Vec T‑561/14

European Citizens’ Initiative One of Us a i.

proti

Európskej komisii

„Inštitucionálne právo – Európska iniciatíva občanov – Výskumná politika – Verejné zdravie – Rozvojová spolupráca – Financovanie Úniou týkajúce sa činností, ktoré predpokladajú ničenie ľudských embryí – Oznámenie Komisie podľa článku 10 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 211/2011 – Žaloba o neplatnosť – Procesná spôsobilosť – Napadnuteľný akt – Čiastočná neprípustnosť – Súdne preskúmanie – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie“

Abstrakt – Rozsudok Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 23. apríla 2018

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 53)

Zo znenia samotného článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ vyplýva, že len fyzické osoby a subjekty s právnou subjektivitou môžu podať žalobu o neplatnosť podľa tohto ustanovenia. V určitých osobitných prípadoch však možno subjekt, ktorý nemá právnu subjektivitu podľa práva členského štátu alebo tretieho štátu, predsa len považovať za „právnickú osobu“ v zmysle článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ a umožniť mu podať žalobu o neplatnosť na základe tohto ustanovenia. Platí to najmä vtedy, keď Únia a jej inštitúcie vo svojich aktoch alebo v konaní zaobchádzajú s dotknutým subjektom ako so samostatným subjektom, ktorý môže mať práva, ktoré sú mu vlastné, alebo sa naň môžu vzťahovať povinnosti či obmedzenia. Preto je potrebné vyhlásiť za neprípustnú žalobu podanú subjektom označeným ako „európska iniciatíva občanov“, ktorý nemá právnu subjektivitu podľa práva členského štátu alebo tretieho štátu a s ktorým sa nezaobchádzalo ako so samostatným subjektom. V tomto ohľade z nariadenia č. 211/2011 o iniciatíve občanov nevyplýva, že by toto nariadenie priznávalo európskej iniciatíve občanov právnu subjektivitu tým, že by s ním zaobchádzalo ako so samostatným subjektom. Taký subjekt nemá spôsobilosť konať pred súdom Únie. (pozri body 58 – 63)

Žalobu o neplatnosť založenú na článku 263 ZFEÚ možno podať proti všetkým aktom prijatým inštitúciami Únie bez ohľadu na ich povahu alebo formu, ktorých účelom je mať záväzné právne účinky spôsobilé ovplyvniť záujmy žalobcu tým, že podstatným spôsobom zmenia jeho právne postavenie. Platí to v prípade oznámenia prijatého podľa článku 10 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 211/2011 o iniciatíve občanov, prostredníctvom ktorého Komisia prijíma konečné stanovisko, že v reakcii na európsku iniciatívu občanov nepredloží návrh právneho aktu. Toto oznámenie totiž predstavuje konečné stanovisko Komisie, pričom Komisia sa rozhodla nepredložiť návrh právneho aktu na základe predmetnej európskej iniciatívy občanov, a všeobecnejšie neuskutočniť žiadne kroky v nadväznosti na ňu. Navyše toto oznámenie je výsledkom osobitného postupu začatého a vedeného organizátormi iniciatívy na základe nariadenia č. 211/2011 a jeho prijatie predstavuje povinnosť Komisie. Vzhľadom na tieto skutočnosti oznámenie vyvoláva záväzné právne účinky spôsobilé ovplyvniť záujmy organizátorov tým, že podstatným spôsobom mení ich právne postavenie. Navyše právo občanov založené na článku 11 ods. 4 ZEÚ sa považuje za právo, ktoré posilňuje európske občianstvo a zlepšuje demokratické fungovanie Únie, pričom konečným cieľom je podporiť účasť občanov na demokratickom živote a umožniť, aby bola Únia prístupnejšia. Ak by odmietnutie Komisie predložiť normotvorcovi Únie návrh právneho aktu uvedené v oznámení podľa článku 10 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 211/2011 nepodliehalo súdnemu preskúmaniu, realizácia tohto cieľa by bola ohrozená, pretože riziko svojvôle zo strany Komisie by odrádzalo od akéhokoľvek využitia mechanizmu európskej iniciatívy občanov, a to aj vzhľadom na náročnosť postupu a podmienok, ktorým tento mechanizmus podlieha. (pozri body 68, 71, 77, 93)

Pokiaľ ide o určenie existencie aktu, ktorý môže byť predmetom žaloby o neplatnosť, platí, že ak má akt Komisie negatívny charakter, musí sa posudzovať podľa povahy žiadosti, vo vzťahu ku ktorej je odpoveďou. Najmä zamietnutie je aktom, ktorý môže byť predmetom žaloby o neplatnosť v zmysle článku 263 ZFEÚ, pokiaľ by akt, ktorý inštitúcia odmietne prijať, bolo možné napadnúť na základe tohto ustanovenia. Uvedené však neplatí, ak je rozhodnutie Komisie prijaté v konaní, ktoré je presne vymedzené nariadením Únie, a v rámci ktorého je Komisia povinná rozhodnúť o žiadosti podanej jednotlivcom podľa tohto nariadenia. (pozri body 85, 86)

Komisia nie je povinná prijať konkrétne opatrenie, ktoré navrhuje európska iniciatíva občanov. Právomoc legislatívnej iniciatívy priznaná Komisii článkom 17 ods. 2 ZEÚ a článkom 289 ZFEÚ totiž znamená, že Komisii v zásade prináleží rozhodnúť, či predloží návrh legislatívneho aktu, a prípadne stanoviť jeho predmet, účel a obsah. Tento takmer monopol legislatívnej iniciatívy zverený Zmluvami Komisii možno vysvetliť jej funkciou podľa článku 17 ods. 1 ZEÚ, ktorou je podporovanie všeobecného záujmu Únie, ako aj nezávislosťou, ktorú má podľa článku 17 ods. 3 tretieho pododseku ZEÚ pri vykonávaní svojich úloh. Na toto takmer monopolné postavenie nemá vplyv právo na európsku iniciatívu občanov stanovené v článku 11 ods. 4 ZEÚ. V tomto ohľade zámer normotvornej moci Únie nepriznať mechanizmu európskej iniciatívy občanov právomoc legislatívnej iniciatívy je potvrdený v odôvodnení 1 nariadenia č. 211/2011 o iniciatíve občanov, ktoré v podstate prirovnáva právo zverené európskej iniciatíve občanov k právu zverenému Parlamentu podľa článku 225 ZFEÚ a Rade podľa článku 241 ZFEÚ. Návrh pochádzajúci z Parlamentu alebo Rady nezaväzuje Komisiu, aby predložila návrh právneho aktu. Tento zámer normotvornej moci je tiež potvrdený v samotnom znení článku 10 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 211/2011. Taký záver navyše nie je spochybnený existenciou postupu registrácie návrhu európskej iniciatívy občanov stanoveného v článku 4 uvedeného nariadenia. Aj keď mechanizmus európskej iniciatívy občanov má za cieľ vyzvať Komisiu, aby v rámci svojich právomocí predložila návrh aktu, umožnenie Komisii, aby disponovala významnou mieru voľnej úvahy pri výkone svojej právomoci legislatívnej iniciatívy, uvedený cieľ neohrozuje. (pozri body 109 – 111, 113, 114, 116, 124)

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 128)

Vzhľadom na skutočnosť, že povinnosť osobitného uvedenia právnych a politických záverov k európskej iniciatíve občanov stanovená v odôvodnení 20 nariadenia č. 211/2011 o iniciatíve občanov nie je prevzatá do znenia článku 10 ods. 1 písm. c) uvedeného nariadenia, prednosť má znenie článku 10 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia. Z toho vyplýva, že Komisia nemá pri príprave oznámenia upraveného týmto ustanovením takúto povinnosť. V každom prípade aj za predpokladu, že by Komisia mala takú právnu povinnosť, vzhľadom na skutočnosť, že táto povinnosť je čisto formálna, jej porušenie by nemohlo viesť k zrušeniu oznámenia uvedeného v článku 10 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 211/2011. (pozri body 130, 131)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 141, 142, 144, 145)

Pokiaľ oznámenie prijaté podľa článku 10 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 211/2011 o iniciatíve občanov predstavuje akt, ktorý možno napadnúť žalobou o neplatnosť, vzťahuje sa naň povinnosť odôvodnenia stanovená v článku 296 ZFEÚ, a teda musí organizátorom európskej iniciatívy občanov umožňovať zistiť, či je postihnuté vadami, a súdu Únie vykonať svoje preskúmanie. Komisia musí najmä uviesť právne, politické alebo iné dôvody, ktoré ju viedli k rozhodnutiu nevyhovieť návrhom právnych aktov, ktoré boli predložené v rámci predmetnej európskej iniciatívy občanov. Povinnosť Komisie uviesť v oznámení prijatom podľa článku 10 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 211/2011 odôvodnenie, prečo prijme alebo neprijme opatrenia v nadväznosti na európsku iniciatívu občanov, predstavuje osobitné vyjadrenie povinnosti odôvodnenia uloženej v rámci uvedeného ustanovenia. (pozri body 143, 147)

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 146)