Spojené veci T‑415/05, T‑416/05 a T‑423/05

Helénska republika a i.

proti

Európskej komisii

„Štátna pomoc – Odvetvie letectva – Pomoc súvisiaca s reštrukturalizáciou a privatizáciou gréckej národnej leteckej spoločnosti – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie – Hospodárska kontinuita medzi dvomi spoločnosťami – Určenie skutočného príjemcu pomoci na účely jej vymáhania – Kritérium súkromného hospodárskeho subjektu – Zlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom – Povinnosť odôvodnenia“

Abstrakt rozsudku

1. Konanie – Vedľajšie účastníctvo – Podmienky prípustnosti – Oprávnený záujem na rozhodnutí veci – Pojem

(Štatút Súdneho dvora, článok 40 druhý odsek)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Určenie dlžníka v prípade postúpenia aktív – Kritérium „hospodárskej kontinuity“ podniku

(Článok 88 ods. 2 ES)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Výpočet sumy, ktorá sa má vymáhať, a určenie osôb, ktorým sú určené príkazy na vrátenie – Ťažkosti, s ktorými sa stretáva členský štát – Povinnosť spolupráce medzi Komisiou a členským štátom

(Článok 10 ES a článok 88 ods. 2 ES)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Posúdenie podľa kritéria súkromného investora – Posúdenie so zreteľom na všetky relevantné aspekty spornej transakcie a jej kontext

(Článok 87 ods. 1 ES)

5. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Výhoda poskytnutá príjemcom štátnej pomoci – Nevyhnutnosť zohľadniť účinky opatrenia na určenie výhody príjemcu

(Článok 87 ods. 1 ES)

6. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Uplatnenie kritéria súkromného investora – Pomoc spočívajúca v platení nižšieho nájomného za podnájom lietadiel, než sa platí na základe hlavných zmlúv

(Článok 87 ods. 1 ES)

7. Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Nová pomoc – Dôkazné bremeno – Rozdelenie medzi Komisiu a členský štát – Podmienka – Dodržanie príslušných procesných povinností

(Článok 10 ES, článok 87 ods. 1 ES a článok 88 ods. 2 a 3 ES)

8. Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Náležité a nestranné preskúmanie – Možnosť prijať rozhodnutie na základe dostupných informácií – Podmienky

(Článok 10 ES, článok 87 ods. 1 ES a článok 88 ES)

9. Pomoc poskytovaná štátmi – Narušenie hospodárskej súťaže – Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi – Liberalizácia hospodárskeho odvetvia na úrovni Spoločenstva

(Článok 87 ods. 1 ES)

10. Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Prípadná legitímna dôvera dotknutej tretej osoby – Ochrana – Podmienky a obmedzenia

(Článok 88 ods. 2 a 3 ES)

11. Pomoc poskytovaná štátmi – Rozhodnutie Komisie konštatujúce nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie – Povinnosť odôvodnenia spôsobu výpočtu sumy, ktorá sa má vrátiť

12. Právo Spoločenstva – Zásady – Právo na obhajobu – Uplatnenie na správne konania začaté Komisiou – Rozsah

1. Ak bol v oblasti štátnej pomoci vedľajšiemu účastníkovi konania uznaný priamy a skutočný záujem na vyriešení sporu v zmysle článku 40 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora z dôvodu, že vedľajší účastník konania bol jednak v konkurenčnom vzťahu s príjemcami pomoci a jednak sa aktívne zúčastňoval na konaní vo veci formálneho zisťovania, ktoré viedlo k prijatiu rozhodnutia konštatujúceho nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom, ktoré je pre neho priaznivé, zachováva si takýto priamy a skutočný záujem dovtedy, kým je príjemcom pomoci priznaný záujem domáhať sa zrušenia tohto rozhodnutia. Vedľajší účastník konania má totiž naďalej súvzťažný záujem vystupovať v konaní ako vedľajší účastník na strane Komisie na účely obrany zákonnosti tohto rozhodnutia, hoci len na účely uplatnenia nárokov na náhradu škody, po ktorých by mohli byť podané žaloby založené na protiprávnom poskytnutí pomoci, ktorým mu bola spôsobená ujma.

(pozri bod 64)

2. V prípade, keď bola pomoc vyplatená spoločnosti nachádzajúcej sa v ťažkostiach, ktorá previedla určité aktíva na novú spoločnosť vzniknutú rozdelením jej činností, túto novú spoločnosť možno považovať za skutočného príjemcu pomoci, ak medzi týmito dvomi spoločnosťami existuje hospodárska kontinuita. Naopak pri neexistencii hospodárskej jednoty medzi týmito dvomi spoločnosťami spornú pomoc poskytnutú pôvodnej spoločnosti po rozdelení nemožno vymáhať od novej spoločnosti iba z toho dôvodu, že táto spoločnosť bola touto pomocou nepriamo zvýhodnená.

Na posúdenie otázky, či povinnosť vymáhať pomoc vyplatenú spoločnosti, ktorá sa nachádzala v ťažkostiach, možno rozšíriť na novú spoločnosť, na ktorú táto pôvodná spoločnosť previedla určité aktíva, pokiaľ na základe tohto prevodu možno dospieť k záveru o hospodárskej kontinuite medzi týmito dvomi spoločnosťami, možno vziať do úvahy tieto okolnosti: účel prevodu (aktíva a pasíva, zachovanie pracovnej sily, zoskupené aktíva), cenu prevodu, totožnosť akcionárov alebo vlastníkov nástupníckeho podniku a pôvodného podniku, okamih prevodu (po začatí prešetrovania, začatí konania alebo vydaní konečného rozhodnutia), ako aj ekonomickú logiku transakcie. V každom prípade kritériá, ktoré sa týkajú určenia skutočného príjemcu pomoci, majú objektívnu povahu.

Účelom povinnosti vymáhať pomoc je obnoviť hospodársku súťaž v dotknutom hospodárskom odvetví, a nie umožniť orgánu verejnej moci vymôcť svoje pohľadávky. V tomto zmysle teda treba ekonomickú logiku transakcie spočívajúcej v prevode aktív skúmať z hľadiska obnovenia hospodárskej súťaže v dotknutom odvetví.

(pozri body 104 – 106, 135, 146, 148)

3. V rozhodnutí o nezlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom a o uložení povinnosti vymáhať túto pomoc Komisia nie je povinná špecifikovať, do akej miery mal každý podnik, ktorý bol príjemcom pomoci, z predmetnej pomoci prospech. Prináleží dotknutému členskému štátu, aby pri vymáhaní pomoci určil sumu, ktorá sa má vymôcť od každého z týchto podnikov. Stačí, ak rozhodnutie Komisie obsahuje údaje umožňujúce jeho adresátovi, aby túto výšku sám určil bez neprimeraných ťažkostí. V prípade neočakávaných ťažkostí môže tento štát predložiť svoje problémy na posúdenie Komisii, pričom Komisia a štát musia spolupracovať v dobrej viere v súlade s povinnosťou lojálnej spolupráce vyjadrenou predovšetkým v článku 10 ES s cieľom prekonať tieto ťažkosti pri úplnom rešpektovaní ustanovení Zmluvy, a najmä ustanovení týkajúcich sa štátnej pomoci.

(pozri body 126, 315 – 318)

4. Z hľadiska článku 87 ES musí Komisia vždy skúmať všetky relevantné okolnosti sporného opatrenia a jeho kontext, a to najmä pri uplatnení kritéria súkromného investora. Komisia je povinná so zreteľom na všetky relevantné okolnosti overiť, či sú splnené podmienky uplatnenia článku 87 ods. 1 ES.

Hoci je Komisia oprávnená vziať do úvahy kontext sporných opatrení, napríklad skutočnosť, že pomoc bola pridelená v rámci reštrukturalizácie a privatizácie, naďalej zostáva povinná skúmať, či sporné opatrenia so zreteľom na kritérium súkromného investora zodpovedali bežným obchodným transakciám v trhovom hospodárstve.

Aj keď opatrenie nadväzuje na opatrenia rovnakej povahy posúdené ako štátna pomoc, táto skutočnosť apriórne nevylučuje, že uvedené opatrenie spĺňa kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve. V každom prípade prináleží súdu Únie, aby overil, či možno toto opatrenie so zreteľom na relevantné okolnosti primerane oddeliť od predchádzajúcich opatrení pomoci a považovať ho na účely uplatnenia kritéria súkromného investora za nezávislé opatrenie.

(pozri body 172 – 177)

5. Z článku 87 ods. 1 ES vyplýva, že pojem pomoc je objektívnym pojmom, ktorý závisí iba od toho, či štátne opatrenie zvýhodňuje podnik alebo určité podniky. Na určenie, či predmetné opatrenie môže predstavovať štátnu pomoc, je potrebné vziať do úvahy predovšetkým účinky tohto opatrenia vo vzťahu k podnikom, ktoré sú jeho príjemcami, a nie situáciu verejných alebo súkromných subjektov, ktoré poskytujú pomoc.

(pozri body 211, 212)

6. Na účely uplatnenia kritéria súkromného investora je potrebné určiť, či predmetné opatrenia priznávajú podniku, ktorý je ich príjemcom, hospodársku výhodu, ktorú by za obvyklých trhových podmienok nezískal. Skutočnosť, že operácia je pre orgány verejnej moci alebo verejný podnik, ktoré poskytujú pomoc, primeraná, nestačí na to, aby bolo toto správanie v súlade s kritériom súkromného investora.

Pokiaľ ide o pomoc poskytnutú v podobe nájomného za podnájom lietadiel, ktoré bolo nižšie než nájomné uhrádzané na základe hlavných zmlúv, na účely uplatnenia kritéria súkromného investora je potrebné porovnať platené sporné nájomné s trhovým nájomným. Komisia je povinná v súlade s kritériom súkromného investora overiť, či nájomné bolo skutočne nižšie než nájomné, ktoré by podnik v podnájme platil za obvyklých trhových podmienok.

(pozri body 213, 214)

7. Komisia je povinná uviesť dôkaz týkajúci sa poskytnutia novej pomoci. Z článku 88 ods. 2 a 3 ES totiž vyplýva, že pokiaľ neexistuje taký dôkaz, nové opatrenia nemožno považovať za štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES.

Uplatnenie tohto pravidla týkajúceho sa dôkazného bremena je však podmienené dodržaním procesných povinností Komisie a dotknutého členského štátu v rámci výkonu právomoci Komisie, ktorá jej umožňuje zabezpečiť, aby jej členský štát poskytol všetky potrebné informácie.

Naopak dôkazné bremeno zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom ako výnimky z ustanovení článku 87 ods. 1 ES v zásade spočíva na dotknutom členskom štáte, ktorý musí preukázať, že podmienky tejto výnimky sú splnené.

(pozri body 224, 225, 329)

8. Komisia je oprávnená prijať rozhodnutie na základe dostupných informácií v prípade, ak jej členský štát v rozpore so svojou povinnosťou spolupráce s touto inštitúciou, ktorá vyplýva z článku 10 ES, neposkytne informácie, ktoré od neho požadovala, či už na preskúmanie posúdenia a zlučiteľnosti novej alebo upravenej pomoci so spoločným trhom, alebo na overenie riadneho použitia skôr schválenej pomoci. Pred prijatím takéhoto rozhodnutia však Komisia musí vyzvať členský štát, aby jej v lehote, ktorú určí, poskytol všetky dokumenty a informácie potrebné na výkon jej kontroly. Až keď členský štát napriek príkazu Komisie neposkytne požadované informácie, má Komisia právomoc ukončiť konanie a prijať na základe informácií, ktoré má k dispozícii, rozhodnutie. Tieto procesné povinnosti sú dotknutému členskému štátu a Komisii uložené na to, aby umožnili Komisii vykonať svoju kontrolu na základe dostatočne jasných a presných informácií pri súčasnom garantovaní dodržania práva dotknutého členského štátu byť vypočutý. Dodržanie práva na obhajobu je totiž v každom konaní vedenom proti osobe, v ktorom môže byť prijatý akt, ktorý jej spôsobí ujmu, základnou zásadou práva Únie a musí byť zaručené aj vtedy, keď neexistuje osobitná právna úprava.

Členskému štátu nemožno vytýkať, že neposkytol Komisii dostatočné informácie, ak rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania neobsahuje predbežné posúdenie sporných opatrení na účely určenia, či zahŕňajú prvok pomoci, a ak počas správneho konania jednak uvedené opatrenia neboli výslovne spochybnené a jednak neexistuje akákoľvek žiadosť o informácie týkajúce sa súladu týchto opatrení s trhovými podmienkami.

V takom prípade je Komisia v súlade so svojou povinnosťou dôkladného a nestranného preskúmania v záujme riadneho uplatňovania základných pravidiel Zmluvy týkajúcich sa štátnej pomoci povinná pokračovať vo svojich šetreniach a prehĺbiť svoje prešetrovanie s cieľom okrem iného určiť, či dotknuté opatrenia boli v súlade s kritériom súkromného hospodárskeho subjektu. Na tento účel je povinná buď zaslať členskému štátu príkaz na poskytnutie doplňujúcich informácií so špecifikáciou povahy požadovaných informácií, alebo zabezpečiť vypracovanie doplňujúceho posudku.

(pozri body 226, 229, 240, 246, 248, 249)

9. Na odôvodnenie posúdenia určitého opatrenia ako štátnej pomoci je Komisia povinná podľa článku 87 ods. 1 ES preukázať hrozbu skreslenia hospodárskej súťaže, o čo ide v prípade, ak uvedené opatrenie posilňuje postavenie podniku, ktorý je jeho príjemcom, v porovnaní s inými podnikmi, ktoré sú jeho konkurentmi v odvetví, ktoré bolo predmetom liberalizácie na úrovni Spoločenstva.

(pozri bod 312)

10. Poskytnutie štátnej pomoci v podobe záruk nemôže zakladať legitímnu dôveru tretích osôb v zákonnosť týchto záruk, ak boli poskytnuté v rozpore s ustanoveniami článku 88 ods. 3 ES. Prináleží totiž dotknutým tretím osobám, aby prejavili potrebnú obozretnosť a starostlivosť a ubezpečili sa, či boli dodržané právne predpisy Spoločenstva v oblasti štátnej pomoci.

(pozri bod 354)

11. Rozhodnutie konštatujúce nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom, ktoré neobsahuje detailný výpočet predmetných opatrení pomoci, avšak na základe dostatočne presných údajov uvedených v jeho odôvodneniach, od ktorých výrok nemožno oddeliť, umožňuje vyčíslenie spornej pomoci, nemožno považovať za nedostatočne odôvodnené. Vyčíslenie musí totiž v každom prípade vykonať členský štát v rámci výkonu rozhodnutia konštatujúceho nezlučiteľnosť pomoci v lojálnej spolupráci s Komisiou.

(pozri bod 388)

12. Dodržiavanie práva na obhajobu v každom konaní vedenom proti osobe, ktoré môže viesť k aktu, ktorý jej spôsobí ujmu, je základnou zásadou práva Únie, ktorú treba zabezpečiť aj v prípade neexistencie osobitnej právnej úpravy. V oblasti štátnej pomoci môže Komisia na účely posúdenia opatrenia z hľadiska ustanovení článku 87 ES vychádzať z informácií získaných od tretích osôb iba v prípade, ak dotknutému členskému štátu najskôr umožní predložiť svoje pripomienky k týmto informáciám.

Neposkytnutie správy členskému štátu, ktorá vychádza výlučne z údajov získaných od príjemcov štátnej pomoci pri kontrole na mieste vykonanej expertmi Komisie, a teda neobsahuje nijakú skutkovú okolnosť, ktorá by podnikom, ktoré sú príjemcami sporných opatrení a ktoré sú vo výlučnom vlastníctve členského štátu, nebola známa, nemôže porušiť právo tohto členského štátu na obhajobu.

(pozri body 399 – 401)

ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (šiesta komora)

z 13. septembra 2010 ( )

„Štátna pomoc – Odvetvie letectva – Pomoc súvisiaca s reštrukturalizáciou a privatizáciou gréckej národnej leteckej spoločnosti – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie – Hospodárska kontinuita medzi dvomi spoločnosťami – Určenie skutočného príjemcu pomoci na účely jej vymáhania – Kritérium súkromného hospodárskeho subjektu – Zlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom – Povinnosť odôvodnenia“

V spojených veciach T‑415/05, T‑416/05 a T‑423/05,

Helénska republika, v zastúpení: A. Samoni‑Rantou a P. Mylonopoulos, splnomocnení zástupcovia,

žalobkyňa vo veci T‑415/05,

Olympiakes Aerogrammes AE, so sídlom v Kallithéi (Grécko), v zastúpení: V. Christianos, advokát,

žalobkyňa vo veci T‑416/05,

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, so sídlom v Aténach (Grécko), v zastúpení: P. Anestis, S. Mavroghenis, advokáti, S. Jordan, T. Soames, solicitors, a D. Geradin, advokát,

žalobkyňa vo veci T‑423/05,

proti

Európskej komisii, v zastúpení: D. Triantafyllou a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia,

žalovanej,

ktorú v konaní podporuje:

Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE, so sídlom v Aténach, v zastúpení: N. Keramidas a vo veci T‑416/05 tiež N. Korogiannakis, I. Dryllerakis a E. Dryllerakis, advokáti,

vedľajší účastník konania vo veciach T‑416/05 a T‑423/05,

ktorých predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 2706 v konečnom znení zo 14. septembra 2005 o štátnej pomoci v prospech Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Reštrukturalizácia a privatizácia],

VŠEOBECNÝ SÚD (šiesta komora),

v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia A. W. H. Meij (spravodajca) a L. Truchot,

tajomník: K. Pocheć, referentka,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 14. júna 2010,

vyhlásil tento

Rozsudok

Okolnosti predchádzajúce sporu

1 Dňa 14. septembra 2005 Komisia prijala rozhodnutie K(2005) 2706 v konečnom znení o štátnej pomoci v prospech Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Reštrukturalizácia a privatizácia] (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).

2 S cieľom uľahčiť privatizáciu leteckej spoločnosti Olympiaki Aeroporia AE (Olympic Airways), ktorá bola vo výlučnom vlastníctve štátu a ktorá sa od decembra 2003 premenovala na Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) (ďalej len „OA“), článok 27 gréckeho zákona č. 3185/2003 z 9. septembra 2003 o zmene a doplnení zákona č. 2668/1998, zosúladení so smernicou 2002/39/ES, úprave otázok týkajúcich sa orgánu gréckych pôšt a iných ustanoveniach (FEK A’ 229/26.9.2003, ďalej len „zákon č. 3185/2003“) s názvom „Transformácia skupiny Olympiaki Aeroporia“ okrem iného stanovoval, že „spoločnosti skupiny Olympiaki Aeroporia sa transformujú odčlenením ich pobočiek, oddelení alebo útvarov patriacich do ich činnosti v oblasti leteckej dopravy a ich zlúčením s jestvujúcou spoločnosťou skupiny alebo ich začlenením do jednej z týchto spoločností.“

3 Na základe článku 27 zákona č. 3185/2003 boli letecké činnosti spoločnosti OA a jej dcérskej spoločnosti Olympiaki Aeroploïa AE (Olympic Aviation) odčlenené a znovu spojené „zlúčením“ v rámci inej dcérskej spoločnosti OA, Makedonikes Aerogrammes AE (Macedonian Airways), ktorá dostala názov Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines, ďalej len „NOA“). Z listín založených do spisu vyplýva a účastníci konania na pojednávaní potvrdili, že nová letecká spoločnosť NOA bola založená 11. decembra 2003 a začala vykonávať svoju činnosť 12. decembra 2003. K tomuto dňu OA prestala vykonávať akékoľvek letecké činnosti a naďalej vykonávala iba činnosti v oblasti pozemnej obsluhy, údržby a vzdelávania. Celý kapitál novej leteckej spoločnosti NOA nadobudla priamo Helénska republika.

4 Hospodárska situácia spoločnosti OA a verejné finančné podpory poskytnuté tejto spoločnosti, ako aj novej leteckej spoločnosti NOA boli predmetom viacerých rozhodnutí Komisie.

Rozhodnutie 2003/372/ES

5 Dňa 11. decembra 2002 Komisia prijala rozhodnutie 2003/372/ES o pomoci poskytnutej Gréckom spoločnosti OA (Ú. v. EÚ L 132, 2003, s. 1, ďalej len „rozhodnutie z 11. decembra 2002“), v ktorom bola za nezlučiteľnú so spoločným trhom vyhlásená pomoc na reštrukturalizáciu spoločnosti OA, ktorá bola schválená v priebehu rokov 1994, 1998 a 2000, ako aj nová protiprávna pomoc. Pokiaľ ide o reštrukturalizačnú pomoc, toto rozhodnutie bolo založené najmä na zistení, že sa nedosiahla väčšina cieľov plánu reštrukturalizácie spoločnosti OA z roku 1998, ktoré sa týkali obnovenia strednodobej a dlhodobej životaschopnosti tejto spoločnosti, a neboli v celom rozsahu dodržané podmienky, s ktorými boli spojené rozhodnutia o schválení pomoci. Na základe článku 3 rozhodnutia z 11. decembra 2002 bola Helénska republika povinná vymáhať časť vyplatenej reštrukturalizačnej pomoci vo výške 41 miliónov eur, ako aj novú protiprávnu pomoc, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom.

6 Článok 1 prvý odsek písm. b) rozhodnutia z 11. decembra 2002 stanovoval, že reštrukturalizačná pomoc, ktorú Helénska republika poskytla spoločnosti OA v podobe nových záruk za pôžičky vo výške 378 miliónov amerických dolárov (USD) týkajúcich sa pôžičiek na nákup nových zariadení a investícií potrebných na premiestnenie jej sídla na nové letisko v Spate (Grécko), sa považuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom.

7 Rozsudkom z 12. mája 2005, Komisia/Grécko (C‑415/03, Zb. s. I‑3875, ďalej len „rozsudok z 12. mája 2005“), Súdny dvor rozhodol, že Helénska republika si tým, že neprijala v súlade s článkom 3 rozhodnutia z 11. decembra 2002 v stanovenej lehote všetky opatrenia potrebné na vrátenie pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú, s výnimkou pomoci týkajúcej sa príspevkov vnútroštátnej inštitúcii sociálneho zabezpečenia (IKA), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného rozhodnutia.

8 V tomto rozsudku (body 32 až 34) Súdny dvor vzal do úvahy najmä skutočnosť, že z informácií poskytnutých Komisiou, ktoré grécke orgány nespochybnili, vyplývalo, že Helénska republika previedla najvýnosnejšie aktíva spoločnosti OA bez akýchkoľvek záväzkov na spoločnosť NOA, ktorej vlastníkom bol tiež tento členský štát a ktorá požívala osobitnú ochranu pred veriteľmi, odchylne od všeobecnej právnej úpravy a od obchodno-právnych záväzkov. Súdny dvor okrem iného rozhodol, že táto právna konštrukcia na základe vnútroštátneho práva znemožňovala vymáhanie poskytnutej pomoci a bránila účinnému vykonaniu rozhodnutia z 11. decembra 2002, ako aj vráteniu pomoci.

9 Na základe žaloby o neplatnosť, ktorú podala OA proti rozhodnutiu z 11. decembra 2002, Súd prvého stupňa rozsudkom z 12. septembra 2007, Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisia (T‑68/03, Zb. s. II‑2911), čiastočne zrušil toto rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týkalo tolerovania sústavného neplatenia jednak letiskových poplatkov dlhovaných spoločnosťou OA medzinárodnému letisku v Aténach (AIA) a jednak dane z pridanej hodnoty z paliva a náhradných dielov dlhovanej spoločnosťou OA. Pokiaľ ide o inú novú protiprávnu pomoc a reštrukturalizačnú pomoc, žaloba bola zamietnutá.

10 Vzhľadom na to, že Komisia sa domnievala, že Helénska republika neprijala opatrenia na vykonanie rozsudku z 12. mája 2005, podala žalobu o nesplnenie povinnosti na základe článku 228 ES. Rozsudkom zo 7. júla 2009, Komisia/Grécko (C‑369/07, Zb. s. I‑5703, body 68, 72, 109, 143 a 145), Súdny dvor v zásade uznal, že započítanie, pokiaľ je upravené vnútroštátnym právnym poriadkom ako mechanizmus zániku záväzku, môže predstavovať primeraný prostriedok umožňujúci zabezpečiť vrátenie štátnej pomoci. Okrem toho Súdny dvor rozhodol, že bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie pravidiel Spoločenstva v oblasti štátnej pomoci, je potrebné na účely predmetného konania o nesplnenie povinnosti konštatovať, že Helénska republika preukázala existenciu splatnej pohľadávky spoločnosti OA vo výške 601 289 003 eur vyplývajúcu z rozhodcovského rozsudku zo 6. decembra 2006, podľa ktorého bola Helénska republika povinná zaplatiť spoločnosti OA určité sumy z dôvodu náhrady škody. Hoci Súdny dvor poukázal na to, že táto suma bola oveľa vyššia ako všetky sumy pomoci, ktoré sa mali vymôcť na základe rozhodnutia z 11. decembra 2002, dospel k záveru, že Helénska republika v súvislosti s časťou novej protiprávnej pomoci uvedenej v tomto rozhodnutí z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala, že táto pomoc bola vrátená. V dôsledku toho Súdny dvor v tomto smere uložil kumulatívnu povinnosť zaplatiť penále aj paušálnu pokutu.

Napadnuté rozhodnutie

11 Listom z 3. marca 2003 grécke orgány informovali Komisiu o stave postupu privatizácie spoločnosti OA. V priebehu roka 2003 došlo k výmene korešpondencie medzi týmito orgánmi a Komisiou v súvislosti s reštrukturalizáciou leteckej spoločnosti OA na účely jej privatizácie.

12 Vzhľadom na to, že nedošlo k formálnemu oznámeniu prípadnej štátnej pomoci, Komisia prijala 8. septembra 2003 rozhodnutie, ktorým uložila Helénskej republike povinnosť poskytnúť Komisii všetky potrebné informácie na účely preskúmania opatrení súvisiacich s reštrukturalizáciou a privatizáciou leteckej spoločnosti OA, ktoré by mohli zahŕňať prvky štátnej pomoci, z hľadiska ustanovení článku 87 ES.

13 Dňa 25. septembra 2003 konkurenčná letecká spoločnosť Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines, ďalej len „Aeroporia Aigaiou“ alebo „vedľajší účastník konania“) podala Komisii sťažnosť týkajúcu sa postupu privatizácie spoločnosti OA.

14 Listom z 29. septembra 2003 grécke orgány oznámili Komisii zákon č. 3185/2003, ako aj odpoveď na príkaz na poskytnutie informácií. Listom z 31. októbra 2003 Komisia oznámila gréckym orgánom, že ešte chýbajú niektoré údaje.

15 Listom z 15. decembra 2003 Komisia zopakovala svoju žiadosť o informácie. Helénska republika poskytla tieto informácie listami z 18. a 19. decembra 2003. Listom z 15. januára 2004 Komisia požiadala grécke orgány o doplňujúce informácie a tieto orgány odpovedali dvomi listami z 15. a 16. januára 2004.

16 Rozhodnutím zo 16. marca 2004 Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES týkajúce sa opatrení súvisiacich s reštrukturalizáciou a privatizáciou skupiny Olympic Airways, ktoré prijala Helénska republika vo vzťahu k spoločnostiam OA a NOA po prijatí rozhodnutia z 11. decembra 2002 (Ú. v. EÚ C 192, s. 2).

17 V tomto rozhodnutí Komisia okrem iného poukázala na to, že OA v nadväznosti na odčlenenie leteckých činností skupiny Olympic Airways a ich zoskupenie do novej spoločnosti NOA prestala zabezpečovať letecké činnosti a naďalej poskytovala služby v oblasti pozemnej obsluhy, údržby a vzdelávania. Komisia uviedla, že grécke orgány v tejto fáze neuvažovali o likvidácii spoločnosti OA napriek tomu, že výška jej vlastného imania bola už druhý rok po sebe záporná. Podľa gréckych orgánov totiž proces reštrukturalizácie, ktorý sa začal v decembri 2003, mal trvať štyri až päť rokov a umožniť pohltiť podstatnú časť dlhov spoločnosti OA, ktorá vstúpi do likvidácie, keď budú všetky jej oddelenia, ako aj ostatné aktíva, ako sú budovy, stroje, lietadlá, ktoré už nie sú prevádzke, a všetky ostatné veci predané.

18 Komisia v rozhodnutí zo 16. marca 2004 uviedla, že sa zdá, že niektoré výhody poskytnuté spoločnosti OA predstavujú štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom. Tiež zdôraznila, že na novú leteckú spoločnosť NOA boli prevedené aktíva z odvetvia leteckých činností skupiny Olympic Airways, pričom podstatná časť pasív bola ponechaná na ťarchu spoločnosti OA, a že nijaký veriteľ spoločnosti OA sa nebude môcť domáhať plnenia od spoločnosti NOA. Komisia napokon uviedla, že v rámci takto začatého konania vo veci prešetrovania vychádza zo „zásady, že všetky spoločnosti, ktoré boli súčasťou skupiny – vrátane [spoločnosti NOA] – [tvorili] jeden podnik.“

19 Listom z 11. júna 2004 Helénska republika predložila Komisii svoje pripomienky týkajúce sa rozhodnutia zo 16. marca 2004.

20 Aeroporia Aigaiou predložila pripomienky v lehote určenej na tento účel zainteresovaným tretím osobám v nadväznosti na uverejnenie uvedeného rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie.

21 Listom z 11. októbra 2004 Komisia v súlade s článkom 11 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88 ES] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339) oznámila Helénskej republike svoj zámer prijať rozhodnutie, ktorým jej prikáže, aby pozastavila vykonávanie akéhokoľvek opatrenia pomoci, kým nebude možné prijať rozhodnutie o jeho zlučiteľnosti so Zmluvou. Helénska republika odpovedala listom z 26. októbra 2004.

22 V nadväznosti na túto odpoveď grécke orgány listami alebo na stretnutiach pravidelne informovali Komisiu o vývoji postupu privatizácie spoločností NOA a OA.

23 Od 9. do 26. mája 2005 vykonala poradenská kancelária Moore Stephens na žiadosť Komisie kontrolu v priestoroch spoločností OA a NOA. Jej správa z 19. júla 2005 je nazvaná „Kontrola vo veci reštrukturalizácie a privatizácie skupiny Olympic Airways/Olympic Airlines“. Z tejto správy vyplýva, že cieľom tejto kontroly bolo najmä zodpovedať otázky, či reštrukturalizácia skupiny Olympic Airways a založenie spoločnosti NOA nepredstavovali iba právne opatrenia, ktorých cieľom bolo previesť aktíva a činnosti na nový právny subjekt a prenechať dlhy pôvodnému právnemu subjektu, a či OA a NOA po tejto reštrukturalizácii dostali priamu alebo nepriamu štátnu pomoc.

24 Dňa 14. septembra 2005 Komisia prijala napadnuté rozhodnutie, v ktorom konštatovala poskytnutie štátnej pomoci spoločnosti NOA v podobe nájomného za podnájom lietadiel, ktoré si táto spoločnosť prenajala od spoločnosti OA alebo od Helénskej republiky, ktoré bolo nižšie ako nájomné, ktoré OA alebo Helénska republika platili na základe hlavných nájomných zmlúv (článok 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia). Okrem toho Komisia v tomto rozhodnutí konštatovala poskytnutie troch kategórií štátnej pomoci v prospech spoločnosti OA. Prvá z nich sa týkala predčasného vyplatenia spoločnosti OA údajne nadhodnotenej sumy hodnoty aktív týkajúcich sa odvetvia leteckých činností, ktoré boli pri rozdelení prevedené na spoločnosť NOA (článok 1 ods. 2 napadnutého rozhodnutia). Druhá kategória pomoci spočívala vo vyplatení sumy vo výške 8,2 milióna eur spoločnosti OA, ako aj v realizácii určitých štátnych záruk, ktoré boli uvedené v rozhodnutí z 11. decembra 2002 a ktoré boli zmenené (článok 1 ods. 3 napadnutého rozhodnutia). Napokon tretia kategória sa týkala tolerovania neplatenia daňových dlhov a dlhov na príspevkoch na sociálne zabezpečenie spoločnosťou OA zo strany gréckych orgánov (článok 1 ods. 4 napadnutého rozhodnutia).

25 Výrok napadnutého rozhodnutia znie takto:

„Článok 1

1. Skutočnosť, že spoločnosť [OA] a [Helénska republika] akceptovali od spoločnosti [NOA] platby za podnájom lietadiel, ktoré boli nižšie ako sumy platené na základe hlavných lízingových zmlúv a ktoré viedli k stratám spoločnosti [OA] rádovo vo výške 37 mil. EUR v roku 2004 a štátu rádovo vo výške 2,75 mil. EUR do mája 2005, predstavuje neoprávnenú štátnu pomoc spoločnosti [NOA], ktorá je nezlučiteľná so zmluvou.

2. [Helénska republika] poskytl[a] neoprávnenú a nezlučiteľnú štátnu pomoc spoločnosti [OA] vo výške, o akú boli nadhodnotené aktíva spoločnosti [NOA] v čase založenia spoločnosti [NOA]. Komisia túto sumu predbežne odhaduje približne na 91,5 mil. EUR.

3. Poskytnutie súm, ktoré spolu predstavujú približne 8 mil. EUR, [Helénskou republikou] spoločnosti [OA] a ďalšie platby splátok určitých bankových úverov a finančného lízingu uskutočnené v období od mája 2004 do marca 2005 zo strany [Helénskej republiky] namiesto spoločnosti [OA], pokiaľ tieto platby nepredstavujú len uplatnenie nárokov vyplývajúcich zo záruk uvedených v článku 1 [prvom odseku] písm. b) rozhodnutia [z 11. decembra 2002] a súvisiacich podmienok, predstavujú neoprávnenú štátnu pomoc spoločnosti [OA], ktorá je nezlučiteľná so zmluvou.

4. Pokračujúce tolerovanie zo strany [Helénskej republiky] týkajúce sa neplatenia dlhu voči štátu na daniach a sociálnom zabezpečení spoločnosťou [OA] vo výške približne 354 mil. EUR od decembra 2002 do decembra 2004 predstavuje neoprávnenú štátnu pomoc poskytnutú spoločnosti [OA] a táto pomoc je nezlučiteľná so zmluvou.

Článok 2

1. [Helénska republika] zabezpečí, aby príjemcovia vrátili pomoc uvedenú v článku 1.

2. Pomoc sa vráti bezodkladne a v súlade s postupmi vnútroštátneho práva za predpokladu, že tieto postupy umožňujú okamžitý a účinný výkon rozhodnutia. Vrátená pomoc musí zahŕňať úrok odo dňa, kedy bola pomoc príjemcovi poskytnutá, až do dňa vrátenia pomoci. Úrok sa vypočíta na základe referenčnej sadzby, ktorá sa používa na výpočet grantového ekvivalentu regionálnej pomoci.

Článok 3

[Helénska republika] okamžite pozastaví všetky ďalšie platby pomoci spoločnostiam [OA] a [NOA].

Článok 4

Do dvoch mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia [Helénska republika] informuje Komisiu o opatreniach prijatých na splnenie článkov 2 a 3.“

26 Napadnuté rozhodnutie bolo oznámené Helénskej republike 15. septembra 2005.

27 Vo svojom rozsudku zo 14. februára 2008, Komisia/Grécko (C‑419/06, Zb. s. I‑27), Súdny dvor na základe žaloby, ktorú podala Komisia podľa článku 88 ods. 2 ES, určil, že Helénska republika si tým, že v stanovených lehotách neprijala všetky opatrenia potrebné na zrušenie a vymoženie pomoci, ktorá bola napadnutým rozhodnutím vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom, od jej príjemcov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 až 4 napadnutého rozhodnutia.

Konanie a návrhy účastníkov konania

28 Návrhmi podanými do kancelárie Súdu prvého stupňa 25. novembra 2005 žalobkyne, Helénska republika, ako aj NOA a OA podali žaloby, na základe ktorých sa začalo toto konanie.

29 Vo veci T‑416/05 žalobkyňa samostatným podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 4. februára 2006 podala návrh na odklad výkonu článku 2 napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o pomoc uvedenú v článku 1 ods. 1 tohto rozhodnutia. Uznesením z 26. júna 2006, Olympiakes Aerogrammes/Komisia (T‑416/05 R, neuverejnené v Zbierke), predseda Súdu prvého stupňa tento návrh zamietol.

30 Vo veci T‑423/05 žalobkyňa samostatným podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 19. júna 2006 podala návrh na odklad výkonu článku 2 napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o pomoc uvedenú v článku 1 ods. 2 až 4 tohto rozhodnutia. Uznesením z 29. januára 2007, Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisia (T‑423/05 R, neuverejnené v Zbierke), predseda Súdu prvého stupňa tento návrh zamietol.

31 Vzhľadom na to, že zloženie komôr Súdu prvého stupňa bolo zmenené, sudca spravodajca bol pridelený k šiestej komore, ktorej boli z tohto dôvodu prejednávané veci pridelené.

32 Vo veci T‑416/05 žalobkyňa návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 16. augusta 2006 namietla na základe článku 48 ods. 2 prvého a druhého pododseku rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa neprípustnosť údajných nových dôvodov Komisie uvedených v duplike. Žalobkyňa navrhla, aby Súd prvého stupňa vyhlásil tieto dôvody za neprípustné, a subsidiárne navrhla, aby jej poskytol dodatočnú lehotu na vyjadrenie sa k nim. Komisia predložila písomné pripomienky k uvedenému návrhu.

33 Vo veci T‑416/05 Aeroporia Aigaiou podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 2. mája 2006 požiadala o povolenie vstupu do tohto konania ako vedľajší účastník konania na podporu návrhov Komisie.

34 Podaním zo 14. júla 2006 NOA navrhla zamietnuť tento návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania. Samostatným podaním podaným v ten istý deň podala žiadosť o dôverné zaobchádzanie vo vzťahu k spoločnosti Aeroporia Aigaiou, pokiaľ ide o celé napadnuté rozhodnutie, kým nebude v Úradnom vestníku Európskej únie uverejnená verzia tohto rozhodnutia bez uvedenia dôverných údajov, a určité údaje uvedené v žalobe, v replike a v ich prílohách.

35 Uznesením zo 6. júna 2008 predseda šiestej komory povolil vstup spoločnosti Aeroporia Aigaiou do tohto konania ako vedľajšieho účastníka na podporu návrhov Komisie. V tomto uznesení bolo stanovené, že vedľajšiemu účastníkovi konania sa v súlade s článkom 116 ods. 2 rokovacieho poriadku zašle verzia procesných dokumentov bez uvedenia dôverných údajov, a bola v ňom tiež stanovená lehota na predloženie vyjadrenia vedľajšieho účastníka konania bez toho, aby bola dotknutá možnosť prípadného neskoršieho doplnenia tohto vyjadrenia po rozhodnutí o dôvodnosti žiadosti o dôverné zaobchádzanie.

36 Podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 25. júna 2008 vedľajší účastník konania napadol žiadosť o dôverné zaobchádzanie predloženú spoločnosťou NOA. Navrhol, aby sa mu v celom rozsahu poskytli procesné dokumenty, pričom však uviedol, že má v úmysle predložiť svoje vyjadrenie na základe verzií dokumentov bez uvedenia dôverných údajov, ktoré mu boli poskytnuté. Vyjadrenie vedľajšieho účastníka konania bolo podané 22. júla 2008.

37 Vo veci T‑416/05 žalobkyňa listom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 8. marca 2010 v reakcii na otázky, ktoré jej položil Všeobecný súd, týkajúce sa jej žiadosti o dôverné zaobchádzanie túto žiadosť vzala späť vzhľadom na to, že po skončení postupu privatizácie vstúpila do osobitného režimu likvidácie a prestala vykonávať akúkoľvek podnikateľskú činnosť. Vedľajší účastník konania bol vyzvaný na predloženie doplňujúcich pripomienok.

38 Vo veci T‑423/05 Aeroporia Aigaiou podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 17. mája 2006 požiadala o povolenie vstupu do tohto konania ako vedľajší účastník konania na podporu návrhov Komisie. Podaním z 28. júla 2006, žalobkyňa navrhla zamietnuť tento návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania. Samostatným podaním podaným v ten istý deň podala žiadosť o dôverné zaobchádzanie vo vzťahu k spoločnosti Aeroporia Aigaiou.

39 Uznesením zo 6. júna 2008 predseda šiestej komory povolil vstup spoločnosti Aeroporia Aigaiou do tohto konania ako vedľajšieho účastníka na podporu návrhov Komisie vo veci T‑423/05. V tomto uznesení bolo stanovené, že v súlade s článkom 116 ods. 6 rokovacieho poriadku sa vedľajšiemu účastníkovi konania včas zašle správa pre pojednávanie, aby mohol na pojednávaní predložiť svoje prípadné pripomienky.

40 Vo veci T‑423/05 žalobkyňa listom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 10. mája 2010 v reakcii na otázky položené Všeobecným súdom, ktoré sa týkali najmä jej žiadosti o dôverné zaobchádzanie, vzhľadom na to, že po skončení postupu privatizácie vstúpila do osobitného režimu likvidácie, vzala túto žiadosť späť.

41 Uznesením predsedu šiestej komory z 18. mája 2010 boli po vypočutí všetkých účastníkov konania veci T‑415/05, T‑416/05 a T‑423/05 spojené na účely ústnej časti konania a rozsudku.

42 Vzhľadom na prekážku vo výkone funkcie na strane sudcu T. Čipeva predseda Všeobecného súdu na základe článku 32 ods. 3 rokovacieho poriadku rozhodol, že doplní komoru v prejednávaných veciach.

43 Vo veci T‑415/05 žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

– úplne alebo čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie,

– uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

44 Vo veci T‑416/05 žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

– zrušil článok 1 ods. 1 a 4 a článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa jej týkajú,

– uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

45 Vo veci T‑423/05 žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

– zrušil celé napadnuté rozhodnutie alebo jeho časť v rozsahu, v akom sa týka pomoci, ktorá jej bola poskytnutá,

– uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

46 Komisia, ktorú vo veciach T‑416/05 a T‑423/05 podporuje Aeroporia Aigaiou, navrhuje, aby Všeobecný súd:

– zamietol žaloby,

– uložil žalobkyniam povinnosť nahradiť trovy konania.

47 Na základe správy sudcu spravodajcu sa Všeobecný súd (šiesta komora) rozhodol začať ústnu časť konania bez predchádzajúceho dokazovania. V rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania boli účastníci konania vyzvaní, aby odpovedali na písomné otázky Všeobecného súdu a aby predložili určité dokumenty. Účastníci konania týmto žiadostiam vyhoveli.

48 Prednesy a odpovede účastníkov konania na otázky Všeobecného súdu boli vypočuté na pojednávaní, ktoré sa konalo 14. júna 2010.

49 Vo veci T‑415/05 Helénska republika, ktorá požiadala o postúpenie veci veľkej komore, na pojednávaní potvrdila, že túto žiadosť berie späť.

Právny stav

A – O zániku záujmu žalobkýň na konaní

1. Tvrdenia účastníkov konania

50 Komisia vo svojich písomných pripomienkach v nadväznosti na žiadosť Všeobecného súdu spochybnila existenciu skutočného záujmu žalobkýň na konaní vo veciach T‑416/05 a T‑423/05 – spoločností NOA a OA – v dôsledku toho, že po skončení postupu privatizácie vstúpili do likvidácie.

51 Komisia tiež uviedla, že vo veci T‑415/05 Helénska republika v dôsledku vrátenia pomoci uvedenej v napadnutom rozhodnutí už nemá záujem na konaní.

52 V tejto súvislosti Komisia uviedla, že záujmy Helénskej republiky, ktorá je jediným akcionárom a pokiaľ nie jediným, tak aspoň zďaleka najväčším veriteľom spoločností NOA a OA, boli úplne uspokojené vymožením spornej pomoci. Zrušenie napadnutého rozhodnutia by teda nemalo nijaký význam. Komisia osobitne uviedla, že nič nenasvedčuje tomu, že po uspokojení prednostných pohľadávok Helénskej republiky týmito spoločnosťami by mohli byť uspokojené aj prípadné pohľadávky iných veriteľov.

53 Helénska republika na pojednávaní a NOA a OA tak vo svojich písomných odpovediach na otázky položené Všeobecným súdom, ako aj na pojednávaní spochybnili túto argumentáciu Komisie. Na pojednávaní najmä zdôraznili, že pohľadávky voči zamestnancom a pohľadávky zabezpečené záložným právom k nehnuteľnostiam majú prednosť pred pohľadávkami štátu.

54 Napokon vo veciach T‑416/05 a T‑423/05 vedľajší účastník konania vo svojej odpovedi na písomnú otázku položenú Všeobecným súdom vo veci T‑416/05 a na pojednávaní v obdivoch vyššie uvedených veciach uviedol, že aj po vstupe žalujúcich spoločností do likvidácie má právny záujem vystupovať v konaní ako vedľajší účastník na podporu návrhov Komisie.

55 NOA vo svojej odpovedi na písomnú otázku položenú Všeobecným súdom a na pojednávaní a OA na pojednávaní spochybnili existenciu takého záujmu spoločnosti Aeroporia Aigaiou na jej ďalšej účasti na konaní v postavení vedľajšieho účastníka.

2. Posúdenie Všeobecným súdom

56 Podmienky prípustnosti patria medzi prekážky konania z dôvodu verejného záujmu, ktoré môže súd Európskej únie kedykoľvek skúmať aj bez návrhu (pozri uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. marca 2005, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia a i./Komisia, T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, T‑245/00 až T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, T‑256/00 až T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, T‑274/00 až T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 a T‑296/00, Zb. s. II‑787, bod 22 a tam citovanú judikatúru). V prejednávaných veciach je potrebné so zreteľom na argumentáciu účastníkov konania overiť, či žalobkyne môžu pokračovať v konaní aj po vstupe spoločností NOA a OA do likvidácie a namietanom vrátení predmetnej pomoci.

57 Po prvé, pokiaľ ide o údajnú neprípustnosť žaloby, ktorú podala Helénska republika (vec T‑415/05), je potrebné zdôrazniť, že podľa dlhodobo ustálenej judikatúry článok 230 ES jasne rozlišuje medzi právom inštitúcií Spoločenstva a členských štátov podať žalobu o neplatnosť na jednej strane a právom fyzických a právnických osôb podať takúto žalobu na druhej strane, keďže druhý odsek tohto článku najmä priznáva každému členskému štátu právo napadnúť zákonnosť rozhodnutí Komisie žalobou o neplatnosť bez toho, aby bol výkon tohto práva podmienený preukázaním záujmu na konaní. Členský štát teda na to, aby bola jeho žaloba prípustná, nemusí preukazovať, že akt Komisie, ktorý napáda, spôsobuje voči nemu právne účinky. Na to, aby akt Komisie mohol byť predmetom žaloby o neplatnosť, je však potrebné, aby išlo o akt, ktorý má spôsobovať právne účinky (uznesenie Súdneho dvora z 27. novembra 2001, Portugalsko/Komisia, C‑208/99, Zb. s. I‑9183, body 22 až 24; pozri tiež v tomto zmysle rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2010, Francúzsko a i./Komisia, T‑425/04, T‑444/04, T‑450/04 a T‑456/04, Zb. s. II‑2099, body 118 až 120).

58 V prejednávaných veciach Komisia v napadnutom rozhodnutí posúdila sporné opatrenia v prospech spoločností NOA a OA ako štátnu pomoc a vyhlásila ich za nezlučiteľné so spoločným trhom.

59 Z toho vyplýva že toto rozhodnutie spôsobuje záväzné právne účinky, a teda predstavuje napadnuteľný akt.

60 V dôsledku toho Helénska republika, ktorá napáda najmä posúdenie sporných opatrení ako štátnej pomoci, je už vzhľadom na svoje postavenie členského štátu oprávnená podať žalobu o neplatnosť proti napadnutému rozhodnutiu, a teda už vzhľadom na toto svoje postavenie môže v konaní o tejto žalobe pokračovať.

61 Po druhé, pokiaľ ide o údajný nedostatok záujmu spoločnosti NOA (vec T‑416/05) a spoločnosti OA (vec T‑423/05) na konaní, je potrebné pripomenúť, že podľa judikatúry záujem žalobcu na konaní musí trvať až do vyhlásenia súdneho rozhodnutia. O žalobe totiž už nie je potrebné rozhodnúť, ak žalobca stratil akýkoľvek osobný záujem na zrušení napadnutého aktu v dôsledku udalosti, ktorá nastala v priebehu konania a ktorá má za následok, že zrušenie tohto aktu už nemôže mať samo osebe právne účinky, ktoré sú v prospech žalobcu (rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2008, Alitalia/Komisia, T‑301/01, Zb. s. II‑1753, bod 37, a rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2010, Gollnisch/Parlament, T‑42/06, Zb. s. II‑40, uverejnený výber z rozhodnutí, bod 61).

62 V prejednávaných veciach stačí konštatovať, že žalujúce spoločnosti – ktoré vo svojich odpovediach na písomné otázky položené Všeobecným súdom uviedli, že v súlade s napadnutým rozhodnutím vrátili údajnú pomoc v celom rozsahu – správne tvrdia, že majú naďalej osobný a skutočný záujem na pokračovaní v konaní o svojich žalobách vzhľadom na to, že ak sa napadnuté rozhodnutie zruší, Helénska republika bude povinná nahradiť im vrátené sumy, ktoré sa zahrnú do aktív v ich likvidačných súvahách.

63 Z toho vyplýva, že prejednávané žaloby sú prípustné.

64 Okrem toho vo veciach T‑416/05 a T‑423/05 v súvislosti s otázkou, či má Aeroporia Aigaiou naďalej priamy a skutočný záujem na vyriešení sporov v zmysle článku 40 druhého odseku štatútu Súdneho dvora, stačí pripomenúť, že v už citovanom uznesení Olympiakes Aerogrammes/Komisia (bod 28) a v už citovanom uznesení Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisia (bod 23), ktorými bol povolený vstup spoločnosti Aeroporia Aigaiou do tohto konania ako vedľajšieho účastníka na podporu návrhov Komisie, bol takýto priamy a skutočný záujem uznaný z dôvodu, že vedľajší účastník konania bol jednak v konkurenčnom vzťahu so spoločnosťami OA a NOA, ktoré boli príjemcami pomoci uvedenej v napadnutom rozhodnutí, a jednak sa aktívne zúčastňoval na konaní vo veci formálneho zisťovania, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia, ktoré je pre neho priaznivé. Pokiaľ sa spoločnostiam NOA a OA prizná aj po ich vstupe do likvidácie záujem domáhať sa zrušenia napadnutého rozhodnutia, Aeroporia Aigaiou má naďalej súvzťažný záujem vystupovať v konaní ako vedľajší účastník na strane Komisie na účely obrany zákonnosti tohto rozhodnutia, hoci len na účely uplatnenia nárokov na náhradu škody, po ktorých by mohla podať žaloby založené na protiprávnom poskytnutí pomoci, ktorým jej bola spôsobená ujma, počas uvedeného konkurenčného obdobia.

65 Je teda potrebné uznať, že Aeroporia Aigaiou ako vedľajší účastník konania má naďalej záujem na vyriešení prejednávaných sporov.

B – O veci samej

66 Žalobkyne napádajú konštatovania Komisie týkajúce sa po prvé existencie hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania pomoci (veci T‑415/05 a T‑416/05), po druhé poskytnutia štátnej pomoci spoločnosti NOA (veci T‑415/05 a T‑416/05) a po tretie poskytnutia štátnej pomoci spoločnosti OA (veci T‑415/05, T‑416/05 a T‑423/05). Žalobkyne navyše namietajú po štvrté nerešpektovanie práva dotknutého členského štátu byť vypočutý (veci T‑415/05 a T‑423/05), po piate porušenie zásady proporcionality (veci T‑415/05 a T‑416/05) a po šieste porušenie zásady ne bis in idem (veci T‑415/05 a T‑423/05).

67 Ešte pred postupným posúdením týchto jednotlivých výhrad je potrebné na úvod poukázať na to, že vo veci T‑416/05 žalobkyňa – NOA – namieta neprípustnosť údajných nových dôvodov obrany Komisie (pozri bod 34 vyššie). Prípustnosť týchto dôvodov obrany sa posúdi v rámci skúmania žalobných dôvodov, ktorých sa tieto dôvody týkajú (pozri body 116, 117, 129 až 131, 208 a 409 nižšie).

1. O zohľadnení hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania pomoci (veci T‑415/05 a T‑416/05)

a) Tvrdenia účastníkov konania

68 Pokiaľ ide o určenie príjemcov predmetnej pomoci na účely jej vymáhania, Helénska republika a NOA napádajú konštatovanie Komisie o existencii hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA vzhľadom na to, že toto konštatovanie by sa mohlo v súvislosti s článkom 1 ods. 4 v spojení s článkom 2 napadnutého rozhodnutia vykladať tak, že z neho vyplýva povinnosť vymáhať od spoločnosti NOA pomoc poskytnutú spoločnosti OA po prijatí rozhodnutia z 11. decembra 2002 a pred rozdelením.

69 Po prvé žalobkyne sa domnievajú, že vzhľadom na to, že výrok napadnutého rozhodnutia neobsahuje jednoznačný a presný príkaz na vymáhanie predmetnej pomoci v súlade s článkom 88 ES a článkom 14 nariadenia č. 659/1999, z tohto rozhodnutia nevyplýva nijaká povinnosť vymáhať túto pomoc od spoločnosti NOA.

70 Helénska republika tvrdí, že nepresnosti Komisie tak v napadnutom rozhodnutí, ako aj v jej podaniach, ktoré zahŕňajú rozpory, vyvolávajú pochybnosti o dôvodoch a rozsahu zahrnutia uvedeného konštatovania týkajúceho sa právneho nástupníctva spoločnosti NOA vo vzťahu k spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci do napadnutého rozhodnutia (odôvodnenia č. 178 až 183), keď Komisia vo vyjadrení k žalobe súčasne pripúšťa, že toto konštatovanie sa týka výlučne rozhodnutia z 11. decembra 2002 a nemá nijaké právne dôsledky pre napadnuté rozhodnutie a v tomto smere namieta neexistenciu jej záujmu na konaní.

71 Je teda nevyhnutné objasniť v súlade so zásadou právnej istoty, či napadnuté rozhodnutie stanovuje, že NOA môže byť povinná vrátiť najmä pomoc uvedenú v článku 1 ods. 4 napadnutého rozhodnutia, aby otázka právneho nástupníctva spoločnosti NOA vo vzťahu k spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci včas podliehala preskúmaniu Všeobecného súdu v rámci prejednávanej žaloby.

72 Po druhé Helénska republika a NOA uvádzajú, že tvrdenie Komisie v napadnutom rozhodnutí (odôvodnenie č. 183), že NOA sa musí považovať prinajmenšom na účely vymáhania pomoci poskytnutej pred odčlenením odvetvia leteckých činností za právneho nástupcu spoločnosti OA, vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia a je nedostatočne odôvodnené.

73 Žalobkyne pripúšťajú, že podľa judikatúry môže byť Komisia povinná vyžadovať, aby vymáhanie nebolo obmedzené na pôvodného príjemcu pomoci, ale aby sa vzťahovalo aj na podnik, ktorý prípadne pokračuje v činnosti pôvodného podniku pomocou výrobných prostriedkov, ktoré na neho boli prevedené, pokiaľ medzi týmito dvomi podnikmi existuje hospodárska kontinuita (rozsudok Súdneho dvora z 8. mája 2003, Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia, C‑328/99 a C‑399/00, Zb. s. I‑4035, bod 77). Z tejto judikatúry však vyplýva, že po prvé vymáhanie pomoci od tretej osoby je iba možnosťou a po druhé musí existovať prvok hospodárskej kontinuity.

74 Osobitne možnosť spoločnosti, ktorá sa nachádza v hospodárskych ťažkostiach, prijať ozdravné opatrenia nemožno vopred vylúčiť z dôvodu požiadaviek súvisiacich s vymáhaním pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom (rozsudok Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia, už citovaný, bod 76). Na rozdiel od tvrdení Komisie sa zámer obísť povinnosť vrátiť pomoc berie do úvahy pri skúmaní ekonomickej logiky transakcie spočívajúcej v prevode a transformácii podniku (rozsudok Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia, už citovaný, bod 17, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. októbra 2005, CDA Datenträger Albrechts/Komisia, T‑324/00, Zb. s. II‑4309, body 102 až 104).

75 Žalobkyne v tejto súvislosti pripomínajú, že ak spoločnosť, ktorá je príjemcom pomoci, prevedie časti svojich aktív na tretiu právnickú osobu s cieľom zabezpečiť si možnosť rozvoja bez právnej a ekonomickej neistoty, ktorá ohrozuje ďalšie vykonávanie tejto časti jej činnosti, táto skutočnosť sama osebe nepreukazuje existenciu úmyslu obísť účinky vymáhania (rozsudok CDA Datenträger Albrechts/Komisia, už citovaný, bod 98).

76 V prejednávaných veciach teda v súlade s uvedenou judikatúrou rozhodujúce kritérium spočíva v tom, že transformácia vyplývala z ekonomickej logiky účinnejšieho vymoženia a jej cieľom nebolo obísť účinky príkazu na vymáhanie.

77 Cieľom odčlenenia leteckých činností v rámci rozsiahlejšieho plánu reštrukturalizácie a privatizácie skupiny Olympic Airways bolo predať toto odvetvie s čo najvyšším ziskom. Osobitne hodnota novej leteckej spoločnosti NOA značne prevyšuje samotný úhrn prevedených aktív. Je zvýšená najmä vďaka existencii spoľahlivého a flexibilného lietadlového parku, veľmi dobre vzdelaným zamestnancom, know-how a skúsenostiam na domácom trhu, obchodnej povesti a spoľahlivosti, sieti spolupracovníkov, zmluvám o spolupráci a dostupným prevádzkovým intervalom.

78 Žalobkyne sa preto domnievajú, že v súlade s kritériom súkromného investora transformácia stanovená zákonom č. 3185/2003 vyplývala z ekonomickej logiky privatizácie skupiny Olympic Airways s cieľom dosiahnuť účinnejšie vymoženie pomoci a nebola vykonaná s cieľom obísť účinky príkazu na vymáhanie. Po neúspešných pokusoch o privatizáciu spoločnosti OA sa totiž Helénska republika rozhodla rozdeliť jednotlivé činnosti skupiny s cieľom sprivatizovať ich oddelene a s čo najvyšším ziskom. V tejto súvislosti NOA osobitne napáda tvrdenie Komisie v napadnutom rozhodnutí (odôvodnenie č. 178), že zámerom Helénskej republiky pri transformácii tejto skupiny bolo umožniť ďalšie vykonávanie leteckých činností.

79 Helénska republika a NOA tvrdia, že v prejednávaných veciach, rovnako ako vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok CDA Datenträger Albrechts/Komisia, už citovaný, sa majetok spoločnosti, ktorá bola zbavená časti svojich aktív, v tomto prípade spoločnosti OA, vôbec nezmenšil, keďže došlo k prevodu rovnocennej časti jej pasív. Komisia navyše uznala, že na spoločnosť NOA boli prevedené záväzky vo výške 145 miliónov eur (odôvodnenie č. 117 napadnutého rozhodnutia).

80 Okrem toho na rozdiel od tvrdení Komisie uvedených v napadnutom rozhodnutí (odôvodnenie č. 179) prevodom aktív spoločnosti OA na spoločnosť NOA nebola OA zbavená svojich príjmov. OA totiž ďalej pôsobí v oblastiach pozemnej obsluhy, údržby a opráv, renovácie, stravovania, informatiky a dodávok pohonných hmôt. OA získava značné príjmy od spoločnosti NOA na základe podmienok obchodno-právneho vzťahu.

81 Za týchto okolností je tvrdenie Komisie, že vytvorenie spoločnosti NOA predstavovalo umelú reorganizáciu v rámci tej istej skupiny, nesprávne. Na základe zákona č. 3185/2003 totiž Helénska republika vlastní akcie spoločnosti NOA len na účely jej privatizácie. Okrem toho NOA ako spoločnosť, ktorá nadobudla časť aktív spoločnosti OA, nebola nijako zvýhodnená a vzhľadom na to, že OA ďalej vykonáva svoju činnosť, medzi týmito dvomi spoločnosťami neexistuje hospodárska kontinuita, ktorá by odôvodňovala vymáhanie pomoci, ktorej príjemcom bola OA, od spoločnosti NOA (rozsudok Súdneho dvora z 29. apríla 2004, Nemecko/Komisia, C‑277/00, Zb. s. I‑3925, bod 81).

82 Na rozdiel od tvrdení Komisie Helénska republika vo svojom liste z 2. júna 2005 neuznala, že NOA je právnou nástupníčkou spoločnosti OA. Iba pripustila, že v prípade, ak by sa pomoc v celom rozsahu nevymohla od spoločnosti OA, po vyčerpaní likvidačného zostatku tejto spoločnosti by ju bolo možné vymáhať od spoločností, ktorá sú právnymi nástupníčkami spoločnosti OA, pokiaľ by boli splnené podmienky stanovené judikatúrou Spoločenstva týkajúcou sa prechodu povinnosti vrátiť štátnu pomoc. V prejednávaných veciach však nejde o taký prípad. Vzhľadom na to, že postup privatizácie spoločnosti NOA sa blížil ku koncu, grécke orgány v uvedenom liste výslovne odkázali na podmienku týkajúcu sa predaja za primeranú trhovú cenu.

83 Tým, že vo vyjadrení k žalobe (bod 76) uviedla, že samotná transformácia nebola predmetom napadnutého rozhodnutia, a preto si nevyžadovala podrobnú analýzu na účely posúdenia, či sa NOA stala právnou nástupníčkou spoločnosti OA, Komisia uznala, že nevzala do úvahy základné kritérium týkajúce sa ekonomickej logiky tejto transformácie.

84 V dôsledku toho je odôvodnenie, na ktorom je založené konštatovanie uvedené v napadnutom rozhodnutí, podľa ktorého sa NOA stala právnou nástupníčkou spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci, nedostatočné, keďže Komisia neskúmala ekonomickú logiku procesu založenia spoločnosti NOA ako prvok reštrukturalizácie a privatizácie spoločnosti OA s cieľom umožniť vymoženie čo najvyššej sumy protiprávne vyplatenej pomoci.

85 Napokon Helénska republika a NOA spochybňujú výklad rozsudku z 12. mája 2005, z ktorého vychádzala Komisia. Poukazujú na to, že Súdny dvor rozhodol iba o právnych a finančných dôsledkoch zákona č. 3185/2003 pre výkon rozhodnutia z 11. decembra 2002. Súdny dvor sa nevyjadril k zámerom, ktoré odôvodňovali rozhodnutie rozdeliť odvetvie leteckých činností, ani k zlučiteľnosti tejto reštrukturalizácie s ustanoveniami článku 87 ES, ani k otázke, či bolo možné považovať spoločnosť NOA za právnu nástupníčku spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci uvedenej v rozhodnutí z 11. decembra 2002. V rámci tejto žaloby o nesplnenie povinnosti Súdny dvor navyše nemohol skúmať, či sa NOA stala právnou nástupníčkou spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci, keďže 2. októbra 2003, keď bola táto žaloba podaná, NOA ešte neexistovala.

86 V rozsudku z 12. mája 2005 Súdny dvor iba konštatoval, že prevod aktív spoločnosti OA na spoločnosť NOA znemožnil na základe vnútroštátneho práva vymoženie pomoci poskytnutej spoločnosti OA. K tomuto záveru však dospel na základe konštatovania, že „všetky aktíva“ spoločnosti OA boli prevedené „bez akýchkoľvek záväzkov“ (bod 33 rozsudku). Nebolo to však tak, keďže Komisia už uznala, že OA si ponechala značné aktíva a previedla veľkú časť záväzkov na spoločnosť NOA. Komisia teda mení a skresľuje úvahy Súdneho dvora uvedené v rozsudku z 12. mája 2005, keď tvrdí, že Súdny dvor konštatoval, že najvýnosnejšie aktíva boli prevedené na spoločnosť NOA.

87 Zo všetkých týchto dôvodov sú závery Komisie týkajúce sa zistenia údajnej hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA nesprávne a neodôvodnené.

88 Komisia po prvé uvádza svoj výklad napadnutého rozhodnutia. Vo vyjadreniach k žalobe vo veciach T‑415/05 a T‑416/05 v prvom rade uvádza, že na rozdiel od rozsudku z 12. mája 2005 sa napadnuté rozhodnutie netýka otázky vymáhania pomoci poskytnutej spoločnosti OA od spoločnosti NOA. Komisia z toho vyvodzuje, že Helénska republika a NOA nemajú skutočný záujem na konaní v rozsahu, v akom napádajú odôvodnenie tohto rozhodnutia týkajúce sa posúdenia spoločnosti NOA ako právnej nástupníčky spoločnosti OA.

89 V duplikách však Komisia obhajuje stanovisko, že z článku 2 napadnutého rozhodnutia vykladaného v súvislosti s odôvodnením tohto rozhodnutia vyplýva, že sporná pomoc poskytnutá spoločnosti OA prinajmenšom pred rozdelením sa musí vymáhať nielen od tejto spoločnosti, ale tiež od spoločnosti NOA. Uznáva teda záujem Helénskej republiky a spoločnosti NOA na spochybnení povinnosti vymáhať pomoc poskytnutú spoločnosti OA od spoločnosti NOA.

90 Komisia vysvetľuje túto zmenu postoja tým, že o presnom dátume založenia spoločnosti NOA bola informovaná až na základe toho, že v replike vo veci T‑416/05 bol uvedený 13. december 2003 ako dátum založenia a začatia činnosti tejto spoločnosti.

91 Preukázanie tohto presného dátumu viedlo k uplatneniu výhrady, ktorú Komisia viackrát uviedla, pokiaľ ide o určenie skutočného príjemcu pomoci poskytnutej pred rozdelením.

92 Pokiaľ ide spornú pomoc vyplatenú spoločnosti OA po rozdelení, môže a musí sa vymáhať aj od spoločnosti NOA, ak sa pri výkone napadnutého rozhodnutia preukáže, že prospech z nej bol prevedený na spoločnosť NOA. Komisia v tejto súvislosti tvrdí, že OA previedla na spoločnosť NOA výhodu vyplývajúcu z pomoci, ktorú jej poskytla Helénska republika, tým, že novej leteckej spoločnosti prenechala do podnájmu lietadlá za nájomné, ktoré bolo nižšie ako nájomné, ktoré sama platila hlavným prenajímateľom.

93 Komisia spresňuje, že rozdelenie povinnosti vrátiť pomoc medzi spoločnosti OA a NOA bude treba určiť pri výkone napadnutého rozhodnutia.

94 Po druhé vo veciach T‑415/05 a T‑416/05 Komisia napáda argumentáciu žalobkýň, ktorou sa usilujú preukázať, že NOA nie je právnou nástupníčkou spoločnosti OA na účely vymáhania spornej pomoci. Tvrdí, že vymáhanie pomoci od subjektu, ktorý vykonáva hospodársku činnosť, na podporu ktorej bola táto pomoc poskytnutá, má zabezpečiť obnovenie podmienok zdravej hospodárskej súťaže.

95 Aeroporia Aigaiou, vedľajší účastník konania na podporu návrhov Komisie vo veci T‑416/05, poukazuje na to, že otázka existencie hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA bola vyriešená rozsudkom z 12. mája 2005.

b) Posúdenie Všeobecným súdom

96 Na úvod je potrebné poukázať na to, že v nadväznosti na otázku položenú Všeobecným súdom na pojednávaní Komisia nepotvrdila tvrdenie spoločnosti OA, ktoré OA uviedla vo svojej odpovedi na písomnú otázku položenú Všeobecným súdom a zopakovala na pojednávaní, že táto spoločnosť v súlade s článkom 2 napadnutého rozhodnutia v celom rozsahu vrátila sumu spornej pomoci, ktorá jej bola vyplatená, vrátane úrokov. Komisia totiž vyjadrila výhrady, pokiaľ ide o vrátenie tejto pomoci v celom rozsahu, pričom zároveň uviedla, že vzhľadom na vstup spoločností OA a NOA do likvidácie nevyžaduje od Helénskej republiky, aby od spoločnosti NOA vymáhala spornú pomoc, ktorá bola poskytnutá spoločnosti OA.

97 Helénska republika a NOA na pojednávaní vyhlásili, že trvajú na svojich výhradách voči posúdeniu spoločnosti NOA ako právnej nástupníčky spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci vyplatenej spoločnosti OA.

98 V tejto súvislosti je potrebné najprv určiť opatrenia v prospech spoločnosti OA, na ktoré sa môže vzťahovať povinnosť vymáhať pomoc od spoločnosti NOA, následne je potrebné vymedziť právny dosah napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o konštatovanie týkajúce sa právneho nástupníctva spoločnosti NOA vo vzťahu k spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci, a napokon posúdiť opodstatnenosť rozšírenia povinnosti vymáhať pomoc na spoločnosť NOA.

O určení opatrení v prospech spoločnosti OA, na ktoré sa môže vzťahovať povinnosť vymáhať pomoc od spoločnosti NOA

99 Ako Súdny dvor uviedol v rozsudku z 12. mája 2005 (bod 32), na úvod je potrebné rozlíšiť skúmanie samotných reštrukturalizačných opatrení z hľadiska podmienok uplatňovania článku 87 ES od úplne odlišnej otázky, či možno spoločnosť NOA považovať za právnu nástupníčku spoločnosti OA, pokiaľ ide o letecké činnosti, na účely vymáhania pomoci, ktorá bola poskytnutá spoločnosti OA pred rozdelením. V rámci konania o nesplnenie povinnosti, v ktorom bol vydaný uvedený rozsudok, sa posudzovali iba právne a finančné dôsledky týchto reštrukturalizačných opatrení pre výkon rozhodnutia z 11. decembra 2002.

100 Z príkazu na poskytnutie informácií, ako aj z rozhodnutia o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES zo 16. marca 2004 vyplýva, že šetrenia Komisie sa v prejednávaných veciach týkali všetkých opatrení súvisiacich s reštrukturalizáciou a privatizáciou skupiny Olympic Airways, ktoré mohli zahŕňať prvky štátnej pomoci (pozri body 12 a 16 až 18 vyššie).

101 V napadnutom rozhodnutí sa však reštrukturalizačné opatrenia neskúmali ako také z hľadiska ich posúdenia so zreteľom na podmienky uplatňovania článku 87 ods. 1 ES. Komisia posudzovala ich povahu a najmä vzťah medzi spoločnosťami OA a NOA iba s cieľom jednak preukázať existenciu hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania spornej pomoci a jednak posúdiť skúmané opatrenia v ich súvislostiach (pozri najmä body 164 až 178 nižšie).

102 Pokiaľ ide konkrétne o vymáhanie pomoci, Komisia mala v napadnutom rozhodnutí preskúmať otázku právneho nástupníctva spoločnosti OA vo vzťahu k spoločnosti NOA iba na účely vymáhania novej pomoci uvedenej v tomto rozhodnutí od spoločnosti OA. Určenie skutočných príjemcov pomoci uvedenej v rozhodnutí z 11. decembra 2002 na účely výkonu príkazu na vymáhanie obsiahnutého v tomto rozhodnutí bolo totiž vykonané rozsudkom z 12. mája 2005 (pozri body 7, 8 a 99 vyššie).

103 Okrem toho je potrebné poukázať na to, že otázku právneho nástupníctva spoločnosti NOA vo vzťahu k spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci možno v prejednávaných veciach vzniesť iba v súvislosti s pomocou, ktorá bola poskytnutá spoločnosti OA pred odčlenením leteckých činností a založením spoločnosti NOA.

104 Ak totiž medzi týmito dvomi spoločnosťami existuje hospodárska kontinuita, spoločnosť NOA možno považovať za skutočného príjemcu pomoci poskytnutej na podporu odvetvia leteckých činností, ktorá bola poskytnutá pôvodnej leteckej spoločnosti OA pred tým, ako tieto činnosti prebrala spoločnosť NOA.

105 Naproti tomu na rozdiel od tvrdení Komisie v duplikách (pozri bod 92 vyššie) spornú pomoc poskytnutú spoločnosti OA po rozdelení nemožno vymáhať od spoločnosti NOA iba z toho dôvodu, že táto spoločnosť bola touto pomocou nepriamo zvýhodnená. Totiž aj za predpokladu, že ako tvrdí Komisia, štátna pomoc poskytnutá spoločnosti OA po rozdelení umožnila tejto spoločnosti poskytnúť novej spoločnosti NOA výhody, ktoré by táto spoločnosť za obvyklých trhových podmienok nezískala, čo nie je preukázané, iba na základe tejto okolnosti nemožno konštatovať, že NOA je skutočným príjemcom pomoci poskytnutej spoločnosti OA.

106 Pokiaľ totiž po rozdelení spoločnosti OA a NOA – v prípade ktorých Komisia v napadnutom rozhodnutí nespochybnila, že sú právne a finančne nezávislé – netvorili jeden ekonomický celok, prináleží v každom prípade Komisii, aby jednoznačne určila výhodu, ktorú OA údajne poskytla spoločnosti NOA, a aby ju samostatne posúdila z hľadiska podmienok uplatňovania článku 87 ods. 1 ES (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 10. januára 2006, Cassa di Risparmio di Firenze a i., C‑222/04, Zb. s. I‑289, body 112 až 114, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. júna 1998, British Airways a i./Komisia, T‑371/94 a T‑394/94, Zb. s. II‑2405, body 313 a 314). Komisia tak navyše postupovala v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o pomoc poskytnutú spoločnosti NOA v podobe nízkeho nájomného za podnájom lietadiel (pozri body 154 až 253 nižšie).

107 Z toho vyplýva, že ako tvrdia žalobkyne, v prejednávaných veciach je otázka právneho nástupníctva spoločnosti NOA vo vzťahu k spoločnosti OA na účely vymáhania spornej pomoci relevantná iba v súvislosti s pomocou, ktorá bola údajne poskytnutá spoločnosti OA v podobe tolerovania neplatenia daní a príspevkov na sociálne zabezpečenie, uvedenou v článku 1 ods. 4 napadnutého rozhodnutia, pokiaľ bola táto pomoc poskytnutá pred rozdelením. Všetky ostatné druhy pomoci v prospech spoločnosti OA, ktoré sú uvedené v článku 1 ods. 2 a 3 tohto rozhodnutia, boli totiž poskytnuté po rozdelení.

108 V tejto súvislosti je potrebné na tomto mieste poukázať na to, že žalobné dôvody, ktoré žalobkyne uviedli vo veciach T‑415/05 a T‑423/05 a ktorými sa domáhajú zrušenia článku 1 ods. 4 napadnutého rozhodnutia, sa musia zamietnuť, ako bude preukázané ďalej (pozri body 378 až 394 nižšie).

109 Za týchto okolností je potrebné určiť právny dosah napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o konštatovanie týkajúce sa existencie hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania pomoci uvedenej v článku 1 ods. 4 uvedeného rozhodnutia, pokiaľ bola táto pomoc poskytnutá pred 11. decembrom 2003.

O právnom dosahu napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o konštatovanie týkajúce sa právneho nástupníctva spoločnosti NOA vo vzťahu k spoločnosti OA na účely vymáhania spornej pomoci

110 Na úvod treba poukázať na to, že vzhľadom na to, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté 14. septembra 2005, Komisia mala v čase jeho prijatia k dispozícii všetky informácie potrebné na to, aby v samotnom rozhodnutí určila príjemcov, od ktorých sa má predmetná pomoc vymáhať. Z tohto hľadiska sa okolnosti posudzované v prejednávaných veciach odlišujú od okolností, ktoré skúmala Komisia v rozhodnutí z 11. decembra 2002, ktoré bolo prijaté pred reštrukturalizáciou skupiny Olympic Airways a založením spoločnosti NOA v decembri 2003.

111 Vo výroku napadnutého rozhodnutia však Komisia výslovne neoznačila spoločnosť NOA za skutočného príjemcu časti pomoci poskytnutej spoločnosti OA, ktorá je uvedená v článku 1 ods. 4 tohto rozhodnutia.

112 Komisia totiž v článku 2 napadnutého rozhodnutia iba stanovila, že Helénska republika zabezpečí, aby „príjemcovia“ vrátili pomoc uvedenú v článku 1 tohto rozhodnutia. Pokiaľ ide o článok 1 ods. 4 napadnutého rozhodnutia, tento sa týka výslovne protiprávnej pomoci poskytnutej spoločnosti OA v podobe tolerovania neplatenia dlhov tejto spoločnosti voči štátu na daniach a príspevkoch na sociálne zabezpečenie zo strany Helénskej republiky a neodkazuje na spoločnosť NOA ako na skutočného príjemcu časti tejto pomoci.

113 V už citovanom rozsudku zo 14. februára 2008, Komisia/Grécko, Súdny dvor určil, že Helénska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývali z napadnutého rozhodnutia, pričom nepovažoval za potrebné skúmať najmä otázku, či bola v tomto rozhodnutí NOA označená ako právna nástupníčka spoločnosti OA na účely vymáhania spornej pomoci uvedenej v článku 1 ods. 4. Pokiaľ ide o túto pomoc, Súdny dvor totiž len overil, či napadnuté rozhodnutie obsahuje údaje, ktoré umožňujú príslušným vnútroštátnym orgánom, aby bez neprimeraných ťažkostí samy určili sumy, ktoré majú vymáhať (body 42 až 44 rozsudku).

114 Ako tvrdia žalobkyne, v tejto súvislosti prináleží Všeobecnému súdu, aby vyložil obsah napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide prípadnú povinnosť vymáhať pomoc uvedenú v článku 1 ods. 4 napadnutého rozhodnutia od spoločnosti NOA.

115 Na úvod je potrebné poukázať na to, že Komisia v duplikách vo veciach T‑415/05 a T‑416/05 odôvodnila svoje rozporné stanoviská týkajúce sa výkladu napadnutého rozhodnutia svojou neistotou, pokiaľ ide o presný dátum založenia spoločnosti NOA (pozri bod 90 vyššie).

116 Vo veci T‑416/05 NOA namieta, že táto argumentácia týkajúca sa údajnej neistoty Komisie, pokiaľ ide o presný dátum založenia spoločnosti NOA, je nová, a teda neprípustná (pozri bod 34 vyššie).

117 V tejto súvislosti stačí poukázať na to, že táto argumentácia Komisie je v každom prípade irelevantná. Bez ohľadu na to, aké spôsoby výkladu v prejednávaných veciach žalovaná inštitúcia postupne podala, prináleží v konečnom dôsledku Všeobecnému súdu, aby vyložil napadnuté rozhodnutie. V dôsledku toho sú rozporné stanoviská Komisie týkajúce sa výkladu napadnutého rozhodnutia a uvedenie neistoty, pokiaľ ide o presný dátum založenia spoločnosti NOA, ako dôvodu vývoja stanoviska Komisie, irelevantné a nemôžu porušiť právo žalobkýň na obhajobu (rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. októbra 1999, Irish Sugar/Komisia, T‑228/97, Zb. s. II‑2969, bod 30). Treba navyše poukázať na to, že v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania zo 16. marca 2004 (bod 110) a v napadnutom rozhodnutí (bod 6) sa výslovne uvádza, že NOA vznikla 12. decembra 2003. Žalobkyne na pojednávaní potvrdili, že NOA začala týmto dňom vykonávať svoju činnosť. Za týchto okolností, hoci Komisia nebola počas správneho konania informovaná o presnom dátume založenia spoločnosti NOA, ktorým bol 11. december 2003, táto skutočnosť nemohla mať vplyv na obsah napadnutého rozhodnutia – a teda ani na jeho výklad – pokiaľ ide o prípadné označenie spoločnosti NOA ako právnej nástupníčky spoločnosti OA na účely vymáhania spornej pomoci.

118 Na účely výkladu článku 2 napadnutého rozhodnutia je potrebné pripomenúť, že podľa judikatúry výrok rozhodnutia o štátnej pomoci nemožno oddeliť od jeho odôvodnenia, a teda toto rozhodnutie, ak je to nevyhnutné, treba vykladať so zreteľom na dôvody, ktoré viedli k jeho prijatiu (pozri rozsudok Súdneho dvora z 15. mája 1997, TWD/Komisia, C‑355/95 P, Zb. s. I‑2549, bod 21, a rozsudok z 12. mája 2005, bod 41 a tam citovanú judikatúru).

119 V prejednávaných veciach je teda potrebné overiť, či článok 2 napadnutého rozhodnutia možno z hľadiska odôvodnenia tohto rozhodnutia vykladať tak, že medzi „príjemcov pomoci uvedenej v článku 1“ patrí aj NOA ako skutočný príjemca spornej pomoci poskytnutej spoločnosti OA, ktorá je uvedená v článku 1 ods. 4 tohto rozhodnutia.

120 V rámci skúmania povahy reštrukturalizácie skupiny Olympic Airways (odôvodnenia č. 178 až 183 napadnutého rozhodnutia) vykonaného v rámci „posúdenia pomoci“ (bod 6 napadnutého rozhodnutia) Komisia podrobnejšie analyzovala podmienky reštrukturalizácie, ktoré Súdny dvor už zohľadnil v rozsudku z 12. mája 2005. Komisia v odôvodnení č. 183 napadnutého rozhodnutia na základe uvedeného rozsudku dospela k tomuto záveru:

„Je preto zrejmé, že reštrukturalizácia spoločnosti [OA] v roku 2003, v rámci ktorej bola vytvorená spoločnosť [NOA], síce viedla k vytvoreniu samostatného právneho subjektu, uskutočnila sa však tak, aby sa predišlo vráteniu pomoci na základe rozhodnutia z [11. decembra] 2002, a že spoločnosť [NOA] je nástupníckou spoločnosťou spoločnosti [OA] aspoň na účely vrátenia štátnej pomoci poskytnutej pred rozdelením.“

121 S cieľom preukázať, že NOA sa stala právnou nástupníčkou spoločnosti OA na účely vymáhania spornej pomoci vyplatenej spoločnosti OA Komisia teda uviedla len skutočnosti, na základe ktorých Súdny dvor v rozsudku z 12. mája 2005 dospel k záveru o existencii hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania pomoci uvedenej v rozhodnutí z 11. decembra 2002. Na základe týchto skutočností Komisia v odôvodnení č. 183 napadnutého rozhodnutia výslovne konštatovala, že pokiaľ ide konkrétne o spornú pomoc v prospech spoločnosti OA poskytnutú pred rozdelením, povinnosť vymáhať pomoc sa vzťahuje aj na spoločnosť NOA.

122 Okrem toho Komisia v rámci svojho posúdenia zlučiteľnosti pomoci poskytnutej spoločnosti NOA v napadnutom rozhodnutí (odôvodnenia č. 216 a 217) pripomenula, že vzhľadom na to, že NOA je právnou nástupníčkou spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci, novú pomoc poskytnutú spoločnosti NOA nemožno vyhlásiť za zlučiteľnú so spoločným trhom, pokiaľ nedôjde k vráteniu pomoci poskytnutej pred rozdelením.

123 Z tohto preskúmania napadnutého rozhodnutia vyplýva, že – hoci je poľutovaniahodné, že Komisia vo výroku tohto rozhodnutia menovite neoznačila príjemcov, od ktorých sa má vymáhať pomoc uvedená v článku 1 ods. 4, ktorá bola poskytnutá pred rozdelením – na základe odôvodnenia tohto rozhodnutia možno spoločnosť NOA ľahko určiť za právnu nástupníčku spoločnosti OA na účely vymáhania tejto pomoci.

124 V tejto súvislosti z článku 2 napadnutého rozhodnutia v spojení s uvedenými odôvodneniami uvedeného rozhodnutia, a najmä s prihliadnutím na rozsudok z 12. mája 2005, jednoznačne vyplýva, že Komisia uložila Helénskej republike povinnosť vymáhať pomoc poskytnutú spoločnosti OA pred rozdelením nielen od tejto spoločnosti, ale prípadne aj od spoločnosti NOA.

125 Článok 2 napadnutého rozhodnutia, ktorý stanovuje vymáhanie pomoci uvedenej v článku 1 tohto rozhodnutia, treba teda vykladať v tom zmysle, že obsahuje príkaz na vymáhanie pomoci, ktorá bola poskytnutá pred rozdelením, od spoločnosti OA alebo spoločnosti NOA, pričom rozdelenie povinnosti vrátiť pomoc medzi tieto dve spoločnosti treba určiť pri výkone uvedeného rozhodnutia.

126 Pokiaľ ide o rozdelenie povinnosti vrátiť pomoc medzi príjemcov pomoci, je totiž potrebné pripomenúť, že v rozhodnutí o nezlučiteľnosti pomoci a o uložení povinnosti vymáhať túto pomoc Komisia nie je povinná špecifikovať, do akej miery mal každý podnik, ktorý bol príjemcom pomoci, z predmetnej pomoci prospech. Prináleží dotknutému členskému štátu, aby pri vymáhaní pomoci určil sumu, ktorá sa má vymôcť od každého z týchto podnikov. V prípade neočakávaných ťažkostí môže tento štát predložiť svoje problémy na posúdenie Komisii, pričom Komisia a štát musia spolupracovať v dobrej viere v súlade s povinnosťou lojálnej spolupráce vyjadrenou predovšetkým v článku 10 ES s cieľom prekonať tieto ťažkosti (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. mája 2005, Saxonia Edelmetalle a ZEMAG/Komisia, T‑111/01 a T‑133/01, Zb. s. II‑1579, bod 124).

127 Toto riešenie bolo potvrdené rozsudkom z 12. mája 2005, v ktorom Súdny dvor síce zdôraznil výlučne ekonomické kritérium obnovenia nenarušenej hospodárskej súťaže v dotknutom odvetví, avšak implicitne pripustil, že NOA môže mať výlučne subsidiárnu povinnosť vrátiť pomoc. V tomto rozsudku totiž Súdny dvor iba určil, že došlo k nesplneniu povinnosti, pričom ponechal na príslušné vnútroštátne orgány a Komisiu, aby v rámci svojej vzájomnej povinnosti lojálnej spolupráce určili rozdelenie povinnosti vrátiť pomoc medzi spoločnosti OA a NOA, pokiaľ ide o pomoc uvedenú v rozhodnutí z 11. decembra 2002.

128 V prejednávaných veciach je potrebné so zreteľom na výklad napadnutého rozhodnutia uvedený vo vyššie uvedených bodoch 123 až 125 preskúmať odôvodnenie a opodstatnenosť zistenia o hospodárskej kontinuite medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania pomoci uvedenej v článku 1 ods. 4 napadnutého rozhodnutia, ktorá bola poskytnutá pred rozdelením.

O posúdení odôvodnenia a opodstatnenosti zistenia o právnom nástupníctve spoločnosti NOA vo vzťahu k spoločnosti OA na účely vymáhania spornej pomoci uvedeného v napadnutom rozhodnutí

129 Pred skúmaním dôvodnosti žalobných dôvodov založených na nedostatočnom odôvodnení a zjavne nesprávnom posúdení, ktoré uviedli žalobkyne vo veciach T‑415/05 a T‑416/05, je potrebné zamietnuť tvrdenie spoločnosti NOA o neprípustnosti údajných nových dôvodov obrany Komisie, ktoré sa týkajú jednak údajného zámeru Helénskej republiky obísť povinnosť vymáhať pomoc a jednak údajnej protiprávnosti existencie spoločnosti NOA (pozri bod 34 vyššie).

130 Z dupliky totiž jednoznačne vyplýva, že Komisia neuvádza nijaký nový dôvod obrany týkajúci sa údajného zámeru Helénskej republiky obísť povinnosť vymáhať pomoc prostredníctvom reštrukturalizácie skupiny Olympic Airways a založenia spoločnosti NOA. Naopak Komisia predkladá tvrdenie, ktoré už uviedla v napadnutom rozhodnutí a vo vyjadrení k žalobe, že neexistencia zámeru Helénskej republiky obísť túto povinnosť, na ktorú sa odvoláva žalobkyňa, je irelevantná, keďže uvedená reštrukturalizácia bráni vymoženiu pomoci.

131 Pokiaľ ide o tvrdenie Komisie, že rozsudok z 12. mája 2005 má vplyv na samotnú existenciu spoločnosti NOA, keďže ju vyhlasuje za protiprávnu, toto tvrdenie je súčasťou diskusií medzi účastníkmi konania týkajúcich sa právneho dosahu tohto rozsudku, pokiaľ ide o určenie skutočného príjemcu spornej pomoci.

132 Pokiaľ ide o vec samu, vzhľadom na to, že Komisia v rámci svojho skúmania vzťahu medzi spoločnosťami OA a NOA dospela k záveru, že „[NOA] je nástupníckou spoločnosťou spoločnosti [OA] aspoň na účely vrátenia štátnej pomoci poskytnutej pred rozdelením“ (odôvodnenie č. 183 napadnutého rozhodnutia) najmä na základe skutočností, ktoré zohľadnil Súdny dvor v rozsudku z 12. mája 2005, je potrebné na úvod vymedziť právny dosah tohto rozsudku v prejednávaných veciach.

133 Na rozdiel od tvrdení, ktoré Komisia uviedla v konaní pred Všeobecným súdom, môže tento rozsudok zakladať prekážku rozhodnutej veci, iba pokiaľ ide o vymáhanie pomoci uvedenej v rozhodnutí z 11. decembra 2002, vzhľadom na to, že konštatované nesplnenie povinnosti sa týkalo práve nevykonania tohto rozhodnutia.

134 Pokiaľ ide konkrétne o konštatovanie týkajúce sa existencie hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania spornej pomoci poskytnutej pred rozdelením, je potrebné poukázať na to, že hoci relevantné okolnosti, ktoré možno vziať do úvahy, sú v podstate rovnaké bez ohľadu na to, či ide o povinnosť vymáhať pomoc, ktorá bola uložená rozhodnutím z 11. decembra 2002, alebo povinnosť vymáhať pomoc v prospech spoločnosti OA poskytnutú pred rozdelením, ktorá bola uložená napadnutým rozhodnutím, všetky okolnosti nie sú úplne totožné. Rozdiel spočíva v tom, že k prevodu aktív zo spoločnosti OA na spoločnosť NOA v odvetví leteckých činností za podmienok, ktoré znemožnili vymoženie pomoci poskytnutej spoločnosti OA od spoločnosti NOA došlo po prijatí rozhodnutia z 11. decembra 2002, avšak pred začatím konania vo veci formálneho zisťovania, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia zo 14. septembra 2005.

135 Okamih prevodu aktív na novú spoločnosť však patrí medzi kritériá, ktoré možno v závislosti od konkrétneho prípadu v rôznej miere zohľadniť. Z judikatúry totiž vyplýva, že na posúdenie otázky, či povinnosť vymáhať pomoc vyplatenú spoločnosti, ktorá sa nachádzala v ťažkostiach, možno rozšíriť na novú spoločnosť, na ktorú táto pôvodná spoločnosť previedla určité aktíva, pokiaľ na základe tohto prevodu možno dospieť k záveru o hospodárskej kontinuite medzi týmito dvomi spoločnosťami, možno vziať do úvahy tieto okolnosti: účel prevodu (aktíva a pasíva, zachovanie pracovnej sily, zoskupené aktíva), cenu prevodu, totožnosť akcionárov alebo vlastníkov nástupníckeho podniku a pôvodného podniku, okamih prevodu (po začatí prešetrovania, začatí konania alebo vydaní konečného rozhodnutia), ako aj ekonomickú logiku transakcie (rozsudok Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia, už citovaný, body 78, 80 a 85).

136 V prejednávaných veciach je teda potrebné overiť, či vzhľadom na skutkové okolnosti prejednávaného sporu Komisia mohla bez toho, aby prekročila hranice svojej diskrečnej právomoci, v napadnutom rozhodnutí použiť úvahy, ktoré uviedol Súdny dvor v rozsudku z 12. mája 2005, a na základe nich dospieť k záveru o existencii hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania spornej pomoci.

137 Pokiaľ ide konkrétne o kritérium týkajúce sa okamihu prevodu aktív, ktorého obsah a rozsah budú vymedzené ďalej (pozri bod 146 nižšie), na tomto mieste stačí pripomenúť, že vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 12. mája 2005, k prevodu aktív spoločnosti OA, ktorá sa nachádzala v ťažkostiach, na novú spoločnosť NOA, ktorý znemožnil vymoženie pomoci uvedenej v rozhodnutí z 11. decembra 2002 od pôvodnej spoločnosti, došlo po prijatí tohto rozhodnutia (pozri bod 134 vyššie). Vo veciach, v ktorých boli vydané rozsudky Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia, už citovaný (bod 77), a Nemecko/Komisia, už citovaný (bod 71), z ktorých analýza uvedená v rozsudku z 12. mája 2005 implicitne vychádza (pozri body 143 a 144 nižšie), transakcie spočívajúce v „obchádzaní“, na ktoré poukázala Komisia, boli vykonané buď v priebehu konania vo veci formálneho zisťovania, alebo v okamihu, keď príslušné vnútroštátne orgány boli informované o zámere Komisie začať konanie vo veci prešetrovania.

138 V prejednávaných veciach je potrebné poukázať na to, že príkaz na poskytnutie informácií o všetkých opatreniach súvisiacich s reštrukturalizáciou a privatizáciou spoločnosti OA, ktoré môžu zahŕňať prvky pomoci, bol zaslaný Helénskej republike už 8. septembra 2003. Helénska republika a OA teda tým skôr v čase založenia spoločnosti NOA museli vedieť, že opatrenia v prospech spoločnosti OA prijaté pred rozdelením budú môcť byť predmetom prešetrovania Komisie a že nadväzujú na určité predchádzajúce druhy pomoci uvedené v rozhodnutí z 11. decembra 2002, ktoré boli poskytnuté spoločnosti OA, v podobe tolerovania neplatenia daní a príspevkov na sociálne zabezpečenie zo strany Helénskej republiky.

139 Vzhľadom na podobnosť skutkových okolností za týchto podmienok konštatovanie, z ktorého vychádzal Súdny dvor v rozsudku z 12. mája 2005, podľa ktorého sa na obnovenie nenarušenej hospodárskej súťaže v dotknutom hospodárskom odvetví povinnosť vymáhať pomoc vyplatenú spoločnosti OA môže vzťahovať aj na spoločnosť NOA, na ktorú boli prevedené najvýnosnejšie výrobné činnosti spoločnosti OA, z tých istých dôvodov platí aj pre pomoc poskytnutú pred rozdelením posudzovanú v prejednávaných veciach.

140 Za týchto okolností nemožno prijať výklad rozsudku z 12. mája 2005 navrhovaný žalobkyňami, ktoré tvrdia, že Súdny dvor nepovažoval spoločnosť NOA za právnu nástupníčku spoločnosti OA na účely vymáhania pomoci.

141 V rozsudku z 12. mája 2005 (body 33 a 34) totiž Súdny dvor uznal tvrdenie Komisie, že opatrenie spočívajúce v prevode aktív odvetvia leteckých činností spoločnosti OA bez akýchkoľvek záväzkov na spoločnosť NOA vzhľadom na to, že bolo štruktúrované tak, aby na základe vnútroštátneho práva znemožňovalo vymáhanie dlhov pôvodnej spoločnosti OA od novej spoločnosti NOA, „predstavovalo prekážku pre reálny výkon rozhodnutia [z 11. decembra 2002] a pre vymáhanie pomoci, ktorou [Helénska republika] podporil[a] hospodárske činnosti tejto spoločnosti,“ a „v dôsledku toho [bol] cieľ, ktorý sledovalo rozhodnutie [z 11. decembra 2002], a síce obnovenie nenarušenej hospodárskej súťaže v odvetví civilného letectva, vážne ohrozený.“

142 Tým, že Súdny dvor zdôraznil potrebu obnoviť hospodársku súťaž v odvetví civilného letectva, teda implicitne označil spoločnosť NOA za skutočného príjemcu pomoci poskytnutej spoločnosti OA, ktorá bola uvedená v rozhodnutí z 11. decembra 2002, vzhľadom na to, že touto pomocou poskytnutou pôvodnej leteckej spoločnosti OA bolo podporené odvetvie leteckých činností, ktoré bolo prevedené na spoločnosť NOA.

143 So zreteľom na návrhy, ktoré predniesol generálny advokát M. Geelhoed (Zb. s. I‑3878, body 28 až 36), totiž rozsudok z 12. mája 2005 treba chápať tak, že sa ním konštatuje existencia hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA, pokiaľ ide o odvetvie leteckých činností, na účely vymáhania pomoci v zmysle rozhodnutia z 11. decembra 2002. V dôsledku toho sa proti novej leteckej spoločnosti NOA ako novému podniku, ktorý skutočne využil túto pomoc, v zásade mohlo viesť vnútroštátne konanie na vymoženie pomoci uvedenej v spomenutom rozhodnutí s cieľom obnoviť nenarušenú hospodársku súťaž v dotknutom hospodárskom odvetví.

144 Generálny advokát M. Geelhoed vo svojej analýze vychádzal najmä z už citovaného rozsudku Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia, v ktorom Súdny dvor rozhodol, že ak by sa podniku, ktorý sa nachádza v ťažkostiach, umožnilo vytvoriť v priebehu konania vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sa pomoci, ktorú získal, dcérsku spoločnosť, na ktorú by následne previedol svoje najvýnosnejšie prevádzkové činnosti, znamenalo by to, že by sa pripustilo, že každá spoločnosť môže vyčleniť tieto aktíva z majetku materskej spoločnosti pri vymáhaní pomoci, čo by mohlo viesť k úplnej alebo čiastočnej neúčinnosti vrátenia pomoci. Aby rozhodnutie nestratilo svoj potrebný účinok a aby nepretrvávalo narúšanie hospodárskej súťaže, môže Komisia požadovať, aby sa vymáhanie pomoci neobmedzovalo iba na pôvodný podnik, ale aby zahŕňalo aj podnik, ktorý bude s prevedenými výrobnými prostriedkami pokračovať v činnosti pôvodného podniku, ak určité aspekty prevodu umožňujú konštatovať, že medzi týmito dvomi podnikmi existuje hospodárska kontinuita (bod 33 návrhov).

145 V prejednávaných veciach argumentácia Helénskej republiky a spoločnosti NOA, ktorou sa v podstate usilujú spochybniť skutočnosť, že hlavné aktíva spoločnosti OA – ktoré nesúviseli s odvetvím leteckých činností – boli prevedené na spoločnosť NOA, a to bez najväčšej časti pasív, za podmienok, ktoré znemožnili vymáhanie pomoci od tejto spoločnosti, v skutočnosti smeruje proti konštatovaniu, z ktorého vychádzal Súdny dvor vo svojom rozsudku z 12. mája 2005. Na rozdiel od tvrdení žalobkýň sú totiž hlavné skutkové a právne okolnosti, ktoré už boli zohľadnené v uvedenom rozsudku, v prejednávaných veciach rovnaké. Hoci je pravda, že v uvedenom rozsudku Súdny dvor uviedol, že aktíva odvetvia leteckých činností boli prevedené na spoločnosť NOA „bez akýchkoľvek záväzkov“, toto konštatovanie – založené na informáciách, ktoré mu poskytli účastníci konania – bolo spôsobené tým, že Súdny dvor v rámci konania o nesplnenie povinnosti nebol povinný podrobne skúmať všetky podmienky reštrukturalizácie skupiny Olympic Airways, najmä pokiaľ ide o prevod veľmi obmedzenej časti záväzkov na spoločnosť NOA, pričom všetky dlhodobé záväzky a 90 % krátkodobých záväzkov naďalej spočívali na spoločnosti OA. Za týchto okolností skutočnosť, na ktorú sa v prejednávaných veciach odvolávajú žalobkyne, že OA si ponechala činnosti pozemnej obsluhy, údržby a vzdelávania, pričom 10 % jej krátkodobých záväzkov, čiže záväzkov s lehotou splatnosti kratšou ako jeden mesiac, bolo prevedených na spoločnosť NOA, ako to vyplýva zo správy poradenskej kancelárie Moore Stephens, nemôže ovplyvniť konštatovanie vyplývajúce z rozsudku z 12. mája 2005.

146 Okrem toho je potrebné zdôrazniť, že na rozdiel od tvrdení žalobkýň kritériá stanovené judikatúrou, ktoré sa týkajú určenia skutočného príjemcu pomoci, majú objektívnu povahu. Z judikatúry totiž vyplýva, že existenciu hospodárskej kontinuity možno na účely vymáhania pomoci preukázať na základe rôznych objektívnych skutočností, ako je nezaplatenie ceny zodpovedajúcej trhovým podmienkam za prevedené aktíva, alebo objektívna skutočnosť, že prevod má za následok obídenie povinnosti vrátiť spornú pomoc (pozri v tomto zmysle rozsudok Nemecko/Komisia, už citovaný, bod 86; rozsudky z 12. mája 2005, body 32 až 34, a Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia, už citovaný, bod 78). V tomto smere na rozdiel od tvrdení žalobkýň z už citovaného rozsudku CDA Datenträger Albrechts/Komisia nevyplýva, že na konštatovanie o obchádzaní povinnosti vrátiť pomoc prostredníctvom prevodu aktív sa vyžaduje úmysel. Navyše je potrebné poukázať na to, že kritérium týkajúce sa okamihu prevodu aktív (pozri body 135 až 138 vyššie) má tiež objektívnu povahu a nevyžaduje existenciu úmyslu obísť povinnosť vrátiť pomoc. Treba ho chápať v tom zmysle, že okamih prevodu môže prípadne nasvedčovať tomu, že dochádza k obídeniu povinnosti vrátiť pomoc.

147 Za týchto okolností argumentácia žalobkýň, podľa ktorej reštrukturalizácia skupiny Olympic Airways a prevod leteckých činností spoločnosti NOA vyplývali z ekonomickej logiky účinnejšieho vymoženia pomoci poskytnutej spoločnosti OA vďaka privatizácii spoločnosti NOA, nemôže uspieť.

148 V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že účelom povinnosti vymáhať pomoc je obnoviť hospodársku súťaž v dotknutom hospodárskom odvetví, a nie umožniť orgánu verejnej moci vymôcť svoje pohľadávky (pozri v tomto zmysle rozsudok Nemecko/Komisia, už citovaný, bod 76). Ekonomickú logiku transakcie spočívajúcej v prevode aktív teda treba skúmať z hľadiska obnovenia hospodárskej súťaže v dotknutom odvetví.

149 Z toho vyplýva, že subjektívna okolnosť, na ktorú poukazujú žalobkyne, spočívajúca v tom, že reštrukturalizácia skupiny Olympic Airways a založenie spoločnosti NOA s cieľom umožniť najmä privatizáciu spoločnosti NOA za najlepších podmienok a s čo najvyšším ziskom v záujme zabezpečenia vrátenia pomoci najmä z výnosu z privatizácie, je v každom prípade irelevantná.

150 Napokon je potrebné poukázať na osobitné okolnosti prejednávaného sporu, ktoré sa vyznačujú tým, že reštrukturalizácia spoločnosti OA a založenie spoločnosti NOA predstavovali len dočasné opatrenia, ktorých cieľom bolo uľahčiť privatizáciu. Prevod odvetvia leteckých činností skupiny Olympic Airways na spoločnosť NOA bol vykonaný zákonom, odchylne od všeobecnej právnej úpravy, a celý kapitál tejto novej spoločnosti okamžite nadobudla Helénska republika. Za týchto okolností vzhľadom na to, že pokiaľ sa nezavŕšila privatizácia leteckej spoločnosti, nový nadobúdateľ nezaplatil protihodnotu, nebolo potrebné overovať, či výšku pomoci poskytnutej spoločnosti OA pred rozdelením možno považovať za zahrnutú v kúpnej cene zodpovedajúcej trhovým podmienkam (pozri v tomto zmysle rozsudky Súdneho dvora z 20. septembra 2001, Banks, C‑390/98, Zb. s. I‑6117, bod 77, a z 13. novembra 2008, Komisia/Francúzsko, C‑214/07, Zb. s. I‑8357, body 57 a 58).

151 Zo všetkých týchto dôvodov nemožno konštatovať, že zistenie Komisie o hospodárskej kontinuite medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania spornej pomoci poskytnutej spoločnosti OA pred rozdelením je založené na zjavne nesprávnom posúdení.

152 Okrem toho napadnuté rozhodnutie je dostatočne odôvodnené. Komisia totiž v rámci skúmania vzťahu medzi spoločnosťami OA a NOA v odôvodneniach č. 178 až 183 tohto rozhodnutia jasne uviedla dôvody, pre ktoré sa domnievala, že najmä vzhľadom na rozsudok z 12. mája 2005 medzi spoločnosťami OA a NOA existuje hospodárska kontinuita na účely vymáhania spornej pomoci poskytnutej pred rozdelením. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že na rozdiel od tvrdení žalobkýň posúdenie ekonomickej logiky založenia spoločnosti NOA, ktoré v tomto prípade vykonala Komisia s cieľom určiť skutočných príjemcov pomoci poskytnutej pred rozdelením, treba odlíšiť od preskúmania zlučiteľnosti samotnej reštrukturalizácie so spoločným trhom (pozri bod 99 vyššie). Skutočnosť, že Komisia takéto preskúmanie nevykonala, teda vôbec neznamená, že napadnuté rozhodnutie je nedostatočne odôvodnené.

153 Z toho vyplýva, že žalobné dôvody založené na zjavne nesprávnom posúdení a na nedostatku odôvodnenia sa musia zamietnuť ako nedôvodné.

2. O pomoci poskytnutej spoločnosti NOA (článok 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia) (veci T‑415/05 a T‑416/05)

154 Helénska republika a NOA sa domáhajú zrušenia napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom Komisia v článku 1 ods. 1 tohto rozhodnutia konštatovala, že spoločnosti NOA bola poskytnutá protiprávna pomoc v podobe nájomného za podnájom lietadiel, ktoré bolo nižšie ako nájomné, ktoré platili OA a Helénska republika na základe hlavných nájomných zmlúv. Žalobkyne sa v tejto súvislosti opierajú o dva žalobné dôvody, ktoré sú založené na porušení článku 87 ods. 1 ES a na nedostatku alebo neexistencii odôvodnenia, pokiaľ ide o preskúmanie podmienok uplatnenia článku 87 ods. 1 ES týkajúcich sa jednak poskytnutia výhody z hľadiska kritéria súkromného investora a jednak možnosti pričítať sporné konanie spoločnosti OA Helénskej republike.

155 Žalobkyne v prvom rade napádajú zohľadnenie údajnej hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA Komisiou na účely posúdenia sporných opatrení.

a) O zohľadnení hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely posúdenia sporných opatrení

Tvrdenia účastníkov konania

156 Helénska republika a NOA v prvom rade tvrdia, že v napadnutom rozhodnutí Komisia samostatne skúmala opatrenia v prospech spoločnosti OA a spoločnosti NOA. Tým, že vo vyjadreniach k žalobe vychádza z údajnej hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA – ktorá podľa Komisie znamená, že opatrenia prijaté vo vzťahu k spoločnosti NOA nemožno posudzovať nezávisle na účely ich posúdenia ako štátnej pomoci –, sa Komisia usiluje nahradiť nedostatočné a nesprávne odôvodnenie napadnutého rozhodnutia novým odôvodnením. Toto nové odôvodnenie je preto neprípustné.

157 Okrem toho rozpory medzi napadnutým rozhodnutím a argumentáciou Komisie v konaní pred Všeobecným súdom neumožňujú porozumieť odôvodneniu tohto rozhodnutia. Porušujú tak právo žalobkýň na obhajobu, keďže žalobkyne sú nútené vyvracať nejednoznačné a rozporné úvahy.

158 V každom prípade nová argumentácia Komisie nie je podložená nijakým dôkazom, ktorý by umožnil konštatovať existenciu hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA.

159 V tejto súvislosti sa Helénska republika a NOA domnievajú, že sporné opatrenia sa musia skúmať samostatne, v závislosti od ich príjemcov, a nie na základe údajnej hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA.

160 Komisia, ktorú vo veci T‑416/05 podporuje Aeroporia Aigaiou, ktorá sa pripája k jej argumentácii, spresňuje, že v napadnutom rozhodnutí skúmala predmetné opatrenia jednotlivo a zároveň ich posudzovala vo všeobecnom kontexte reštrukturalizácie spoločnosti OA, do ktorého patria.

161 Komisia tvrdí, že existenciu hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA konštatoval Súdny dvor v rozsudku z 12. mája 2005. Odčlenením odvetvia leteckých činností bolo toto odvetvie oslobodené od vysokého nájomného, ktoré ho zaťažovalo. Letecké činnosti spoločnosti NOA tak boli dotované spoločnosťou OA, ktorej straty v konečnom dôsledku vyrovnávala Helénska republika tolerovaním záväzkov spoločnosti OA voči štátu a poskytovaním prostriedkov na osobitný účet. Predmetné opatrenia teda treba posudzovať v tomto hospodárskom kontexte.

162 Osobitne vzhľadom na pretrvávajúce finančné ťažkosti spoločnosti OA aj spoločnosti NOA napriek formálnej transformácii skupiny a na časovú blízkosť rozhodnutia z 11. decembra 2002 sa možno domnievať, že sporné opatrenia zabezpečujú zachovanie činnosti ich príjemcov a sledujú rovnaký cieľ ako predchádzajúca pomoc.

163 Vedľajší účastník konania zdôrazňuje, že súlad sporných opatrení s kritériom súkromného investora sa musí posúdiť s prihliadnutím na dobu návratnosti investície. Preto je nevyhnutné vziať do úvahy celú genézu poskytovania štátnej pomoci skupine Olympic Airways.

Posúdenie Všeobecným súdom

164 Na úvod je potrebné pripomenúť, že Komisia v napadnutom rozhodnutí jednak konštatovala existenciu hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA na účely vymáhania pomoci poskytnutej pred rozdelením (pozri body 68 až 153 vyššie) a jednak posúdila niektoré opatrenia v prospech spoločnosti NOA alebo spoločnosti OA spojené s procesom transformácie skupiny Olympic Airways zákonom č. 3185/2003 na účely jej privatizácie ako štátnu pomoc.

165 Ako vyplýva z vyššie uvedených úvah, tieto dve otázky sú úplne odlišné (pozri najmä body 99 až 101 vyššie). Závery týkajúce sa otázky, či mala NOA z dôvodu hospodárskej kontinuity medzi ňou a spoločnosťou OA tiež prospech z pomoci vyplatenej spoločnosti OA pred rozdelením a v dôsledku toho môže byť povinná túto pomoc vrátiť, sú teda irelevantné pre posúdenie pomoci poskytnutej priamo spoločnosti NOA po jej vzniku z hľadiska článku 87 ods. 1 ES.

166 Otázku posúdenia nových opatrení v prospech spoločnosti NOA teda treba odlíšiť od otázky týkajúcej sa vymáhania pomoci, ktorá bola skúmaná napríklad v už citovanom rozsudku Nemecko/Komisia (body 71, 87 a 88), v ktorom Súdny dvor rozhodol, že samotná skutočnosť, že novovzniknutá dcérska spoločnosť ďalej vykonávala činnosti materskej spoločnosti, ktorá sa nachádzala v likvidácii, na základe jej zariadení, ktoré mala prenajaté, pričom Komisia tvrdila, že nezískala informácie, ktoré by jej umožnili posúdiť, či nájomné zodpovedá trhovým podmienkam, neumožnila preukázať, že nájomca získal konkurenčnú výhodu spojenú s pomocou poskytnutou prenajímateľovi pred vznikom nájomcu.

167 V prejednávaných veciach sporné opatrenia v prospech spoločnosti NOA spočívajú v nízkom nájomnom, ktoré táto spoločnosť platila spoločnosti OA a Helénskej republike za podnájom lietadiel. Komisia v podstate tvrdí, že s prihliadnutím na kontext týchto opatrení, ktorý sa vyznačuje hospodárskou kontinuitou medzi spoločnosťami OA a NOA a tým, že Helénska republika finančne podporovala spoločnosť OA s cieľom zabezpečiť pokračovanie leteckých činností, sa možno domnievať, že tieto nové opatrenia v prospech spoločnosti NOA tiež predstavujú štátnu pomoc.

168 V tomto smere z preskúmania napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia z hľadiska podmienok uplatňovania článku 87 ES jednotlivo preskúmala viaceré špecifické opatrenia v prospech spoločnosti OA alebo spoločnosti NOA, medzi ktoré patrila výška nájomného, ktoré NOA platila za podnájom lietadiel (odôvodnenia č. 56, 57, 155 až 161, 186, 188, 191 a 193 napadnutého rozhodnutia). Z tohto rozhodnutia však vyplýva, že toto samostatné preskúmanie každého z predmetných opatrení na účely ich posúdenia je nevyhnutne súčasťou všeobecného kontextu transformácie skupiny Olympic Airways, ktorý spočíva v odčlenení leteckých činností a ich prevzatí novou spoločnosťou NOA za podmienok stanovených najmä zákonom č. 3185/2003. Totiž najmä vzhľadom na závery expertov Komisie týkajúce sa reštrukturalizácie skupiny Olympic Airways realizovanej v decembri 2003 (odôvodnenia č. 110 až 126 napadnutého rozhodnutia) Komisia analyzovala povahu tejto reštrukturalizácie, avšak bez toho, aby ju samotnú posúdila ako štátnu pomoc (odôvodnenia č. 178 až 183 napadnutého rozhodnutia), ako už bolo uvedené (pozri bod 101 vyššie).

169 Komisia teda správne tvrdí, že z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že jednotlivo preskúmala sporné opatrenia v prospech spoločnosti NOA (pozri najmä odôvodnenia č. 186 a 188), pričom ich zároveň posúdila vo všeobecnom kontexte reštrukturalizácie skupiny Olympic Airways, do ktorého patria.

170 Za týchto okolností na rozdiel od tvrdení žalobkýň argumentácia Komisie, podľa ktorej sa existencia hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA musí vziať do úvahy na účely posúdenia sporných opatrení z hľadiska článku 87 ods. 1 ES, nepredstavuje nové odôvodnenie, ktorého účelom by bolo nahradiť odôvodnenie napadnutého rozhodnutia. Takúto argumentáciu preto nemožno vyhlásiť za neprípustnú.

171 Navyše je potrebné poukázať na to, že na rozdiel od tvrdení žalobkýň samotné zohľadnenie hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA Komisiou nie je v rozpore s individuálnym preskúmaním sporných opatrení a nemá za následok nezrozumiteľnosť odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.

172 Okrem toho, pokiaľ ide o zohľadnenie hospodárskej kontinuity medzi spoločnosťami OA a NOA v rámci posúdenia sporných opatrení z hľadiska článku 87 ES, je potrebné hneď na úvod pripomenúť, že podľa dlhodobo ustálenej judikatúry musí Komisia vžd