V tejto súvislosti začatie súdneho konania v zmysle vnútroštátneho trestného poriadku samozrejme predstavuje okolnosť, ktorú môže Rada zohľadniť pri preukazovaní existencie skutkov, ktoré odôvodňujú prijatie reštriktívnych opatrení na úrovni Únie, a pri posúdení, či treba také opatrenia prijať, aby boli zaručené účinky postupov vnútroštátnych orgánov. Nič to však nemení na tom, že prijatie reštriktívnych opatrení patrí do právomoci Rady, ktorá samostatne rozhoduje o tom, či je vzhľadom na ciele spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky nutné a vhodné prijať také opatrenia bez ohľadu na návrh, ktorý v tomto zmysle podajú orgány dotknutej tretej krajiny, či akékoľvek iné opatrenia, ktoré tieto orgány prijmú na vnútroštátnej úrovni, a to pod podmienkou, že sa opiera o pevný skutkový základ.

Rešpektovanie práva na obhajobu, ktoré je zakotvené v článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie, ktorá má podľa Zmluvy o EÚ rovnakú právnu silu ako Zmluvy, zahŕňa právo byť vypočutý a právo na prístup k spisu, zatiaľ čo právo na účinnú súdnu ochranu, ktoré je zaručené v článku 47 Charty, vyžaduje, aby dotknutá osoba mala možnosť zoznámiť sa s dôvodmi, na ktorých sa zakladá rozhodnutie prijaté voči nej. Z toho vyplýva, že v rámci prijatia rozhodnutia o ponechaní zápisu mena osoby, subjektu alebo orgánu na zozname osôb, subjektov alebo orgánov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, musí Rada rešpektovať právo tejto osoby, tohto subjektu alebo tohto orgánu byť vypočutý predtým, ako voči nemu v rozhodnutí o zápise do zoznamu použije nové skutočnosti, konkrétne skutočnosti, ktoré nie sú uvedené v pôvodnom rozhodnutí o zápise do tohto zoznamu.

Hoci nemožno vylúčiť, že určité správanie súvisiace so spreneverou štátnych prostriedkov môže ohroziť právny štát, nemožno pripustiť, aby dôvodom zásahu Únie s cieľom posilniť a podporiť právny štát v tretej krajine v rámci jej právomoci v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky bol akýkoľvek prípad sprenevery štátnych prostriedkov spáchaný v tejto krajine. Na to, aby bolo možné konštatovať, že sprenevera štátnych prostriedkov môže odôvodniť činnosť Únie v rámci SZBP vychádzajúcu z cieľa spočívajúceho v upevňovaní a podporovaní právneho štátu, je prinajmenšom nevyhnutné, aby vytýkané skutočnosti boli spôsobilé ohroziť inštitucionálne a právne zásady dotknutej krajiny.

V súvislosti s kritériom zápisu, ako je uvedené v článku 1 ods. 1 písm. a) rozhodnutia 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2015/143/SZBP, vzťahujúceho sa predovšetkým na osoby identifikované ako osoby zodpovedné za spreneveru ukrajinských štátnych finančných prostriedkov, možno takéto kritérium považovať za v súlade s právnym poriadkom Únie iba v rozsahu, v akom mu možno pripísať význam, ktorý je obsiahnutý v normách vyššej právnej sily, ktoré musí dodržiavať, a konkrétne, s cieľom spočívajúcim v posilnení a podpore právneho štátu na Ukrajine. Taký výklad navyše umožňuje rešpektovať širokú mieru voľnej úvahy, ktorú má Rada pri vymedzovaní všeobecných kritérií zápisu do zoznamu, a zároveň zaručiť v zásade úplné preskúmanie zákonnosti aktov Únie z hľadiska základných práv Uvedené kritérium treba teda vykladať v tom zmysle, že sa nevzťahuje abstraktne na akúkoľvek spreneveru štátnych prostriedkov, ale vzťahuje sa skôr na spreneveru štátnych prostriedkov alebo aktív, ktorá so zreteľom na hodnotu spreneverených prostriedkov alebo aktív alebo ich druh či okolností, za ktorých došlo k tejto sprenevere, prinajmenšom môže viesť k ohrozeniu inštitucionálnych a právnych základov Ukrajiny, a to najmä k porušeniu zásad legality, zákazu svojvôle exekutívy, účinného súdneho preskúmania a rovnosti pred zákonom, a v konečnom dôsledku k ohrozeniu rešpektovania zásad právneho štátu v tejto krajine. Takto vykladané kritérium zápisu do zoznamu je primerané relevantným cieľom Zmluvy o EÚ a je s nimi v súlade.

(pozri body 100 – 102)