Keywords

Summary



Keywords

1. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Pojem

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 3; oznámenie Komisie 98/C 66/02, bod 19)

2. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Pojem

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 3 ods. 2)

3. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Nadobudnutie spoločnej nepriamej kontroly nad spoločným podnikom

[Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 3 ods. 1 písm. b) a ods. 4 písm. b)]

4. Právo Spoločenstva – Zásady – Ochrana legitímnej dôvery – Podmienky

5. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Pojem

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 3)

6. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Existencia – Koncentrácia, ktorá patrí do výlučnej právomoci Komisie – Podmienky

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 3)

7. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Koncentrácia s významom na úrovni Spoločenstva – Kritériá posúdenia

(Nariadenie Rady č. 4064/89, články 1 a 5)

8. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 6)

9. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Koncentrácia vyplývajúca z viacerých právnych transakcií, ktoré majú jednotnú povahu z dôvodu ich vzájomnej závislosti

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

10. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2 ods. 2 a 3)

11. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Posúdenia ekonomickej povahy

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2)

12. Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie – Existencia – Prekážky vstupu na trh

(Článok 82 ES)

13. Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie – Existencia – Vplyv kúpnej sily zákazníkov vo vzťahu k dodávateľovi

(Článok 82 ES)

14. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

15. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Záväzky dotknutých podnikov, ktoré môžu viesť k tomu, že oznámená koncentrácia sa stane zlučiteľnou so spoločným trhom

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2 ods. 2 a článok 8 ods. 2)

Summary

1. Z článku 3 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, ktorý má nadpis „Definícia koncentrácie“, vyplýva, že koncentrácia vznikne najmä nadobudnutím kontroly nad jedným alebo viacerými podnikmi buď podnikom konajúcim samostatne, alebo dvoma alebo viacerými spoločne konajúcimi podnikmi, pričom takéto nadobudnutie musí bez ohľadu na svoju formu poskytnúť, so zreteľom na skutkové a právne okolnosti vlastné každému prípadu, možnosť vykonávať rozhodujúci vplyv na činnosť nadobudnutého podniku vyplývajúcu z práv, zmlúv alebo akýchkoľvek iných prostriedkov.

Podľa bodu 19 oznámenia Komisie o pojme koncentrácia podľa nariadenia Rady č. 4064/89 ide o spoločnú kontrolu vtedy, ak dva alebo viacero podnikov alebo osôb má možnosť uplatniť rozhodujúci vplyv nad iným podnikom, t. j. možnosť zabrániť prijatiu rozhodnutí, ktoré vymedzujú strategické obchodné správanie podniku. Spoločná kontrola tak umožňuje vznik zablokovanej situácie v dôsledku možnosti zamietnuť navrhované strategické rozhodnutia, ktorú majú dva alebo viaceré podniky. Títo akcionári sa teda musia nevyhnutne zhodnúť na obchodnej politike spoločného podniku.

Aj keď pre existenciu rozhodujúceho vplyvu v zmysle článku 3 ods. 3 nariadenia č. 4064/89 nie je nevyhnutné, aby sa tento vplyv aj vykonával, na druhej strane existencia kontroly v zmysle článku 3 nariadenia vyžaduje, aby možnosť vykonávať takýto vplyv bola skutočná.

(pozri body 41, 42, 58)

2. Skutočnosť, že spoločný podnik môže byť plne výkonným podnikom, a teda z funkčného hľadiska hospodársky autonómny, neznamená, že je autonómny pri prijímaní svojich strategických rozhodnutí. Opačný záver by viedol k situácii, že by nikdy neexistovala spoločná kontrola „spoločného podniku“, len čo by bol hospodársky autonómny. Podmienka uložená článkom 3 ods. 2 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi nato, aby vytvorenie spoločného podniku, t. j. kontrolovaného dvoma alebo viacerými podnikmi, bolo považované za uskutočnenie koncentrácie, podľa ktorej tento spoločný podnik musí „trvalo vykonáva[ť] všetky funkcie autonómneho hospodárskeho subjektu“, však dokazuje, že to tak nie je.

(pozri bod 62)

3. Článok 3 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi upresňuje, že kontrolu možno nadobudnúť „priamo alebo nepriamo“ jednou alebo viacerými osobami, a článok 3 ods. 4 písm. b) tohto nariadenia pripúšťa, že kontrolu môžu mať aj osoby, ktoré hoci nie sú nositeľmi práv ani im neprislúchajú práva na základe zmlúv, majú právomoc na výkon z nich vyplývajúcich práv.

Akcionári členov spoločného podniku, aj keď nie sú priamo nositeľmi práv veta na valnom zhromaždení tohto podniku, keďže tieto práva vykonávajú samotní členovia, môžu nadobudnúť nepriamu kontrolu v zmysle uvedeného článku 3.

Keďže obchodné spoločnosti sa totiž vždy spravujú rozhodnutiami svojich jediných akcionárov, väčšinových akcionárov alebo akcionárov vykonávajúcich nad spoločnosťou spoločnú kontrolu, nevyhnutne z toho vyplýva, že za predpokladu, že členské spoločnosti spoločného podniku sú všetky dcérske spoločnosti vlastnené výlučne alebo spoločne dvomi akcionármi, vymenovanie do rozhodovacích orgánov daného spoločného podniku predpokladá dohodu týchto dvoch akcionárov. V opačnom prípade nemôžu členovia vymenovať rozhodovacie orgány spoločného podniku a ten nemôže fungovať.

Okolnosť, že zástupcovia materských spoločností nemôžu zastávať funkciu v predstavenstve spoločného podniku alebo môžu predstavovať len menšinu v dozornej rade tohto podniku, nemá dôsledok na skutočnosť, že o zložení rozhodovacích orgánov rozhodujú členovia tohto podniku a prostredníctvom týchto členov ich dvaja akcionári.

Okrem iného, pokiaľ ide o zloženie dvoch rozhodovacích orgánov spoločného podniku, ak ich stanovy nevylučujú, že všetky osoby zasadajúce v týchto orgánoch vykonávajú zároveň funkcie v rozhodovacích orgánoch členských podnikov spoločného podniku, títo zástupcovia musia byť do funkcií v členských podnikoch spoločného podniku nevyhnutne vymenovaní akcionármi jeho členov a vo funkciách v rozhodovacích orgánoch spoločného podniku budú musieť nevyhnutne zohľadňovať stanoviská týchto akcionárov.

(pozri body 72 – 74)

4. Právo dovolávať sa ochrany legitímnej dôvery závisí od splnenia troch podmienok. Po prvé, dotknutej osobe musia byť administratívou Spoločenstva poskytnuté presné, nepodmienečné a zhodné záruky pochádzajúce z oprávnených a dôveryhodných zdrojov. Po druhé, tieto záruky musia byť spôsobilé vyvolať legitímne očakávanie u toho, komu sú určené. Po tretie, poskytnuté záruky musia byť v súlade s platnými predpismi.

(pozri bod 77)

5. Zatiaľ čo článok 3 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 4064/98 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi kvalifikuje ako koncentráciu relatívne jednoduchý a identifikovateľný fenomén – a to zlúčenie dvoch alebo viacerých pred tým nezávislých podnikov – uvedené ustanovenie v písm. b) zahŕňa všetky ostatné situácie, v rámci ktorých jeden alebo viacero podnikov nadobúdajú kontrolu nad celým alebo nad časťami jedného alebo viacerých iných podnikov. Táto všeobecná a účelová definícia koncentrácie – ktorej výsledkom je kontrola jedného alebo viacerých podnikov – implikuje, že nezáleží na tom, či sa priame alebo nepriame nadobudnutie tejto kontroly uskutočnilo počas jednej, dvoch alebo viacerých etáp prostredníctvom jednej, dvoch alebo viacerých transakcií, ak dosiahnutý výsledok predstavuje jednu koncentráciu.

Tiež nie je podstatné, či účastníci pri oznámení koncentrácie Komisii zamýšľajú uzavrieť dve alebo viacero transakcií alebo či ich už pred oznámením uzavreli. Komisii prináleží v tomto prípade zhodnotiť, či tieto transakcie majú jednotnú povahu, a teda predstavujú jednu koncentráciu v zmysle článku 3 nariadenia č. 4064/89.

Cieľom takéhoto prístupu je identifikovať v závislosti od skutkových a právnych okolností vlastných každému prípadu a v záujme zistenia ekonomickej reality, ktorá je v pozadí operácií, ekonomický cieľ sledovaný účastníkmi tým, že sa za existencie viacerých odlišných právnych transakcií preskúma, či dotknuté podniky mohli uzavrieť každú transakciu oddelene alebo či naopak každá transakcia nepredstavuje iba časť komplexnejšej operácie, bez ktorej by ju účastníci neuzavreli. Inak povedané, na účely určenia jednotnej povahy predmetných transakcií treba v každom konkrétom prípade posúdiť, či tieto transakcie sú vzájomne závislé, teda či jedna by sa bez druhej neuskutočnila.

Tento postup smeruje na jednej strane k tomu, aby sa podnikom, ktoré oznamujú koncentráciu, zaručila právna istota pre všetky transakcie, ktorými sa táto operácia uskutočňuje, a na druhej strane, aby sa Komisii umožnil výkon účinnej kontroly nad koncentráciami, ktoré sú spôsobilé významným spôsobom narušiť účinnú hospodársku súťaž na spoločnom trhu alebo na jeho podstatnej časti. Tieto dva ciele navyše predstavujú základný účel nariadenia č. 4064/89.

Z uvedeného vyplýva, že koncentrácia v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia č. 4064/89 môže vzniknúť aj pri existencii viacerých formálne odlišných právnych transakcií, ak sú tieto transakcie vzájomne závislé takým spôsobom, že by sa jedny bez druhých neuskutočnili, a ktorých výsledok spočíva v tom, že jeden alebo viacero podnikov nadobudne priamu alebo nepriamu ekonomickú kontrolu nad činnosťou jedného alebo viacerých iných podnikov.

(pozri body 103 – 109)

6. Článok 3 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi síce definuje podmienky existencie „koncentrácie“ a obmedzuje sa na všeobecné a vecné definovanie toho, čo treba považovať za „koncentráciu“, ale neupravuje otázku právomoci Komisie vo veci koncentrácií. Spomedzi operácií, ktoré zodpovedajú definícii článku 3 nariadenia č. 4064/89, patria do výlučnej právomoci Komisie jedine operácie s takzvaným „rozsahom [významom na úrovni – neoficiálny preklad ] Spoločenstva“, ako sú definované v článku 1 tohto nariadenia, ak nie je v tomto nariadení ustanovené inak. Preto ak určitá transakcia zodpovedá definícii v článku 3 nariadenia č. 4064/89, nespadá nevyhnutne do rozsahu výlučnej právomoci Komisie; k tomu je ešte potrebné, aby táto transakcia mala „význam na úrovni Spoločenstva“.

(pozri bod 114)

7. Zo všeobecnej štruktúry článku 5 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi vyplýva, že zámerom zákonodarcu Spoločenstva bolo spresniť rozsah pôsobnosti tohto nariadenia predovšetkým definovaním obratov účastníkov koncentrácie, ktoré treba zohľadniť na účely vymedzenia jej „významu na úrovni Spoločenstva“ v zmysle článku 1 nariadenia č. 4064/89. Z článku 5 ods. 2 tohto nariadenia tak vyplýva, že v rámci nadobudnutia častí podniku sa musí na posúdenie významu predmetnej koncentrácie zohľadniť jedine obrat vzťahujúci sa na tieto skutočne nadobudnuté časti podniku.

Toto posúdenie rovnako zahŕňa výklad článku 5 ods. 2 druhého pododseku nariadenia č. 4064/89 v tom zmysle, že ak sa nadobudnutie časti jedného alebo viacerých podnikov uskutočňuje viacerými transakciami medzi tými istými osobami alebo podnikmi počas obdobia dvoch rokov, obrat sa musí vzťahovať na tieto nadobudnuté časti posudzované spolu. Dôvodom vedúcim k vloženiu druhého pododseku do článku 5 ods. 2 nariadenia č. 4064/89 je zabrániť tomu, aby tie isté podniky alebo tie isté osoby umelo rozdelili operáciu na niekoľko čiastočných prevodov aktív rozvrhnutých v čase s cieľom vyhnúť sa limitom stanoveným nariadením č. 4064/89, ktoré určujú právomoc Komisie pri uplatňovaní tohto nariadenia.

Preto skutočnosť, že článok 5 ods. 2 druhý pododsek nariadenia č. 4064/89 umožňuje Komisii považovať dve alebo viacero transakcií za tvoriace jednu koncentráciu na účely výpočtu obratu dotknutých podnikov s cieľom zabrániť vylúčeniu právomoci, ktorú jej zveruje nariadenie, neznamená, že toto ustanovenie zbavuje Komisiu práva vopred určiť podľa článku 3 tohto nariadenia, či viaceré transakcie, ktoré sú jej oznámené, tvoria jednu koncentráciu alebo naopak či musia byť tieto transakcie považované za transakcie tvoriace viacero koncentrácií.

Ak z hodnotenia Komisie vyplynie, že dve oznámené transakcie nie sú vzájomne závislé, tieto transakcie sa budú posudzovať jednotlivo. Ak jedna a/alebo druhá nemá význam na úrovni Spoločenstva, Komisia nebude mať právomoc jednu a/alebo druhú posudzovať. Ak z tohto hodnotenia vyplynie, že transakcie majú jednotnú povahu umožňujúcu považovať ich za jednu koncentráciu podľa článku 3 nariadenia č. 4064/89, Komisia následne preverí, či takto identifikovaná operácia má význam na úrovni Spoločenstva na účely určenia svojej právomoci a posúdenia účinkov operácie na hospodársku súťaž.

(pozri body 115 – 120)

8. Stanovisko obhajované každou zo strán, ktoré podali oznámenie o koncentrácii, je zo svojej podstaty subjektívne a nevyhnutne odráža ich vlastné záujmy. Táto okolnosť však nemôže Komisiu viesť k tomu, aby sa v záujme zisťovania ekonomickej reality koncentrácie vzdala vysvetlení účastníkov, ktoré jej umožňujú identifikovať, aký ekonomický cieľ skutočne sledovali účastníci v čase uzavretia daných transakcií. Hoci tieto vysvetlenia, ktoré jedna zo strán uskutočňujúcich oznámenie nespochybnila, nemôžu byť samy osebe rozhodujúce, Komisia však musí byť oprávnená oprieť sa o takéto vysvetlenia, ak jej umožňujú posilniť prvky posúdenia, na ktorých sa zakladá jej analýza.

(pozri bod 147)

9. Komisia tým, že preskúmala transakciu, ktorá sama osebe nespĺňala kritériá významu na úrovni Spoločenstva a ktorú z tohto dôvodu skúmal a schválil vnútroštátny orgán príslušný pre oblasť hospodárskej súťaže, spoločne s neskoršou transakciou, s ktorou bola neoddeliteľne spojená, neporušila rozdelenie právomoci medzi vnútroštátnymi orgánmi a orgánmi Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže, ktoré uskutočnilo nariadenie č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, pokiaľ tieto dve transakcie tvorili z dôvodu ich jednotnej povahy jedinú koncentráciu s významom na úrovni Spoločenstva.

(pozri body 158 – 161)

10. Dominantné postavenie podľa článku 2 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi sa týka situácie, keď jeden alebo viaceré podniky majú ekonomickú silu, ktorá im umožňuje vytvoriť prekážky zachovaniu efektívnej hospodárskej súťaže na relevantnom trhu, pretože im poskytuje možnosť správať sa vo veľkej miere nezávisle od svojich konkurentov, zákazníkov a nakoniec od spotrebiteľov.

V tomto ohľade majú vysoké trhové podiely veľkú výpovednú hodnotu a pomer medzi trhovými podielmi účastníkov koncentrácie a podielmi ich konkurentov, predovšetkým tých, ktorí po nich bezprostredne nasledujú, predstavuje dôležitý náznak existencie dominantného postavenia. Tento faktor totiž umožňuje hodnotiť konkurencieschopnosť konkurentov predmetného podniku. Okrem toho mimoriadne vysoký trhový podiel môže byť sám osebe dôkazom existencie dominantného postavenia, najmä vtedy, ak ostatní súťažitelia na trhu majú oveľa menšie podiely.

Rovnako prítomnosť konkurentov môže vo všeobecnosti predstavovať faktor, ktorý by prípadne mohol zmierniť alebo dokonca vylúčiť dominantné postavenie predmetného subjektu, iba v prípade, ak títo konkurenti majú tak silné postavenie, že môžu pôsobiť ako skutočná protiváha.

Napokon nedostatok konkurenčného tlaku môže čiastočne byť aj dôsledkom diferencovanosti výrobkov na relevantnom trhu. Diferencovanosť výrobkov totiž znamená, že žiaden výrobok nie je dokonalým substitútom iného výrobku, a preto zvýšenie ceny jedného z nich nevedie nevyhnutne k strate trhového podielu podniku, ktorý zvýšil cenu, v prospech jeho konkurentov vyrábajúcich iný výrobok, čo by sa stalo v prípade dokonale substitučných výrobkov.

(pozri body 195, 198, 201, 212, 213)

11. Hmotnoprávne pravidlá uvedené v nariadení č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, osobitne v jeho článku 2, priznávajú Komisii určitú diskrečnú právomoc, najmä pri posúdeniach ekonomickej povahy. Súd Spoločenstva preto pri preskúmaní vykonávania tejto právomoci, ktorá má zásadný význam pre uplatňovanie pravidiel v oblasti koncentrácií, musí zohľadniť mieru správnej úvahy, ktorú predpokladajú normy ekonomickej povahy tvoriace súčasť režimu koncentrácií.

Z toho vyplýva, že preskúmanie komplexných ekonomických posúdení uskutočnených Komisiou pri výkone diskrečnej právomoci, ktorú jej priznáva nariadenie č. 4064/89, zo strany súdu Spoločenstva sa musí obmedziť na overenie toho, či boli dodržané predpisy upravujúce procesný postup a odôvodnenie, či je skutkový stav zistený presne, či nejde o zjavne nesprávne posúdenie a o zneužitie právomoci. Súd Spoločenstva hlavne nemôže nahradiť posúdenie ekonomických otázok Komisiou svojím vlastným posúdením.

(pozri body 196, 197)

12. Prekážky vstupu na trh tvoria rôzne skutočnosti najmä ekonomickej, obchodnej, alebo finančnej povahy, ktoré môžu potenciálnych konkurentov etablovaných podnikov vystaviť rizikám a nákladom dostatočne vysokým na to, aby ich odradili od vstupu na trh v primeranom čase alebo im tento vstup na trh osobitne sťažili, a tým im znemožnili vykonávať konkurenčný tlak na správanie sa etablovaných podnikov.

(pozri bod 219)

13. Kúpna sila zákazníkov určitého dodávateľa môže vyvážiť trhovú silu dodávateľa vtedy, keď títo zákazníci majú možnosť využiť v primeranom čase vyhovujúce alternatívne zdroje dodávok v prípade, ak sa dodávateľ rozhodne zvýšiť svoje ceny alebo zhoršiť dodacie podmienky.

V tomto ohľade sú rozptýlenie subjektov na relevantnom trhu a absencia vyhovujúcich alternatívnych zdrojov dodávok pre tieto subjekty na trhu dve kritériá, ktoré aj keď nie sú nevyhnutne vyčerpávajúce pre potvrdenie alebo vylúčenie existencie kúpnej sily zákazníkov, ktorá by bola schopná vyvážiť ekonomickú silu dodávateľa, predsa sú veľmi dôležité. Na jednej strane totiž kritérium stupňa koncentrácie odberateľov na trhu znamená, že ich obmedzený počet im môže posilniť rokovaciu pozíciu voči dodávateľovi. Na druhej strane kritérium dostupnosti vyhovujúcich alternatívnych zdrojov zásobovania umožňuje určiť, či existuje vysoká pravdepodobnosť, že dodávateľ bude nútený obmedziť alebo úplne zastaviť zvyšovanie cien.

(pozri body 230 – 232)

14. Nariadenie č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi nezakazuje, aby sa so zreteľom na jeho ustanovenia preskúmali prípadné aspekty vertikálnej koordinácie medzi spoločným podnikom a jedným alebo oboma zakladateľskými podnikmi, ktoré sú výsledkom koncentrácie, bez toho, aby sa tým vopred rozhodla otázka samostatnosti spoločného podniku.

(pozri bod 250)

15. V rámci nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi je Komisia oprávnená prijať iba také záväzky, ktoré môžu viesť k zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom. Inými slovami, záväzky navrhnuté dotknutými podnikmi musia Komisii umožniť prijatie záveru, že predmetná koncentrácia nevytvorí ani neposilní dominantné postavenie v zmysle článku 2 ods. 2 tohto nariadenia.

Aby také záväzky mohla Komisia prijať so zreteľom na vydanie rozhodnutia podľa článku 8 ods. 2 nariadenia č. 4064/89, musia byť teda nielen úmerné problému týkajúceho sa hospodárskej súťaže, ktorý Komisia označila vo svojom rozhodnutí, ale musia ho aj úplne vyriešiť.

Účastníci, ktorí podali oznámenie, sa však nato, aby Komisia mohla vyhlásiť koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom, vôbec nemusia obmedziť na navrhovanie záväzkov, ktoré sledujú iba obnovenie stavu hospodárskej súťaže pred koncentráciou. Podľa článku 8 ods. 2 nariadenia č. 4064/89 je totiž Komisia oprávnená prijať akékoľvek záväzky účastníkov, ktoré jej umožnia prijať rozhodnutie, že koncentrácia je zlučiteľná so spoločným trhom.

Navyše po predložení záväzkov, ktoré idú nad rámec obnovenia stavu pred koncentráciou, Komisia nemá možnosť ich odmietnuť a prijať buď rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlási za nezlučiteľnú so spoločným trhom na základe článku 8 ods. 3 nariadenia č. 4064/89, alebo rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlási za zlučiteľnú so spoločným trhom na základe článku 8 ods. 2 nariadenia, ale doplnené o podmienky smerujúce k obnoveniu stavu pred koncentráciou, ktoré by Komisia jednostranne stanovila.

V prvom prípade – ak by vydala negatívne rozhodnutie – by totiž Komisia porušila článok 8 ods. 2 nariadenia č. 4064/89, ktorý jej ukladá povinnosť prijať rozhodnutie, ktorým vyhlási koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom, ak zistí, že koncentrácia spĺňa, prípadne bude spĺňať po úpravách zo strany dotknutých podnikov, kritérium stanovené v článku 2 ods. 2 toho istého nariadenia. V druhom prípade – ak by vydala pozitívne rozhodnutie doplnené o podmienky smerujúce výlučne k obnoveniu predchádzajúceho stavu – by Komisia konala rovnako v rozpore so znením článku 8 ods. 2 druhého pododseku nariadenia č. 4064/89, ktoré nepredvída, že Komisia by mohla vyhlásenie koncentrácie za zlučiteľnú so spoločným trhom podriadiť podmienkam, ktoré by jednostranne stanovila nezávisle od záväzkov prijatých účastníkmi, ktorí podali oznámenie.

(pozri body 294, 307 – 311)