ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
57

Článok 1 ods. 1 rozhodnutia 2011/172 vo svojom znení v anglickom jazyku, ktorý je jazykom konania, stanovuje zmrazenie majetku voči „persons having been identified as responsible for misappropriation of Egyptian State funds, and natural or legal persons, entities or bodies associated with them, as listed in the Annex“. Inými slovami, v tejto jazykovej verzii rozhodnutia 2011/172 sa na jednej strane odkazuje na osoby, ktoré boli „označené“ za zodpovedné za spreneveru egyptských štátnych finančných prostriedkov, a na osoby s nimi spojené.
1

LG Display Co. Ltd (ďalej len „LGD“), predtým LG Philips LCD Co. Ltd, je spoločnosť založená podľa kórejského práva, ktorá kontroluje skupinu spoločností so sídlami po celom svete, ktoré sa zaoberajú výrobou obrazoviek z aktívnych tekutých kryštálov (ďalej len „LCD“).
11

V rámci predbežného preskúmania bol príslušný výrobok vymedzený ako „monoalkyl estery mastných kyselín a (alebo) parafínové plynové oleje získané syntézou a (alebo) hydrogenizáciou, nefosílneho pôvodu (všeobecne nazývané ‚bionafta‘), buď v čistom stave, alebo v podobe zmesi, väčšinou ale nie výlučné používané ako obnoviteľné palivo s pôvodom v Spojených štátoch…, zvyčajne patriace pod kódy KN 3824 90 91, ex 3824 90 97, ex 2710 19 41, ex 1516 20 98, ex 1518 00 91 a ex 1518 00 99“. Preskúmanie sa týkalo obdobia od 1. apríla 2007 do 31. marca 2008 (ďalej len „obdobie predbežného preskúmania“).
252

Odôvodnenie č. 158 napadnutého nariadenia uvádza: „Malo by sa objasniť, že cieľový zisk navrhovaný v podnete bol preskúmaný na základe vyplneného dotazníka a overovacích návštev u reprezentatívnych výrobcov z Únie. Presnejšie povedané, boli posúdené investičné náklady do strojového zariadenia. Dospelo sa k záveru, že cieľový zisk stanovený na základe posledne uvedených faktorov odráža vysoké potreby priamych investícií a riziko spojené s týmto odvetvím náročným na kapitál pri absencii dumpingového a/alebo subvencovaného dovozu. Preto sa cieľový zisk vo výške 8 % považuje za úroveň, ktorú by odvetvie mohlo dosiahnuť pri absencii dumpingového dovozu. Ako sa uvádza v odôvodnení 86, aby sa zabezpečilo, že pri výpočtoch dumpingu, cenového podhodnotenia a predaja pod cenu sa postupuje rovnakou metódou, a z dôvodov uvedených v odôvodneniach 68 až 71, výpočet úrovne odstránenia ujmy bola zrevidovaná tak, aby sa vylúčil predaj na vývoz v prípade spoločnosti, ktorá patrí do skupiny spolupracujúcich čínskych vyvážajúcich výrobcov.“
4

Po roku 1995 kasína na Parnithe, Korfu a Rodose pokračovali vo svojej prevádzke ako kluby EOT. EOT ako prevádzkovateľa kasín na Korfu a Parnithe neskôr nahradila Elliniki Etaireia Touristikis Anaptyxis (Grécka spoločnosť pre rozvoj cestovného ruchu, ďalej len „ETA“), spoločnosť so 100 % účasťou gréckeho štátu. Kasíno na Korfu naďalej uplatňovalo vstupné vo výške 6 eur, a to až do svojej privatizácie 30. augusta 2010, a v súlade s ministerským rozhodnutím z roku 1995 uhrádzalo štátu 80 % z príslušných súm. Kasínu na Rodose bola udelená licencia na prevádzkovanie v roku 1996 a po svojej privatizácii v apríli 1999 začalo uplatňovať vstupné vo výške 5000 GRD (15 eur). Kasíno na Parnithe uplatňovalo od konca roka 2000 do roku 2003 vstupné vo výške 1500 GRD, od 1. januára 2002 po prepočítaní na eurá vo výške 6 eur, a od konca roka 2000 uhrádzalo gréckemu štátu 80 % z tohto vstupného.
82

Nakoniec, nariadenie č. 139/2004, ktoré zrušilo a nahradilo nariadenie č. 4064/89, uvádza analogicky v odôvodnení 31, týkajúcom sa nástrojov, ktoré má Komisia na zabezpečenie dodržania záväzkov, že „v prípade nesplnenia podmienok pripojených k rozhodnutiu, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za zlučiteľnú so spoločným trhom, nenastane stav, v ktorom by bola koncentrácia zlučiteľná so spoločným trhom a koncentrácia, tak ako je vykonaná, nie je povolená Komisiou“, že „v dôsledku toho by sa malo k takto vykonanej koncentrácii pristupovať ako k neoznámenej koncentrácii vykonanej bez povolenia“ a že „okrem toho, ak Komisia už zistila, že v prípade nesplnenia podmienok bude koncentrácia nezlučiteľná so spoločným trhom, mala by mať právomoc priamo nariadiť zrušenie koncentrácie, aby sa tak obnovil stav, aký bol pred uskutočnením koncentrácie“. Na druhej strane, „ak nie je splnená povinnosť pripojená k rozhodnutiu, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom, Komisia by mala mať možnosť zrušiť svoje rozhodnutie“ a „Komisia by taktiež mala mať možnosť uložiť primerané finančné sankcie, ak podmienky alebo povinnosti nie sú splnené“.
3

Tovary a služby uvedené v prihláške patria najmä do tried 35 a 39 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu: — trieda 35: „franchising, a to sprostredkovanie hospodárskeho a organizačného know‑how na umiestnenie tovaru a/alebo služieb na trh; správa spoločností, merchandising (podpora predaja), dialógový marketing, podnikové poradenstvo a vedenie spoločností pri koncepcii, organizácii a realizácii systémov na získanie a zaviazanie si zákazníkov, najmä v oblasti mailingových, zľavových, poukážkových a prémiových programov; vydávanie informačných a dátových nosičov pre tretie subjekty (zahrnuté v triede 35), ktoré sú určené na započítanie zľavových, bonusových a prémiových obchodov, najmä poukážkových, kreditných a šekových kariet, ktoré obsahujú vizuálne a/alebo strojom čitateľné identifikačné údaje a/alebo informácie, najmä magnetických a čipových kariet, ako takzvané smart karty (zahrnuté v triede 35); opatrenia na podporu predaja, realizácia výherných hier a súťaží o ceny ako reklamné opatrenia, zahrnuté do triedy 35; maloobchodné a veľkoobchodné služby v oblasti pracích a bieliacich prostriedkov, čistiacich, leštiacich, odmasťovacích prostriedkov a brúsnych prípravkov, mydiel, parfumérskeho tovaru, éterických olejov, prípravkov na starostlivosť o telo a o krásu, vlasových vôd, prípravkov na čistenie zubov, materiálov na svietenie, sviečok a knôtov na osvetľovacie účely, farmaceutických a zverolekárskych prípravkov, sanitárnych prípravkov na lekárske účely, dietetických látok upravených na lekárske účely, potravy pre dojčatá, náplastí, materiálov na ošetrovanie rán, dezinfekčných prostriedkov, prípravkov na ničenie škodcov, fungicídov, herbicídov, lekárskych prísad do kúpeľa, výživových doplnkov na medicínske a na nemedicínske účely, papierov, lepeniek a výrobkov vyrobených z vyššie uvedených materiálov, tlačoviny, fotografie, papiernický tovar, učebné a vyučovacie pomôcky, baliaci materiál z plastu, koža a imitácie kože, ako aj tovary z nich, surové kože a kožušiny, cestovné a príručné kufríky, tašky, ruksaky, dáždniky, slnečníky a vychádzkové palice, biče, postroje a sedlárske výrobky, prístroje a nádoby do domácnosti a kuchyne, hrebene a špongie, kefy, materiál na výrobu kief, výrobky na čistenie, nespracované alebo polospracované sklo, porcelánový tovar a hrnčiarsky tovar, odevy, obuv, pokrývky hlavy, hry, hračky, cvičebné a športové potreby, ozdoby na vianočné stromčeky, potraviny, poľnohospodárske, záhradné a lesnícke výrobky, ako aj semená, živé zvieratá, čerstvé ovocie a zelenina, semená, živé rastliny a kvety, krmivá, slad, alkoholické a nealkoholické prístroje, ako aj sirupy, šumivé tablety a iné prípravky na prípravu nápojov, zásielkový predaj (okrem dopravy) alebo internetový predaj, všetko pre drogistický tovar, kozmetiku, parfumériu, tovar z papiera, textílie, nápoje a potraviny“, — trieda 39: „doprava; balenie a skladovanie tovarov; organizovanie zájazdov“.
73

Ďalej, vzhľadom na okolnosti pripomenuté v bodoch 66 až 69 vyššie, Španielske kráľovstvo nemôže oprávnene tvrdiť, že v prípade neexistencie formálneho vypočutia Komisiou nebolo schopné prípadne po porade s odvetvím rybolovu predložiť primerané návrhy, ktoré by ovplyvnili obsah napadnutého nariadenia. Jednak totiž v takom prípade, o aký ide vo veci samej, keď celkové množstvo odpočtov, ktoré sa majú vykonať, nespochybňuje dotknutý členský štát, právo byť vypočutý si nevyžaduje, aby Komisia dala uvedenému členskému štátu príležitosť vyjadriť sa k presným číslam odpočtov, ktoré chce stanoviť v napadnutom akte a rozložiť na viacero rokov, aby sa dosiahol stanovený limit. Na druhej strane Španielske kráľovstvo v predmetnom prípade po tom, ako uznalo svoju povinnosť vrátenia uvedeného celkového množstva kvót a na základe svojej povinnosti lojálnej spolupráce, tak ako vyplýva z článku 4 ods. 3 ZEÚ, bolo povinné poskytnúť z vlastného podnetu a v potrebnom čase akúkoľvek relevantnú informáciu v tejto veci, aby umožnilo Komisii vykonávať vhodným spôsobom a po úplnom oboznámení sa s vecou voľnú úvahu na základe článku 105 ods. 2 kontrolného nariadenia. Španielske orgány však nepreukázali, že by sa chopili opakovaných príležitostí v priebehu správneho konania, aby splnili svoju povinnosť lojálnej spolupráce a predložili takéto relevantné informácie a to napriek skutočnosti, že vedeli o dôležitosti rizík pre odvetvie rybolovu a o tom, že Komisia pôvodne plánovala rozložiť potrebné odpočty na oveľa kratšie obdobie ako päť rokov. Španielske kráľovstvo nakoniec nevysvetlilo, či a v akom rozsahu sa poradilo so španielskym odvetvím rybolovu o spôsobe, ako by bolo vhodné rozložiť celkové množstvo odpočtov uložených v čase, hoci o tom vedelo od júla 2010 (pozri bod 3 vyššie).
54

V prejednávanej veci pritom v tejto súvislosti treba konštatovať, že OLAF v liste svojho generálneho riaditeľa z 10. júna 2011 uviedol dôvody, prečo poskytnutie dokumentov, ktorých sprístupnenie sa žiadalo, ohrozuje chránený záujem. Okrem skutočnosti, že dokumenty 1 až 8 sa skutočne týkajú prebiehajúceho vyšetrovania, viaceré dokumenty obsahovali dôkazy, ktoré boli získané z rôznych zdrojov a sprístupnenie by mohlo upozorniť osoby alebo subjekty, na ktoré sa vzťahovalo vyšetrovanie, skôr, ako by sa zhromaždili všetky dôkazy. Tieto dokumenty by mohli takisto tvoriť dôkazy v rámci konaní pred vnútroštátnymi súdmi a ich sprístupnenie by teda mohlo znemožniť ich účinné použitie pred týmito súdmi. Dokumenty 1, 2, 4, 5 a 7 okrem toho uvádzali stratégiu OLAF‑u, ako aj spôsob vedenia jeho vyšetrovania. Ich sprístupnenie by mohlo poskytnúť informácie o jeho pracovných metódach v prejednávanej veci a teda ohroziť účinnosť úloh OLAF‑u. Každý z dokumentov 2, 4 a 5 sa týkal výmeny informácií s vnútroštátnymi orgánmi v rámci prejednávaného vyšetrovania a ich sprístupnenie by mohlo ohroziť atmosféru vzájomnej dôvery nevyhnutnú na riadny priebeh spolupráce s vnútroštátnymi orgánmi v rámci predmetného vyšetrovania. Sprístupnenie týchto dokumentov by navyše takisto odhalilo stratégie vyšetrovania, vykonávané úkony a vyhodnocovanie postupov. Sprístupnenie dokumentov, ako je dokument 6, ktorý je listom pochádzajúcim od hospodárskeho subjektu poskytujúceho informácie OLAF‑u, verejnosti by napokon odhalilo informátora a v dôsledku toho by už viac nebola chránená jeho anonymita, čo by malo za následok odradenie osôb od toho, aby poskytovali informácie týkajúce sa prípadných podvodov, a z toho dôvodu by OLAF a Komisia prišli o informácie užitočné na začatie vyšetrovaní, ktorých cieľom je ochrana finančných záujmov Únie.
7

Článok 5 nariadenia č. 182/2011 upravuje najmä, že výbor patriaci do jeho pôsobnosti vydá stanovisko prostredníctvom väčšiny stanovenej v článku 16 ods. 4 a 5 ZEÚ, prípadne v článku 238 ods. 3 ZFEÚ v prípade aktov prijímaných na návrh Európskej komisie, a že hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sa vážia spôsobom uvedeným v týchto článkoch. Ak výbor vydá kladné stanovisko, Komisia prijme návrh vykonávacieho aktu. Ak výbor vydá záporné stanovisko, Komisia v zásade neprijme návrh vykonávacieho aktu. Ak sa považuje za potrebné prijať vykonávací akt, predseda môže buď predložiť zmenený a doplnený návrh vykonávacieho aktu rovnakému výboru do dvoch mesiacov od predloženia záporného stanoviska, alebo môže predložiť návrh vykonávacieho aktu do jedného mesiaca od predloženia záporného stanoviska odvolaciemu výboru na ďalšie prerokovanie. Nakoniec, ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia môže v zásade prijať návrh vykonávacieho aktu, okrem prípadov uvedených v článku 5 druhom odseku nariadenia č. 182/2011.
21

Podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 26. decembra 2011 podal žalobca túto žalobu o neplatnosť proti rozhodnutiu 2011/273, tak ako bolo vykonané alebo zmenené a doplnené do dňa podania uvedenej žaloby, vrátane všetkých rozhodnutí, na základe ktorých bolo zmenené a doplnené alebo vykonané; nariadeniu č. 442/2011, tak ako bolo vykonané alebo zmenené a doplnené do dňa podania tejto žaloby, vrátane všetkých nariadení, na základe ktorých bolo zmenené a doplnené alebo vykonané, a rozhodnutiu 2011/782, tak ako bolo vykonané alebo zmenené a doplnené do dňa podania predmetnej žaloby, v rozsahu, v akom sa ho tieto akty týkajú.
24

V napadnutom rozhodnutí odvolací senát najprv porovnal prihlasovanú ochrannú známku so slovnou ochrannou známkou VOLVO a slovným prvkom uvedeným v skorších obrazových ochranných známkach. Konštatoval, že kolidujúce označenia majú spoločné štyri písmená z piatich v úplne rozdielnom poradí. Okrem toho sa označenia odlišujú svojimi jednotlivými začiatočnými písmenami „v“ a „l“ a svojimi prvými slabikami „vol“ a „lo“. Navyše je veľmi málo pravdepodobné, že by priemerný spotrebiteľ dôkladne analyzoval jednotlivé slabiky, aby si vytvoril nové slovo a spojil si tak „lovol“ s „volvo“. Napokon odvolací senát usúdil, že grafické prvky v prihlasovanej ochrannej známke sú bežné a nepredstavujú rozlišujúci prvok, ktorý by bol prevládajúci alebo by ovplyvňoval vizuálne vnímanie označení spotrebiteľom. Okrem toho slovný prvok skorších ochranných známok je zobrazený bielymi písmenami na čiernom podklade, zatiaľ čo napadnutá ochranná známka je zobrazená čiernymi písmenami. Na základe toho odvolací senát dospel k záveru, že kolidujúce označenia sú z vizuálneho hľadiska rozdielne.
8

Komisia ukončila konanie, pokiaľ ide o nadobudnutia podielov, ktoré sa uskutočnili v Európskej únii, rozhodnutím 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48).
55

Napokon záver uvedený vo výňatku z hodnotiacej správy, ktorý citovala žalobkyňa, treba zobrať do úvahy v jeho kontexte (pozri body 32 až 38 vyššie). Výňatok začína tým, že výbor pre vyhodnotenie súťažných návrhov po preskúmaní odpovede z 29. júna 2011 dospel k záveru, že ponuky žalobkyne treba zamietnuť z dôvodu neobvykle nízkej ceny. Následne sa uvádza preskúmanie vysvetlení predložených 29. júna 2011, pokiaľ ide o cenové ponuky považované verejným obstarávateľom za neobvykle nízke, pričom toto preskúmanie zdôrazňuje nezrovnalosti medzi uvedenými vysvetleniami a ponukami žalobkyne tým, že spochybňuje ekonomickú reálnosť cien vzhľadom na mzdy pre niektoré pracovné pozície a zahrnutie určitých nákladov do týchto cien. Výňatok končí záverom, ktorý citovala žalobkyňa a ktorým sa sumarizujú dôvody, pre ktoré nebolo možné prihliadnuť na vysvetlenia predložené 29. júna 2011 vzhľadom na ich nesúlad s obsahom ponúk žalobkyne. Na rozdiel od tvrdení žalobkyne preto nie je pravda, že by tento záver bol s ohľadom na dôvod zamietnutia jej ponúk, konkrétne ich neobvykle nízkej ceny, nerelevantný, a tiež nie je pravda, že by odôvodnenie, ktoré OP priložil s odvolaním sa na hodnotiacu správu výboru pre vyhodnotenie súťažných návrhov, nemalo nijakú spojitosť s uvedeným dôvodom.
82

Po tretie dodatky do „Final Technical Implementation Report“ boli podpísané jednotlivo 24. a 25. marca 2009. Tieto dokumenty sa v podstate snažia preukázať tri nasledujúce skutočnosti. Na úvod sa uvádza, že páni C. S. a J. S. sa zúčastnili na realizácii projektu ako odborníci, pričom sa zdôraznilo, že by bolo „zjavne nemožné“ uskutočniť projekt celoeurópskeho významu, akým je aj tento projekt, bez prispenia vedeckých odborníkov z oblasti internej medicíny a farmakoterapie, ako aj oblasti farmácie, farmakológie a klinickej výživy. Ďalej sa páni C. S. a J. S. mali zúčastniť prípravných prác najmä na vyššie uvedených publikáciách. Nakoniec páni C. S. a J. S. mali poskytovať počas diskusií rady. Na preukázanie týchto posledných dvoch skutočností sa tieto dokumenty odvolávajú na jednotlivé strany „Interim Technical Implementation Report“ (Priebežná správa o technickej realizácii) a „Final Technical Implementation Report“.
229

Za okolností prejednávanej veci sa Všeobecný súd domnieva, že na to, aby bolo zabránené riziku vážneho a nenávratného zásahu do účinnosti obmedzujúcich opatrení, so zreteľom na významný dosah dotknutých obmedzujúcich opatrení na práva a slobody žalobkyne, treba na základe článku 264 ZFEÚ zachovať účinky vykonávacieho nariadenia č. 790/2014 na obdobie troch mesiacov od vyhlásenia tohto rozsudku.
48

Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty, zásady ochrany legitímnej dôvery a článkov 4, 7, 10 a 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339), druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom a neúplnom opise právneho rámca uplatniteľného na túto vec a na následnom porušení povinnosti náležitej starostlivosti a nestrannosti Komisie, tretí žalobný dôvod sa týka porušenia zásady rovnosti zaobchádzania so spoločnosťou Alcoa Trasformazioni a žalobkyňou, štvrtý žalobný dôvod spočíva v neexistencii štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, piaty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia pri prijímaní napadnutého rozhodnutia vychádzala z nesprávnych predpokladov, šiesty žalobný dôvod je založený na existujúcej povahe predmetnej pomoci, siedmy žalobný dôvod je založený na jej zlučiteľnosti „so spoločným trhom“, ôsmy žalobný dôvod spočíva v porušení článkov 2 ES, 3 ES, 5 ES a 12 ES, ako aj zásad rovnosti zaobchádzania a proporcionality, deviaty žalobný dôvod sa týka porušenia článku 174 ZFEÚ a vyhlásenia č. 30 o ostrovných regiónoch, pripojeného k záverečnému aktu Amsterdamskej zmluvy, ktorým sa mení a dopĺňa Zmluva o Európskej únii, zmluvy o založení Európskych spoločenstiev a niektoré súvisiace akty (Ú. v. ES C 340, 1997, s. 136, ďalej len „vyhlásenie o ostrovných regiónoch“), desiaty žalobný dôvod sa týka porušenia článku 107 ods. 3 písm. a) až c) ZFEÚ, usmernení o národnej regionálnej pomoci (Ú. v. ES C 74, 1998, s. 9; Mim. vyd. 08/001, s. 226) a nezohľadnenia usmernení pre národnú regionálnu pomoc na roky 2007 – 2013 (Ú. v. EÚ C 54, 2006, s. 13) a jedenásty žalobný dôvod je rovnako ako prvý založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery. [omissis]
34

Pokiaľ ide o kvalifikáciu dotknutého opatrenia ako novej pomoci, Komisia v napadnutom rozhodnutí uviedla toto: „8 Podnik A[tE] bol založený v roku 1960 a Grécka republika mu udelila niektoré zvýhodnenia vrátane dodávok elektrickej energie za zníženú sadzbu. V súlade s podmienkami stanov, ktorými sa ustanovujú zvýhodnenia, sa dodávka elektrickej energie za zníženú sadzbu mala skončiť v marci 2006 pod podmienkou, že to [DEI] oznámi A[tE] s dvojročným predstihom. [DEI] náležite informoval 26. februára 2004 (t. j. viac ako dva roky pred ukončením platnosti práva) podnik A[tE], a následne na konci marca 2006 prestal [DEI] uplatňovať zvýhodnenú sadzbu. 9 V dôsledku toho platil A[tE] od marca 2006 do januára 2007 štandardnú sadzbu. 10 A[tE] však zrušenie zvýhodnenej sadzby napadol súdnou cestou a v januári 2007 súd prvého stupňa nariadil ako predbežné opatrenie opätovné uplatňovanie zvýhodnenej sadzby až dovtedy, kým súd v tejto veci nerozhodne. Proti tomuto predbežnému opatreniu sa [DEI] odvolal, a v marci 2008 bolo na základe odvolania zrušené (rozhodnutie vo veci samej ešte nebolo vyhlásené). 11 Praktickým dôsledkom (predbežného) rozhodnutia súdu vo vzťahu k A[tE] bolo opätovné uplatňovanie zvýhodnenej sadzby od januára 2007 do marca 2008. Podľa informácií gréckych orgánov počas [dotknutého] obdobia zaplatil A[tE a neskôr žalobkyňa] o 17,4 milióna eur menej ako by zaplatil[i] v prípade, keby sa uplatňovala „štandardná“ sadzba… … f. [Dotknuté] opatrenie… predstavuje neoprávnenú pomoc. 34 [Žalobkyňa] tvrdí, že prvé [uznesenie v konaní o nariadení predbežného opatrenia] nepredstavovalo nijakú podstatnú zmenu zmluvy o zvýhodnenej sadzbe… Podľa [žalobkyne] preto [prvé uznesenie v konaní o nariadení predbežného opatrenia] neposkytlo novú pomoc A[tE] a… zvýhodnen[á] [sadzba] zostal[a] v platnosti ako existujúca pomoc. 35 Komisia nemôže akceptovať tvrdenie [žalobkyne]. Počiatočné podmienky zvýhodnenej sadzby, ktorá predstavovala existujúcu pomoc, stanovujú, že pomoc skončí v marci 2006 za predpokladu, že to [DEI] náležite oznámi. Keď sa tak stalo, platnosť existujúcej pomoci skončila v súlade s počiatočnými podmienkami poskytnutia zvýhodnenej sadzby. Akékoľvek poskytnutie zníženej sadzby za elektrickú energiu, ktoré spĺňa definíciu štátnej pomoci (ako v tomto prípade), predstavuje novú pomoc bez ohľadu na skutočnosť, že podmienky sú podobné ako pri predchádzajúcom opatrení štátnej pomoci. Judikatúra Súdneho dvora jasne vysvetľuje, že rozšírenie existujúcej pomoci predstavuje novú pomoc, a je to potrebné notifikovať [rozsudky z 12. júla 1973, Komisia/Nemecko, 70/72, Zb., EU:C:1973:87, bod 14, a z 11. septembra 2003, Belgicko/Komisia, C‑197/99 P, Zb., EU:C:2003:444, bod 109]. Je to o to dôležitejšie, keďže v tomto prípade bola časovo ohraničená existujúca pomoc o niekoľko mesiacov neskôr znovu aktivovaná. 36 Keďže táto nová pomoc nebola oznámená Komisii podľa článku 108 ZFEÚ, je neoprávnená.“
56

Pokiaľ ide okrem toho o informácie zhromaždené Komisiou v rámci konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ na základe oznámení Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (Ú. v. ES C 45, s. 3, a Ú. v. EÚ C 298, s. 11), je potrebné dospieť k záveru, že sprístupnenie takýchto informácií by mohlo odradiť potenciálnych žiadateľov o zhovievavosť od toho, aby vykonali vyhlásenia podľa týchto oznámení. Žiadatelia by sa totiž mohli dostať do menej priaznivého postavenia než ostatné podniky, ktoré sa zúčastnili kartelu a ktoré na vyšetrovaní nespolupracovali alebo ich spolupráca bola menej intenzívna (rozsudok Holandsko/Komisia, už citovaný v bode 46 vyššie, bod 41).
9

V druhom rade Komisia dospela k záveru, že predmetná pomoc spĺňa podmienky na to, aby bola považovaná za zlučiteľnú s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ (odôvodnenie 145 napadnutého rozhodnutia). Na podporu tohto tvrdenia sa po prvé domnievala, že vzhľadom na to, že zákon o dani z hier liberalizuje trh a umožňuje dánskym a zahraničným prevádzkovateľom online hier poskytovať svoje služby osobám s pobytom v Dánsku a zároveň zabezpečuje splnenie potrebných podmienok na získanie licencie od dánskych orgánov, slúži riadne vymedzenému cieľu spoločného záujmu (odôvodnenia 106 až 123 napadnutého rozhodnutia). Po druhé sa Komisia domnievala, že opatrenie pomoci spĺňalo požiadavku proporcionality, keďže podľa nej daňová sadzba 20 % hrubého príjmu z hier pre online prevádzkovateľov nie je nižšia, než je potrebné na zabezpečenie dosiahnutia cieľov zákona o hrách (odôvodnenia 124 až 137 napadnutého rozhodnutia). Po tretie Komisia preskúmala vplyvy opatrenia pomoci na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi. V tejto súvislosti sa Komisia domnievala, že stanovenie sadzby dane pre online hry na rovnakej alebo podobnej úrovni, ako je sadzba pre prevádzkovateľov hier vo fyzicky existujúcich prevádzkarniach, by viedla k situácii, v ktorej by odvetvie ani hráči nereagovali na možnosť zákonného poskytovania služieb v oblasti online hier na dánskom trhu, čo by zmarilo vymedzené ciele spoločného záujmu, ktoré sleduje zákon o hrách (odôvodnenia 138 až 142 napadnutého rozhodnutia).