24

V tomto kontexte Cour du travail de Liège, po tom, ako vyhlásil hlavné a incidenčné odvolanie za prípustné, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky: „1. … Má sa článok 6 smernice Rady 98/59… vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s ustanovením vnútroštátneho práva, ako je článok 67 zákona z [roku 1998]…, ktorý stanovuje, že pracovník môže napadnúť dodržanie postupu informovania a prerokovania, len z dôvodu, že zamestnávateľ nerešpektoval podmienky uvedené v článku 66 [ods.] 1 druhom pododseku tohto zákona a pod podmienkou, že zástupcovia zamestnancov v rámci podnikovej rady alebo, v prípade jej absencie, členovia delegácie odborov alebo, v prípade jej absencie, pracovníci, ktorí mali byť informovaní a malo sa s nimi rokovať, oznámili zamestnávateľovi námietky v súvislosti s dodržaním jednej alebo viacerých podmienok uvedených v článku 66 [ods.] 1 druhom pododseku, a to v lehote 30 dní od dátumu vyvesenia uvedeného v článku 66 [ods.] 2 druhom pododseku, a ak prepustený pracovník informoval zamestnávateľa doporučeným listom, že spochybňuje dodržanie postupu informovania a prerokovania a žiada svoje opätovné prijatie do zamestnania [a to v lehote 30 dní od dátumu jeho prepustenia] alebo od dátumu, kedy prepúšťanie nadobudlo povahu hromadného prepúšťania? 2. … Za predpokladu, že článok 6 smernice 98/59… sa môže vykladať v tom zmysle, že umožňuje členskému štátu, aby prijal vnútroštátne ustanovenie, ako je článok 67 zákona z [roku 1998]…, je takýto systém v súlade so základnými právami jednotlivcov, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou všeobecných zásad práva, ktorých dodržiavanie zabezpečuje súd Spoločenstva a najmä s článkom 6 [EDĽP]? 3. … Môže vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o spore medzi dvoma jednotlivcami, v tomto prípade medzi pracovníkom a jeho bývalým zamestnávateľom, neuplatniť ustanovenie vnútroštátneho práva, ako je článok 67 zákona z [roku 1998]…, ktoré je v rozpore s ustanoveniami smernice Spoločenstva, aby umožnil účinnosť iných ustanovení vnútroštátneho práva, ako sú ustanovenia obsiahnuté v kolektívnej zmluve [č. 24]…, ktoré smernicu Spoločenstva preberajú správne, ale ktorých účinné uplatnenie je znemožnené ustanovením vnútroštátneho práva, ktoré je v rozpore so smernicou Spoločenstva, teda v prejednávanej veci článkom 67 zákona z [roku 1998]? 4. … a) Má sa článok 2 smernice 98/59… a konkrétne jeho odseky 1, 2 a 3 vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s ustanovením vnútroštátneho práva, akým je článok 66 [ods.] 1 zákona z [roku 1998]…, v rozsahu, v akom tento zákon stanovuje, že zamestnávateľ, ktorý si chce splniť povinnosti, ktoré mu vznikajú v rámci hromadného prepúšťania, je povinný predložiť len dôkaz o tom, že splnil tieto podmienky…: (1) predložil podnikovej rade alebo, v prípade jej absencie, delegácii odborov alebo, v prípade jej absencie, pracovníkom, písomnú správu, v ktorej oznámil svoj zámer pristúpiť k hromadnému prepúšťaniu; (2) … mohol predložiť dôkaz o tom, že v súvislosti so svojím zámerom pristúpiť k hromadnému prepúšťaniu, zvolal zasadnutie podnikovej rady alebo, v prípade jej absencie, dôkaz o tom, že sa stretol s delegáciou odborov alebo, v prípade absencie tohto stretnutia, dôkaz o tom, že sa stretol so zamestnancami; (3) … umožnil zástupcom zamestnancov v rámci podnikovej rady alebo, v prípade jej absencie, členom delegácie odborov alebo, v prípade jej absencie, pracovníkom, klásť otázky v súvislosti s plánovaným hromadným prepúšťaním a formulovať argumenty alebo predkladať protinávrhy v tejto súvislosti; (4) … preskúmal otázky, argumenty a protinávrhy uvedené v bode 3 a odpovedal na ne. b) Má sa rovnaké ustanovenie [smernice 98/59] vykladať tak, že je v rozpore s vnútroštátnym ustanovením, ako je článok 67 druhý odsek zákona z roku 1998…, v rozsahu, v akom tento zákon stanovuje, že prepustený pracovník môže spochybniť dodržanie postupu informovania a prerokovania len vtedy, ak zamestnávateľ nerešpektoval podmienky uvedené v článku 66 [ods.] 1 druhom pododseku, ktorého sa týka otázka v písmene a)?“