Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

2. Žaloba o neplatnosť – Záujem na konaní

3. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

4. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Povinnosť Komisie skúmať problémy hospodárskej súťaže spôsobené koncentráciou na všetkých trhoch, ktoré by mohli byť ovplyvnené

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2)

5. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Operácia, ktorá môže vytvoriť konkurenčné výhody, z ktorých môžu mať v konečnom dôsledku prospech spotrebitelia

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

6. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Definícia relevantného trhu – Kritériá

(Oznámenie Komisie 97/C 372/03, bod 13)

7. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Zohľadnenie aktuálnej a potenciálnej konkurencie

8. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Prijatie rozhodnutia, ktorým sa konštatuje zlučiteľnosť koncentrácie so spoločným trhom, bez otvorenia fázy II

9. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Záväzky dotknutých podnikov, ktoré môžu viesť k tomu, že oznámená koncentrácia sa stane zlučiteľnou so spoločným trhom

(Oznámenie Komisie 2001/C 68/03, bod 17)

10. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Zachovanie významného trhového podielu účastníkov koncentrácie na dotknutých trhoch

11. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Záväzky dotknutých podnikov, ktoré môžu viesť k tomu, že oznámená koncentrácia sa stane zlučiteľnou so spoločným trhom – Prípustnosť tak záväzkov orientovaných na správanie, ako aj štrukturálnych záväzkov

12. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Záväzky dotknutých podnikov, ktoré môžu viesť k tomu, že oznámená koncentrácia sa stane zlučiteľnou so spoločným trhom – Forma

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 6 ods. 2)

Summary

1. Podľa štvrtého odseku článku 230 ES môže každá fyzická alebo právnická osoba podať žalobu proti rozhodnutiu, ktoré je jej určené, alebo proti rozhodnutiu, ktoré sa jej priamo a osobne týka, hoci je vydané formou nariadenia alebo rozhodnutia určeného inej osobe.

Pokiaľ rozhodnutie Komisie vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom povoľuje jej okamžité uskutočnenie, môže privodiť okamžitú zmenu situácie na relevantných trhoch. Keďže vôľa účastníkov dotknutej koncentrácie uskutočniť túto koncentráciu nie je otázna, hospodárske subjekty činné na relevantnom trhu alebo relevantných trhoch môžu k dátumu uvedeného rozhodnutia považovať okamžitú alebo rýchlu zmenu stavu trhu za istú, a teda sú priamo dotknutí uvedeným rozhodnutím v zmysle vyššie spomenutého ustanovenia.

Skutočnosť, či je taký tretí podnik aj osobne dotknutý takým rozhodnutím, treba určiť v závislosti jednak od jeho účasti na správnom konaní a jednak od ovplyvnenia jeho postavenia na trhu. Aj keď vzhľadom na pravidelný kontakt s veľkým počtom podnikov, ktorý preskúmanie koncentrácie predpokladá, obyčajná účasť na konaní nepostačuje sama osebe na preukázanie, že rozhodnutie sa tretieho podniku osobne týka, skutočnosťou zostáva, že aktívna účasť na správnom konaní musí byť spolu s inými osobitnými okolnosťami zohľadnená na preukázanie prípustnosti jeho žaloby.

Tretí podnik, ktorý sa nielen aktívne zúčastnil na správnom konaní, ale navyše predstavuje jedného z hlavných konkurentov účastníka koncentrácie a je činný na jednom z trhov, kde sú účastníci koncentrácie aktívni, je teda osobne dotknutý rozhodnutím vyhlasujúcim koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom.

(pozri body 30 – 32, 35 – 38)

2. Žaloba o neplatnosť podaná fyzickou alebo právnickou osobou je prípustná len vtedy, ak žalobca má záujem na zrušení napadnutého aktu. Tento záujem, ktorý musí vzniknúť a byť aktuálny a posudzuje sa ku dňu, keď bola podaná žaloba, existuje iba vtedy, ak je žaloba spôsobilá v prípade úspešného výsledku priniesť prospech účastníkovi konania, ktorý ju podal. Má ho podnik, ktorý napáda rozhodnutie Komisie schvaľujúce koncentráciu uskutočnenú medzi jeho dvoma konkurentmi, ktorá môže ovplyvniť jeho obchodné postavenie.

(pozri body 40, 41)

3. Preskúmanie, ktoré súd Spoločenstva vykonáva vo vzťahu ku komplexným ekonomickým posúdeniam Komisie v rámci výkonu jej diskrečnej právomoci podľa nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, sa musí obmedziť na overenie rešpektovania procesných noriem a odôvodnenia, ako aj vecnej správnosti skutkového stavu, neexistencie zjavne nesprávneho posúdenia a zneužitia právomoci.

(pozri bod 44)

4. V rámci svojho posúdenia zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom musí Komisia najmä podľa článku 2 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi preskúmať konkurenčné účinky takej koncentrácie na trhy, kde existuje riziko vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia, ktorého dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže. Nemožno však vylúčiť, že koncentrácia môže mať také účinky na trhy, na ktorých neexistuje prekrývanie medzi činnosťami účastníkov koncentrácie. Aj keď sa analýza hospodárskej súťaže, ktorú vykonala Komisia, sčasti riadila obavami, ktoré vyjadrili tretie strany konzultované v rámci správneho konania, Komisia je aj pri neexistencii akéhokoľvek výslovného podnetu týchto tretích strán povinná odhaliť vo svetle závažných indícií problémy hospodárskej súťaže, ktoré spôsobí koncentrácia na všetkých trhoch, ktoré by ňou mohli byť ovplyvnené.

Pokiaľ však žalobca vytýka Komisii, že nezohľadnila prípadný problém hospodárskej súťaže na trhoch, kde neexistuje žiadne prekrývanie medzi činnosťami účastníkov koncentrácie, je jeho povinnosťou predložiť závažné indície, ktoré konkrétne preukážu existenciu problému hospodárskej súťaže, ktorý mala Komisia vzhľadom na jeho dopad preskúmať. Na to, aby žalobca vyhovel tejto požiadavke, je jeho povinnosťou identifikovať relevantné trhy, opísať stav hospodárskej súťaže bez koncentrácie a uviesť, aké by boli pravdepodobné účinky koncentrácie s ohľadom na stav hospodárskej súťaže na týchto trhoch.

V tejto súvislosti zostávajú nepostačujúce výroky žalobcu, ktorý sa obmedzuje na tvrdenie, že Komisia neprávom upriamila svoju analýzu hospodárskej súťaže na trhy, kde existovalo priame a nepriame prekrývanie medzi činnosťami účastníkov koncentrácie, pričom svoju argumentáciu nepodkladá ani osobitne neidentifikuje jasne trhy, kde neexistuje prekrývanie, ktorých sa však malo skúmanie týkať.

(pozri body 63 – 68)

5. Kontrola koncentrácií nie je založená na zákaze získať prostredníctvom takej operácie značné konkurenčné výhody, z ktorých môžu mať prospech spotrebitelia, ale na úsilí zabrániť akémukoľvek vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia, ktorého dôsledkom by boli významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu. Možnosť ponúknuť spotrebiteľom v dôsledku koncentrácie služby za nižšie ceny by mohla byť len v obmedzených prípadoch prípadným znakom vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia, ako napríklad za predpokladu, že by zlúčený subjekt mal záujem alebo kapacitu uplatniť predátorské ceny.

(pozri bod 72)

6. Z bodu 13 oznámenia o definícii relevantného trhu na účely práva hospodárskej súťaže Spoločenstva vyplýva, že podniky sú vystavené trom hlavným konkurenčným prekážkam, ktorých zdrojmi sú: substitučnosť na strane dopytu, substitučnosť na strane ponuky a potenciálna konkurencia. Z ekonomického hľadiska predstavuje substitučnosť na strane dopytu pre definíciu relevantného trhu najbezprostrednejšiu a najúčinnejšiu disciplinárnu silu pôsobiacu na dodávateľov daného výrobku, a to najmä v oblasti rozhodovania o cenách. Substitučnosť sa preto musí zohľadniť nielen z hľadiska ponuky, ale aj z hľadiska dopytu, ktorý je v zásade najúčinnejším hodnotiacim kritériom.

Čo sa týka substitučnosti na strane dopytu, určujúcim znakom na posúdenie geografickej substitučnosti dvoch letísk nie je vzdialenosť, ktorá existuje medzi základným východiskovým bodom a každým z nich, ale čas potrebný na ich dosiahnutie z tohto bodu. Preto pokiaľ je dostupnosť obidvoch letísk z časového hľadiska ekvivalentná, môže Komisia bez toho, aby sa dopustila nesprávneho posúdenia, uznať substitučnosť medzi oboma letiskami z dôvodu, že spotrebiteľovi je v jej dôsledku ľahostajné, či sa na odlet dopraví na jedno alebo na druhé letisko a či sa do centra mesta dostane z jedného alebo z druhého letiska.

Navyše na účely preskúmania substitučnosti oboch letísk musí Komisia zohľadniť celkový dopyt, to znamená tak cestujúcich citlivých na čas, ako aj tých, ktorým na ňom nezáleží, keďže zákazníci, ktorí nie sú citliví na čas, majú iné požiadavky, pretože sú flexibilnejší. Aj keď však Komisia mohla uznať, že pre početných zákazníkov na služobných cestách nie sú obe letiská substitučné, pretože jedno z nich ponúka menej nadväzujúcich spojení, pričom tieto vlastné očakávania cestujúcich na služobných cestách ju viedli k úvahe, že existujú „pod‑trhy“ v závislosti od toho, či cestujúci kladú alebo nekladú dôraz na čas, tieto úvahy, vlastné určitým cestujúcim na služobných cestách, ktorí predstavujú len časť dopytu, nemôžu spochybniť závery o substitučnosti.

Pokiaľ ide o substitučnosť dvoch letísk na strane ponuky, osobitne ponuky leteckých spoločností spotrebiteľom na jednom z letísk, tvrdenia týkajúce sa jednak druhov letov, ktoré letiská ponúkajú v závislosti od osobitosti ich infraštruktúry, a jednak charakteristík vlastných obom letiskám majú obmedzenejší dosah. Preto aj keď substitučnosť možno posúdiť odlišne, predovšetkým pre nízkonákladové letecké spoločnosti, pre ktoré je dôležité môcť si zvoliť letisko, aby minimalizovali svoje náklady, keďže uplatňované letiskové poplatky sa môžu líšiť od jedného letiska k druhému, Komisia mohla bez toho, aby sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, vykonať celkovú analýzu na uznanie substitučnosti oboch letísk tak, že okrem iných kritérií zohľadnila obchodné osobitosti vlastné nízkonákladovým spoločnostiam.

(pozri body 99 – 104, 107 – 109)

7. V rámci posúdenia zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom sa podmienky hospodárskej súťaže skúmajú s prihliadnutím nielen na aktuálnu konkurenciu, ktorú vytvárajú podniky už prítomné na relevantnom trhu, ale aj na potenciálnu konkurenciu, aby sa zistilo, či vzhľadom na štruktúru trhu a hospodársky a právny kontext, v rámci ktorého funguje, existujú skutočné a konkrétne možnosti, aby podniky dotknuté koncentráciou medzi sebou súťažili alebo nový účastník vstúpil na relevantný trh a konkuroval už etablovaným podnikom.

(pozri bod 116)

8. Komisia disponuje širokou diskrečnou právomocou pri hodnotení nevyhnutnosti vyžadovať záväzky na odstránenie vážnych pochybností vyvolaných koncentráciou. Z toho vyplýva, že Súdu prvého stupňa neprináleží nahradiť posúdenie Komisie svojím vlastným, pričom sa jeho preskúmanie musí obmedziť na overenie, že Komisia sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia. Osobitne údajné nezohľadnenie záväzkov navrhovaných konkurenčným podnikom, ktorý sa zúčastnil prieskumného konania, samo osebe nepreukazuje, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením, a okolnosť, že sa mohli prijať aj iné záväzky, ktoré mohli byť pre hospodársku súťaž priaznivejšie, nemôže viesť k zrušeniu tohto rozhodnutia, ak Komisia mohla odôvodnene dospieť k záveru, že záväzky prevzaté do rozhodnutia umožňujú odstrániť vážne pochybnosti.

V rámci výkonu svojho súdneho preskúmania musí Súd prvého stupňa vziať do úvahy osobitný účel záväzkov prijatých počas fázy I, ktorých účelom nie je – na rozdiel od záväzkov prijatých počas fázy II – zabrániť vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia, ale odstrániť všetky vážne pochybnosti v tomto ohľade. Preto ak Súd prvého stupňa skúma, či záväzky prijaté počas fázy I umožňujú Komisii vzhľadom na ich dosah a obsah prijať rozhodnutie o schválení bez otvorenia fázy II, musí overiť, že Komisia sa mohla bez toho, aby sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, domnievať, že tieto záväzky predstavujú priamu a postačujúcu odpoveď, ktorá jasne odstráni všetky vážne pochybnosti.

(pozri body 128, 129)

9. Aj keď podľa bodu 17 oznámenia o nápravných opatreniach akceptovateľných v zmysle nariadení č. 4064/89 a 447/98 môže byť v záujme zabezpečenia životaschopnosti podniku potrebné zahrnúť do odpredaja aj tie činnosti, ktoré súvisia s trhmi, vzhľadom na ktoré Komisia nevyjadrila obavy z narušenia súťaže, pretože ide o jediný možný spôsob, ako vytvoriť efektívneho súťažiaceho na dotknutých trhoch, o týchto opatreniach sa musí rozhodnúť s prihliadnutím na zásadu proporcionality.

Z toho vyplýva, že o záväzkoch sa jednak musí rozhodnúť s prihliadnutím na problémy hospodárskej súťaže na relevantných trhoch, pričom ak na týchto trhoch možno hospodársku súťaž zachovať, nie je v súlade so zásadou proporcionality nevyhnutné, aby Komisia rozšírila pôsobnosť záväzkov na neovplyvnené trhy, a jednak záväzky nemožno bez súťažného dôvodu vnímať ako prostriedok zvýhodnenia prípadného konkurenta, ktorý si želá preniknúť na určitý trh.

(pozri body 132, 134, 137)

10. Skutočnosť, že účastníci koncentrácie vyhlásenej za zlučiteľnú so spoločným trhom si môžu prípadne zachovať významný podiel na relevantných trhoch, nemôže preukázať existenciu zjavne nesprávneho posúdenia, ktoré by sa dalo pripísať Komisii, pokiaľ Komisia akceptovala významné záväzky na týchto trhoch najmä s tým, že vstup nových konkurentov bude podporený nápravnými opatreniami a že ďalšie faktory budú schopné zmenšiť konkurenčnú váhu zlúčeného subjektu.

(pozri bod 175)

11. Záväzky orientované na správanie nie sú svojou povahou nedostatočné, aby zabránili vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia, a musia sa posudzovať jednotlivo, rovnako ako štrukturálne záväzky.

(pozri bod 182)

12. Podľa článku 6 ods. 2 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi môže Komisia povoliť koncentráciu, ak záväzky navrhnuté účastníkmi umožnia odstrániť vážne pochybnosti týkajúce sa zlučiteľnosti tejto koncentrácie so spoločným trhom. Nariadenie č. 4064/89 teda stanovuje cieľ, ktorý musí Komisia dosiahnuť, ale necháva jej významný rozsah voľnej úvahy vo vzťahu k forme predmetných záväzkov. Toto nariadenie nevyžaduje, aby oznamujúci účastníci koncentrácie identifikovali podnik vstupujúci na trh, aj keď taká identifikácia môže byť v určitých prípadoch nevyhnutná, najmä ak žiadny konkurent neprejaví záujem preniknúť na relevantný trh. Identifikácia podniku vstupujúceho na trh po mene sa však nevyžaduje, pokiaľ rôzni konkurenti preukázali počas správneho konania záujem vstúpiť na relevantné trhy v nadväznosti na záväzky navrhnuté účastníkmi dotknutej koncentrácie.

V tejto súvislosti je irelevantná okolnosť, že žiaden podnik vstupujúci na trh neprenikol na relevantné trhy ku dňu pojednávania Súdu prvého stupňa vo veci žaloby proti rozhodnutiu Komisie, ktorým sa povoľuje uvedená koncentrácia. Zákonnosť napadnutého individuálneho aktu sa totiž musí posúdiť v závislosti od skutkového a právneho stavu existujúceho v čase, keď bol akt vydaný.

(pozri body 197, 198, 203, 206)