Naopak, ak žalobca spochybňuje dôvodnosť rozhodnutia, ktorým bola posúdená táto pomoc, samotná skutočnosť, že sa môže považovať za dotknutú osobu v zmysle článku 88 ods. 2 ES, nemôže stačiť na uznanie prípustnosti žaloby. Žalobca teda musí preukázať, že má osobitné postavenie v zmysle rozsudku z 15. júla 1963, Plaumann/Komisia, 25/62. Tak je to najmä vtedy, ak je žalobcovo postavenie na trhu podstatne ovplyvnené pomocou, ktorá je predmetom sporného rozhodnutia.

Pokiaľ — bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES — Komisia rozhodnutím prijatým podľa odseku 3 tohto článku konštatuje, že pomoc je zlučiteľná so spoločným trhom, osoby, v ktorých prospech je táto procesná záruka stanovená, sa môžu domôcť jej dodržania, len keď majú možnosť toto rozhodnutie napadnúť na súde Spoločenstva. Z týchto dôvodov je žaloba o zrušenie takéhoto rozhodnutia podaná dotknutou osobou v zmysle článku 88 ods. 2 ES prípustná, ak chce žalobca jej podaním zachovať svoje procesné práva, ktoré mu vyplývajú z tohto posledného uvedeného ustanovenia.

Priama dotknutosť vyžaduje, aby sporné opatrenie Spoločenstva malo priame účinky na právne postavenie jednotlivca a príjemcom tohto opatrenia, ktorí sú poverení jeho výkonom, neponechávalo žiadnu voľnú úvahu, pričom jeho uplatnenie je úplne automatické a vyplýva zo samotnej právnej úpravy Spoločenstva bez uplatnenia iných vykonávacích pravidiel. V prípade rozhodnutia povoľujúceho pomoc to platí vtedy, keď možnosť, že sa vnútroštátne orgány rozhodnú neposkytnúť pomoc povolenú sporným rozhodnutím Komisie, je čisto teoretická a keď vôľa týchto orgánov konať v tomto zmysle nevyvoláva žiadnu pochybnosť.

Konanie na preskúmanie štátnej pomoci upravené článkom 88 ES ods. 2 ES je nevyhnutné, pokiaľ má Komisia vážne ťažkosti pri posúdení, či je pomoc zlučiteľná so spoločným trhom. Komisia sa teda môže pri prijímaní rozhodnutia priaznivého pre štátne opatrenie obmedziť na predbežnú fázu podľa článku 88 ods. 3 ES len v prípade, pokiaľ nadobudla v rámci počiatočného preskúmania presvedčenie, že toto opatrenie buď nepredstavuje pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES, alebo, pokiaľ je kvalifikované ako pomoc, je zlučiteľné so spoločným trhom. Naopak, ak toto počiatočné preskúmanie vedie Komisiu k opačnému presvedčeniu, alebo jej neumožňuje prekonať ťažkosti spojené s posudzovaním zlučiteľnosti dotknutého opatrenia so spoločným trhom, Komisia je povinná vyžiadať si všetky potrebné stanoviská a na tento účel začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES.

Komisii tak prináleží posúdiť, či si ťažkosti, s ktorými sa stretla pri skúmaní zlučiteľnosti pomoci, vyžadujú z hľadiska skutkových a právnych okolností samotnej veci začatie tohto konania. Toto posúdenie musí spĺňať tri požiadavky.

Po prvé, článok 88 ES ohraničuje právomoc Komisie vyjadriť sa k zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom na konci konania vo veci predbežného zisťovania iba vo vzťahu k opatreniam, ktoré nepredstavujú vážne ťažkosti, pričom toto kritérium je výlučnej povahy. Komisia preto nemôže odmietnuť začať konanie vo veci formálneho zisťovania s odvolaním sa na iné okolnosti, akými sú záujem tretích osôb, hospodárnosť konania alebo akýkoľvek iný administratívny dôvod.

Po druhé, pokiaľ sa Komisia stretne s vážnymi ťažkosťami, je povinná začať konanie vo veci formálneho zisťovania, pričom v tomto ohľade nedisponuje diskrečnou právomocou. Hoci je jej právomoc viazaná pri rozhodnutí o začatí tohto konania, Komisia disponuje určitou mierou voľnej úvahy pri vyhľadávaní a prieskume okolností daného prípadu s cieľom určiť, či tieto okolnosti predstavujú vážne ťažkosti. V súlade s účelom článku 88 ods. 3 Zmluvy a s povinnosťou riadnej správy vecí verejných, ktorými je viazaná, Komisia môže najmä viesť rokovania so štátom, ktorý oznámil pomoc, alebo s tretími osobami s cieľom prekonať počas predbežného konania prípadné ťažkosti, s ktorými sa stretla.

Po tretie, pojem „vážne ťažkosti“ má objektívnu povahu. Existencia takýchto ťažkostí musí byť skúmaná tak vo vzťahu k okolnostiam prijatia napadnutého aktu, ako aj vo vzťahu k jeho obsahu objektívnym spôsobom a dávať do súvisu odôvodnenia rozhodnutia s informáciami, ktorými Komisia disponovala v čase, keď sa vyjadrovala k zlučiteľnosti spornej pomoci so spoločným trhom.

(pozri body 70 — 74)