ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
45.

Všeobecný súd ďalej zamietol ďalšie tvrdenia, ktorými pán Schräder výboru vytýkal, že nereagoval na jeho tvrdenia týkajúce sa nespoľahlivosti odborného preskúmania z roku 1997. Po prvé konštatoval, že odborné preskúmanie sa vykonalo na vhodnom rastlinnom materiáli, a to na odrezkoch odobratých z rastlín, ktoré na Bundessortenamt zaslal pán Hansson. Po druhé pán Schräder neoznačil nijakú inú rastlinnú odrodu, od ktorej by sa odroda LEMON SYMPHONY, aj keby bola opísaná tak, že má držanie stopiek „horizontálne polovzpriamené“, v roku 1997 zreteľne neodlišovala. Toto posúdenie bolo v súlade s hlavnými tvrdeniami CPVO a pána Hanssona. ( 44 ) Aj keby teda odborné preskúmanie z roku 1997, ako tvrdil pán Schräder, konštatovalo nesprávnu úroveň hodnotenia udelenú vlastnosti „držanie stopiek“ a predmetnej odrode mala byť po roku 1997 udelená iná úroveň hodnotenia, táto skutočnosť by nemala nijaký vplyv na posúdenie odlišnosti odrody LEMON SYMPHONY na účely článku 7 nariadenia, lebo táto odlišnosť nebola posúdená výhradne, ak vôbec, vzhľadom na túto vlastnosť. ( 45 ) Upravený opis odrody LEMON SYMPHONY z roku 2005 sa v tomto zmysle líšil od opisu z roku 1997 iba v tom, že sa v ňom zmenila vlastnosť „držanie stopiek“ zo „vzpriameného“ na „polovzpriamené“. ( 46 ) Pán Schräder okrem toho nepreukázal, že táto zmena viedla k tomu, že kritériá DUS ( 47 ) neboli v roku 1997 splnené. PSOR by teda bolo odrode LEMON SYMPHONY udelené v každom prípade. ( 48 ) Výbor navyše výslovne zamietol tvrdenie pána Schrädera, že pokiaľ by sa preskúmanie odrody SUMOST 01 uskutočnilo na základe opisu odrody LEMON SYMPHONY z roku 1997, konštatovala by sa zreteľná odlišnosť oboch odrôd. ( 49 )
51.

Na tomto mieste by som zdôraznila, že zvyšok definície v tomto ustanovení („predkladajúce dostatočné informácie o podmienkach ponuky a ponúkaných cenných papieroch, aby sa investori mohli rozhodnúť kúpiť alebo upísať tieto cenné papiere“) sa prinajlepšom zdá byť uzatvorený v kruhu. Ak by už ponuka poskytovala „dostatočné informácie“, dodatočné zverejnenie prospektu, ktoré slúži na poskytnutie tejto informácie ( 13 ), by nebolo potrebné; je ťažké si predstaviť, že ponukou by mohlo byť možné obísť povinnosť zverejniť prospekt, keďže ponuka neobsahuje dostatočné informácie na to, aby sa mohol investor rozhodnúť. K tejto časti definície pristupujem preto tak, ako keby znamenala, že ponuka musí označovať predmetné cenné papiere a poskytovať také informácie, ktoré umožnia investorovi tieto cenné papiere v prípade záujmu nadobudnúť, ale nie tak, že musí obsahovať všetky informácie potrebné na to, aby urobil náležité rozhodnutie.
53.

Podľa skoršieho znenia BBesG sa prvé zaradenie úradníka do platového stupňa v platovej triede určuje podľa služobného veku, ktorý začína od prvého dňa mesiaca, v ktorom úradník dovŕšil dvadsaťjeden rokov. Až do dovŕšenia veku 31 rokov je teda úradník prijatý do platového stupňa, do ktorého by bol býval zaradený, ak by bol prijatý vo veku 21 rokov. Za určitých okolností sa do služobného veku nezapočítajú obdobia po dosiahnutí veku 31 rokov až do štvrtiny obdobia plynúceho do dovŕšenia veku 35 rokov a až do polovice obdobia plynúceho po dosiahnutí veku 35 rokov.
7.

Pani Saint Prix podala proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti o príspevok k príjmu odvolanie na First Tier Tribunal. Rozhodnutím zo 4. septembra 2008 First Tier odvolaniu vyhovel. Proti tomuto rozhodnutiu podal opravný prostriedok Secretary of State for Work and Pensions na Upper Tribunal, ktorý 7. mája 2010 rozhodol v prospech Secretary of State. Pani Saint Prix následne podala odvolanie proti rozhodnutiu Upper Tribunal na Court of Appeal. Po tom, ako Court of Appeal rozhodnutím z 13. júla 2011 nepovolil podanie odvolania, pani Saint Prix podala dovolanie na Supreme Court of the United Kingdom (ďalej len „Supreme Court“).
a)

V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je pri odpovedi na otázku, či na účely článku 57 ods. 1 ES (teraz článku 64 ods. 1 ZFEÚ) ide o zvýšenie, v predmetnom prípade – v ktorom sa zrážková daň z podielových dividend, ktorú dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku vypláca svojej holdingovej spoločnosti so sídlom na Holandských Antilách, zvýšila od 1. januára 2002 v porovnaní s rokom 1993 zo 7,5, resp. 5 % na 8,3 % –, relevantné výlučne zvýšenie holandskej zrážkovej dane, alebo treba vziať do úvahy aj to, že daňové úrady Holandských Antíl – v súvislosti so zvýšením holandskej zrážkovej dane – od 1. januára 2002 oslobodili od dane podielové dividendy, ktoré vypláca dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku, zatiaľ čo predtým boli tieto dividendy pripočítané k zdaniteľného zisku s daňovou sadzbou 2,4 až 3 %, resp. 5 %?
15.

Vláda Dánskeho kráľovstva, vláda Belgického kráľovstva a vláda Francúzskej republiky, ako aj Európska komisia uviedli opačný názor. Z pripomienok týchto vedľajších účastníkov konania vo všeobecnosti vyplýva teleologický výklad smernice 2002/19, ktorého výsledok by viedol k tomu, že pod pojem „prístup“ by patrilo aj vytvorenie sčasti novej infraštruktúry, pokiaľ to je nevyhnutná podmienka na zaručenie účinného prístupu k sieti. Uvedení účastníci konania sa domnievajú, že keď má operátor postavenie s významným vplyvom na trhu, ako je to v prípade spoločnosti TDC, konkurenční operátori sa nenachádzajú v rovnakom postavení, ak môžu svoje služby poskytovať až vtedy, keď sa TDC rozhodne vykonať montáž koncového kábla. Vzhľadom na to, že koncový kábel sa často montuje v okamihu, keď si spotrebiteľ objedná službu, TDC by mohla podmieniť uvedenú montáž tým, že spotrebiteľ si objedná službu, ktorú poskytuje TDC a nie konkurenčný operátor. Toto riziko podľa názoru uvedených vedľajších účastníkov konania odôvodňuje extenzívny výklad pojmu „prístup“, keďže tento výklad by v súlade s cieľmi smernice zabezpečil skutočnú hospodársku súťaž medzi telekomunikačnými operátormi.
45.

Uvedomujem si tiež skutočnosť, že vnútorný trh je právnym základom nariadenia č. 1775/2005, ktorého cieľ je vytvoriť taký trh so zemným plynom. Ďalej beriem do úvahy, že odôvodnenie 12 nariadenia č. 715/2009 stanovuje, že „v záujme dokončenia vnútorného trhu so zemným plynom by sa mala dosiahnuť dostatočná úroveň cezhraničnej prepojovacej kapacity a posilniť integrácia trhu“. Toto odôvodnenie však nefiguruje v nariadení č. 1775/2005, a preto ho nemožno zohľadniť pri posudzovaní tvrdeného porušenia povinnosti zo strany Bulharskej republiky k relevantnému dátumu v auguste 2010 (pozri bod 22 vyššie). Treba tiež poukázať na to, že povinnosť TSO „uľahčovať cezhraničné výmeny zemného plynu“ stanovená v článku 16 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 715/2009 in fine nebola súčasťou zodpovedajúceho ustanovenia nariadenia č. 1775/2005, konkrétne článku 5 ods. 2 písm. a).
44.

Nebolo by v súlade so štruktúrou smernice, ak by energetický produkt, ktorý sa používa výlučne ako základná surovina vo výrobnom procese, nespadal do pôsobnosti smernice z titulu prvej zarážky článku 2 ods. 4 písm. b), zatiaľ čo by rovnaký výrobok spadal do jej pôsobnosti z titulu druhej zarážky z dôvodu, že sa zároveň používal ako vykurovacie palivo. Preto ak je energetický výrobok základnou surovinou v zmysle prvej zarážky článku 2 ods. 4 písm. b), mal by byť zaradený medzi výrobky s dvojitým používaním podľa druhej zarážky, keď sa používa aj ako vykurovacie palivo a aj ako základná surovina.
30.

Tieto zistenia prijaté podľa vnútroštátneho práva na účely BMP však v súvislosti s bydliskom, ktoré je relevantné pre oslobodenia od dane podľa smernice 83/182, nie sú rozhodujúce. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že v zmysle smernice 83/182 môže existovať len jediné bydlisko, ktoré jednotne pre celú Úniu ( 19 ) definuje článok 7 ods. 1 smernice 83/182. Uvedené možno odvodiť jednak zo samotnej definície bydliska v článku 7 ods. 1 a na druhej strane z článku 9 ods. 3 druhého pododseku smernice 83/182, ktorý na to, „aby sa zamedzilo dvojitému zdaneniu“, bráni domnienke dvoch bydlísk, ktorá by z uplatnenia osobitnej úpravy mohla vyplynúť v prospech Dánskeho kráľovstva. Existencia iba jedného bydliska v zmysle smernice je okrem toho podľa jej prvého a druhého odôvodnenia práve v súlade so zmyslom a účelom smernice 83/182, ktorým je odstrániť prekážky voľného pohybu vznikajúce na základe daňových predpisov. Ako Súdny dvor už preukázal, bydlisko v zmysle smernice preto slúži na vymedzenie daňových právomocí členských štátov. ( 20 )
14.

Dňa 8. októbra 2010 prepravila letecká spoločnosť AS Air Baltic Corporation (ďalej len „Air Baltic Corporation“) letom z Moskvy (Rusko) do Rigy (Lotyšsko) indického štátneho príslušníka, ktorý sa pri hraničnej pasovej kontrole uskutočnenej pri príchode preukázal platným indickým pasom bez schengenských víz, ako aj zrušeným indickým pasom so schengenským vízom kategórie „C“ na viacnásobný vstup do krajín schengenského priestoru, vydaným v Talianskej republike a platným od 25. mája 2009 do 25. mája 2014. Zrušený pas indického občana obsahoval túto poznámku: „Pas bol zrušený. Platné víza v tomto pase zostávajú aj naďalej v platnosti“.
44.

Pokiaľ ide o požiadavku, aby držiteľ práva na náhradu škody mal postavenie postupníka, Všeobecný súd správne uvádza, že návrh STM je nezávislý od individuálnych návrhov podaných individuálnymi odvolateľmi v tej istej veci. Ak by to bolo inak, navrhovatelia by nepodali individuálne žaloby spolu so žalobou, ktorú podalo STM. Preto sa Všeobecný súd nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bodoch 24 až 27 napadnutého rozsudku konštatoval, že STM nekonalo ako postupník práv viacerých z jeho členov na náhradu škody.
51.

V takýchto prípadoch smernica 2003/96 ponecháva členským štátom určitú mieru voľnej úvahy, čo znamená, že im prináleží, aby pri dodržaní uvedenej smernice stanovili objektívne kritériá umožňujúce určiť, ktorý výrobok spomedzi vykurovacích palív vymenovaných v tabuľke C prílohy I smernice treba považovať za ekvivalentný výrobku skutočne použitému v každom jednotlivom prípade. V tejto súvislosti sa členské štáty môžu inšpirovať odôvodnením 14 smernice 2003/96, ktoré stanovuje, že „minimálne úrovne zdaňovania by mali odrážať konkurenčné postavenie rozdielnych energetických výrobkov a elektriny; v tejto súvislosti sa odporúča, aby výpočet týchto minimálnych úrovní bol čo najviac založený na energetickom obsahu výrobkov; napriek tomu by sa táto metóda nemala uplatňovať na motorové palivá“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).
39.

Zásada neutrality dane predstavuje nielen osobitné vyjadrenie zásady rovnosti v oblasti právnej úpravy dane z pridanej hodnoty, ale stanovuje aj to, že mechanizmus odpočtu má za cieľ úplne zbaviť podnikateľa bremena DPH splatnej alebo zaplatenej v rámci jeho podnikateľských činností. ( 14 ) Domnienka nesystémového zaťaženia zdaniteľnej osoby by mohla v prejednávanej situácii prichádzať do úvahy v tej súvislosti, že dodávateľ, Agra Plani, by naďalej mohol byť povinný platiť daň z pridanej hodnoty, kým jeho zmluvný partner, Firin, síce vyplatil preddavok, ale napriek tomu je jeho povinnosťou vykonať opravu vzniknutého odpočtu dane.
11.

V Taliansku je dovoz elektrickej energie v zásade podmienený tým, že výrobca uprednostňuje použitie zelenej elektrickej energie. Z článku 11 ods. 1 a 3 legislatívneho dekrétu č. 79 o vykonaní smernice 96/92/ES o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiou (decreto legislativo n. 79 – Attuazione della direttiva 96/92/ES recante norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica) zo 16. marca 1999 ( 9 ) vyplýva, že subjekty, ktoré vyrobili alebo doviezli elektrickú energiu, majú povinnosť dodať do národnej siete v nasledujúcom roku určitý podiel zelenej elektrickej energie pochádzajúcej zo zariadení, ktoré boli uvedené do prevádzky alebo zvýšili svoju produkciu po nadobudnutí účinnosti uvedeného dekrétu, pričom umožňuje splniť túto povinnosť tým, že subjekty predložia osvedčenie potvrdzujúce, že podiel vyrobenej alebo dovezenej zelenej elektrickej energie bol skutočne dodaný do národnej siete, alebo získajú zelené osvedčenia od správcu národnej prenosovej siete nazvaného od 1. novembra 2005 Gestore dei Servizi Energetici – GSE SpA ( 10 ).
9.

Žalobkyne v konaniach vo veci samej, Strojírny Prostějov a.s. (ďalej len „Strojírny Prostějov“) a ACO Industries Tábor s.r.o. (ďalej len „ACO Industries“), sú spoločnosti so sídlom v Českej republike, ktoré využili služby agentúr dočasného zamestnávania so sídlom na Slovensku, ktoré vykonávajú v Českej republike hospodársku činnosť prostredníctvom pobočky zapísanej do českého obchodného registra.
29.

V tomto ohľade treba poznamenať, že v súlade s judikatúrou je na účel výkladu pojmu verejná zákazka nepodstatná skutočnosť, že hlavným cieľom činnosti zvoleného hospodárskeho subjektu nie je, ako v prípade spoločnosti HIS vzhľadom na článok 3 jej stanov, ( 14 ) dosahovanie zisku. ( 15 ) Navyše, pokiaľ ide o odplatný charakter predmetnej zmluvy, treba uviesť, že podľa judikatúry nie je možné, aby sa zmluva nepovažovala za verejnú zákazku iba preto, že v nej stanovená odmena sa obmedzuje na náhradu výdavkov vynaložených pri poskytovaní dohodnutej služby. ( 16 ) Z tohto dôvodu, ak by aj sporná zmluva vo veci samej nemala stanoviť, že TUHH zaplatí za počítačové služby poskytnuté spoločnosťou HIS trhovú cenu, pričom toto zistenie je prípadne úlohou vnútroštátneho súdu, nepredstavovalo by to rozhodujúci prvok na účel kvalifikácie zmluvy ako verejnej zákazky. ( 17 )
50.

Ako to zdôrazňuje Komisia vo svojich pripomienkach v tejto veci, predmetné ustanovenie sa na účely harmonického začlenenia sa do sledovania tohto cieľa, na ktorom sa zakladá nariadenie č. 1408/71, musí vykladať spôsobom, ktorý by vylúčil možnosť, aby pracovník alebo jeho rodinný príslušník poberajúci odvodené dávky boli na základe vnútroštátneho pravidla na zamedzenie súbehu dávok ( 21 ) vylúčení zo započítania dôb poistenia nadobudnutých na princípe dobrovoľnosti podľa právnych predpisov iného členského štátu.
24.

Pokiaľ ide o znenie článku 3 ods. 1 smernice 72/166 v anglickom jazyku, uvádza povinnosť členských štátov prijať vhodné opatrenia „to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance“ ( 8 ). Aj znenia v bulharskom, českom, estónskom, vo fínskom, v lotyšskom, maltskom, slovenskom a slovinskom jazyku odkazujú na pojem prevádzka vozidiel.
31.

Chcel by som v týchto návrhoch predostrieť nasledujúci výklad: Ak látka spĺňa podmienky stanovené nariadením č. 1610/96, podľa mňa pre ňu môže byť vydaný doplnkový ochranný certifikát bez ohľadu na to, či ide o safener v rámci smernice 91/414 alebo nariadenia č. 1107/2009. V tejto súvislosti je podstatnou otázkou to, či látka, o ktorú ide vo veci samej, naozaj má účinok spočívajúci v ochrane rastlín. Nemecká vláda a Komisia to popierajú, kým Bayer CropScience tvrdí, že to tak je. Je to však otázka týkajúca sa skutkových okolností, o ktorej musí rozhodnúť vnútroštátny súd.
37.

Predvídateľnosť, ktorá je vlastná zásade právnej istoty, však vyžaduje, aby výklad právneho predpisu neviedol k absurdným a nezmyselným výsledkom. To by sa konkrétne mohlo stať v súvislosti s týmto prípadom vtedy, keby priznanie oslobodenia od spotrebnej dane záviselo od náhodných okolností, ktoré sú z hľadiska účelu predmetného ustanovenia irelevantné, ako sú výmena alebo premiestnenie nádrže, ktorá bola pôvodne pripevnená výrobcom, po zakúpení vozidla. V prípade prijatia takéhoto výkladu by podnikateľovi mohlo byť poskytnuté oslobodenie od dane za palivo dovezené v nádrži jeho vozidla, zatiaľ čo inému podnikateľovi v rovnakej situácii by takéto oslobodenie nebolo poskytnuté len preto, lebo na svojom vozidle vykonal opravy alebo úpravy. Takýto výsledok by bol nielen nelogický, ale navyše by znamenal neopodstatnené rozdielne zaobchádzanie, ktoré by mohlo viesť k narušeniu hospodárskej súťaže. Výklad právneho predpisu, ktorý vedie k takémuto výsledku, nemožno podľa môjho názoru považovať za výklad, ktorý je v súlade so zásadou právnej istoty.
52.

Definícia trvalého pasienka v právnych predpisoch upravujúcich priamu podporu, „pôd[a] využívan[á] na pestovanie tráv alebo iných bylinných krmovín (samovysiatych) alebo pestovaných (siatych), ktoré nie sú zahrnuté do [striedania plodín] podniku už päť alebo viac rokov“ ( 23 ), obsahuje dve podmienky. Zatiaľ čo „trávy a iné bylinné kŕmne plodiny“ sú definované (spoločne ako kategória) ( 24 ), ostatné plodiny (kategórie plodín) definované nie sú. Rovnako v uvedených právnych predpisoch nie je definovaný pojem „striedanie plodín“. Absencia definície „striedania plodín“ – ako to vyčerpávajúco preukazujú písomné stanoviská predložené Súdnemu dvoru – znamená, že definíciu „trvalého pasienka“ možno analyzovať rôznymi spôsobmi. Je podstatný spôsob použitia pôdy, t. j. pestovanie „trávy alebo iného bylinného porastu“ na rozdiel od (ostatných) plodín? ( 25 ) Alebo ide o to, ako sa nakladá s pôdou, to znamená aké techniky sú na pôdu aplikované? Chápu sa poľná tráva (Ackergras) a zmes ďateliny a trávy (Kleegras) ako rovnaké plodiny (pretože obe sú zahrnuté do definície „trávy a iné bylinné kŕmne plodiny“ ( 26 ))? Alebo predstavujú rôzne plodiny, a teda prechod z jednej na inú predstavuje striedanie plodín?
27.

Či by sa tým znížila aj celková hodnota jeho platobných nárokov na osemkrát 800 eur, t. j. celkovo na 6400 eur, je predmetom tohto konania. K takémuto zníženiu by nedošlo, ak by sa prepočítaná plocha zohľadnila nielen pri vyplácaní nárokov, ale upravil by sa tiež spôsob stanovenia platobných nárokov. Poľnohospodár by tak získal osem platobných nárokov, každý v hodnote 1000 eur a mohol by tak na základe prepočítanej plochy naďalej požadovať celých 8000 eur.
66.

Treba však mať na pamäti, že takéto zaobchádzanie nemôže zohrávať žiadnu úlohu, ak sa dodávky jednoducho získavajú v plnom rozsahu od inej zdaniteľnej osoby a potom sa používajú na konkrétny účel, bez ohľadu na charakter používania. V rámci spoločného systému DPH by sa žiadny rozumný účel nesledoval tým, že by sa jedna a tá istá dodávka najprv považovala za príjem (s úplným zdanením a úplným odpočtom dane zaplatenej na vstupe) a následne za dodávku pre vlastné potreby (s úplným zdanením a prípadne so žiadnym alebo čiastočným odpočtom dane zaplatenej na vstupe), namiesto toho, aby sa považovala za jedinú dodávku s úplným zdanením a prípadne so žiadnym alebo čiastočným odpočtom. Z toho dôvodu ak by daňové zaobchádzanie, ktoré je predmetom veci samej, zahŕňalo iba dodávky tovaru a služieb poskytovaných externým(i) dodávateľom(mi) Gemeente, nezávisle od prvkov konečnej budovy poskytnutých samotným Gemeente, nebol by žiadny priestor na uplatnenie článku 5 ods. 7 písm. a) šiestej smernice. ( 22 )
28.

Tribunale amministrativo regionale per il Lazio tejto žalobe vyhovel. Konštatoval, že údaje a okolnosti, na ktoré sa odvoláva Ministero dell’Interno, nepredstavujú „technické dôvody“ v zmysle článku 57 ods. 2 písm. b) legislatívneho dekrétu č. 163/2006, ale sú založené na dôvodoch súvisiacich s príhodnosťou a s ťažkosťami, ktoré by mohli vyplynúť zo zadania zákazky inému hospodárskemu subjektu. Tribunale amministrativo regionale per il Lazio po zrušení zadania zákazky konštatoval, že nemôže vyhlásiť zmluvu za neúčinnú, keďže Ministero dell’Interno si splnilo povinnosť transparentnosti a dodržalo minimálnu odkladnú lehotu stanovenú v článku 121 ods. 5 správneho poriadku, ktorým sa do talianskeho právneho poriadku preberá článok 2d ods. 4 smernice 89/665.
12.

Keď sa Familienkasse dozvedela o presťahovaní rodiny do Belgicka, zrušila poskytovanie rodinných prídavkov s účinnosťou od júla 2006 a požiadala o vrátenie rodinných prídavkov vyplatených do tohto dátumu a za celé sporné obdobie. Familienkasse sa domnievala, že aj keby mala pani Fassbender‑Firman podľa nemeckej právnej úpravy nárok na rodinné prídavky za sporné obdobie, zároveň by mala nárok aj na rodinné prídavky v Belgicku. Tento nárok sa podľa Familienkasse rovnal sume 77,05 eura mesačne od júla do septembra 2006 a sume 78,59 eura od októbra 2006 do marca 2007. Podľa Familienkasse na základe článku 76 až 79 nariadenia č. 1408/71 by mal byť nárok na nemecké rodinné prídavky pozastavený do výšky belgických rodinných prídavkov a ona je povinná vyplácať len rozdiel medzi oprávnenými sumami v Nemecku a Belgicku. Podľa Familienkasse skutočnosť, že v Belgicku nebol uplatnený nárok na rodinné prídavky, nemá podľa článku 76 ods. 2 nariadenia č. 1408/71 žiadny vplyv, pretože cieľom tohto ustanovenia je práve zamedziť tomu, aby dochádzalo k obchádzaniu systému priznaných právomocí zavedeného nariadením č. 1408/71 tým, že poistenec nepodá žiadosť o rodinné prídavky.
44.

V prvom rade by totiž pripustenie analogického uplatnenia článku 20 tohto nariadenia znamenalo zbaviť tých najzákladnejších práv odporcu konajúceho v dobrej viere, ktorý vzhľadom na to, že mu nebol doručený európsky platobný rozkaz v súlade s minimálnymi pravidlami, nevedel o spôsobe podania odporu, ktorý by mohol využiť, hoci ten, komu naopak bol riadne doručený v riadnej a správnej forme takýto platobný rozkaz, mohol využiť takéto práva. Okrem toho, že takýto výklad by porušoval právo na obranu zaručené článkom 47 Charty, vyplývalo by z toho aj narušenie rovnosti zaobchádzania medzi týmito dvoma odporcami konajúcimi v dobrej viere.
10.

V konaní vo veci samej sa uplatňujú ustanovenia Lei n.o 150/99, de 11 de setembro de 1999, Aprova o Código do Imposto do Selo ( 6 ) (zákon č. 150/99 z 11. septembra 1999, ktorým sa zavádza kódex kolkových daní) v znení, ktoré bolo záväzné v rokoch 2004 až 2006. Príloha III tohto zákona nazvaná „Tabela Geral do Imposto do Selo (em euro)“ [„Zoznam sadzieb kolkových daní (v eurách)“] stanovuje výšku kolkovej dane za jednotlivé transakcie, ktoré sú do neho zahrnuté. Decreto‑Lei n.o 322‑B/2001, de 14 de dezembro de 2001 ( 7 ) (zákonný dekrét č. 322‑B/2001 zo 14. decembra 2001) doplnil do prílohy bod 26, ktorého podbod 26.3 znel takto: „Zvýšenie základného imania v kapitálových spoločnostiach formou vkladov akéhokoľvek druhu; zo skutočnej hodnoty majetku akéhokoľvek druhu, ktorý vložili alebo majú vložiť spoločníci po odčítaní záväzkov a nákladov, ktoré spoločnosti z každého vkladu vyplývajú – 0,4 %“ ( 8 ).
44.

Súdny dvor už vo viacerých rozhodnutiach konštatoval, že v prípade osobitnej povinnosti odôvodnenia podľa článku 20 ods. 4 druhej vety nariadenia č. 1/2003 ide o podstatnú náležitosť rozhodnutia, a to „nielen na to, aby sa preukázala dôvodnosť zamýšľaného zásahu do práv a slobôd podniku, ale aj na to, aby sa umožnilo tomuto podniku pochopiť rozsah jeho povinnosti spolupracovať, zachovávajúc však v plnej miere jeho právo na obhajobu“. ( 18 )
55.

S porovnaním navrhnutým zo strany vnútroštátneho súdu však nemožno súhlasiť. Nemožno totiž vychádzať z toho, že dovozca, ktorý nedodržal formálne požiadavky uvedené v článku 3 nariadenia č. 661/2008, je v rovnakej situácii ako dovozca, ktorý ich dodržal. Článok 20 Charty by prípadne mohol uvedeným požiadavkám brániť, pokiaľ by bolo potrebné konštatovať, že sú nerozumné, svojvoľné alebo zjavne neprimerané cieľu sledovanému právnou úpravou, ktorá ich stanovuje. Zo spisu však nijako nevyplýva, že by v spore vo veci samej bolo uvedené také tvrdenie, a na základe posúdenia tohto ustanovenia nemožno konštatovať, že by to tak bolo.
64.

V rozsudku uvedenom ako posledný totiž Súdny dvor pripomenul svoju ustálenú judikatúru, podľa ktorej s požiadavkami vyplývajúcimi zo samotnej podstaty práva Únie by bolo nezlučiteľné každé ustanovenie vnútroštátneho právneho poriadku alebo každá prax, legislatívna, správna alebo súdna, ktorých účinkom by bolo zníženie účinnosti práva Únie tým, že by príslušnému súdu v okamihu uplatnenia práva zakázali možnosť uplatniť všetko, čo je potrebné na neuplatnenie vnútroštátnych legislatívnych ustanovení, ktoré by prípadne bránili plnej účinnosti noriem Únie. O takýto prípad by išlo vtedy, ak by riešenie rozporu medzi ustanovením práva Únie a vnútroštátnym zákonom bolo vyhradené inému orgánu ako súdu zabezpečujúcemu aplikáciu práva Únie, ktorý disponuje vlastnou voľnou úvahou, hoci prekážka brániaca plnej účinnosti tohto práva by bola iba dočasná. ( 26 )