ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, a ak členský štát môže uplatňovať aj iné požiadavky okrem tých, ktoré sú uvedené v článku 10 ods. 2 smernice [2003/86] (‚je od utečenca závislý‘), znamená to, že ak to členský štát považuje za vhodné, je oprávnený stanoviť určité požiadavky vrátane tých, ktoré sú vo vzťahu k iným rodinným príslušníkom stanovené v článku 4 ods. 2 a 3 [tejto smernice], alebo môže uplatniť len požiadavku uvedenú v článku 4 ods. 3 [uvedenej smernice]? Akú faktickú situáciu predpokladá v tomto prípade požiadavka ‚objectively unable to provide for their own needs on account of their state of health‘ [‚objektívne neschopné zabezpečiť svoje vlastné potreby z dôvodu svojho zdravotného stavu‘] uvedená v článku 4 ods. 3 smernice? Má sa vykladať v tom zmysle, že rodinný príslušník nedokáže ‚uspokojiť svoje potreby‘, alebo v tom zmysle, že ‚nie je schopný‘ sa ‚postarať sám o seba‘, alebo sa má vykladať inak?“
43

Zo skutočností uvedených v spise, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, však vyplýva, že v rámci prvej fázy postupu uvedeného v § 5 ods. 1 kapitoly 25a súdneho poriadku, ktorý sa týka pripustenia odvolania na ďalšie preskúmanie, odvolací súd nemôže prijať rozhodnutie v neprospech odporcu bez toho, aby ho vypočul. Ak je totiž na jednej strane odvolanie podané proti rozhodnutiu o vyhlásení vykonateľnosti, skutočnosť, že odvolací súd odmietne pripustiť odvolanie na ďalšie preskúmanie, nemôže nepriaznivo zasiahnuť do právneho postavenia osoby, v ktorej prospech bolo toto rozhodnutie vydané, a to účastníka konania, v ktorého prospech bol výkon rozhodnutia nariadený. Na druhej strane, ak je odvolanie podané proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta vykonateľnosť, odmietnutie odvolacieho súdu schváliť pripustenie odvolania na ďalšie preskúmanie tiež nemôže nepriaznivo zasiahnuť do právneho postavenia osoby, v ktorej prospech bolo toto rozhodnutie vydané, a to účastníka konania, proti ktorému sa žiada o výkon rozhodnutia.
iii)

odrádza nových súťažiteľov od vstupu na trh dodávky elektriny [na Slovensku], ako aj v zahraničí, pretože takáto odvodová povinnosť by zaťažovala aj ich výnosy z neregulovaných činnosti, a to aj vtedy, keď by následne v určitom období síce držali povolenie na dodávku elektriny, ale ich výnosy z dodávky elektriny by boli nulové;
20

Dňa 18. mája 2018 bolo Juzgado de lo Social no 3 de Gerona (Pracovný súd č. 3 Gerona) oznámené úmrtie WA, ku ktorému došlo 9. decembra 2017. DC, manželka žalobcu, sa stala právnym nástupcom zosnulého v postavení žalobcu v spore vo veci samej. Vnútroštátny súd uvádza, že v dôsledku toho by prípadné vyplácanie predmetného príspevku k dôchodku malo trvať do dátumu úmrtia WA.
9

Na podporu svojho návrhu spolková krajina Horné Rakúsko tvrdila, že v rámci svojho rozpočtu určeného na podporu bytovej výstavby počas obdobia, ktorého sa týka predmetný kartel, poskytla viacerým osobám, na základe právnych predpisov o pomoci na výstavbu bytov, stimulačné úvery určené na financovanie projektov výstavby vo výške určitých percent z celkových stavebných nákladov. Príjemcovia týchto úverov mali tak možnosť mať výhodnejšie finančné podmienky z dôvodu uplatnenej percentuálnej sadzby, ktorá je nižšia než tá trhovo obvyklá. Spolková krajina Horné Rakúsko v podstate tvrdila, že náklady súvisiace s inštaláciou výťahov zahrnuté do celkových nákladov na výstavbu zaplatené uvedenými príjemcami boli v dôsledku predmetného kartelu vyššie. To malo za následok, že tento subjekt bol nútený poskytnúť vyšší úver. Ak by predmetný kartel neexistoval, spolková krajina Horné Rakúsko by poskytla nižší úver a mohla by rozdiel investovať do štátnych dlhopisov za priemernú úrokovú sadzbu.
3

Odôvodnenia 37, 42, 51 a 54 smernice 2009/72 stanovujú: „(37) … Energetickým regulátorom by sa rovnako mala udeliť právomoc… zabezpečova[ť]… úpln[ú] účinnos[ť] opatrení na ochranu spotrebiteľov. … (42) Všetky priemyselné odvetvia a obchod [Európskej únie], vrátane malých a stredných podnikov a všetci občania Únie, ktorí majú hospodárske výhody z vnútorného trhu, by tiež mali mať možnosť využívať vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa, najmä odberatelia elektriny v domácnosti… Títo odberatelia by tiež mali mať právo na voľbu, spravodlivosť, zastupovanie svojich záujmov a mechanizmy urovnávania sporov. … (51) Záujmy spotrebiteľov by mali byť stredobodom tejto smernice a hlavnou zodpovednosťou elektroenergetických podnikov by mala byť kvalita služieb. Existujúce práva spotrebiteľov sa musia posilniť a zaručiť a mali by byť transparentnejšie. Ochrana spotrebiteľa by mala zabezpečiť, aby všetci spotrebitelia v širšom meradle [Únie] mali úžitok z konkurenčného trhu. Členské štáty alebo, ak tak ustanoví členský štát, regulačné orgány, by mali presadzovať práva spotrebiteľov. … (54) Dostupnosť efektívnych prostriedkov urovnávania sporov pre všetkých spotrebiteľov zaručuje väčšiu ochranu spotrebiteľa. Členské štáty by mali zaviesť rýchle a efektívne postupy na vybavovanie sťažností.“
9

Prvé dodatočné ustanovenie Real Decreto 896/1991 por el que se establecen las reglas básicas y los programas mínimos a que debe ajustarse el procedimiento de selección de los funcionarios de Administración Local (kráľovský dekrét č. 896/1991, ktorým sa stanovujú základné pravidlá a minimálne programy, ktoré sa musia dodržiavať pri výberových konaniach na úradníkov miestnej správy) zo 7. júna 1991 (BOE č. 142 zo 14. júna 1991, s. 19669), stanovuje: „Po oznámení o vyhlásení výberového konania a v každom prípade v súlade so zásadami zásluh a spôsobilosti môže predseda mestskej alebo provinčnej rady vymenovať na voľné pracovné miesta dočasných zamestnancov, pokiaľ tieto pracovné miesta vzhľadom na naliehavosť, ktorú si vyžadujú okolnosti, nemôžu zastávať stáli úradníci. Tieto pracovné miesta sú financované z rozpočtových prostriedkov a zahrnú sa do ponuky pracovných miest vo verejnej službe, okrem prípadu, že by sa stali voľnými až po jej schválení. … Takto obsadené pracovné miesta sa nevyhnutne zahrnú do prvého oznámenia o vyhlásení výberového konania, ktorého cieľom je obsadiť pracovné miesta, alebo do prvej schválenej ponuky pracovného miesta vo verejnej službe. K ukončeniu zamestnania dočasného zamestnanca dochádza vtedy, keď sa pracovné miesto obsadí stálym úradníkom alebo vtedy, keď mestská alebo provinčná rada usúdi, že naliehavé dôvody, ktorými bolo odôvodnené obsadenie tohto pracovného miesta dočasným zamestnancom, už neexistujú.“
96

Ako už bolo uvedené v bode 81 tohto rozsudku, riziko zneužitia údajov obsiahnutých v dokumente, ku ktorému sa žiada prístup, môže za určitých okolností poškodiť obchodné záujmy podniku. S ohľadom na požiadavku poskytnúť vysvetlenia, ako sú uvedené v bode 95 tohto rozsudku, je potrebné existenciu takéhoto rizika preukázať. V tejto súvislosti samotné tvrdenie, ktoré nemá oporu v súvislosti so všeobecným rizikom zneužívania, nemôže viesť k tomu, aby sa tieto údaje považovali za spadajúce pod výnimku stanovenú v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001, a to bez akéhokoľvek spresnenia, ktoré by osoba, ktorá žiada inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru o uplatnenie tejto výnimky, poskytla predtým, ako táto inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra prijme rozhodnutie v tejto súvislosti, so zreteľom na povahu, predmet a rozsah uvedených údajov, ktoré by mohlo súdu Únie objasniť, ako by ich zverejnenie mohlo primerane predvídateľným spôsobom ohroziť obchodné záujmy osôb, ktorých sa tieto údaje týkajú.
95

Ako už bolo uvedené v bode 80 tohto rozsudku, riziko zneužitia údajov obsiahnutých v dokumente, ku ktorému sa žiada prístup, môže za určitých okolností poškodiť obchodné záujmy podniku. S ohľadom na požiadavku poskytnúť vysvetlenia, ako sú uvedené v bode 94 tohto rozsudku, je potrebné existenciu takéhoto rizika preukázať. V tejto súvislosti samotné tvrdenie, ktoré nemá oporu v súvislosti so všeobecným rizikom zneužívania, nemôže viesť k tomu, aby sa tieto údaje považovali za spadajúce pod výnimku stanovenú v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001, a to bez akéhokoľvek spresnenia, ktoré by osoba, ktorá žiada inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru o uplatnenie tejto výnimky, poskytla predtým, ako táto inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra prijme rozhodnutie v tejto súvislosti, so zreteľom na povahu, predmet a rozsah uvedených údajov, ktoré by mohlo súdu Únie objasniť, ako by ich zverejnenie mohlo primerane predvídateľným spôsobom ohroziť obchodné záujmy osôb dotknutých tými istými údajmi.
39

Po druhé si Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Okresný súd pre obchodné veci Viedeň) kladie otázku, či lehota na odstúpenie od zmluvy začína v každom prípade plynúť od okamihu, keď sa poistník s existenciou tohto práva na odstúpenie od zmluvy skutočne oboznámil, aj napriek nesprávnej informácii poskytnutej poisťovňou. Kladná odpoveď by mohla byť odôvodnená v prípade, že by účelom práva Únie uplatniteľného v tomto prípade bolo len uistiť sa, že poistník pozná svoje práva a môže ich tak uplatňovať. Inak by to však bolo, ak by účelom práva na odstúpenie od zmluvy bolo takisto podnecovanie poisťovní k tomu, aby dodržiavali svoje informačné povinnosti.
3

Odôvodnenie 20 tohto nariadenia znie: „Komisia by mala posúdiť iniciatívu občanov a osobitne vymedziť svoje právne a politické závery. Mala by stanoviť aj opatrenia, ktoré má v úmysle prijať v reakcii na túto iniciatívu, v lehote troch mesiacov. S cieľom preukázať, že iniciatíva občanov podporená najmenej miliónom občanov Únie a jej prípadné nadväzné opatrenia sa dôkladne preskúmali, Komisia by mala jasne, zrozumiteľne a podrobne vysvetliť dôvody na zamýšľané opatrenia a rovnako by mala vysvetliť dôvody, ak nemá v úmysle prijať žiadne opatrenia. Keď Komisia dostane iniciatívu občanov podporenú požadovaným počtom signatárov, ktorá spĺňa ostatné požiadavky tohto nariadenia, organizátori by mali byť oprávnení prezentovať túto iniciatívu na verejnom vypočutí na úrovni Únie.“
18

Airbnb Ireland UC, spoločnosť založená podľa írskeho práva so sídlom v Dubline (Írsko), je súčasťou skupiny Airbnb zloženej z viacerých spoločností, ktoré priamo alebo nepriamo vlastní Airbnb Inc., so sídlom v Spojených štátoch amerických. Airbnb Ireland ponúka elektronickú platformu, ktorej cieľom je konkrétne vo Francúzsku za províziu sprostredkovať kontakt na jednej strane medzi prenajímateľmi, podnikateľmi a jednotlivcami, ktorí disponujú ubytovacími kapacitami na prenájom, a na druhej strane osobami hľadajúcimi takýto druh ubytovania. Airbnb Payments UK Ltd, spoločnosť založená podľa práva Spojeného kráľovstva so sídlom v Londýne (Spojené kráľovstvo), poskytuje online platobné služby v rámci tohto vzťahu a spravuje platobné činnosti skupiny v Európskej únii. Okrem toho Airbnb France SARL, spoločnosť založená podľa francúzskeho práva, ktorá je poskytovateľom spoločnosti Airbnb Ireland, je poverená propagáciou tejto platformy pre užívateľov na francúzskom trhu tým, že organizuje najmä reklamné kampane zamerané na cieľové skupiny verejnosti.
28

Za týchto podmienok Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Najvyšší správny súd spolkovej krajiny Bavorsko) rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku: „Majú sa: – povinnosť zakotvená v článku 4 ods. 3 druhom pododseku ZEÚ, na základe ktorej prijmú členské štáty všetky opatrenia všeobecnej alebo osobitnej povahy, aby zabezpečili plnenie záväzkov vyplývajúcich zo zmlúv alebo z aktov inštitúcií Únie, – zásada účinného vykonávania práva Únie členskými štátmi uvedená okrem iného v článku 197 ods. 1 ZFEÚ, – právo na účinný prostriedok nápravy zabezpečené článkom 47 [prvom odseku] [Charty], – povinnosť zmluvných štátov zabezpečiť účinné prostriedky nápravy v záležitostiach životného prostredia, ktorá vyplýva z článku 9 ods. 4 prvej vety [Aarhuského dohovoru], a – povinnosť členských štátov zabezpečiť účinnú právnu ochranu v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie, upravenú v článku 19 ods. 1 druhom pododseku ZEÚ, vykladať v tom zmysle, že nemecký súd má právo, ba dokonca povinnosť rozhodnúť o nariadení donucovacieho opatrenia, ktorým osoby zastávajúce funkciu spojenú s výkonom verejnej moci… spolkovej krajiny obmedzí na osobnej slobode, aby takýmto spôsobom zabezpečil splnenie povinnosti tejto spolkovej krajiny zmeniť plán kvality ovzdušia v zmysle článku 23 smernice [2008/50] s určitým minimálnym obsahom, ak bola tejto spolkovej krajine právoplatným rozsudkom uložená takáto povinnosť prijať zmenu plánu s takýmto minimálnym obsahom a – viaceré hroziace donucovacie pokuty pre spolkovú krajinu a rozhodnutia, ktorými sa určila výška donucovacej pokuty, ostali neúspešné, – hroziace donucovacie pokuty a rozhodnutia, ktorými sa určila výška donucovacej pokuty by ani v prípade vyšších súm hroziacej alebo určenej donucovacej pokuty nemali podstatnejší odstrašujúci účinok, pretože zaplatenie donucovacích pokút sa pre právoplatne odsúdenú spolkovú krajinu nespája s majetkovou ujmou, ale v tomto ohľade predstavuje len prevod konkrétne určenej sumy z jednej účtovnej položky v štátnom rozpočte do inej účtovnej položky rozpočtu spolkovej krajiny, – právoplatne odsúdená spolková krajina sa vyslovila jednak voči súdom a jednak verejne, a to okrem iného aj prostredníctvom jej najvyšších politických verejných činiteľov voči parlamentu, v tom zmysle, že si nesplní povinnosti, ktoré jej súd uložil v súvislosti s plánom kvality ovzdušia, – vnútroštátne právo v zásade upravuje inštitút donucovacieho opatrenia spočívajúceho v obmedzení slobody v súvislosti s výkonom súdnych rozhodnutí, ale vnútroštátna judikatúra v oblasti ústavného práva bráni uplatneniu príslušného ustanovenia na také skutkové okolnosti prípadu, o aké ide v tejto veci, a – vnútroštátne právo v prípade skutkových okolností, o aké ide v tomto konaní, neupravuje donucovacie prostriedky, ktoré by boli z hľadiska dosiahnutia cieľa účinnejšie ako uloženie a výber donucovacej pokuty, ale predstavovali by miernejší zásah do práv ako donucovacie opatrenie spočívajúce v obmedzení slobody a použitie takýchto donucovacích prostriedkov je už zo svojej podstaty v tomto konaní vylúčené?“
37

V tejto súvislosti z prípravných prác, ktoré viedli k prijatiu Montrealského dohovoru, vyplýva, že pojem „nehoda“ zmluvné strany uprednostnili pred pojmom „udalosť“ navrhovaným v pôvodnom návrhu (pozri najmä stanovisko, ktoré predložila International Union of Aviation Insurers, DCW Doc No.28, 13. mája 1999, ako aj správu Rapporteur on the Modernization and Consolidation of the Warsaw System, C‑WP/10576). Dôvodom toho je skutočnosť, že pojem „udalosť“ bol považovaný za príliš široký, zahŕňajúci všetky okolnosti, a mohol mať za následok príliš veľa sporov.
15

V priebehu roka 2003 mala Pensionskasse ekonomické ťažkosti a so súhlasom Spolkového úradu pre dozor nad finančnými službami znížila výšku poskytnutých dávok. Podiel dôchodku vyplácaného pánovi Bauerovi vypočítaného na základe príspevkov jeho bývalého zamestnávateľa, ktorý bol v júni 2003 v hrubej výške 599,49 eura, tak Pensionskasse znížila každý rok od roku 2003 do roku 2013, pričom jedenásť vykonaných znížení sa pohybovalo od 1,40 % do 1,25 %.
18

Žalobca vo veci samej podal proti rozsudku Niedersächsische Finanzgericht (Finančný súd Dolného Saska) opravný prostriedok Revision na Bundesfinanzhof (Spolkový finančný súd, Nemecko). Podľa žalobcu vo veci samej zdanenie nájmu miest na ukotvenie plavidiel štandardnou sadzbou DPH porušuje všeobecnú zásadu rovnosti, keďže poskytnutie parkovísk pre karavany a obytné prívesy podlieha zníženej sadzbe DPH. Výklad v súlade so zásadou rovnosti by podľa žalobcu vo veci samej viedol k tomu, že všetky formy krátkodobého ubytovania bez ohľadu na to, aké sú, podliehajú bez rozdielu zníženej sadzbe DPH. Plnenia, ktoré poskytol žalobca vo veci samej, sa sústredia na poskytnutie miest na ukotvenie plavidiel na účely ubytovania osôb venujúcich sa plachteniu. Poplatok za kotvenie (Hafengeld) sa teda platí len v prípade nocľahu.
25

ECB tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa v bodoch 124 a 161 napadnutého rozsudku v spojení s jeho bodmi 54 až 56 a 75 až 81 domnieval, že miera voľnej úvahy, ktorou disponuje Rada guvernérov v súvislosti so zverejnením svojich zápisníc, sa musí vykonávať za podmienok a v medziach rozhodnutia 2004/258. Všeobecný súd sa teda nesprávne domnieval, že ECB mala poskytnúť odôvodnenie, v ktorom by vysvetlila, ako by prístup k informáciám uvedeným v zápisniciach zo zasadnutí Rady guvernérov a zaznamenávajúcich jej rozhodnutia mohol konkrétne a skutočne narušiť ochranu verejného záujmu týkajúceho sa dôvernosti rokovaní orgánov ECB s rozhodovacími právomocami.
24

Podľa spoločnosti Brussels Securities by poradie započítania daňových odpočtov, ako je stanovené v článkoch 77 až 79 KN/ZDP z roku 1992, viedlo k tomu, že spoločnosť, na ktorú sa vzťahuje režim DZP, by stratila daňovú výhodu, ktorú predstavuje ORK, a to do výšky DZP, ktorú si môže odpočítať. Vnútroštátna právna úprava teda podľa nej nie je v súlade s článkom 4 smernice 90/435.
53

Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania jednoznačne vyplýva, že Cargill Deutschland sa na základe vnútroštátneho práva už nemôže domáhať vrátenia odvodov týkajúcich sa hospodárskych rokov, o ktoré ide vo veci samej, keďže, ako to bolo pripomenuté v bodoch 21 a 22 tohto rozsudku, premlčacia doba na uplatnenie nároku na vrátenie neoprávnene vyplatených odvodov uplynula. Podľa návrhu na začatie prejudiciálneho konania to tak je aj napriek skutočnosti, že nariadenie č. 1360/2013 so spätnou účinnosťou zmenilo právo Únie, a to tak, že nahradilo ustanovenia nariadení, ktoré Súdny dvor predtým vyhlásil za neplatné a na ktorých boli založené rozhodnutia o stanovení dane a zodpovedajúce platobné výmery. Táto retroaktívna zmena vyplýva z článku 3 druhého až štvrtého odseku tohto nariadenia, ktorý stanovuje dátumy, od ktorých sa uplatňujú produkčné odvody v sektore cukru uvedené v bode 1 prílohy k nariadeniu, pokiaľ ide o každý z hospodárskych rokov, o ktoré ide vo veci samej.
27

V každom prípade, v rámci odvolacieho dôvodu, ktorý je prípustný, je v zásade úlohou odvolateľa uviesť tvrdenia na jeho podporu, ako ho vníma, či už na základe tvrdení použitých na Všeobecnom súde alebo uvedením nových tvrdení najmä vzhľadom na postoje Všeobecného súdu. Ak by to tak nebolo, stratilo by odvolacie konanie čiastočne svoj zmysel (rozsudok z 18. januára 2007, PKK a KNK/Rada, C‑229/05 P, EU:C:2007:32, bod 64, ako aj citovaná judikatúra).
72

Na rozdiel od toho, čo tvrdili talianska vláda a FSI na pojednávaní, zo skutočností uvedených v spise predloženom Súdnemu dvoru nevyplýva, že podľa kritéria súkromného investora by verejný podnik, ktorý je príjemcom tejto výhody, či už je to FSI, alebo FSE, mohol získať tú istú výhodu, ako je výhoda, ktorá mu bola poskytnutá zo štátnych prostriedkov, za okolností zodpovedajúcich bežným trhovým podmienkam, keďže, ako to bolo uvedené v oznámení AGCM, taliansky štát nevykonal posúdenie rentability bezodplatného prevodu podielu na základnom imaní FSE, na základe záväzku tejto poslednej uvedenej spoločnosti odstrániť majetkovú nerovnováhu spoločnosti FSE, a to pred vykonaním tohto prevodu, čo však prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, pričom zohľadní okrem iného správu o audite, na ktorú talianska vláda odkázala vo svojich pripomienkach a štúdie z marca a mája 2016, na ktoré odkázala FSI na pojednávaní pred Súdnym dvorom.
33

Naproti tomu výklad, podľa ktorého by sa článok 13 ods. 2 nariadenia č. 2100/94 tiež týkal, nezávisle od podmienok stanovených v odseku 3 tohto článku, činnosti spočívajúcej v zbere plodov chránenej odrody, hoci tieto plody nemožno použiť na rozmnožovanie tejto odrody, by bol nezlučiteľný s uvedeným cieľom, pretože by mal za následok, že odsek 3 tohto článku by bol zbavený akejkoľvek užitočnosti, a teda by mohol byť spochybnený režim viacstupňovej ochrany stanovený v článku 13 ods. 2 a 3 tohto nariadenia.
47

Preto treba po druhé preskúmať, či obmedzenie slobody usadiť sa, ktoré predstavuje bezpodmienečné predkupné právo v prospech farmaceutov zamestnaných v obecnej lekárni v prípade prevodu tejto lekárne prostredníctvom pridelenia verejnej zákazky, je vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa, a ak to tak je, či toto obmedzenie nejde nad rámec toho, čo je na dosiahnutie tohto cieľa nevyhnutné, teda či neexistujú opatrenia, ktoré by menej obmedzovali slobodu zaručenú článkom 49 ZFEÚ a zároveň by umožnili dosiahnuť tento cieľ rovnako účinne (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. mája 2009, Apothekerkammer des Saarlandes a i., C‑171/07 a C‑172/07, EU:C:2009:316, body 25 a 52).
10

Tovary a služby, pre ktoré bol zápis požadovaný, patria do tried 3, 9, 14, 16, 18, 21, 25, 28, 30, 32, 33, 38 a 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na účely zápisu ochranných známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a v rámci každej z týchto tried zodpovedajú nasledujúcemu opisu: – trieda 3: „Bieliace prípravky a pracie prostriedky, prípravky na čistenie, leštenie, odmasťovanie a brúsenie, mydlá, voňavkárske výrobky, éterické oleje, kozmetické prípravky, vlasové vodičky, prípravky na čistenie zubov“, – trieda 9: „Nosiče údajov nahraných v akejkoľvek forme, elektronické publikácie (sťahovateľné), t. j. zvukové, textové, obrazové, grafické publikácie a videopublikácie v digitálnom formáte, fotografické, filmové a učebné prístroje a vybavenie, prístroje na nahrávanie, prenos alebo reprodukciu zvuku alebo obrazu…“, – trieda 14: „Klenoty, klenotnícke výrobky, vzácne kamene…“, – trieda 16: „Tlačoviny, fotografie, papiernický tovar, kancelárske potreby…“, – trieda 18: „Truhlice a kufre, dáždniky a slnečníky, vychádzkové palice, cestovné tašky…“, – trieda 21: „Výrobky zo skla, porcelánu a kameniny nezaradené do iných tried; svietniky“, – trieda 25: „Odevy, obuv, pokrývky hlavy“, – trieda 28: „Hry a hračky; predmety na gymnastiku a šport nezaradené do iných tried; ozdoby na vianočné stromčeky“, – trieda 30: „Káva, čaj, kakao a kávové náhradky, ryža, maniok a ságo, múka a výrobky z obilia, chlieb, pekárske a cukrárske výrobky, zmrzliny, cukor, med, melasa, kvasnice, prášok do pečiva…“, – trieda 32: „Pivo, minerálne a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a ovocné džúsy…“, – trieda 33: „Alkoholické nápoje (okrem piva)“, – trieda 38: „Telekomunikačné služby; sprístupňovanie diskusných četov a fór na internete, prenos údajov cez internet…“, – trieda 41: „Vzdelávanie, vyučovanie, zábava, najmä televízna a filmová zábava, zostavovanie rozhlasových a televíznych programov, rádiová, televízna a filmová produkcia, požičiavanie kinofilmov, premietanie filmov v kinách, športové a kultúrne aktivity“.
38

Tento členský štát pritom tvrdí, že predmetný zákaz je nevyhnutný na zabezpečenie nezávislosti a nestrannosti účtovníkov IPCF, ako aj na zabezpečenie dodržiavania povinnosti zachovať prísne profesijné tajomstvo, ktorej porušenie je sankcionované článkom 458 belgického Trestného zákona. Keďže nezávislosť zahŕňa povinnosť konať výlučne na účet klienta, Belgické kráľovstvo sa domnieva, že výkon iných činností účtovníkom IPCF by mohol viesť k zohľadneniu hľadísk, ktoré nesúvisia so záujmom jeho klienta. V tejto súvislosti uvedený členský štát zdôrazňuje, že realitní makléri, sprostredkovatelia poistenia a burzoví makléri sú odmeňovaní na základe provízie, ktorej výška môže byť vyššia než odmeny získané z činnosti účtovníka, takže by mohol vzniknúť konflikt záujmov, ak by účtovník zohľadnil iné hľadiská než tie, ktoré súvisia výlučne so záujmom svojho klienta.
3

Odôvodnenia 15, 18 a 19 nariadenia č. 1215/2012 stanovujú: „(15) Normy právomoci by mali byť ľahko predvídateľné a vychádzať zo zásady, že právomoc sa všeobecne zakladá podľa bydliska žalovaného. … … (18) V oblasti poistenia, spotrebiteľských a pracovných zmlúv by slabší účastník mal byť chránený normami právomoci, ktoré lepšie chránia jeho záujmy než všeobecné normy. (19) Okrem zmlúv poistných, spotrebiteľských či pracovných, v ktorých je voľnosť účastníkov zmluvy dojednať si právomoc súdov obmedzená, by sa zmluvná voľnosť účastníkov mala rešpektovať, s výnimkou kritérií výlučnej právomoci upravených týmto nariadením.“