenia vyjednávača — Neprípustnosť (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri body 24, 26, 27)

3. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie, ktorým zakazuje odvetvovú schému pomoci — Žaloba podniku, ktorý v čase prijatia rozhodnutia nebol príjemcom pomoci — Neprípustnosť — Žaloba podniku, ktorý je príjemcom individuálnej pomoci poskytnutej na základe tejto schémy, ale na ktorý sa nevzťahuje povinnosť vrátenia — Neprípustnosť (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri body 24, 29 – 37, 40 – 46)

4. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Rozlišovanie medzi osobnou dotknutosťou a záujmom na konaní (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri bod 43)

5. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Pojem regulačný akt v zmysle článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ — Všetky všeobecne platné akty s výnimkou legislatívnych aktov — Rozhodnutie Komisie, ktorým zakazuje odvetvovú schému pomoci — Akt vyžadujúci vykonávacie opatrenia v zmysle uvedeného ustanovenia Zmluvy — Vylúčenie (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ a článok 288 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri body 50 52, 54)

6. Právo Európskej únie — Zásady — Právo na obranu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Žaloba o neplatnosť rozhodnutia v oblasti štátnej pomoci, ktorá bola Všeobecným súdom vyhlásená za neprípustnú — Možnosť navrhnúť vnútroštátnemu súdu, aby podal návrh na začatie prejudiciálneho konania (články 263 ZFEÚ a 267 ZFEÚ) (pozri bod 53)

Predmet

Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/282/EÚ z 12. januára 2011 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 135 s. 1)

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.
Uznesenie Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. septembra 2013 – Telefónica/Komisia

(vec T‑430/11)

„Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Schéma pomoci umožňujúca odpisovanie finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nenariaďujúce vymáhanie pomoci — Akt zahŕňajúci vykonávajúce opatrenia — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neexistencia postavenia skutočného príjemcu schémy pomoci — Neexistencia povinnosti vrátenia — Neprípustnosť“

1. Konanie — Povinnosť Všeobecného súdu začať ústnu časť konania pred prejednaním námietky neprípustnosti — Neexistencia (Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 114 ods. 1 a 3) (pozri bod 20)

2. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie, ktorým zakazuje odvetvovú schému pomoci — Priama dotknutosť — Kritériá — Spôsobilosť byť účastníkom v správnom konaní — Neexistencia jasne vymedzeného postavenia vyjednávača — Neprípustnosť (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri body 24, 26, 27)

3. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie, ktorým zakazuje odvetvovú schému pomoci — Žaloba podniku, ktorý v čase prijatia rozhodnutia nebol príjemcom pomoci — Neprípustnosť — Žaloba podniku, ktorý je príjemcom individuálnej pomoci poskytnutej na základe tejto schémy, ale na ktorý sa nevzťahuje povinnosť vrátenia — Neprípustnosť (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri body 24, 29—36, 40—46)

4. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Rozlišovanie medzi osobnou dotknutosťou a záujmom na konaní (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri bod 43)

5. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Pojem regulačný akt v zmysle článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ — Všetky všeobecne platné akty s výnimkou legislatívnych aktov — Rozhodnutie Komisie, ktorým zakazuje odvetvovú schému pomoci — Akt vyžadujúci vykonávacie opatrenia v zmysle uvedeného ustanovenia Zmluvy — Vylúčenie (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ a článok 288 štvrtý odsek ZFEÚ) (pozri body 50—52, 54)

6. Právo Európskej únie — Zásady — Právo na obranu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Žaloba o neplatnosť rozhodnutia v oblasti štátnej pomoci, ktorá bola Všeobecným súdom vyhlásená za neprípustnú — Možnosť navrhnúť vnútroštátnemu súdu, aby podal návrh na začatie prejudiciálneho konania (články 263 ZFEÚ a 267 ZFEÚ) (pozri bod 53)

Predmet

Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/282/EÚ z 12. januára 2011 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 135 s. 1)

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.