NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA

NIILO JÄÄSKINEN

prednesené 27. októbra 2011 ( 1 )

Vec C-420/10

Söll GmbH

proti

Tetra GmbH

[návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Landgericht Hamburg (Nemecko)]

„Uvádzanie biocídnych výrobkov na trh — Smernica 98/8/ES — Článok 2 ods. 1 — Pojem ‚biocídne výrobky‘ — Algicíd — Výrobok spôsobujúci flokuláciu škodlivých organizmov bez toho, aby ich ničil, odpudzoval alebo zneškodňoval — Aktívna látka hydroxid - chlorid hliníka — Pojem ‚chemický alebo biologický účinok‘“

I – Úvod

1. Súdny dvor dostal pri prejednávanej veci prvýkrát príležitosť preskúmať definíciu pojmu „biocídny výrobok“ a v dôsledku toho pôsobnosť smernice 98/8/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh ( 2 ) (ďalej len „smernica o biocídnych výrobkoch“).

2. Účastníci konania – spoločnosti Söll GmbH (ďalej len „Söll“) a Tetra GmbH (ďalej len „Tetra“) sa v zásade rozchádzajú v názore, či je výrobok proti riasam TetraPond AlgoRem, ktorý obsahuje aktívnu látku hydroxid - chlorid hliníka, biocídny výrobok v zmysle smernice o biocídnych výrobkoch. Vnútroštátny súd Landgericht Hamburg (Nemecko) hľadá odpoveď najmä na otázku, aký druh účinku – priamy alebo nepriamy – vyžaduje uvedená smernica v rámci biologického alebo chemického pôsobenia výrobku na škodlivý organizmus. Podľa vnútroštátneho súdu predmetný výrobok nezabíja riasy, ale vyvoláva ich zhlukovanie, ktoré zjednodušuje ich mechanické odstraňovanie, čo je uvedené aj v návode na použitie predmetného výrobku.

3. Podľa pravidiel uvedených v smernici o biocídnych výrobkoch majú členské štáty právo rozhodnúť, či výrobok patrí do pôsobnosti tejto smernice alebo nie. Táto skutočnosť často zahŕňa veľmi detailné a zložité posúdenie predmetného výrobku. ( 3 ) Súdny dvor preto predmetnú definíciu nemôže objasniť a spresniť pre všetky prípady do budúcnosti, ale iba poskytnúť vnútroštátnemu súdu a orgánom členských štátov, v ktorých pôsobnosti je uplatňovanie smernice o biocídnych výrobkoch, niekoľko praktických pokynov týkajúcich sa jej výkladu.

II – Právny rámec

A – Právna úprava Únie

4. Smernica o biocídnych výrobkoch zavádza pri používaní biocídnych výrobkov komunitárny systém povoľovania a uvádzania na trh.

5. Článok 2 ods. 1 písm. a), d) a f) uvedenej smernice stanovuje: „Pri požívaní tejto smernice platia nasledujúce definície: a) Biocídne výrobky Aktívne látky a prípravky obsahujúce jednu alebo viacero z nich upravené do formy, ktorá je dodávaná užívateľovi s cieľom ničenia, zastrašovania [odpudzovania – neoficiálny preklad], zneškodnenia, zabránenia škodlivého účinku alebo spôsobenia iného inhibičného účinku na ľubovoľný škodlivý organizmus chemickými alebo biologickými prostriedkami. Úplný zoznam 23 typov výrobkov so súborom popisov každého typu je uvedený v prílohe V. … d) Aktívna látka Látka alebo mikroorganizmus vrátane vírusu alebo huby (plesne), ktorá má všeobecný alebo špecifický účinok na alebo proti škodlivým organizmom. … f) Škodlivý organizmus Ľubovoľný organizmus, ktorého prítomnosť je nežiadúca alebo má škodlivý účinok na ľudí, ich činnosť a na ich výrobky, alebo na zvieratá alebo na životné prostredie.“

6. Príloha V smernice o biocídnych výrobkoch s názvom „Typy biocídnych výrobkov a ich popisy, ako sú uvedené v článku 2 (1) a) tejto smernice“ uvádza najmä: „Typy týchto výrobkov vylučujú výrobky zahrnuté v smerniciach spomínaných v článku 1 (2) tejto smernice na účely týchto smerníc a ich následné modifikácie Hlavná skupina 1: Dezinfekčné činidlá a všeobecné biocídne výrobky … Výrobky typu 2: dezinfekčné prostriedky pre súkromnú oblasť a oblasť zdravia verejnosti a iné biocídne výrobky … ako aj výrobkov používaných proti riasam. Oblasti použitia: inter alia, bazény, akváriá, kúpeľné a iné vody, systémy air-condition: steny a podlahy v zdravotníckych a iných zariadeniach: toalety, odpadová voda, nemocničný odpad, pôda a iné substráty (na ihriskách). …“

7. Podľa článku 16 ods. 2 smernice o biocídnych výrobkoch bol realizovaný pracovný program na preskúmanie všetkých aktívnych látok v biocídnych výrobkoch, ktoré sú k 14. máju 2000 už na trhu (ďalej len „existujúce aktívne látky“). Zapísanie existujúcich aktívnych látok do príloh I, I A a I B uvedenej smernice je podmienkou na povolenie biocídnych výrobkov obsahujúcich tieto látky a ich uvedenie na trh.

8. Prvá etapa tohto pracovného programu bola ustanovená v nariadení Komisie (ES) č. 1896/2000 zo 7. septembra 2000 o prvej etape programu uvedeného v článku 16 (2) smernice 98/8/ES Európskeho parlamentu a Rady o biocídnych výrobkoch ( 4 ).

9. Podľa článku 3 ods. 1 nariadenia č. 1896/2000 každý výrobca existujúcej aktívnej látky uvedenej na trh na používanie v biocídnych výrobkoch „identifikuje“ túto aktívnu látku, pričom Komisii Európskych spoločenstiev poskytne všetky relevantné informácie uvedené v prílohe I tohto nariadenia.

10. Článok 4 uvedeného nariadenia najmä uvádza, že výrobcovia, výrobcovia prípravkov a združenia, ktorí chcú požiadať o „zapísanie“ existujúcej aktívnej látky do prílohy I alebo prílohy I A smernice o biocídnych výrobkoch pre jeden alebo viac typov výrobkov, oznámia túto aktívnu látku Komisii.

11. Podľa článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1896/2000 po oznámení podľa predchádzajúceho bodu a v súlade s postupom stanoveným v článku 28 smernice o biocídnych výrobkoch musí byť prijaté nariadenie obsahujúce predovšetkým úplný zoznam existujúcich aktívnych látok, v súvislosti s ktorými Komisia prijala najmenej jedno oznámenie.

12. Článok 3 nariadenia Komisie (ES) č. 2032/2003 zo 4. novembra 2003 o druhej fáze 10-ročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice 98/8 a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1896/2000 ( 5 ), odkazuje na tri prílohy týkajúce sa existujúcich aktívnych látok, ktoré boli identifikované a oznámené. Príloha I nariadenia č. 2032/2003 obsahuje úplný zoznam existujúcich aktívnych látok, ktoré boli identifikované. Príloha II tohto nariadenia obsahuje úplný zoznam existujúcich aktívnych látok, v súvislosti s ktorými Komisia prijala najmenej jedno oznámenie. Príloha III obsahuje zoznam existujúcich aktívnych látok, ktoré boli identifikované, ale nebolo prijaté ich oznámenie ani o ne neprejavil záujem žiadny členský štát.

13. Nariadenie Komisie (ES) č. 1451/2007 zo 4. decembra 2007 o druhej fáze desaťročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice 98/8 ( 6 ) nahradilo viackrát zmenené a doplnené nariadenie č. 2032/2003.

B – Vnútroštátna právna úprava

14. Do nemeckého právneho poriadku boli ustanovenia smernice o biocídnych výrobkoch prebraté zákonom o biocídnych výrobkoch (Biozidgesetz) z 20. júna 2002 ( 7 ). Z hľadiska legislatívnej techniky boli tieto ustanovenia vykonané v zákone na ochranu pred nebezpečnými látkami (Gesetz zum Schutz vor gefährlichen Stoffen, nazývaný „Chemikaliengesetz“, ďalej len „ChemG“) a v rámci neho predovšetkým v § 3b a v § 12a a § 12j.

15. Legálna definícia biocídnych výrobkov obsiahnutá v článku 2 ods. 1 písm. a) smernice o biocídnych výrobkoch bola prebratá do nemeckého právneho poriadku § 3b ods. 1 bodom 1 ChemG.

16. Vnútroštátny súd konštatuje, že na účely výkladu § 3b ods. 1 bodu 1 ChemG sa musí opierať o výklad článku 2 ods. 1 písm. a) smernice o biocídnych výrobkoch.

III – Spor vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie pred Súdnym dvorom

17. Söll a Tetra sú konkurenti v oblasti predaja výrobkov proti riasam, ktoré sa používajú v rybníkoch, predovšetkým v umelo vytvorených záhradných jazierkach, prírodných kúpaliskách a nádržiach na kúpanie, a namietajú proti klasifikácii jedného z týchto výrobkov ako biocídneho výrobku.

18. Söll, žalobkyňa v konaní vo veci samej, považuje výrobok proti riasam TetraPond AlgoRem za biocíd, ktorý nemožno uvádzať na trh. Zastáva názor, že Tetra nedodržuje pravidlá spravodlivej hospodárskej súťaže – porušuje pravidlá správania na trhu, pretože uvádza na trh biocídny výrobok TetraPond AlgoRem, hoci uvádzať ho na trh nie je prípustné. Söll sa opiera o § 3 a § 4 bod 11 zákona o nekalej hospodárskej súťaži (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) v spojení s § 12a ods. 1 a § 28 ods. 8 ChemG.

19. Podľa vnútroštátneho súdu, ak by mal byť predmetný výrobok kvalifikovaný ako „biocídny výrobok“ v zmysle smernice o biocídnych výrobkoch, jeho uvedenie na trh je protiprávne. ( 8 )

20. Osobitosť tohto výrobku spočíva v skutočnosti, že na riasy nepôsobí priamo chemicky alebo biologicky. Naopak, vyvoláva zhlukovanie rias bez toho, aby ich zničil. Toto zhlukovanie alebo flokulácia uľahčuje mechanické odstránenie rias z vody.

21. Podľa vnútroštátneho súdu predmetná aktívna látka hydroxid - chlorid hliníka bola identifikovaná v súlade s článkom 3 nariadenia č. 1896/2000 ako „existujúca aktívna látka“ a v súčasnosti je zapísaná v prílohe I nariadenia č. 1451/2007. ( 9 ) Napriek tejto skutočnosti nedošlo k oznámeniu podľa článku 4 nariadenia č. 1896/2000, a tak aktívna látka hydroxid - chlorid hliníka nebola zapísaná do prílohy II nariadenia č. 1451/2007 a stratila spôsobilosť byť uvádzaná na trh ako biocídna aktívna látka v zmysle článku 4 ods. 1 nariadenia č. 1451/2007.

22. Vzhľadom na to, že Landgericht Hamburg dospel k záveru, že nemôže jasne odpovedať na otázky týkajúce sa výkladu a uplatňovania práva Spoločenstva, ktoré vznikli v rámci sporu, ktorý prejednáva, rozhodol konanie prerušiť a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Je na kvalifikovanie výrobku ako ‚biocídneho výrobku‘ podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice [o biocídnych výrobkoch] potrebný priamy biologický alebo chemický účinok výrobku na škodlivý organizmus s cieľom ho zničiť, odpudiť alebo ho zneškodniť, zabrániť jeho škodlivému účinku alebo spôsobiť iný inhibičný účinok, alebo na to postačuje už nepriame pôsobenie na škodlivý organizmus? 2. V prípade, že by Súdny dvor pokladal na kvalifikovanie výrobku ako ‚biocídneho výrobku‘ podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice [o biocídnych výrobkoch] za dostatočný obyčajný nepriamy biologický alebo chemický účinok na škodlivý organizmus: Aké požiadavky sa musia klásť na nepriamy biologický alebo chemický účinok výrobku na škodlivý organizmus, aby sa daný výrobok mohol zaradiť medzi ‚biocídne výrobky‘ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. a) smernice [o biocídnych výrobkoch], alebo na odôvodnenie biocídnych vlastností postačuje každý akokoľvek sa prejavujúci nepriamy účinok?“

23. Návrh na začatie prejudiciálneho konania bol doručený Súdnemu dvoru 23. augusta 2010. Písomné pripomienky predložili Söll, Tetra, Belgické kráľovstvo, ako aj Európska komisia. Söll a Európska komisia sa zúčastnili na pojednávaní, ktoré sa konalo 22. júna 2011.

IV – Analýza

24. Obe prejudiciálne otázky, ktoré položil vnútroštátny súd, sa týkajú definície pojmu „biocídne výrobky“. Vnútroštátny súd sa totiž pýta, či biologický alebo chemický účinok predmetného výrobku na škodlivý organizmus musí byť priamy, s cieľom zničiť, odpudiť, zneškodniť, zabrániť škodlivému účinku alebo spôsobiť iný inhibičný účinok, alebo či postačuje už nepriamy účinok na škodlivý organizmus.

25. Inými slovami, vnútroštátny súd sa snaží zistiť, či do pôsobnosti smernice o biocídnych výrobkoch patrí len výrobok s bezprostredným účinkom na škodlivý organizmus, alebo či sa smernica musí uplatňovať aj na výrobok ovplyvňujúci iba životné prostredie tohto organizmu.

26. Definícia biocídneho výrobku v smernici o biocídnych výrobkoch pozostáva z troch základných bodov; konkrétne musí ísť o aktívnu látku, táto aktívna látka musí byť určená na zničenie, odpudenie alebo zneškodnenie škodlivého organizmu, na zabránenie jeho škodlivému účinku alebo spôsobenie iného inhibičného účinku a nakoniec účinok danej látky musí byť chemický alebo biologický.

27. Samotné znenie smernice potvrdzuje, že výrobky s priamym pôsobením na škodlivý organizmus patria jednoznačne do jej pôsobnosti. Už prvé body definície uvedené v smernici o biocídnych výrobkoch totiž opisujú účinky priamej neutralizácie (aktívne látky a prípravky s cieľom „ničenia, zastrašovania [odpudzovania – neoficiálny preklad], zneškodnenia, zabránenia škodlivého účinku alebo spôsobenia iného inhibičného účinku“). Ak je výrobok pozostávajúci z jednej alebo viacerých aktívnych látok určený na takýto účel, a to prostredníctvom biologického alebo chemického účinku, ide o biocídny výrobok.

28. Ako je to však s výrobkami, ktoré ovplyvňujú iba životné prostredie škodlivého organizmu a nie samotný organizmus?

29. Na úvod možno konštatovať, že znenie smernice o biocídnych výrobkoch nevylučuje jej uplatnenie na takého výrobky.

30. V tomto prípade sa podľa mňa treba pozastaviť pri poslednej časti druhého bodu definície, ktorý sa týka účelu využitia uvedenej látky, a preskúmať zmysel formulácie „spôsobenie iného inhibičného účinku“ na škodlivý organizmus.

31. V tejto súvislosti účastníci konania poukazujú na rozdiely, ktoré existujú v rámci rôznych jazykových verzií článku 2 ods. 1 písm. a) smernice o biocídnych výrobkoch. ( 10 ) Niektoré jazykové verzie totiž toto kritérium formulujú reštriktívnejšie, predovšetkým nemecká verzia citovaná vnútroštátnym súdom („in anderer Weise zu bekämpfen“), ako aj francúzska verzia („combattre de toute autre manière“). ( 11 ) Niektoré iné verzie sa naopak odvolávajú širšie na účinok „kontroly“, ako napríklad anglická verzia („exert a controlling effects“), ako aj talianska verzia („esercitare altro effetto di controllo“). ( 12 )

32. Sledovanie cieľov smernice o biocídnych výrobkoch, ktorými sú ochrana ľudí, zvierat a životného prostredia, podľa mňa potvrdzuje správnosť názoru, podľa ktorého výklad predmetnej formulácie v tom zmysle, že sa vo veľkej miere vzťahuje na „kontrolu“ škodlivých organizmov, je vo väčšom súlade s účelom uvedenej smernice v kontexte, keď sú výrobky rozšírené do životného prostredia.

33. Tento prístup podporuje aj definícia pojmu aktívna látka. Podľa článku 2 ods. 1 písm. d) smernice o biocídnych výrobkoch ide o látku alebo mikroorganizmus vrátane vírusu alebo huby (plesne), ktoré majú všeobecný alebo špecifický účinok na škodlivé organizmy alebo proti nim. V dôsledku toho označenie biocídny výrobok nie je obmedzené len na aktívne látky, ktoré majú účinok na škodlivý organizmus. Toto označenie zahŕňa aj aktívne látky so všeobecným alebo špecifickým účinkom proti škodlivému organizmu.

34. V tejto súvislosti sa mi zdá relevantné preformulovanie navrhnuté Komisiou. Podľa Komisie bude znieť preformulovaná otázka abstraktnejšie, konkrétne takto: Zahŕňa smernica o biocídnych výrobkoch aj výrobok, ktorý môže predstavovať riziko pre životné prostredie z dôvodu pôsobenia jeho chemického alebo biologického účinku, ale ktorého priamy účinok na cieľový organizmus nie je ani biologický, ani chemický?

35. Inými slovami, treba sa spýtať, či výrobok spúšťa reťazec príčinných súvislostí, ktorého výsledkom je, že škodlivý organizmus bude mať zhoršené životné podmienky, jeho množstvo sa zníži alebo bude lepšie kontrolovateľný. V prípade splnenia vyššie uvedených podmienok predmetný výrobok tvorí neoddeliteľnú súčasť procesu, ktorého cieľom je práve boj proti škodlivému organizmu alebo jeho kontrola. Preto je zaradený medzi biocídne výrobky napriek tomu, že nepôsobí chemickým alebo biologickým mechanizmom priamo na škodlivý organizmus.

36. Navyše treba dodať, že smernica o biocídnych výrobkoch nevyžaduje zničenie škodlivých organizmov prostredníctvom aktívnej látky výrobku. Či už účastníci konania alebo vnútroštátny súd v tomto prípade zdôrazňovali, že riasy nehynú po použití výrobku, ale pokračujú vo fotosyntéze, a flokulácia spôsobená aktívnou látkou môže byť odstránená premiešaním vody. V tejto súvislosti treba poznamenať, že príloha V smernice o biocídnych výrobkoch uvádza v rámci výrobkov typu 19 („Repelenty a atraktanty“) „výrobky, ktoré sa používajú na kontrolu škodlivých organizmov… odpudzovaním alebo priťahovaním“. Ak je výrobok odpudzujúci škodlivý organizmus uvedený medzi biocídnymi výrobkami, znamená to, že zničenie škodlivého organizmu nie je podmienka nevyhnutná na kvalifikáciu výrobku ako biocídneho.

37. Vzhľadom na túto skutočnosť je potrebné pojem „biocídny výrobok“ uvedený v smernici o biocídnych výrobkoch vykladať v širšom zmysle a v dôsledku toho uznať, že uvedený pojem nevylučuje výrobky, ktorých chemický alebo biologický účinok pôsobí na životné prostredie škodlivého organizmu a nie na samotný organizmus.

38. Ak sa však smernica o biocídnych výrobkoch uplatňuje na biocídne výrobky uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a), vylučuje zároveň výrobky, ktoré sú definované v iných smerniciach vymenovaných v článku 1 ods. 2 alebo patria do ich pôsobnosti. Preto treba vziať do úvahy skutočnosť, že smernica o biocídnych výrobkoch pôsobí v rámci dvadsiatky ďalších smerníc. Jej pôsobnosť musí byť vykladaná tak, aby sa neprekrývala so smernicami uvedenými v článku 1 ods. 2. ( 13 )

39. Okrem toho pôsobnosť smernice o biocídnych výrobkoch musí byť vymedzená v konkrétnych prípadoch na základe objektívnych skutočností. V tomto prípade treba uviesť dve konkrétne skutočnosti.

40. Po prvé sa podľa vnútroštátneho súdu predmetná aktívna látka nachádza v prílohe I smernice o biocídnych výrobkoch. Z jej zápisu vyplýva, že táto aktívna látka bola identifikovaná ako aktívna látka používaná v biocídnych výrobkoch.

41. Po druhé treba poznamenať, že algicídy ako druh výrobku, na ktorý sa vzťahuje táto smernica, sú uvedené napríklad v prílohe V smernice o biocídnych výrobkoch (medzi výrobkami typu 2). Je preto nevyhnutné konštatovať, že európsky normotvorca mal v úmysle umiestniť výrobky určené na boj proti riasam do pôsobnosti smernice o biocídnych výrobkoch. V prípade výkladu kritérií, ktoré definujú pôsobnosť smernice, treba náležite zohľadniť príklady poskytnuté normotvorcom, ktoré z nej jasne vyplývajú.

42. Ide tu však len o objektívne indície, ktoré sa nemôžu uplatňovať mechanicky. ( 14 ) Treba pripomenúť, že smernica o biocídnych výrobkoch sa uplatňuje v rôznych oblastiach, čo je zrejmé aj z príkladov citovaných v Manual of Decisions, ktorý vypracovala Komisia pre orgány členských štátov na uplatňovanie smernice o biocídnych výrobkoch ( 15 ). Na základe týchto príkladov je zrejmé, že vnútroštátne orgány musia dôkladne analyzovať každý jednotlivý prípad. ( 16 )

V – Návrh

43. Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby na prejudiciálne otázky položené Landgericht Hamburg (Nemecko) odpovedal takto: 1. Aby bol predmetný výrobok kvalifikovaný ako „biocídny výrobok“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh, nemusí mať nevyhnutne priamy biologický alebo chemický účinok na škodlivý organizmus. 2. Nepriamy biologický alebo chemický účinok na škodlivý organizmus alebo proti nemu postačuje v prípade, keď je neoddeliteľnou súčasťou reťazca príčinných súvislostí, ktorého cieľom je spôsobiť iný inhibičný účinok na škodlivý organizmus.

( 1 ) Jazyk prednesu: francúzština.

( 2 ) Ú. v. ES L 123, s. 1; Mim. vyd. 03/023, s. 3. Judikatúry, ktorá sa týka tejto smernice, nie je mnoho. Pozri napríklad rozsudok z 15 júla 2004, Schreiber, C-443/02, Zb. s. I-7275.

( 3 ) Pozri napríklad prípady opísané v Manual of Decisions for Implementation of Directive 98/8/EC concerning the placing on the market of biocidal products, naposledy zmenenom 6. januára 2011, dostupnom v anglickom jazyku na stránke http://ec.europa.eu/envirenment/biocides/index.htm.

( 4 ) Ú. v. ES L 228, s. 6; Mim. vyd. 03/030, s. 266.

( 5 ) Ú. v. EÚ L 307, s. 1; Mim. vyd. 03/041, s. 92.

( 6 ) Ú. v. EÚ L 325, s. 3.

( 7 ) BGB1. I, s. 2076.

( 8 ) Vnútroštátny súd uvádza, že v súvislosti s touto problematikou existujú na vnútroštátnej úrovni v judikatúre rozdiely.

( 9 ) Na objasnenie poznamenávam, že hydroxid - chlorid hliníka v prílohe I nariadenia č. 1451/2007 nie je uvedený pod týmto názvom. Uvedená príloha však uvádza látky s podobným názvom, najmä chlorid hlinitý, bázický (č. ES 215-477-2, č. CAS 1327-41-9) a pentahydroxid-chlorid hlinitý (č. ES 234-933-1, č. CAS 12042-91-0).

( 10 ) Podľa ustálenej judikatúry sa má v prípade rozporu medzi rôznymi jazykovými verziami predmetné ustanovenie vykladať podľa všeobecnej štruktúry a účelu právneho predpisu, ktorého je súčasťou (pozri naposledy rozsudok z 3. marca 2011, Komisia/Holandsko, C-41/09, Zb. s. I-831, bod 44).

( 11 ) Pozri tiež dánsku a holandskú verziu.

( 12 ) Pozri tiež španielsku, portugalskú, fínsku a švédsku verziu.

( 13 ) Medzi smernice uvedené v článku 1 ods. 2 patrí okrem iného smernica Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kozmetických výrobkov (Ú. v. ES L 262, s. 169; Mim. vyd. 13/003, s. 285). Na základe tejto smernice bolo prijaté rozhodnutie Komisie 96/355/ES z 8. mája 1996, ktorým sa ustanovuje súpis a spoločná nomenklatúra zloženia kozmetických výrobkov (Ú. v. ES L 132, s. 1; Mim. vyd. 13/016, s. 3). Aj rozhodnutie 96/355, ktoré bolo zmenené a doplnené rozhodnutím Komisie 2006/257/ES z 9. februára 2006 (Ú. v. EÚ L 97, s. 1), uvádza pentahydroxid-chlorid hlinitý (pozri poznámku pod čiarou 9 týchto návrhov).

( 14 ) Napríklad výrobok obsahujúci kofeín nespadá automaticky do pôsobnosti smernice o biocídnych výrobkoch napriek tomu, že kofeín je zaradený medzi aktívne látky v prílohe I nariadenia č. 1451/2007, pretože využitie daného výrobku nie je využitie uvedené v smernici o biocídnych výrobkoch.

( 15 ) Už citovaný v poznámke pod čiarou 3.

( 16 ) Poukazujem navyše na skutočnosť, že Komisia navrhla revíziu smernice o biocídnych výrobkoch; pozri najmä dokumenty KOM(2008) 620 a KOM(2009) 267. Komisia navrhuje, aby bola smernica o biocídnych výrobkoch nahradená nariadením. Počas legislatívneho procesu boli navrhnuté spresnenia definície biocídneho výrobku (pozri bod 31 týchto návrhov). Tento proces však ešte nebol ukončený.