ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Článok 27 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že proti občanovi Európskej únie alebo štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom tohto občana, ktorý žiada o priznanie práva na pobyt na území členského štátu, bolo v minulosti prijaté rozhodnutie o vylúčení z postavenia utečenca podľa článku 1 časti F Ženevského dohovoru z 28. júla 1951 o právnom postavení utečencov, ako bol doplnený Protokolom týkajúcim sa právneho postavenia utečencov, ktorý bol uzavretý v New Yorku 31. januára 1967 alebo článku 12 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany, neumožňuje príslušným orgánom tohto členského štátu automaticky usudzovať, že jeho samotná prítomnosť na tomto území bez ohľadu na to, či existuje nebezpečenstvo recidívy alebo nie, predstavuje skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu pre základný záujem spoločnosti, ktorá môže odôvodniť prijatie opatrení z dôvodov verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti. Konštatovanie existencie takejto hrozby musí byť založené na posúdení osobného správania daného jednotlivca zo strany príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, berúc do úvahy zistenia uvedené v rozhodnutí o vylúčení z postavenia utečenca, ako aj dôkazy, na ktorých je založené, najmä povahu a závažnosť trestných činov alebo konaní, ktoré sú mu vytýkané, stupeň jeho osobnej účasti na tejto trestnej činnosti, prípadnú existenciu dôvodov na zbavenie trestnej zodpovednosti, ako aj existenciu, či neexistenciu odsúdenia. Toto celkové posúdenie musí tiež zohľadniť čas, ktorý uplynul od predpokladaného spáchania takýchto trestných činov alebo konaní, ako aj následné správanie uvedeného jednotlivca, najmä pokiaľ ide o otázku, či sa toto správanie u neho naďalej vyznačuje postojom, ktorý ohrozuje základné hodnoty uvedené v článkoch 2 a 3 ZEÚ, spôsobom, ktorý môže narušiť pokoj a fyzickú bezpečnosť obyvateľstva. Samotná skutočnosť, že minulé správanie tohto jednotlivca je súčasťou historického a spoločenského kontextu v jeho krajine pôvodu a nie je pravdepodobné, že sa zopakuje v hostiteľskom členskom štáte, nebráni takémuto konštatovaniu. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu musia v súlade so zásadou proporcionality okrem toho vyvážiť na jednej strane ochranu predmetného základného záujmu spoločnosti na jednej strane a záujmy dotknutej osoby, ktoré sa týkajú výkonu jej slobôd pohybu a pobytu občana Únie, ako aj jej práva na rešpektovanie súkromného a rodinného života na druhej strane.
Vec C-353/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – MP/Secretary of State for the Home Department (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Azylová politika — Charta základných práv Európskej únie — Článok 4 — Smernica 2004/83/ES — Článok 2 písm. e) — Podmienky, ktoré musia byť splnené na priznanie doplnkovej ochrany — Článok 15 písm. b) — Hrozba vážneho bezprávia na duševnom zdraví žiadateľa v prípade jeho návratu do krajiny pôvodu — Osoba, ktorá bola mučená vo svojej krajine pôvodu)

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – MP/Secretary of State for the Home Department

(Vec C-353/16) ( 1 )

„(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Azylová politika — Charta základných práv Európskej únie — Článok 4 — Smernica 2004/83/ES — Článok 2 písm. e) — Podmienky, ktoré musia byť splnené na priznanie doplnkovej ochrany — Článok 15 písm. b) — Hrozba vážneho bezprávia na duševnom zdraví žiadateľa v prípade jeho návratu do krajiny pôvodu — Osoba, ktorá bola mučená vo svojej krajine pôvodu)“

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: MP

Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

Výrok rozsudku

Článok 2 písm. e) a článok 15 písm. b) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany v spojení s článkom 4 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že postavenie doplnkovej ochrany možno priznať štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý bol v minulosti mučený orgánmi jeho krajiny pôvodu a ktorý už nie je vystavený riziku mučenia v prípade návratu do tejto krajiny, ale ktorého fyzický a psychologický zdravotný stav by sa mohol v takomto prípade podstatne zhoršiť s vážnym rizikom, že tento štátny príslušník spácha samovraždu z dôvodu ujmy vyplývajúcej z mučenia, ktorého bol obeťou, ak existuje reálne riziko úmyselného odmietnutia poskytnutia primeranej starostlivosti týkajúcej sa fyzických alebo duševných následkov tohto mučenia vo vzťahu k tomuto príslušníkovi v uvedenej krajine, čo musí overiť vnútroštátny súd.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 326, 5.9.2016.
2.

Článok 186 smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, kde neexistovalo právo na pôvodne uplatnené odpočítanie dane z pridanej hodnoty (DPH), musia členské štáty stanoviť deň, kedy vzniká povinnosť vykonať úpravu neoprávnene odpočítanej DPH, a obdobie, za ktoré sa má táto úprava vykonať, a to v súlade so zásadami práva Únie, osobitne so zásadou právnej istoty a legitímnej dôvery. Vnútroštátny súd musí overiť, či v prípade, o aký ide vo veci samej, sú tieto zásady dodržané.
Vec C-426/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW a i./Vlaams Gewest (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana zvierat počas usmrcovania — Osobitné spôsoby zabíjania zvierat podľa náboženských rituálov — Moslimský sviatok obetovania — Nariadenie (ES) č. 1099/2009 — Článok 2 písm. k) — Článok 4 ods. 4 — Povinnosť zabíjať zvieratá na náboženské účely na schválenom bitúnku spĺňajúcom požiadavky nariadenia (ES) č. 853/2004 — Platnosť — Charta základných práv Európskej únie — Článok 10 — Sloboda náboženského vyznania — Článok 13 ZFEÚ — Rešpektovanie národných zvykov týkajúcich sa náboženských rituálov)

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW a i./Vlaams Gewest

(Vec C-426/16) ( 1 )

„(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana zvierat počas usmrcovania — Osobitné spôsoby zabíjania zvierat podľa náboženských rituálov — Moslimský sviatok obetovania — Nariadenie (ES) č. 1099/2009 — Článok 2 písm. k) — Článok 4 ods. 4 — Povinnosť zabíjať zvieratá na náboženské účely na schválenom bitúnku spĺňajúcom požiadavky nariadenia (ES) č. 853/2004 — Platnosť — Charta základných práv Európskej únie — Článok 10 — Sloboda náboženského vyznania — Článok 13 ZFEÚ — Rešpektovanie národných zvykov týkajúcich sa náboženských rituálov)“

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, lslamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

Žalovaný: Vlaams Gewest

za účasti: Global Action in the Interest of Animals (GAIA) VZW

Výrok rozsudku

Preskúmanie prejudiciálnej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 4 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1099/2009 z 24. septembra 2009 o ochrane zvierat počas usmrcovania v spojení s jeho článkom 2 písm. k) vzhľadom na článok 10 Charty základných práv Európskej únie a článok 13 ZFEÚ.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.
Vec C-382/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Nemecko) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov právnických osôb — Právna úprava členského štátu — Určenie zdaniteľného príjmu spoločností — Výhoda poskytnutá bezodplatne spoločnosťou rezidentom spoločnosti nerezidentovi, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti — Oprava zdaniteľných príjmov spoločnosti rezidenta — Neexistencia opravy zdaniteľných príjmov v prípade rovnakej výhody poskytnutej spoločnosťou rezidentom druhej spoločnosti rezidentovi, s ktorou sa nachádza v takom vzťahu — Obmedzenie slobody usadiť sa — Odôvodnenie)

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Nemecko) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau

(Vec C-382/16) ( 1 )

„(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov právnických osôb — Právna úprava členského štátu — Určenie zdaniteľného príjmu spoločností — Výhoda poskytnutá bezodplatne spoločnosťou rezidentom spoločnosti nerezidentovi, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti — Oprava zdaniteľných príjmov spoločnosti rezidenta — Neexistencia opravy zdaniteľných príjmov v prípade rovnakej výhody poskytnutej spoločnosťou rezidentom druhej spoločnosti rezidentovi, s ktorou sa nachádza v takom vzťahu — Obmedzenie slobody usadiť sa — Odôvodnenie)“

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Finanzgericht Rheinland-Pfalz

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Hornbach-Baumarkt-AG

Žalovaný: Finanzamt Landau

Výrok rozsudku

Článok 43 ES (teraz článok 49 ZFEÚ) v spojení s článkom 48 ES (teraz článok 54 ZFEÚ) sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, podľa ktorej sa príjmy spoločnosti usadenej v jednom členskom štáte, ktorá poskytla spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti, výhody za podmienok, ktoré sa odlišujú od podmienok, ktoré by si za rovnakých alebo podobných okolností dojednali vzájomne nezávislé tretie osoby, zohľadnia v takej výške, v akej by boli dosiahnuté, ak by sa uplatnili podmienky dojednané medzi týmito tretími osobami a ktoré by boli predmetom opravy, pričom k takejto oprave zdaniteľných príjmov nedochádza v prípade, že tieto výhody poskytla spoločnosť rezident inej spoločnosti rezidentovi, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti. Vnútroštátnemu súdu však prináleží preskúmať, či právna úprava dotknutá vo veci samej umožňuje daňovníkovi rezidentovi preukázať, že podmienky boli dojednané z obchodných dôvodov, ktoré vyplývajú z jeho postavenia spoločníka spoločnosti nerezidenta.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.
Vec C-147/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen – Belgicko) – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v zmluvách uzatvorených medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom — Preskúmanie vnútroštátnym súdom ex offo, či zmluva spadá do pôsobnosti tejto smernice — Článok 2 písm. c) — Pojem „predajca alebo dodávateľ“ — Zariadenie vysokoškolského vzdelávania financované v prevažnej miere z verejných zdrojov — Zmluva týkajúca sa bezúročného splátkového kalendára pre pohľadávky z titulu študijných poplatkov a nákladov na študijný pobyt)

Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen – Belgicko) – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers

(Vec C-147/16) ( 1 )

„(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v zmluvách uzatvorených medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom — Preskúmanie vnútroštátnym súdom ex offo, či zmluva spadá do pôsobnosti tejto smernice — Článok 2 písm. c) — Pojem „predajca alebo dodávateľ“ — Zariadenie vysokoškolského vzdelávania financované v prevažnej miere z verejných zdrojov — Zmluva týkajúca sa bezúročného splátkového kalendára pre pohľadávky z titulu študijných poplatkov a nákladov na študijný pobyt)“

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Vredegerecht te Antwerpen

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW

Žalovaná: Susan Romy Jozef Kuijpers

Výrok rozsudku

1. Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje rozsudkom pre zmeškanie, pričom podľa vnútroštátnych procesných pravidiel má právomoc preskúmať ex offo rozpor medzi zmluvnou podmienkou, na ktorej je založená žaloba, a vnútroštátnymi pravidlami verejného poriadku, je povinný preskúmať ex offo, či zmluva obsahujúca túto podmienku patrí do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, a prípadne, či je takáto podmienka nekalá.

2. S výhradou overení, ktoré má vykonať vnútroštátny súd, sa má článok 2 písm. c) smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že slobodné vzdelávacie zariadenie, o aké ide vo veci samej, ktoré uzavrelo s jednou zo svojich študentiek zmluvu o podmienkach splácania súm, ktoré táto študentka dlhuje z titulu študijných poplatkov a nákladov na študijný pobyt, má byť v rámci tejto zmluvy považované za „predajcu alebo dodávateľa“ v zmysle uvedeného ustanovenia, takže uvedená zmluva patrí do pôsobnosti tejto smernice.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.
Vec C-451/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – MB/Secretary of State for Work and Pensions (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 79/7/EHS — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia — Vnútroštátny dôchodkový systém — Podmienky uznania zmeny pohlavia — Vnútroštátna právna úprava, ktorá toto uznanie podmieňuje zrušením manželstva uzavretého pred touto zmenou pohlavia — Odmietnutie poskytnúť štátny starobný dôchodok osobe, ktorá zmenila pohlavie, po dosiahnutí veku odchodu do dôchodku osôb nadobudnutého pohlavia — Priama diskriminácia na základe pohlavia)

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – MB/Secretary of State for Work and Pensions

(Vec C-451/16) ( 1 )

„(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 79/7/EHS — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia — Vnútroštátny dôchodkový systém — Podmienky uznania zmeny pohlavia — Vnútroštátna právna úprava, ktorá toto uznanie podmieňuje zrušením manželstva uzavretého pred touto zmenou pohlavia — Odmietnutie poskytnúť štátny starobný dôchodok osobe, ktorá zmenila pohlavie, po dosiahnutí veku odchodu do dôchodku osôb nadobudnutého pohlavia — Priama diskriminácia na základe pohlavia)“

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: MB

Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

Výrok rozsudku

Smernica Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením, konkrétne jej článok 4 ods. 1 prvá zarážka v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. a) treťou zarážkou a článkom 7 ods. 1 písm. a), sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vyžaduje, aby osoba, ktoré zmenila pohlavie, spĺňala nielen fyzické, sociálne a psychologické kritériá, ale aj podmienku, že nie je v manželskom zväzku s osobou pohlavia, ktoré získala v dôsledku tejto zmeny, aby mohla mať nárok na štátny starobný dôchodok od zákonného veku odchodu do dôchodku osôb tohto získaného pohlavia.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.
Vec C-209/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Spolková republika Nemecko/Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG, Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Nemecká daňová právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov („klauzula ozdravenia“) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Osobne dotknutá osoba — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Pojem „štátna pomoc“ — Podmienka týkajúca sa selektívnosti — Určenie referenčného rámca — Právna kvalifikácia skutkového stavu)

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Spolková republika Nemecko/Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG, Európska komisia

(Vec C-209/16 P) ( 1 )

„(Odvolanie — Štátna pomoc — Nemecká daňová právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov („klauzula ozdravenia“) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Osobne dotknutá osoba — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Pojem „štátna pomoc“ — Podmienka týkajúca sa selektívnosti — Určenie referenčného rámca — Právna kvalifikácia skutkového stavu)“

Účastníci konania

Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a R. Kanitz, splnomocnení zástupcovia)

Ďalší účastníci konania: Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG (v zastúpení: M Schweda, M. Knebelsberger a F. Loose, Rechtsanwälte), Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, T. Maxian Rusche a K. Blanck-Putz, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Vzájomné odvolanie sa zamieta.

2. Body 2 a 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie zo 4. februára 2016, GFKL Financial Services/Komisia (T-620/11, EU:T:2016:59) sa zrušujú.

3. Rozhodnutie Komisie 2011/527/EÚ z 26. januára 2011 o štátnej pomoci Nemecka C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) na základe klauzuly o ozdravení stanovenej zákonom o dani z príjmu právnických osôb („KStG, Sanierungsklausel“) sa zrušuje.

4. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania v prvostupňovom a odvolacom konaní a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila v odvolacom konaní Spolková republika Nemecko a trovy konania, ktoré vynaložila Lowell Financial Services GmbH v prvostupňovom konaní.

5. Lowell Financial Services GmbH znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré vynaložila v odvolacom konaní.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.
Vec C-219/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG/Európska komisia, Spolková republika Nemecko (Odvolanie — Štátna pomoc — Nemecká daňová právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov („klauzula ozdravenia“) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Osobne dotknutá osoba — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Pojem „štátna pomoc“ — Podmienka týkajúca sa selektívnosti — Určenie referenčného rámca — Právna kvalifikácia skutkového stavu)

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG/Európska komisia, Spolková republika Nemecko

(Vec C-219/16 P) ( 1 )

„(Odvolanie — Štátna pomoc — Nemecká daňová právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov („klauzula ozdravenia“) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Osobne dotknutá osoba — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Pojem „štátna pomoc“ — Podmienka týkajúca sa selektívnosti — Určenie referenčného rámca — Právna kvalifikácia skutkového stavu)“

Účastníci konania

Odvolateľka: Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG (v zastúpení: M Schweda, J. Eggers, M. Knebelsberger a F. Loose, Rechtsanwälte)

Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, T. Maxian Rusche a K. Blanck-Putz, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko

Výrok rozsudku

1. Vzájomné odvolanie sa zamieta.

2. Body 2 a 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie zo 4. februára 2016, GFKL Financial Services/Komisia (T-620/11, EU:T:2016:59) sa zrušujú.

3. Rozhodnutie Komisie 2011/527/EÚ z 26. januára 2011 o štátnej pomoci Nemecka C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) na základe klauzuly o ozdravení stanovenej zákonom o dani z príjmu právnických osôb („KStG, Sanierungsklausel“) sa zrušuje.

4. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Lowell Financial Services GmbH v prvostupňovom ako aj odvolacom konaní.

( 1 ) Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.