ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
UZNESENIE SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (prvá komora)

zo 16. decembra 2010

Vec F-25/10

AG

proti

Európskemu parlamentu

„Verejná služba – Úradníci – Prepustenie po skončení skušobnej doby – Zjavná neprípustnosť – Omeškanie s podaním žaloby – Oznámenie doporučeným listom s doručenkou“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ uplatniteľného na Zmluvu o ESAE podľa jej článku 106a, ktorou AG navrhuje najmä zrušiť rozhodnutie Parlamentu zo 14. mája 2009 o jej prepustení po skončení skúšobnej doby a rozhodnutie Parlamentu z 21. decembra 2009 zamietajúceho jej sťažnosť proti tomuto rozhodnutiu, ako aj zaviazať Parlament nahradiť škodu, ktorá jej bola spôsobená v dôsledku týchto rozhodnutí

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná. Žalobkyňa znáša všetky trovy konania.

Abstrakt

Úradníci – Žaloba – Lehoty – Začiatok plynutia – Oznámenie – Pojem

(Služobný poriadok úradníkov, článok 90 ods. 2)

Pokiaľ je rozhodnutie oznámené doporučeným listom s doručenkou, vychádza sa na základe toho, že adresát podpísal poštovú doručenku, že sa s ním oboznámil. V prípade, že prevzatie doporučeného listu nemôže by podpísané jeho adresátom z dôvodu jeho neprítomnosti v jeho bydlisku v čase doručovania pošty a tento adresát nepodnikol nijaké kroky ani nevyzdvihol list v lehote, počas ktorej je list obvykle uložený na pošte, rozhodnutie sa považuje za riadne doručené adresátovi uplynutím tejto lehoty.

Domnienka, že rozhodnutie bolo adresátovi oznámené uplynutím lehoty, počas ktorej je doporučený list obvykle uložený na pošte, však nemá absolútnu povahu. Uplatniť ju možno iba v prípade, že administratíva preukáže, že oznámenie doporučeným listom bolo riadne, najmä že došlo k oznámeniu o uložení zásielky na poslednej poštovej adrese, ktorú uviedol adresát. Okrem toho táto domnienka nie je nevyvrátiteľná. Adresát sa môže usilovať o preukázanie, že sa najmä z dôvodu choroby alebo vyššej moci nezávislej od jeho vôle nemohol účinne dozvedieť o oznámení o uložení zásielky.

Neprítomnosť odôvodnená iba dovolenkou však nemožno považovať za legitímny dôvod, ktorý by bránil domnienke o doručení. Pokiaľ by túto domnienku mohli vyvrátiť čisto osobné dôvody, adresát aktu by si mohol v určitej miere zvoliť okamih, v ktorom sa podľa neho s rozhodnutím účinne oboznámil.

Domnienka doručenia pritom vôbec nezasahuje do práva na účinný právny prostriedok, najmä do predvídateľnosti pravidiel upravujúcich prístup na súd Únie. Lehota na podanie žaloby v dĺžke troch mesiacov a desiatich dní je totiž dostatočne dlhá na to, aby neprítomnosť z dôvodu dovolenky nebola na ujmu možnosti podať žalobu.

(pozri body 41 – 44, 48 a 50)
Úradníci – Dôchodky – Práva na dôchodok nadobudnuté pred nástupom do služieb Únie – Prevod do systému Únie – Povinnosti administratívy – Povinnosť formulovať návrh na započítanie odpracovaných rokov so zreteľom na osobitné dôsledky pre dotknutého úradníka – Neexistencia – Dostatočnosť obyčajnej výzvy dotknutej osoby, aby pre doplnenie informácií kontaktovala administratívu

(Služobný poriadok úradníkov, článok 77 prvý a štvrtý odsek, a príloha VIII, článok 11 ods. 2)
Na základe povinnosti poskytnúť pomoc stanovenej v článku 24 služobného poriadku musí administratíva v prípade udalosti, ktorá je nezlučiteľná s riadnym a nerušeným výkonom služby, zasiahnuť s potrebnou razantnosťou a reagovať podľa okolností prípadu s potrebnou rýchlosťou a starostlivosťou s cieľom zistiť skutkový stav a so znalosťou veci z neho vyvodiť vhodné dôsledky. Na to stačí, aby úradník, ktorý žiada o ochranu svoju inštitúciu, predložil aspoň neúplné dôkazy toho, že útoky, ktorým bol údajne vystavený, sa skutočne odohrali. Ak sú predložené také dôkazy, prináleží dotknutej inštitúcii, aby prijala vhodné opatrenia, najmä uskutočnila v spolupráci so sťažovateľom administratívne vyšetrovanie na zistenie skutočností, na ktorých je sťažnosť založená.

Na jednej strane, ak zamestnanec podal žiadosť o pomoc, musí predložiť aspoň neúplné dôkazy toho, že útoky, ktorým bol údajne vystavený, sa skutočne odohrali, a keďže administratíva musí preskúmať dôkazy, ktoré sú jej v tejto žiadosti predložené s cieľom rozhodnúť o ďalšom postupe, žiadosť o pomoc musí byť čo najpresnejšia a najúplnejšia. Na druhej strane, v dôsledku podania žiadosti o pomoc vzniká dotknutej inštitúcie povinnosť prijať potrebné opatrenia, najmä preskúmaním možnosti uskutočniť v spolupráci so sťažovateľom administratívne vyšetrovanie.

(pozri body 41 a 48)

Súd pre verejnú službu: rozsudky zo 16. mája 2012, AF/Komisia, F‑61/10, EU:F:2012:65, bod 71, a z 11. júla 2013, Tzirani/Komisia, F‑46/11, EU:F:2013:115, bod 108 a tam citovaná judikatúra
126

V tomto prípade vzhľadom na to, že včas nebolo začaté a do jeho konca vedené administratívne vyšetrovanie napriek tomu, že to žalobkyňa požadovala v žiadosti o pomoc a potom opakovane, a na to, že žalobkyňa musela podniknúť nové kroky u administratívy Parlamentu a potom podať novú žalobu na súd, aby dosiahla uznanie mnohých svojich práv založených na článku 24 služobného poriadku, sa Súd pre verejnú službu domnieva, že dôjde k spravodlivému posúdeniu nemajetkovej ujmy vzniknutej žalobkyni, keď sa náhrada tejto ujmy stanoví ex æquo et bono na sumu 25000 eur.
Rozhodnutie uplatniť voči dotknutej osobe ustanovenie o výpovedi obsiahnuté v jej zmluve dočasného zamestnanca z dôvodu uverejnenia oznámenia o výberovom konaní jej teda môže spôsobiť ujmu, keďže takéto ustanovenie robí zachovanie jej pracovnoprávneho vzťahu závislé od zápisu jej mena do rezervného zoznamu výberového konania, ktorého sa týka uvedené oznámenie. Platí to predovšetkým vzhľadom na neistotu dotknutej osoby, či sa bude nachádzať na rezervnom zozname zostavenom na záver tohto verejného výberového konania organizovaného Európskym úradom pre výber pracovníkov.

Formulácia ustanovenia o výpovedi obsiahnutého v zmluve dočasného zamestnanca, upravujúca ukončenie zmluvy v prípade nezapísania zamestnanca do rezervného zoznamu najbližšieho verejného výberového konania jeho funkčnej skupiny so špecializáciou na priemyselné vlastníctvo, organizovaného Európskym úradom pre výber pracovníkov, však nemôže v zásade vylúčiť, že výberové konanie organizované v oblasti duševného vlastníctva môže platne patriť do pôsobnosti ustanovení zmluvy tohto zamestnanca, keďže špecializácia v oblasti priemyselného vlastníctva je neoddeliteľnou súčasťou oblasti duševného vlastníctva.

Z toho vyplýva, že oznámenie o výberovom konaní o špecializácii v oblasti duševného vlastníctva môže patriť do pôsobnosti ustanovenia o výpovedi nielen vzhľadom na obsah tohto oznámenia, ktoré stanovuje teoretický rámec skúšok, ale aj so zreteľom na skutočné podmienky realizácie skúšok, pričom tieto podmienky sa posudzujú so zreteľom na dôkazy predložené súdu a s prihliadnutím na kontradiktórnu diskusiu medzi účastníkmi konania.

(pozri bod 57)
46

V tejto súvislosti treba uviesť, že aj keby platilo, že má MO povinnosť uverejniť zloženie každej výberovej komisie výberového konania pred začatím skúšok, dodržanie tejto povinnosti nepredstavuje podstatnú formálnu náležitosť, ktorej nedodržanie by mohlo spôsobiť neplatnosť rozhodnutí prijatých výberovou komisiou, iba žeby išlo o záležitosť takej povahy, ktorá by mohla mať vplyv na uvedené rozhodnutia alebo by mohla zbaviť uchádzačov určitej záruky. Jednak informácia o identite členov výberovej komisie výberového konania nie je takej povahy, že by mohla ovplyvniť šancu uchádzača uspieť, keďže výber uchádzačov sa vykonáva vzhľadom na kritériá stanovené v oznámení o výberovom konaní a nie v závislosti od identity členov uvedenej výberovej komisie. Jednak, hoci cieľom uverejnenia zoznamu členov výberovej komisie výberového konania je umožniť uchádzačom ubezpečiť sa, že neexistuje konflikt záujmov u niektorého z členov výberovej komisie pred ktorými sa žalobcovia predstavujú, žalobcovia netvrdili, že by v predmetnom prípade existoval takýto konflikt záujmov. Okrem toho, všeobecnejšie, oneskorené uverejnenie zoznamu členov výberovej komisie výberového konania nemôže zbaviť uchádzačov záruky, keďže sa vždy môžu odvolať na prípadný konflikt záujmov v rámci neskoršej žaloby smerujúcej proti rozhodnutiu uvedenej výberovej komisie nezapísať ich do rezervného zoznamu.
Podľa článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie má každý právo byť vypočutý pred prijatím akéhokoľvek individuálneho opatrenia, ktoré by sa ho mohlo nepriaznivo dotýkať. Okrem toho dodržanie práva byť vypočutý sa vyžaduje aj v prípade, keď uplatniteľná právna úprava výslovne nestanovuje takúto formálnu požiadavku.

Keďže rozhodnutie vypovedať zmluvu zmluvného zamestnanca na dobu určitú s výpovednou dobou na základe článku 47 písm. b) bodu ii) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov je individuálnym opatrením, ktoré sa nepriaznivo dotýka daného zamestnanca, má tento zamestnanec právo byť vypočutý pred prijatím takéhoto rozhodnutia, aj keď uvedený článok osobitne takéto právo neupravuje.

Porušenie práva byť vypočutý treba konštatovať v prípade, keď dotknutá osoba nemala možnosť uviesť pripomienky k dôsledkom, ktoré orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy plánuje vyvodiť z jej správania, a najmä k tomu, že má v úmysle predčasne ukončiť jej zmluvu.

Aby však porušenie práva byť vypočutý mohlo viesť k zrušeniu rozhodnutia o výpovedi zmluvy, je ešte nevyhnutné, aby bez tejto vady konanie mohlo viesť k inému výsledku.

V tejto súvislosti rozhodnutie ukončiť zmluvu zmluvného zamestnanca pred uplynutím dohodnutej doby, aj keď môže byť odôvodnené, predstavuje mimoriadne závažný úkon tak pre inštitúciu alebo dotknutú agentúru, ktorá ho vybrala a prijala do zamestnania obvykle na záver vysoko konkurenčného výberového konania, a ešte viac pre zamestnanca, ktorý sa náhle ocitne bez práce a ktorého kariéra môže byť negatívne ovplyvnená počas mnohých rokov. Okrem toho, že ide o základné právo dotknutého zamestnanca, za to, že tento zamestnanec vykoná právo účinne sa vyjadriť k uvažovanému rozhodnutiu o prepustení, zodpovedá orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy, pričom ide o zodpovednosť, ktorú musí zabezpečovať veľmi starostlivo. Neprináleží súdu Únie, aby zaujímal stanovisko k možnosti zrealizovať iné riešenia, o ktorých bolo možné uvažovať v danom prípade. V každom prípade rozhodnúť, že orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy by bol prijal rovnaké rozhodnutie aj po vypočutí dotknutého zamestnanca, by zbavovalo základné právo byť vypočutý zakotvené v článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie jeho podstaty, keďže samotný obsah tohto práva predpokladá, aby dotknutá osoba mala možnosť ovplyvniť daný rozhodovací proces.

(pozri body 108 – 110, 122 – 124 a 129)

Súdny dvor: rozsudky Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Rada, C‑141/08 P, EU:C:2009:598, bod 83, a Kamino International Logistics a Datema Hellmann Worldwide Logistics, C‑129/13 a C‑130/13, EU:C:2014:2041, body 39 a 79

Súd pre verejnú službu: rozsudky CH/Parlament, F‑129/12, EU:F:2013:203, body 34 a 38; Tzikas/AFE, F‑120/13, EU:F:2014:197, bod 46, a Wahlström/Frontex, F‑117/13, EU:F:2014:215, body 28 a 33, a tam citovaná judikatúra
Zníženie počtu bodov na povýšenie získaných postupne za jednotlivé hodnotiace obdobia úradníkom, voči ktorému bolo vydané rozhodnutie o preradení do nižšej platovej triedy, je dôsledkom tohto rozhodnutia a nie dodatočný postih. Pri zachovaní rovnakého počtu bodov na povýšenie ako pred rozhodnutím o preradení do nižšej platovej triedy by totiž dotknutý úradník mal väčšiu šancu na skoré povýšenie do ďalšej platovej triedy, než majú jeho kolegovia, čo by bolo v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania, podľa ktorej všetci úradníci v tej istej platovej triede majú pri rovnakých zásluhách rovnaké vyhliadky na povýšenie. Z týchto dôvodov nemôže úradník trvať na zachovaní odpracovaných rokov. Opačný záver by znamenal, že by sa prinajmenšom čiastočne zrušila sankcia spočívajúca v preradení do nižšej platovej triedy.

(pozri bod 63)
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

Úradníci – Zmluvní zamestnanci – Prijímanie do zamestnania – Zaradenie do platovej triedy – Zohľadnenie odbornej praxe – Voľná úvaha orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy – Výklad textu aktu Únie – Hranice

[Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 82 ods. 2 písm. b)]

Hoci administratíva má širokú diskrečnú právomoc pri posudzovaní, či môže byť predchádzajúca odborná prax uchádzača zohľadnená na účely jeho prijatia do pracovného pomeru ako zmluvného zamestnanca vo funkčnej skupine III, avšak pri výkone tejto širokej diskrečnej právomoci sa musia dodržať všetky uplatniteľné ustanovenia.

Pri výklade ustanovenia práva Únie je potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou. Pokiaľ zákonodarca a administratívny orgán používajú v tom istom predpise so všeobecnou pôsobnosťou dva rôzne výrazy, potom v záujme koherencie a právnej istoty nie je možné takýmto výrazom pripisovať rovnaký význam. To platí a fortiori , ak majú tieto pojmy rôzne významy v bežnom jazyku. Práve tak to je v prípade prídavných mien „zodpovedajúci“ a „rovnocenný“. Vo svojom bežnom zmysle „zodpovedajúci“ znamená „prispôsobený určitému spôsobu využitia“. Naopak prídavné meno „rovnocenný“ označuje „rovnakej hodnoty“, a teda má užší význam.

V tejto súvislosti treba poznamenať, že článok 82 ods. 2 písm. b) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, pokiaľ chýba diplom osvedčujúci úroveň postsekundárneho vzdelania, požaduje buď zodpovedajúcu odbornú prax, keď dotknutá osoba absolvovala úroveň stredoškolského vzdelania osvedčenú diplomom poskytujúcu prístup k postsekundárnemu vzdelaniu, alebo ak to tak nie je, odbornú prípravu alebo odbornú prax rovnakej úrovne.

Toto ustanovenie sa teda musí vykladať v tom zmysle, že uchádzač o prijatie do pracovného pomeru ako zmluvného zamestnanca vo funkčnej skupine II alebo III musí doložiť prax v dĺžke troch rokov, ktorá obsadzovaným funkciám zodpovedá, ale nemusí im byť rovnocenná.

(pozri body 19, 25, 27, 28 a 32)

Odkaz:

Súdny dvor: 17. novembra 1983, Merck, 292/82, bod 12

Všeobecný súd Európskej únie: 8. júla 2010, Komisia/Putterie‑De‑Beukelaer, T‑160/08 P, bod 70

Súd pre verejnú službu: 28. októbra 2010, Fares/Komisia, F‑6/09, body 38 a 39; 10. marca 2011, Begue a i./Komisia, F‑27/10, bod 40
ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU

EURÓPSKEJ ÚNIE (samosudca)

z 21. septembra 2015

Anastasios Anagnostu a iní

proti

Európskej komisii

„Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie v rokoch 2010 a 2011 — Multiplikačné sadzby — Článok 6 ods. 2 služobného poriadku — Prechodné opatrenia pre obdobie od 1. mája 2004 do 30. apríla 2011 — Článok 9 prílohy XIII služobného poriadku — Všeobecné vykonávacie ustanovenia k článku 45 služobného poriadku — Stanovenie hraníc povýšenia — Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov — Záujem na konaní“

Predmet:

Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu o ESAE na základe jej článku 106a, ktorou A. Anagnostu a 24 ďalších žalobcov navrhujú po prvé zrušiť rozhodnutia menovacieho orgánu Európskej komisie, ktorým sa stanovujú hranice povýšenia v rokoch 2010 a 2011 do platových tried AD 13 a AD 14, po druhé zrušiť zoznam úradníkov povýšených do platových tried AD 13 a AD 14 v rámci povyšovania v roku 2010, ako aj zrušiť implicitné rozhodnutie menovacieho orgánu Komisie, ktorý odmietol povýšiť väčší počet úradníkov do platových tried AD 13 alebo AD 14

Rozhodnutie:

Rozhodnutia Európskej komisie z 26. novembra 2010 o nepovýšení A. Antoulasa, D. Bruni, D. Nicolaidou‑Kallergis a A. Xanthopoulosa sa zrušujú. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta. Európska komisia znáša štyri dvadsať pätiny svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť štyri dvadsať pätiny trov konania, ktoré vynaložili žalobcovia. Žalobcovia s výnimkou A. Antoulasa, D. Bruni, D. Nicolaidou‑Kallergis a A. Xanthopoulosa znášajú dvadsať jeden dvadsať pätín svojich vlastných trov konania a sú povinní nahradiť dvadsať jeden dvadsať pätín trov konania vynaložených Európskou komisiou.

Abstrakt

Žaloba úradníkov — Akt spôsobujúci ujmu — Pojem — Rozhodnutie o stanovení hranice povýšenia — Prípravný akt — Vylúčenie — Akt, ktorý je incidenčne napadnuteľný v rámci žaloby o neplatnosť rozhodnutia o zostavení zoznamu povýšených úradníkov (Služobný poriadok úradníkov, článok 45 a článok 90 ods. 2) Žaloba úradníkov — Záujem na konaní — Multiplikačné sadzby — Rozhodnutie o stanovení hranice povýšenia — Žaloba namierená proti zamietnutiu povýšenia — Nevyhnutnosť preukázať možnosť dosiahnuť hranicu povýšenia — Neexistencia osobných dôvodov (Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

Úradníci – Výberové konanie – Výberové konanie na základe kvalifikácie a skúšok – Podmienky pripustenia – Predložené diplomy alebo potvrdenia o odbornej praxi

(Služobný poriadok úradníkov, príloha III články 1 a 5)

Výberová komisia výberového konania na základe kvalifikácie a skúšok je zodpovedná za posúdenie z prípadu na prípad, či predložené diplomy alebo potvrdenia o odbornej praxi každého uchádzača zodpovedajú úrovni, ktorú vyžaduje služobný poriadok a oznámenie o výberovom konaní. Aj keď je viazaná znením oznámenia o výberovom konaní, ako bolo uverejnené, disponuje výberová komisia v tejto súvislosti širokou mierou voľnej úvahy, a súd Spoločenstva sa musí obmedziť na overenie, či sa pri výkone tejto právomoci nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia.

(pozri body 34 a 35)

Odkaz:

Súd prvého stupňa, 11. februára 1999, Mertens/Komisia, T‑244/97, Zb. VS s. I‑A‑23, II‑91, bod 44; 13. marca 2002, Bal/Komisia, T‑139/00, Zb. VS s. I‑A‑33, II‑139, bod 35; 28. novembra 2002, Pujals Gomis/Komisia, T‑332/01, Zb. VS s. I‑A‑233, II‑1155, body 39 až 41; 11. mája 2005, De Stefano/Komisia, T‑25/03, Zb. VS s. I‑A‑125, II‑573, bod 34

Súd pre verejnú službu, 11. júla 2006, Tas/Komisia, F‑12/05, Zb. VS s. I‑A‑1‑79, II‑A‑1‑285, body 39 a 43
ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)

z 13. decembra 2007

Vec F‑130/05

Carlos Alberto Soares

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Verejná služba – Úradníci – Obnovenie služobného postupu – Neexistencia hodnotiacej správy – Porovnávacie hodnotenie zásluh – Žiadosť podľa článku 90 ods. 1 služobného poriadku – Prípustnosť žaloby – Nová a podstatná skutočnosť“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou C. A. Soares navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta jeho žiadosť o obnovu jeho služobného postupu

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

Abstrakt

Úradníci – Žaloba – Predchádzajúca administratívna sťažnosť – Lehoty

(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)

Úradník môže podaním žiadosti v zmysle článku 90 ods. 1 služobného poriadku na menovací orgán opätovne vyvolať vo svoj prospech možnosť predložiť sťažnosť a žalobu proti rozhodnutiu, ktoré nadobudlo právoplatnosť po uplynutí lehôt stanovených služobným poriadkom, len v prípade, ak sa objavila nová a podstatná skutočnosť pred podaním takej žiadosti.

V tejto súvislosti nemôže novú a podstatnú skutočnosť, na základe ktorej by úradník mohol napadnúť rozhodnutie o nepovýšení, ktoré nadobudlo právoplatnosť, predstavovať vypracovanie jeho hodnotiacej správy po spornom povyšovacom období, keďže vedel, že táto správa nebola vypracovaná a že z tohto dôvodu nemôže byť zohľadnená počas uvedeného povyšovacieho obdobia. Keďže rozhodnutie o nepovýšení môže byť napadnuté aj v prípade neexistencie správy o hodnotení, nič dotknutému úradníkovi nebráni podať sťažnosť proti uvedenému rozhodnutiu opierajúc sa o skutočnosť, že bol znevýhodnený nevypracovaním jeho hodnotiacej správy.

(pozri body 52, 57, 58 a 60)

Odkaz:

Súdny dvor: 26. septembra 1985, Valentini/Komisia, 231/84, Zb. s. 3027, bod 14

Súd prvého stupňa: 22. septembra 1994, Carrer a i./Súdny dvor, T‑495/93, Zb. VS s. I‑A‑201, II‑651, bod 20; 26. októbra 2000, Verheyden/Komisia, T‑138/99, Zb. VS s. I‑A‑219, II‑1001, bod 43; 29. apríla 2002, Hilden/Komisia, T‑70/98, Zb. VS s. I‑A‑57, II‑265, bod 39
1.

Konanie o prvej časti žalobných návrhov Associazione „Terra Mia Amici No TAP“ na určenie, že Európska investičná banka (EIB) protiprávne neodpovedala na jej žiadosť o interné preskúmanie z 19. decembra 2020 týkajúcu sa rozhodnutia EIB zo 6. januára 2018 o financovaní projektu plynovodu z Grécka do Talianska cez Albánsko a Jadranské more a úverovej zmluvy podpísanej 30. novembra 2018 na základe tohto rozhodnutia, sa zastavuje.
2.

Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd, Dingheng New Materials Co., Ltd a Thai Ding Li New Materials Co., Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.
C 148/25

Uznesenie Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

(Vec T-459/21) (1)

(„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Sunwhite - Staršia národná obrazová ochranná známka Sunwhite - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Žaloba, ktorá je zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

(2022/C 148/34)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Calrose Rice (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: H. Rajčev, advokát)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Hamel a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ricegrowers Ltd (Leeton, Nový Južný Wales, Austrália) (v zastúpení: C. Menebröcker a C. Böhmer, advokáti)

Predmet veci

Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júna 2021 (vec R 2465/2020-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Ricegrowers a Carlose Rice

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.

2. Calrose Rice je povinná nahradiť trovy konania súvisiace s týmto konaním.

(1) Ú. v. EÚ C 382, 20.9.2021.
Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. januára 2020 – Hemp Foods Australia/EUIPO – Cabrejos (Sativa)

(Vec T-128/19) (1)

(„Žaloba o neplatnosť - Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Nezapísanie zmeny vlastníka do medzinárodného registra - Nedostatok aktívnej legitimácie - Neprípustnosť“)

(2020/C 77/71)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Hemp Foods Australia Pty Ltd (Sydney, Austrália) (v zastúpení: M. Holah a P. Brownlow, solicitors)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis, splnomocnený zástupca)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: César Raúl Dávila Cabrejos (Lima, Peru) (v zastúpení: L. Estropá Navarro, advokát)

Predmet veci

Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. novembra 2018 (vec R 1041/2018-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánom Cabrejos a spoločnosťou Raw With Life Pty Ltd as Trustee for Benhaim Trading Trust

Výrok

1. Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

2. Hemp Foods Australia Pty Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 182, 27.5.2019.
C 328/57

Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 15. júla 2019 — 3V Sigma/ECHA

(Vec T-176/19 R)

(„Predbežné opatrenie - REACH - Látka uvasorb HEB - Hodnotenie - Rozhodnutie odvolacej rady ECHA - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)

(2019/C 328/65)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: 3V Sigma SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne C. Bryant, S. Hainsworth, solicitors, za právnej pomoci C. Krampitz, advokát, neskôr C. Bryant, S. Hainsworth a D. Anderson, solicitors)

Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: pôvodne M. Heikkilä a W. Broere, neskôr W. Broere, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia odvolacej rady ECHA z 15. januára 2019 o hodnotení chemickej látky uvasorb HEB a v dôsledku toho na odloženie lehoty stanovenej na oznámenie výsledkov testov na obdobie odkladu výkonu rozhodnutia, ako aj priznanie akéhokoľvek iného alebo ďalšieho opatrenia, ktoré predseda Všeobecného súdu považuje za potrebné alebo vhodné

Výrok

1. Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.