ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
66

Napriek tomu, v rámci článku 8 ods. 5 nariadenia č. 451/2000 je možné určitú úlohu priznať skupine ZOR. Podľa tohto článku môže EFSA zorganizovať partnerské preskúmanie, a to členskými štátmi a ak je to potrebné vnútroštátnymi špecialistami, s cieľom posúdiť NSH. EFSA v záujme racionalizácie tohto posúdenia vypracoval osobitné postupy. Tieto postupy sú popísané v dokumente nazvanom „Procedure of the peer review of active substances used in plant protection products evaluated in the second stage of the review programme“ (Postup partnerského preskúmania účinných látok používaných v prípravkoch na ochranu rastlín hodnotených v rámci druhej etapy pracovného programu). EFSA v tomto dokumente uvádza štyri typy postupov, z ktorých môže vyberať v závislosti od ťažkostí uvedených v dokumentačnom súbore. Tieto postupy sú v rámci EFSA riadené oddelením koordinácie partnerského preskúmania pesticídov, ktoré je tiež nazývané PRAPeR (EFSA’s Pesticide Risk Assessment Peer Review), teda oddelením, ktoré prebralo funkcie, ktoré pôvodne vykonával EPCO. V rámci postupu špeciálne vypracovaného zo strany EFSA pre hodnotenie účinných látok, ktorých neškodnosť je problematická — ktorý je jedným zo štyroch vyššie uvedených postupov — EFSA stanovil úlohu skupiny ZOR, ktorá vznikla na základe článku 28 ods. 4 nariadenia č. 178/2002. EFSA totiž pre tieto látky stanovil zorganizovanie porád vnútroštátnych špecialistov, ako aj možnosť konzultovať so skupinou ZOR problematické otázky.
9

Rozhodnutím z 13. septembra 2007 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) druhý odvolací senát ÚHVT zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia. Konštatoval, že neexistuje nebezpečenstvo zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009], pretože existuje len nízky stupeň podobnosti jednak medzi výrobkami patriacimi do triedy 32 a výrobkami patriacimi do triedy 33 a jednak medzi kolidujúcimi ochrannými známkami. Pokiaľ ide o článok 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, odvolací senát prebral závery námietkového oddelenia, ktoré uznalo dobré meno ochrannej známky SPA pre minerálne vody v štátoch Beneluxu. Konštatoval však, že existuje len nízky stupeň podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, že tento stupeň podobnosti nestačí na to, aby si dotknutá verejnosť vytvorila súvislosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, a že používanie prihlasovanej ochrannej známky nemôže poškodiť dobré meno skoršej ochrannej známky.
Takéto zrušenie by zamenilo napadnuté rozhodnutie, podľa ktorého mohol byť NAP prijatý pod podmienkou piatich konkrétnych zmien umožňujúcich napraviť päť prípadov nezlučiteľnosti s kritériami prílohy III smernice, iným rozhodnutím, podľa ktorého by tento plán mohol byť prijatý pod podmienkou menšieho počtu zmien. To, že rozhodnutie, ktorým by bolo takto nahradené napadnuté rozhodnutie, by sa podstatne líšilo od rozhodnutia uvedeného ako posledné, je o to viac pravdou, že druhý žalobný dôvod predložený Poľskou republikou spochybňuje nezlučiteľnosť konštatovanú v článku 1 ods. 1 a príslušnú zmenu požadovanú článkom 2 ods. 1 napadnutého rozhodnutia. Práve táto nezlučiteľnosť by však vyžadovala najvýznamnejšiu zmenu NAP.
Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti:

slovná obrazová ochranná známka Spoločenstva UGLI pre tovary zaradené do tried 29, 31 a 32 a národná obrazová ochranná známka UGLI Fruit – but the affliction is only skin deep pre tovary zaradené do triedy 31
Zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 465 v konečnom znení z 23. februára 2006, ktorým sa nariadilo vrátenie sumy zálohy zvýšenej o úroky z omeškania, poskytnutej na základe zmluvy o finančnej pomoci uzavretej v rámci programu Prince pre operáciu s názvom „The EURO – Its genuine and essential impact on schoolchildren“ (Eurogenesis), týkajúcu sa prípravy na zavedenie eura v školách
15

ÚHVT odpovedá, že slovný prvok „homezone“ môže opisovať charakteristické vlastnosti dotknutých tovarov a služieb. Podľa ÚHVT môže „homezone“ označovať zónu, na ktorú sa vzťahuje znížená sadzba, porovnateľná s cenou pevnej siete, ktorá predstavuje jednu z charakteristických vlastností telekomunikačných služieb zahrnutých v triede 38. Táto tarifná výhoda je relevantným prvkom aj pri iných službách patriacich do triedy 38, ktoré sú obvykle ponúkané spolu s telekomunikačnými službami. Ďalej sú na poskytovanie telekomunikačných služieb nevyhnutné tovary patriace do triedy 9, rovnako ako služby patriace do triedy 42, pre ktoré sa žiadal zápis. Skutočnosť, že tieto tovary a služby sa môžu používať mimo telekomunikačnej oblasti, nevylučuje, že táto technická funkcia — čiže ich používanie na účely telekomunikačných služieb patriacich do triedy 38 — je charakteristickou vlastnosťou, v dôsledku ktorej označenie Homezone opisuje tieto tovary. Okrem toho by mohlo označenie Homezone informovať spotrebiteľa o tom, že predmetné tovary a služby sú určené na použitie doma alebo že uvedené služby podliehajú osobitným tarifným sadzbám v zóne bydliska.
3

Výrobky a služby uvedené v prihláške patria do tried 9, 38 a 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú pre každú z týchto tried tomuto opisu: — trieda 9: „Prístroje a nástroje na vedecké, námorné, geodetické, fotografické, kinematografické, optické, signalizačné, kontrolné (inšpekcia), záchranné a vzdelávacie [použitie — neoficiálny preklad] a prístroje a nástroje na meranie a váženie; prístroje a nástroje na vedenie, distribúciu, transformáciu, akumuláciu, reguláciu alebo kontrolu elektrického prúdu; prístroje na nahrávanie, prenos a reprodukciu zvuku alebo obrazu; magnetické nosiče údajov, záznamové disky; predajné automaty a mechanizmy pre prístroje uvádzané do činnosti vhodením mince; registračné pokladne, počítacie stroje, zariadenia na spracovanie údajov a počítače; hasiace prístroje“, — trieda 38: „Telekomunikačné služby“, — trieda 41: „Vzdelávanie; zabezpečovanie výcvikov, kurzov a školení; zábava; športová a kultúrna činnosť“.
slovná ochranná známka DSBW pre služby zaradené do tried 39, 41, 43 a 44 – prihláška č. 2 852 143

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:
12

Rozhodnutím z 23. augusta 2006 námietkové oddelenie zamietlo námietku z dôvodu, že sporné označenia nie sú podobné. Na tento účel námietkové oddelenie skúmalo námietku, pričom zohľadnilo iba skoršiu ochrannú známku Spoločenstva č. 2361087, ktorá sa týkala slovného označenia VOLVO a vzťahovala sa na tovary a služby patriace do tried 9 a 42, keďže zastávalo názor, že to negatívne neovplyvní postavenie žalobcu.
Návrh na zrušenie oznámení o výberových konaniach EPSO/AD/94/07, na základe ktorých mal byť vytvorený zoznam pre budúce prijímanie referentov (AD5) v oblasti informácií, komunikácie a médií (Ú. v. EÚ C 45 A, 2007, s. 3), EPSO/AST/37/07, na základe ktorého mal byť vytvorený zoznam pre budúce prijímanie asistentov (AST3) v oblasti komunikácie a informácií (Ú. v. EÚ C 45 A, 2007, s. 15), a EPSO/AD/95/07, na základe ktorého mal byť vytvorený zoznam pre budúce prijímanie referentov (AD5) v oblasti informácií (knižnica/dokumentácia) (Ú. v. EÚ C 103A, 2007, s. 7)
The McKenzie Corporation Ltd

obrazová ochranná známka Spoločenstva McKENZIE pre tovary a služby zaradené do tried 18, 25, 36 a 37 – prihláška č. 2664423

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:
290

Po druhé, pokiaľ ide o argument žalobkýň, podľa ktorého si Komisia pri posudzovaní správania Telefónica v napadnutom rozhodnutí uzurpovala právomoci NRO a odkázala na pojmy regulačnej povahy, ako je investičný rebríček, je potrebné uviesť, že žalobkyne len tvrdia, že uvedený pojem, ktorého používanie v rámci uplatnenia článku 82 ES nie je vôbec dôvodné, neodráža vývoj španielskeho trhu ani vývoj konkurenčnej stratégie alternatívnych prevádzkovateľov. Hoci žalobkyne tvrdia, že tento pojem regulačnej povahy nepatrí do práva hospodárskej súťaže, nevysvetlili, prečo to, že Komisia použila tento ekonomický koncept na účely opísania vývoja na španielskom trhu so širokopásmovým internetom od liberalizácie odvetvia telekomunikácií, preukazuje, že Komisia prekročila svoje právomoci alebo uplatnila článok 82 ES „na regulačné účely“, takže ich tvrdenie nemožno uznať. Ďalej, ako vyplýva z odôvodnenia č. 180 napadnutého rozhodnutia, sama Telefónica v liste Komisii z 2. marca 2005 odkázala na koncept investičného rebríčka na opísanie vývoja na španielskom trhu s internetom do roku 2001 a potvrdila, že „španielsky trh s vysokorýchlostným internetom sa vyvíja podľa rytmu plánovaného v investičnom rebríčku“. Pokiaľ ide o to, že žalobkyne tvrdia, že použitie tohto pojmu viedlo Komisiu k nezohľadneniu, že alternatívni prevádzkovatelia používali optimálnu kombináciu veľkoobchodných produktov alebo že, ako to preukazuje príklad Jazztel, mohli a môžu vykonať veľké investície bez toho, aby mali značnú základňu zákazníkov, takýto argument, ktorého cieľom navyše nie je preukázať, že Komisia prekročila svoje právomoci, musí byť zamietnutý z dôvodov uvedených v bodoch 120 a 201 až 211 vyššie.
55

Bez toho, aby bolo potrebné vyjadrovať sa k relevantnosti rozsudku Supreme Court of the United States (Najvyšší súd Spojených štátov) z 13. januára 2004 [vec Verizon Communications Inc. v. Law Offices of Curtis V. Trinko, LLP, 540 U.S. 398 (2004)], na ktorý sa odvoláva Španielske kráľovstvo na účely analýzy podmienok zásahu Komisie v predmetnom prípade na základe článku 82 ES na dotknutom regulovanom trhu, je potrebné domnievať sa, že Komisia v odôvodneniach č. 287 až 309 napadnutého rozhodnutia naozaj skúmala regulačný kontext, v ktorom Telefónica poskytovala veľkoobchodný prístup na regionálnej a celoštátnej úrovni, a zohľadnila tento kontext práve z dôvodu nevyhnutnosti – pripomenutej v bode 51 vyššie – posúdiť všetky okolnosti, medzi ktoré patrí povinnosť uložená spoločnosti Telefónica španielskym regulačným rámcom, a to poskytovať veľkoobchodný prístup na regionálnej úrovni od marca 1999 a veľkoobchodný prístup na celoštátnej úrovni od apríla 2002 (odôvodnenie č. 287 napadnutého rozhodnutia). Komisia okrem toho na tieto účely v napadnutom rozhodnutí viackrát odkázala na konanie CMT na španielskom trhu. V každom prípade, aj keby odvetvová regulácia, na ktorú odkazuje Španielske kráľovstvo, vyplývala z aktov sekundárneho práva Únie, je potrebné zdôrazniť, že vzhľadom na zásady, ktorými sa riadi hierarchia noriem, sa takéto akty nemôžu, ak to ustanovenie Zmluvy neumožňuje vo forme výnimky, odchýliť od ustanovenia Zmluvy, v predmetnom prípade článku 82 ES (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. júla 1990, Tetra Pak/Komisia, T-51/89, Zb. s. II-309, bod 25).
45

Zo skutočnosti, že by k takémuto narušeniu mechanizmu vytvárania cien došlo, však nevyplýva, že cena poľnohospodárskych produktov, vo vzťahu ku ktorým bola zistená existencia nadbytkov na území nových členských štátov, by bola ku dňu pristúpenia, teda po 1. máji 2004, nižšia než ceny uplatňované pred týmto dátumom. Mohla by byť dokonca aj vyššia. Úroveň cien v období po dni pristúpenia by bola jednoducho nižšia než úroveň, ktorú by mohla dosiahnuť, ako to správne uvádza Komisia. Tvrdenia Litovskej republiky a vedľajších účastníkov konania podopreté správami niektorých európskych inštitúcií, ktorých cieľom je preukázať, že uvedenie sporných nadbytkov na vnútorný trh a ich prípadný predaj nespôsobili ani poklesy cien, ani narušenie poľnohospodárskych trhov, sú preto irelevantné.
23

Všeobecný súd položil v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania v zmysle článku 64 rokovacieho poriadku z 2. mája 1991 účastníkom konania otázky, na ktoré odpovedali v stanovenej lehote. Všeobecný súd si v záujme riadneho výkonu spravodlivosti a s cieľom optimálnej organizácie troch vecí, v ktorých pred ním proti sebe stáli žalobkyňa a Komisia a ktorými boli po prvé prejednávaná vec, po druhé vec T‑388/11, Deutsche Post/Komisia, a po tretie vec T‑152/12, Deutsche Post/Komisia, želal poznať stanovisko účastníkov konania k tomu, čo by mohlo alebo malo byť stanovené ako priorita, pokiaľ ide o poradie prejednania týchto vecí a o možnosť prerušiť jedno alebo viac konaní, kým sa nevyhlási rozsudok v ostaných veciach. Vo veci T‑388/11, Deutsche Post/Komisia, žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 3081 v konečnom znení z 10. mája 2011, ktorým sa rozširuje prebiehajúce konanie vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sa štátnej pomoci poskytnutej Nemeckom žalobkyni z dôvodu kompenzácie povinností univerzálnych služieb, na dotácie, ktoré nemecké orgány poskytli žalobkyni s cieľom pokryť náklady vynaložené na dôchodky zamestnancov so štatútom úradníkov [štátna pomoc C 36/27 (ex NN 25/07)]. Vo veci T‑152/12, Deutsche Post/Komisia, žalobkyňa navrhuje zrušenie článkov 1, 2 a 4 až 6 rozhodnutia Komisie 2012/636/EÚ z 25. januára 2012 o opatrení C 36/07 (ex NN 25/07), ktoré prijalo Nemecko v prospech žalobkyne (Ú. v. EÚ L 289, s. 1).
67

Po prvé žalobkyne spochybňujú skutočnosť, že by pravidlo stanovené v tomto ustanovení mohlo byť mutatis mutandis uplatnené pri zisťovaní v konaní o preskúmaní pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení v prípade, keď žiadosť o preskúmanie nebola vzatá späť úplne, ale sa len jednoducho znížila úroveň jej podpory. Nič v znení – ktoré je navyše jasné a nepotrebuje žiadny výklad – alebo v štruktúre uvedeného ustanovenia neumožňuje rozšíriť jeho pôsobnosť, aby pokrylo takúto situáciu. Ak by bol výklad článku 9 ods. 1 základného nariadenia podaný Radou pripustený, bola by jej zverená nová, potenciálne veľmi široká právomoc. Okrem toho by požiadavka stanovená v článku 3 ods. 1, v článku 9 ods. 4 a v článku 11 ods. 2 základného nariadenia stratila svoje opodstatnenie, podľa ktorej musí byť na to, aby mohlo byť antidumpingové clo uložené, preukázaná existencia ujmy spôsobenej „výrobnému odvetviu Spoločenstva“, ktoré je vymedzené v článku 4 ods. 1 toho istého nariadenia. Rada by totiž mohla tvrdiť, že je oprávnená konať v určitom záujme, ktorý by ona považovala za záujem Spoločenstva bez toho, aby musela preukázať existenciu ujmy spôsobenej uvedenému výrobnému odvetviu.
obrazová ochranná známka GALLECS pre tovary zaradené do tried 29 a 31 — prihláška č. 3710597

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:
Podľa článku 10 ES sa vzťahy medzi členskými štátmi a inštitúciami Spoločenstva riadia vzájomnými povinnosťami lojálnej spolupráce. V prípade uplatnenia článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom a článku 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu, teda ustanovení, ktoré zavádzajú špecifickú formu spolupráce medzi Radou a členskými štátmi v rámci spoločného boja proti terorizmu, má táto zásada lojálnej spolupráce pre Radu za dôsledok povinnosť spoliehať sa, pokiaľ je to možné, na posúdenie príslušného vnútroštátneho orgánu, prinajmenšom ak je to súdny orgán, najmä pokiaľ ide o existenciu „závažných a dôveryhodných dôkazov alebo indícií“, na ktorých je rozhodnutie tohto orgánu, stanovené podľa článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931, založené.

Doslovné znenie článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom stanovuje, že kompetentný vnútroštátny orgán má prijať rozhodnutie „vo vzťahu k dotknutým osobám, skupinám a subjektom“ pred prijatím opatrenia Spoločenstva o zmrazení ich finančných prostriedkov.

Aj za predpokladu, že by sme sa nedržali doslovného výkladu tohto ustanovenia, ak vnútroštátne rozhodnutie, ktoré predchádza prijatiu opatrenia Spoločenstva, nebolo prijaté voči organizácii, ale voči jej určitým členom, na to, aby tvrdenie Rady bolo úspešné, by táto inštitúcia alebo príslušný dotknutý vnútroštátny orgán museli poskytnúť vysvetlenie osobitných a konkrétnych dôvodov, prečo by sa za daných okolností konanie jednotlivcov, ktorí sú údajnými členmi alebo sympatizantmi organizácie, malo pripísať samotnej organizácii.

(pozri body 64, 65)
Vzhľadom na to, že súd Spoločenstva, ktorý prejednáva žalobu o neplatnosť, nemôže rozhodnúť ultra petita, nemôže ani zmeniť hlavný predmet žaloby, ani uviesť žalobný dôvod ex offo, okrem výnimočných prípadov, v ktorých si verejný záujem vyžaduje takúto intervenciu. V rámci sporu, ktorého rozsah bol vymedzený účastníkmi konania, má súd Spoločenstva síce rozhodovať len o predloženom návrhu, avšak nemôže byť viazaný len argumentmi, na ktoré títo účastníci na účely podpory svojich tvrdení odkazujú, pretože inak by mohol byť nútený založiť svoje rozhodnutie na chybných právnych úvahách.

Súdu pre verejnú službu prináleží vykladať a uplatňovať pojem služobného poriadku „nemanželské partnerstvo“ uvedený v článku 72 ods. 1 služobného poriadku a článku 1 ods. 2 písm. c) bode i) prílohy VII služobného poriadku, keďže tieto ustanovenia nevyžadujú rozhodnutie, ktoré by patrilo do výlučnej právomoci dotknutého členského štátu a podliehalo by súdnemu preskúmaniu podľa právneho poriadku daného štátu.

Autonómny výklad pojmu „nemanželské partnerstvo“ sa netýka výlučnej právomoci členských štátov v oblasti rodinného stavu osôb a poskytovania dávok, ktoré z toho vyplývajú. V rozsahu, v akom sa totiž uvedená definícia vzťahuje na pojem služobného poriadku, je jej pôsobnosť nevyhnutne obmedzená rámcom stanoveným v služobnom poriadku. Upravuje len priznanie určitých sociálnych výhod poskytovaných týmto poriadkom úradníkom alebo zamestnancom Európskych spoločenstiev a nespôsobuje nijaké právne účinky v členských štátoch, ktoré si voľne stanovujú uplatňovanie právnych režimov zabezpečujúcich právne uznanie jednotlivých druhov partnerských zväzkov iných ako manželstvo.

(pozri body 44, 45, 87)
Obrazové označenie zobrazujúce polovicu úsmevu emotikonu, ktorého zápis za ochrannú známku Spoločenstva sa navrhuje v podstate pre drahé kovy, výrobky z drahých kovov, šperky a hodinky, ktoré sú všetky zaradené do triedy 14, kufrové výrobky a kožené výrobky zaradené do triedy 18 a oblečenie a doplnky oblečenia zaradené do triedy 25 v zmysle Niceskej dohody, nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.

Prihlasovaná ochranná známka totiž nemá nijaký aspekt ľahko a okamžite zapamätateľný širokou skupinou verejnosti v Spoločenstve, hoci relatívne pozornou, na základe ktorého by táto ochranná známka mohla byť bezprostredne vnímaná ako údaj o obchodnom pôvode uvedených tovarov alebo služieb. Bude výlučne vnímaná ako dekoratívny prvok, či už ide o tovary zaradené do triedy 14, alebo do tried 18 a 25. Prihlasovaná ochranná známka však neumožní individualizovať žiadny z dotknutých tovarov vo vzťahu k tovarom konkurentov. Na základe skutočnosti, že príslušná skupina verejnosti je zvyknutá vnímať jednoduché obrazové označenia zložené z pásikov alebo prúžkov ako ochranné známky, alebo že veľa výrobcov si zapísalo také ochranné známky na označenie tovarov zaradených do triedy 25, nie je možné spochybniť toto konštatovanie.

Prihlasovaná ochranná známka je teda len veľmi jednoduchý a banálny motív, ktorý má iba dekoratívny účel, a nebola by vnímaná ako údaj o obchodnom pôvode uvedených tovarov.

(pozri body 17, 31, 32, 37)
Článok 148 ods. 3 nariadenia č. 2342/2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie rozpočtového nariadenia, zveruje inštitúciám možnosť iniciovať kontakt s uchádzačom v prípade, keď je potrebné ponuku objasniť, alebo keď ide o opravy vecných chýb pri zostavovaní ponuky. Z toho vyplýva, že toto ustanovenie nemožno vykladať v tom zmysle, že by za výnimočných a vymedzených okolností, ktoré stanovuje, ukladalo inštitúciám povinnosť iniciovať kontakt s uchádzačmi.

Inak by to mohlo byť len vtedy, ak by na základe všeobecných zásad práva táto možnosť mohla založiť Komisii povinnosť kontaktovať určitého uchádzača. Išlo by najmä o taký prípad, keď je znenie ponuky formulované nejasne a okolnosti prípadu, o ktorých Komisia vie, naznačujú, že táto nejasnosť by sa pravdepodobne mohla jednoducho vysvetliť a mohla by byť jednoducho odstránená. V takom prípade je v zásade v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných, aby Komisia zamietla túto ponuku bez toho, aby využila svoju možnosť požiadať o vysvetlenie. Ak by sa za takýchto okolností Komisii priznala absolútna diskrečná právomoc, bolo by to v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania.

Zásada proporcionality si navyše vyžaduje, aby akty inštitúcií Spoločenstva neprekračovali hranice toho, čo je vhodné a potrebné na dosiahnutie sledovaných cieľov, čím sa rozumie, že v prípade, kde existuje voľba medzi viacerými primeranými opatreniami, je potrebné prikloniť sa k tomu najmenej obmedzujúcemu, a že spôsobené ťažkosti nesmú byť neúmerné vo vzťahu k sledovaným cieľom.

V každom prípade je však v záujme právnej istoty dôležité, aby Komisia bola schopná presne sa ubezpečiť o obsahu ponuky predloženej v rámci verejného obstarávania a najmä o jej súlade s podmienkami stanovenými v súťažných podkladoch. Preto v prípade, keď je ponuka nejasná a Komisia nemá možnosť rýchlo a účinne stanoviť, čomu skutočne zodpovedá uvedená ponuka, nemá na výber a musí túto ponuku zamietnuť.

Nakoniec v konečnom dôsledku prináleží súdu Spoločenstva, aby stanovil, či odpovede určitého uchádzača na žiadosť o vysvetlenie predloženú verejným obstarávateľom možno označiť za spresnenia obsahu ponuky tohto uchádzača, alebo či presahujú tento rámec a menia obsah tejto ponuku vzhľadom na podmienky stanovené v súťažných podkladoch.

(pozri body 54 — 59)
slovná ochranná známka First-On-Skin pre tovary a služby zaradené do tried 18, 23 a 25 — prihláška č. 4019981

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: