Keywords

Summary



Keywords

1. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Poskytovanie služieb – Rozdielne zaobchádzanie s dvoma službami, ktoré sú z pohľadu spotrebiteľa zhodné alebo podobné – Porušenie zásady daňovej neutrality

(Smernica Rady 77/388)

2. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Oslobodenia – Oslobodenie hazardných hier – Právomoc členských štátov stanoviť podmienky a obmedzenia oslobodenia – Hranice – Dodržiavanie zásady daňovej neutrality

[Smernica Rady 77/388, článok 13 B písm. f)]

3. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Oslobodenia – Oslobodenie hazardných hier – Právomoc členských štátov stanoviť podmienky a obmedzenia oslobodenia – Hranice – Dodržiavanie zásady daňovej neutrality

[Smernica Rady 77/388, článok 13 B písm. f)]

4. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Oslobodenia – Oslobodenie hazardných hier – Právomoc členských štátov stanoviť podmienky a obmedzenia oslobodenia – Hranice – Dodržiavanie zásady daňovej neutrality

[Smernica Rady 77/388, článok 13 B písm. f)]

5. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Oslobodenia – Oslobodenie hazardných hier – Právomoc členských štátov stanoviť podmienky a obmedzenia oslobodenia – Hranice – Dodržiavanie zásady daňovej neutrality

[Smernica Rady 77/388, článok 13 B písm. f)]

Summary

1. Zásada daňovej neutrality sa má vykladať v tom zmysle, že rozdielne zaobchádzanie, pokiaľ ide o daň z pridanej hodnoty v prípade dvoch poskytnutí služieb, ktoré sú zhodné alebo podobné z hľadiska vnímania spotrebiteľa a spĺňajú tie isté potreby spotrebiteľa, postačuje na preukázanie porušenia tejto zásady. Na to, aby išlo o takéto porušenie, teda nie je potrebné, aby bola okrem toho preukázaná skutočná existencia hospodárskej súťaže medzi predmetnými službami alebo skreslenie hospodárskej súťaže z dôvodu uvedeného rozdielneho zaobchádzania.

(pozri bod 36, bod 1 výroku)

2. V prípade existencie rozdielneho zaobchádzania s dvoma hazardnými hrami z hľadiska priznania oslobodenia od dane z pridanej hodnoty podľa článku 13 B písm. f) šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu sa má zásada daňovej neutrality vykladať v tom zmysle, že nie je potrebné zohľadniť skutočnosť, že tieto dve hry patria do odlišných kategórií licencií a podliehajú rôznym právnym režimom z hľadiska kontroly a regulácie.

Toto ustanovenie ponecháva členským štátom široký priestor na voľnú úvahu, pokiaľ ide o oslobodenie alebo zdanenie predmetných transakcií, pretože im umožňuje, aby stanovili podmienky a obmedzenia, ktorým môže toto oslobodenie podliehať pri dodržaní zásady daňovej neutrality.

V rámci posúdenia porovnateľnosti dvoch hazardných hier, v ktorých prípade môže rozdielne zaobchádzanie preukazovať porušenie zásady daňovej neutrality, nie sú rozhodujúce skutočnosti ako legálna alebo nelegálna povaha prevádzkovania hazardných hier, zhoda prevádzkovateľov uvedených hier a prístrojov a právna forma, v ktorej vykonávajú svoju činnosť. Rovnako je to v prípade rozdielov existujúcich medzi pohostinstvami a herňami na jednej strane a licencovanými kasínami na druhej strane, pokiaľ ide o rámec, v ktorom sú v nich hazardné hry ponúkané, a najmä geografickú a časovú prístupnosť, ako aj prostredie. Napokon ani skutočnosť, že iba jeden z dvoch typov hier podlieha neharmonizovanej dani, nemôže odôvodniť záver, že tieto typy hier nie sú porovnateľné.

(pozri body 40, 41, 45 – 48, 51, bod 2 výroku)

3. Na účely posúdenia vzhľadom na zásadu daňovej neutrality, či sú dva typy výherných automatov podobné a malo by sa s nimi zaobchádzať rovnako, pokiaľ ide o daň z pridanej hodnoty, treba overiť, či je používanie uvedených typov porovnateľné z hľadiska priemerného spotrebiteľa a zodpovedá jeho samotným potrebám, pričom prvky, ktoré možno zohľadniť v tejto súvislosti, sú najmä minimálna a maximálna výška stávky a výhry, ako aj šanca na výhru.

(pozri bod 58, bod 3 výroku)

4. Zásada daňovej neutrality sa má vykladať v tom zmysle, že zdaniteľná osoba nemôže žiadať vrátenie dane z pridanej hodnoty zaplatenej za určité poskytnutia služieb tak, že sa odvolá na porušenie tejto zásady, keď daňové orgány dotknutého členského štátu s podobnými poskytnutiami služieb zaobchádzali v praxi ako s oslobodenými plneniami, hoci od dane z pridanej hodnoty neboli oslobodené podľa relevantnej vnútroštátnej právnej úpravy.

Hoci totiž verejná správa, ktorá vykonáva určitú všeobecnú prax, ňou môže byť viazaná, nič to nemení na tom, že zásada rovnosti zaobchádzania, ktorá sa, pokiaľ ide o daň z pridanej hodnoty, prejavuje ako zásada daňovej neutrality, musí byť v súlade so zásadou zákonnosti, podľa ktorej sa nikto nemôže vo svoj prospech dovolávať nezákonnosti, ku ktorej došlo v prospech inej osoby. Z toho vyplýva, že zdaniteľná osoba sa nemôže odvolávať na to, že určité plnenie malo podliehať takému istému daňovému zaobchádzaniu ako iné plnenie, ak toto zaobchádzanie nie je v súlade s relevantnou vnútroštátnou právnou úpravou.

(pozri body 61 – 64, bod 4 výroku)

5. Zásada daňovej neutrality sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý využil voľnú úvahu ponechanú článkom 13 B písm. f) šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu a oslobodil od dane z pridanej hodnoty poskytovanie všetkých prostriedkov na hranie hazardných hier, pričom stanovil, že toto oslobodenie sa nevzťahuje na kategóriu prístrojov spĺňajúcich určité kritériá, nemôže odmietnuť žiadosť o vrátenie dane z pridanej hodnoty založenú na porušení tejto zásady tak, že sa odvolá na skutočnosť, že s náležitou starostlivosťou reagoval na vývoj nového typu prístroja nespĺňajúceho tieto kritériá.

Priamy účinok ustanovenia smernice, akým je ustanovenie článku 13 B písm. f) šiestej smernice 77/388, nezávisí ani od existencie úmyselnej chyby alebo nedbanlivosti zo strany dotknutého členského štátu pri preberaní predmetnej smernice, ani od existencie dostatočne závažného porušenia práva Únie. Prevádzkovateľ hazardných hier a výherných prístrojov sa teda môže odvolávať na uvedené ustanovenie pred vnútroštátnymi súdmi, aby sa tak vylúčilo uplatnenie pravidiel vnútroštátneho práva nezlučiteľných s týmto ustanovením.

(pozri body 69, 70, 74, bod 5 výroku)