22.

Za týchto okolností Consiglio di Stato (Štátna rada) položila Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Má sa právo Únie, najmä právo usadiť sa a sloboda poskytovať služby (článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ), ako aj zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, voľnej hospodárskej súťaže, proporcionality, ochrany legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EÚ, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, aká je obsiahnutá v článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16. októbra 2017 a v príslušných vykonávacích predpisoch, ktorý stanovuje, že: ‚V súlade s ustanovením článku 21 ods. 3 a 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, Agentúra pre clá a monopoly povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa výberu vkladov do vnútroštátnych okamžitých lotérií, vrátane výberu na diaľku do konca konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018‘, v situácii, keď: – článok 21 ods. 1 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, stanovil, že koncesie sa spravidla udelia viacerým subjektom vybratým na základe otvoreného, konkurenčného a nediskriminačného výberového konania, – článok 21 ods. 4 tohto dekrétu stanovil možnosť predĺžiť koncesie uvedené v odseku 1 iba raz, – odvolateľky sa nezúčastnili na verejnej súťaži vyhlásenej v roku 2010, – existujúci zmluvný vzťah bol pôvodne vytvorený s jediným koncesionárom na základe výsledku postupu verejného obstarávania, v ktorom bola predložená jediná ponuka, – pokračovanie existujúceho koncesného vzťahu by malo konkrétne za následok, že takýto vzťah by pokračoval výlučne s týmto jediným koncesionárom namiesto obnovenia koncesie s viacerými subjektmi bez ďalšej verejnej súťaže? 2. Má sa právo Únie, najmä právo usadiť sa a sloboda poskytovať služby (článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ), ako aj zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, voľnej hospodárskej súťaže, proporcionality, ochrany legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EÚ, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, aká je obsiahnutá v článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16. októbra 2017, ktorý v rámci prehláseného uplatňovania článku 21 ods. 3 a 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, stanovuje, že ‚Agentúra pre clá a monopoly povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa výberu vkladov do vnútroštátnych okamžitých lotérií, vrátane výberu na diaľku do konca konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018‘, teda stanovuje: – dočasné pokračovanie existujúceho jediného koncesného vzťahu namiesto prípadného obnovenia viacerých koncesií uvedených v článku 21 ods. 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, a bez vyhlásenia novej verejnej súťaže, – v období, ktoré predchádza uplynutiu platnosti koncesie, zákonný dekrét č. 148/2017 nadobudol účinnosť 16. októbra 2017, t. j. v deň uverejnenia v talianskom úradnom vestníku, kým platnosť koncesie mala uplynúť až 30. septembra 2019, – s cieľom zabezpečiť nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, čím sa zmenili niektoré aspekty týkajúce sa podmienok a lehoty úhrady protiplnenia za koncesiu, prípadne i celkovej výšky platby z hľadiska jej nákladnosti, najmä na základe zmeny lehôt na úhradu, teda ich skrátením oproti lehotám, ktoré sú stanovené v pôvodnej koncesii, pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti týkajúcej sa finančnej hodnoty času? 3. Má sa právo Únie, najmä právo usadiť sa a sloboda poskytovať služby (článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ), ako aj zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, voľnej hospodárskej súťaže, proporcionality, ochrany legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EÚ, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, aká je obsiahnutá v predpisoch, ktorými sa vykonáva tento dekrét, a najmä v oznámení Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677, ktorým – v rámci vyhláseného vykonávania článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16. októbra 2017 a na základe článku 4 prvého odseku zmluvy o koncesii na prevádzkovanie okamžitých lotérií, podľa ktorého sa zmluva obnoví iba raz – sa zmení dátum uplynutia platnosti koncesie na 30. septembra 2028; v každom prípade bez toho, aby bol dotknutý článok 4, pokiaľ ide o rozdelenie trvania koncesie na dve obdobia v dĺžke piatich a štyroch rokov (teda po uplynutí prvého päťročného obdobia od 1. októbra 2019 pokračovanie ďalšieho štvorročného obdobia až do uplynutia platnosti 30. septembra 2028 je podmienené kladným posúdením stavu prevádzky Agentúrou pre clá a monopoly, ktoré treba uskutočniť do 30. marca 2024); stanovuje, že spoločnosť je povinná uhradiť sumu vo výške 50 miliónov eur do 15. decembra 2017, sumu vo výške 300 miliónov eur do 30. apríla 2018 a sumu vo výške 450 miliónov eur do 31. októbra 2018, pričom: – tieto ustanovenia boli prijaté pred uplynutím pôvodnej doby platnosti koncesie (oznámenie Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 bolo vydané 1. decembra 2017, kým platnosť koncesnej zmluvy mala uplynúť 30. septembra 2019), – tým sa zaistí… skoršia úhrada sumy vo výške 800 miliónov eur v kratších lehotách (50 miliónov eur do 15. decembra 2017, 300 miliónov eur do 30. apríla 2018 a 450 miliónov eur do 31. októbra 2017) oproti uvedenému dátumu uplynutia platnosti (30. septembra 2019), – tým dôjde… k potenciálnej zmene celkovej výšky dlžnej sumy z hľadiska jej nákladnosti pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti týkajúcej sa finančnej hodnoty času? 4. Má sa právo Únie, najmä právo usadiť sa a sloboda poskytovať služby (článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ), ako aj zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, voľnej hospodárskej súťaže, proporcionality, ochrany legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EÚ, vykladať v tom zmysle, že bráni takejto právnej úprave, aj za predpokladu, že subjekty pôsobiace v tomto odvetví, ktoré v súčasnosti majú záujem vstúpiť na trh…, sa nezúčastnili na pôvodnej verejnej súťaži vyhlásenej na udelenie koncesie, ktorej platnosť mala uplynúť a ktorá pokračuje s existujúcim koncesionárom v zmysle opísaných nových zmluvných podmienok, alebo… prípadné obmedzenie prístupu na trh… nastane iba v prípade ich skutočnej účasti na pôvodnej verejnej súťaži?“