ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU EURÓPSKEJ ÚNIE

(druhá komora)

z 21. júla 2016

AV

proti

Európskej komisii

„Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Prijatie — Lekárske vyšetrenie predchádzajúce prijatiu — Neúplné vyhlásenia počas lekárskeho vyšetrenia — Výhrada týkajúca sa zdravotného stavu — Retroaktívne uplatnenie výhrady týkajúcej sa zdravotného stavu — Nepriznanie nároku na dávku v invalidite — Zrušenie — Vykonanie rozsudku Všeobecného súdu“

Predmet:

Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu o ESAE na základe jej článku 106a, ktorou AV navrhuje zrušiť rozhodnutie Európskej komisie zo 16. septembra 2014, ktorým voči nemu uplatňuje zdravotnú výhradu podľa článku 32 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, a rozhodnutie nepriznať mu príspevok v invalidite

Rozhodnutie:

Rozhodnutie zo 16. septembra 2014, ktorým Európska komisia uplatnila na AV výhradu týkajúcu sa zdravotného stavu podľa článku 32 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, sa zrušuje. Európska komisia je povinná zaplatiť AV sumu vo výške 2000 eur z dôvodu náhrady nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli AV.

Abstrakt

Právo Európskej únie – Princípy – Dodržanie primeranej lehoty – Porušenie v administratívnom konaní – Uplynutie času, ktoré môže mať vplyv na obsah rozhodnutia – Dôsledky v rámci uplatnenia zdravotnej výhrady podľa článku 32 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov

[Charta základných práv Európskej únie, článok 41 ods. 1; podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 32]

Povinnosť dodržiavať primeranú lehotu pri vedení administratívnych konaní predstavuje všeobecnú zásadu práva Únie, ktorej dodržiavanie zabezpečujú súdy Únie a ktorá je tiež uvedená v článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie ako súčasť práva na riadnu správu vecí verejných.

Porušenie zásady dodržania primeranej lehoty vo všeobecnosti však neodôvodňuje zrušenie rozhodnutia prijatého na záver správneho konania. Nedodržanie zásady primeranej lehoty má totiž vplyv na platnosť administratívneho konania iba v prípade, pokiaľ sa nadmerne dlhá doba tohto konania môže prejaviť v samotnom obsahu rozhodnutia prijatého na jeho záver.

Článok 32 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov predpokladá, že orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy príjme definitívne rozhodnutie o uplatnení alebo neuplatnení zdravotnú výhradu na základe informácií získaných povereným lekárom pri vstupnej prehliadke alebo od získania dodatočných relevantných informácií, ktoré podstatným spôsobom menia informácie získané pri vstupnej lekárskej prehliadke.

V prejednávanej veci mohla dĺžka konania mať vplyv na obsah rozhodnutia o uplatnení zdravotnej výhrady voči dotknutej osobe so spätnou účinnosťou, pretože uplynuli tri roky a sedem mesiacov nielen odvtedy, čo sa orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy dozvedel o jej chorobe, ale aj odvtedy, čo posudková komisia dospela k záveru, že dotknutá osoba je postihnutá úplnou trvalou invaliditou, ktorá jej neumožňuje vykonávať svoje funkcie. Rozhodnutie o uplatnení zdravotnej výhrady podľa článku 32 uvedených podmienok zamestnávania so zreteľom na to, že invalidita sa mohla prejaviť do piatich rokov od zistenia predmetnej choroby, bolo zmenené na rozhodnutie o vyňatí dotknutej osoby zo zaručených dávok v súvislosti s invaliditou za už utrpenú invaliditu s okamžitou účinnosťou.

Treba teda zrušiť rozhodnutie o uplatnení zdravotnej výhrady voči dotknutej osobe a o odmietnutí priznať jej podporu v invalidite. Skutočnosť, že skoršie rozhodnutie s rovnakým obsahom ako napadnuté rozhodnutie bolo zrušené z dôvodu procesnej vady nezbavuje dotknutú osobu možnosti uplatniť v rámci výkonu rozsudku o zrušení rozsudku dôvod týkajúci sa veci samej, ktorý bol vznesený v žalobe, na základe ktorej bol vydaný rozsudok o zrušení. V rámci uvedenej veci dotknutá osoba správne vzniesla žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty.

(pozri body 44, 45, 50, 51, 54 a 55)

Odkaz:

Súd pre verejnú službu: rozsudok z 12. mája 2016, Guittet/Komisia, F‑92/15, EU:F:2016:118, body 75 a 76 a citovaná judikatúra