Keywords

Summary



Keywords

Voľný pohyb kapitálu – Obmedzenia – Daňová právna úprava – Daň z príjmov právnických osôb – Zdanenie dividend

(Článok 56 ods. 1 ES)

Summary

Členský štát si tým, že oslobodenie dividend rozdeľovaných spoločnosťami so sídlom v tomto členskom štáte podmienil vyššou úrovňou účasti spoločností príjemcov na majetku rozdeľujúcich spoločností, pokiaľ ide o spoločnosti príjemcov so sídlom v inom členskom štáte, v porovnaní s účasťou spoločností príjemcov so sídlom v tomto členskom štáte, neplní povinnosti, ktoré mu vyplývajú na základe článku 56 ods. 1 ES.

Takéto rozdielne zaobchádzanie totiž môže odradiť spoločnosti usadené v iných členských štátoch od investícií v dotknutom členskom štáte, a preto predstavuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu, ktoré je článkom 56 ods. 1 ES v zásade zakázané.

Takéto rozdielne zaobchádzanie nemožno odôvodniť rozdielnosťou situácií medzi spoločnosťami rezidentmi a spoločnosťami so sídlom v iných členských štátoch. Iste z hľadiska opatrení prijatých členským štátom s cieľom predchádzať alebo zmierniť reťazovité zdanenie alebo dvojité hospodárske zdanenie ziskov rozdeľovaných spoločnosťou rezidentom sa akcionári príjemcovia, ktorí sú rezidentmi, nevyhnutne nenachádzajú v porovnateľnej situácii ako akcionári príjemcovia, ktorí sú rezidentmi iného členského štátu. Akonáhle však členský štát jednostranne alebo prostredníctvom zmluvy stanoví, že dani z príjmov podliehajú nielen akcionári rezidenti, ale aj akcionári nerezidenti, tak pokiaľ ide o dividendy, ktoré im vyplatí spoločnosť rezident, sa situácia uvedených akcionárov nerezidentov začne podobať situácii akcionárov rezidentov. Riziko reťazovitého alebo dvojitého hospodárskeho zdanenia totiž spôsobuje samotný výkon daňovej právomoci týmto štátom, a to nezávisle od akéhokoľvek zdanenia v inom členskom štáte. Aby v takomto prípade príjemcovia nerezidenti neboli vystavení obmedzeniu voľného pohybu kapitálu, ktoré článok 56 ES v zásade zakazuje, musí štát sídla rozdeľujúcej spoločnosti dbať na to, aby podľa mechanizmu upraveného v jeho vnútroštátnom práve s cieľom predchádzať reťazovitému alebo dvojitému hospodárskemu zdaneniu alebo ich zmierniť podliehali nerezidenti rovnakému zaobchádzaniu ako rezidenti. Členský štát si teda uplatnením citovanej právnej úpravy pri dividendách rozdeľovaných spoločnostiam so sídlom v iných členských štátoch zvolí výkon svojej daňovej právomoci. V dôsledku toho sa spoločnosti nerezidenti prijímajúce tieto dividendy nachádzajú v porovnateľnej situácii ako spoločnosti rezidenti, pokiaľ ide o riziko reťazovitého zdanenia dividend rozdeľovaných spoločnosťami rezidentmi, takže so spoločnosťami príjemcami nerezidentmi nemožno zaobchádzať inak než so spoločnosťami príjemcami rezidentmi.

Okrem toho hoci nevýhody, ktoré môžu vyplývať z paralelného výkonu daňových právomocí rôznych členských štátov, nepredstavujú v prípade, že takýto výkon nie je diskriminačný, obmedzenia zakázané Zmluvou, nie je tomu tak však v prípade, ak znevýhodňujúce zaobchádzanie s dividendami rozdeľovanými spoločnostiam príjemcom so sídlom v inom členskom štáte vyplýva zo samotného výkonu daňovej právomoci štátom sídla rozdeľujúcej spoločnosti, a preto mu je pripísateľné.

Navyše toto rozdielne zaobchádzanie nie je spochybnené z dôvodu uplatnenia zmlúv o zamedzení dvojitého zdanenia. Nie je možné vylúčiť, že sa členskému štátu podarí zabezpečiť dodržiavanie povinností, ktoré mu vyplývajú zo Zmluvy, uzavretím zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia s iným členským štátom. Na tento účel je však potrebné, aby uplatnenie takejto zmluvy umožnilo kompenzovať účinky rozdielneho zaobchádzania vyplývajúceho z vnútroštátnej právnej úpravy. Rozdielne zaobchádzanie s dividendami vyplácanými spoločnostiam so sídlom v iných členských štátoch a s dividendami vyplácanými spoločnostiam rezidentom tak zmizne iba za predpokladu, že zrážková daň podľa vnútroštátnej právnej úpravy môže byť započítaná na daň splatnú v inom členskom štáte do výšky rozdielneho zaobchádzania vyplývajúceho z vnútroštátnej právnej úpravy. Na dosiahnutie takéhoto cieľa neutralizácie by teda muselo uplatnenie metódy odpočtu stanovenej v zmluvách o zamedzení dvojitého zdanenia umožniť, aby bola daň z dividend vybraná týmto členským štátom v plnom rozsahu odpočítaná zo splatnej dane v štáte sídla spoločnosti príjemcu tak, že pokiaľ by boli dividendy prijaté touto spoločnosťou napokon daňovo zaťažené viac ako dividendy zaplatené spoločnostiam so sídlom v prvom členskom štáte, toto väčšie daňové zaťaženie by už nemohlo byť pripísané tomuto štátu, ale štátu sídla spoločnosti príjemcu, ktorý vykonal svoju daňovú právomoc.

V tejto súvislosti, pokiaľ väčšina zmlúv o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorených štátom stanovuje, že suma odpočítaná alebo započítaná na základe dane zrazenej v tomto štáte nemôže presiahnuť časť dane členského štátu sídla spoločnosti príjemcu, vypočítanú pred odpočtom a zodpovedajúcu zdaniteľným príjmom v prvom štáte, rozdielne zaobchádzanie možno neutralizovať len vtedy, ak sú dividendy pochádzajúce z dotknutého členského štátu dostatočne zdanené v inom členskom štáte. Pokiaľ však tieto dividendy nie sú zdanené vôbec alebo nie sú zdanené dostatočne, sumu dane vybranej v dotknutom členskom štáte alebo jej časť nemožno odpočítať. V takomto prípade rozdielne zaobchádzanie vyplývajúce z uplatnenia vnútroštátnej právnej úpravy nemožno kompenzovať uplatnením ustanovení zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. Toto konštatovanie sa uplatňuje aj vtedy, ak takáto zmluva nestanovuje obmedzenie odpočtu na časť dane členského štátu sídla spoločnosti príjemcu, vypočítanú pred odpočtom a zodpovedajúcu zdaniteľným príjmom v štáte sídla rozdeľujúcej spoločnosti, ale určuje, že daň vybraná v tomto štáte sa odpočíta od dane týkajúcej sa týchto príjmov v štáte sídla spoločnosti príjemcu. Pokiaľ totiž tieto dividendy nie sú zdanené vôbec alebo nie sú zdanené dostatočne, sumu vybranú v štáte sídla rozdeľujúcej spoločnosti alebo jej časť nemožno odpočítať. Zdanenie príjmov pochádzajúcich zo štátu sídla rozdeľujúcej spoločnosti v inom členskom štáte alebo úroveň ich zdanenia teda nezávisí od tohto štátu, ale od daňového systému definovaného iným členským štátom. Odpočet dane vybranej od dane splatnej v inom členskom štáte podľa ustanovení zmlúv o zamedzení dvojitého zdanenia neumožňuje vo všetkých prípadoch neutralizovať rozdielne zaobchádzanie, ktoré vzniklo uplatnením vnútroštátnej právnej úpravy.

(pozri body 43, 50 – 53, 56 – 64, 67, 69 a výrok)