29.

Za týchto okolností Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) [Druhostupňový súd (oddelenie pre daňové a majetkové spory)] rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Je možné odvolávať sa na článok 63 ZFEÚ v súvislosti s vnútroštátnymi právnymi predpismi, akými sú pravidlá prevodov v rámci skupiny, ktoré sa uplatňujú iba na skupiny spoločností? 2. Ak by sa v súvislosti s pravidlami prevodov v rámci skupiny vo všeobecnosti nebolo možné odvolávať na článok 63 ZFEÚ, je napriek tomu možné sa odvolávať na tento článok: a) ak ide o pohyby kapitálu uskutočnené materskou spoločnosťou so sídlom v členskom štáte Únie na dcérsku spoločnosť so sídlom vo Švajčiarsku, v prípade, že materská spoločnosť vlastní 100 % obchodný podiel tak v dcérskej spoločnosti so sídlom vo Švajčiarsku, ako aj v dcérskej spoločnosti so sídlom v Spojenom kráľovstve, ktorá podlieha predmetnej daňovej povinnosti? b) ak ide o pohyb kapitálu uskutočnený dcérskou spoločnosťou so sídlom v Spojenom kráľovstve na dcérsku spoločnosť so sídlom vo Švajčiarsku, v ktorých obidvoch vlastní 100 % obchodný podiel tá istá materská spoločnosť so sídlom v členskom štáte Únie, pričom tieto dve spoločnosti sú sesterskými spoločnosťami a nie je medzi nimi vzťah materskej a dcérskej spoločnosti? 3. Predstavujú právne predpisy, akými sú pravidlá prevodov v rámci skupiny, na základe ktorých podlieha bezprostrednej daňovej povinnosti prevod majetku uskutočnený spoločnosťou so sídlom v Spojenom kráľovstve na sesterskú spoločnosť so sídlom vo Švajčiarsku (ktorá nevykonáva obchodnú činnosť v Spojenom kráľovstve prostredníctvom stálej prevádzkarne), v prípade, že obidve tieto spoločnosti sú dcérskymi spoločnosťami, v ktorých vlastní 100 % obchodný podiel spoločná materská spoločnosť so sídlom v inom členskom štáte, za okolností, že by takýto prevod bol uskutočnený na daňovo neutrálnom základe, ak by sesterská spoločnosť mala tiež sídlo v Spojenom kráľovstve (alebo by vykonávala v Spojenom kráľovstve obchodnú činnosť prostredníctvom stálej prevádzkarne), obmedzenie slobody usadiť sa materskej spoločnosti v zmysle článku 49 ZFEÚ, alebo prípadne obmedzenie slobody pohybu kapitálu v zmysle článku 63 ZFEÚ? 4) Ak by bolo možné odvolávať sa na článok 63 ZFEÚ: a) predstavoval prevod obchodných značiek a súvisiaceho majetku uskutočnený spoločnosťou GL na švajčiarsku spoločnosť za protihodnotu, ktorá mala zodpovedať trhovej hodnote týchto obchodných značiek, pohyb kapitálu na účely článku 63 ZFEÚ? b) predstavovali pohyby kapitálu uskutočnené holandskou spoločnosťou v prospech švajčiarskej spoločnosti, ktorá je jej dcérskou spoločnosťou so sídlom vo Švajčiarsku, priame investície na účely článku 64 ZFEÚ? c) vzhľadom na skutočnosť, že článok 64 ZFEÚ sa uplatňuje iba na určité typy pohybu kapitálu, je možné článok 64 ZFEÚ uplatniť za okolností, keď pohyby kapitálu možno považovať za priame investície (uvedené v článku 64 ZFEÚ) a zároveň aj za iný druh pohybu kapitálu, ktorý nie je uvedený v článku 64 ZFEÚ? 5. Ak by išlo o obmedzenie, pričom je nesporné, že toto obmedzenie bolo v zásade odôvodnené naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu (t. j. potrebou zachovania vyváženého rozdelenia daňových právomocí), bolo toto obmedzenie nevyhnutné a primerané v zmysle judikatúry Súdneho dvora, najmä za okolností, keď dotknutý daňovník ako protihodnotu za prevod predmetného majetku dosiahol príjem, ktorý sa rovná plnej trhovej hodnote tohto majetku? 6. Ak došlo k porušeniu slobody usadiť sa a/alebo práva na voľný pohyb kapitálu: a) vyžaduje právo Únie, aby sa vnútroštátne právne predpisy vykladali takým spôsobom, alebo vôbec neuplatňovali, tak, aby sa spoločnosti GL poskytla možnosť odkladu zaplatenia dane? b) v prípade kladnej odpovede, vyžaduje právo Únie, aby sa vnútroštátne právne predpisy vykladali takým spôsobom, alebo vôbec neuplatňovali, tak, aby sa spoločnosti GL poskytla možnosť odkladu zaplatenia dane až dovtedy, kým sa majetok neprevedie mimo pod‑skupiny, ktorej je spoločnosť so sídlom v inom členskom štáte materskou spoločnosťou (t. j. ‚na základe dosiahnutia‘), alebo môže predstavovať primerané nápravné opatrenie možnosť zaplatenia dane v splátkach (t. j. ‚na základe splátok‘)? c) ak možnosť zaplatenia dane v splátkach môže v zásade predstavovať primerané nápravné opatrenie: i) je to tak len v prípade, ak vnútroštátne právo obsahovalo takúto možnosť v čase predajov majetku, alebo je zlučiteľné s právom Únie, ak sa takáto možnosť poskytne prostredníctvom nápravného opatrenia a posteriori (to znamená ak vnútroštátny súd dodatočne poskytne takúto možnosť a posteriori tým, že uplatnení výklad, ktorý je v súlade s právnymi predpismi, alebo tým, že tieto predpisy neuplatní)? ii) vyžaduje právo Únie od vnútroštátnych súdov, aby poskytli nápravné opatrenie, ktoré v čo najmenšej možnej miere zasahuje do príslušnej slobody podľa práva Únie, alebo postačuje, aby vnútroštátne súdy poskytli nápravné opatrenie, ktoré je súčasne primerané a v čo najmenšej možnej miere sa odchyľuje od existujúceho vnútroštátneho práva? iii) aké dlhé obdobie splácania sa vyžaduje? a iv) je nápravné opatrenie zahŕňajúce splátkový kalendár, v rámci ktorého sú platby splatné pred dňom, kedy sa s konečnou platnosťou rozhodne o sporných otázkach medzi účastníkmi konania, v rozpore s právom Únie, inými slovami, je potrebné, aby boli splátky splatné v budúcnosti?“