Keywords

Summary



Keywords

1. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Povinnosti Komisie

(Nariadenie Rady č. 17)

2. Hospodárska súťaž – Kartely – Oznámenie

3. Právo Spoločenstva – Zásady – Prezumpcia neviny

4. Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu – Neprípustnosť – Preskúmanie posúdenia dôkazov Súdnym dvorom – Vylúčenie s výnimkou skreslenia

(Článok 225 ods. 1 ES; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek)

5. Odvolanie – Dôvody – Dôvod uvedený prvýkrát v konaní o odvolaní – Neprípustnosť

6. Odvolanie – Dôvody – Odôvodnenie rozsudku postihnuté porušením práva Spoločenstva – Výrok založený na iných právnych dôvodoch – Zamietnutie

7. Akty inštitúcií – Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených pri porušení pravidiel hospodárskej súťaže

(Nariadenie Rady č. 17, článok 15; oznámenie Komisie 98/C 9/03)

Summary

1. Porušenie zásady primeranej lehoty pri prijatí rozhodnutia v oblasti hospodárskej súťaže zo strany Komisie nemôže spôsobiť jeho protiprávnosť, pokiaľ neporušuje právo podniku na obhajobu.

(pozri body 64, 72)

2. Použitie formulára A/B je povinné v prípade oznamovania dohôd v oblasti hospodárskej súťaže a je nevyhnutnou predbežnou podmienkou platnosti oznámenia.

(pozri body 86, 135)

3. Prezumpcia neviny je súčasťou právneho poriadku Spoločenstva a vzťahuje sa na konania o porušení pravidiel hospodárskej súťaže týkajúce sa podnikov, ktoré môžu vyústiť do uloženia pokút alebo penále. V tejto súvislosti zaslanie oznámenia o výhradách Komisiou nie je možné v žiadnom prípade považovať za dôkaz prezumpcie viny dotknutého podniku. V opačnom prípade začatie akéhokoľvek konania v tejto oblasti by potenciálne mohlo ohroziť prezumpciu neviny.

(pozri body 90, 99)

4. Z článku 225 ES a článku 58 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora v tejto súvislosti vyplýva, že len Súd prvého stupňa má právomoc jednak zistiť skutkový stav, okrem prípadu, keď by vecná nesprávnosť jeho zistení vyplývala z dokumentov v spise, ktoré mu boli predložené, jednak tento skutkový stav posúdiť. Pokiaľ Súd prvého stupňa zistil alebo posúdil skutkový stav, Súdny dvor má na základe článku 225 ES právomoc preskúmať právnu kvalifikáciu tohto skutkového stavu a právnych následkov, ktoré z neho vyvodil Súd prvého stupňa.

Okrem toho Súdny dvor nemá právomoc vysloviť sa ku skutočnostiam a v zásade ani nemôže preskúmavať dôkazy, ktoré Súd prvého stupňa považoval za preukazujúce tieto skutočnosti. Keďže tieto dôkazy boli získané v súlade s právom a boli rešpektované všeobecné zásady práva a procesné pravidlá v oblasti dôkazných prostriedkov, prináleží iba Súdu prvého stupňa posúdiť dôkaznú silu prvkov, ktoré mu boli predložené. Toto posúdenie teda nepredstavuje s výhradou skreslenia týchto prvkov právnu otázku predloženú na preskúmanie Súdnym dvorom. Také nesprávne posúdenie musí zjavne vyplývať z dokumentov v spise bez toho, aby bolo potrebné vykonať nové posúdenie skutkového stavu a dôkazov.

(pozri body 106 – 108)

5. Keby sa účastníkovi povolilo predložiť žalobný dôvod po prvýkrát v konaní pred Súdnym dvorom, ktorý nebol predložený v konaní pred Súdom prvého stupňa, znamenalo by to, že sa mu povolí predložiť Súdnemu dvoru, ktorý má obmedzené právomoci v odvolacom konaní, vec širšiu, ako bola tá, ktorou sa zaoberal Súd prvého stupňa. V rámci odvolacieho konania je právomoc Súdneho dvora obmedzená na posúdenie právnych riešení žalobných dôvodov pojednávaných pred Súdom prvého stupňa.

(pozri bod 114)

6. Ak v odôvodnení rozsudku Súdu prvého stupňa došlo k porušeniu práva Spoločenstva, ale jeho výroková časť sa napriek tomu javí ako dôvodná z iných právnych dôvodov, musí byť odvolanie zamietnuté.

(pozri bod 186)

7. Aj keby usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO nebolo možné kvalifikovať ako právne pravidlá, ktoré by bol správny orgán povinný v každej situácii dodržiavať, vyjadrujú konvenčné pravidlá postupu, ktorých sa správny orgán musí vo svojej praxi pridŕžať a od ktorých sa nemôže v individuálnom prípade odkloniť bez udania dôvodov, ktoré by neboli v súlade so zásadou rovnakého zaobchádzania.

Komisia sa prijatím takýchto pravidiel postupu a zverejnením, že ich odteraz bude uplatňovať na príslušné prípady, sama obmedzuje pri výkone svojej voľnej úvahy a nemôže sa od týchto pravidiel odchýliť bez toho, aby nebola prípadne sankcionovaná z dôvodu porušenia všeobecných právnych zásad, akými sú zásada rovnakého zaobchádzania alebo zásada ochrany legitímnej dôvery.

Okrem toho usmernenia stanovujú metodológiu, ktorú sa Komisia zaviazala uplatňovať pri stanovení výšky pokút podľa článku 15 nariadenia č. 17. Tieto usmernenia, pri ktorých koncipovaní Komisia použila kritériá určené judikatúrou Súdneho dvora, zaisťujú právnu istotu podnikov.

(pozri body 207 – 209)