ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4

Odôvodnenia 1, 2, 5, 7, 47 a 48 smernice 2013/11 uvádzajú: „(1) V článku 169 ods. 1 a ods. 2 písm. a) [ZFEÚ] sa stanovuje, že Únia má prispievať k dosiahnutiu vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa opatreniami, ktoré prijíma podľa článku 114 ZFEÚ. V článku 38 Charty základných práv Európskej únie sa stanovuje, že Únia svojimi politikami zabezpečí vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa. (2) … Vnútorný trh by mal spotrebiteľom poskytovať pridanú hodnotu v podobe vyššej kvality, väčšej rozmanitosti, primeraných cien a vysokých bezpečnostných požiadaviek na tovar a služby, čo by malo podporiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa. … (5) Alternatívne riešenie sporov (ARS) ponúka jednoduché, rýchle a nízkonákladné mimosúdne riešenie sporov medzi spotrebiteľmi a obchodníkmi. Nie je však ešte dostatočne a rovnomerne rozvinuté v celej Únii. … Spotrebitelia a obchodníci ešte stále nie sú informovaní o existujúcich alternatívnych mechanizmoch nápravy a len malé percento občanov vie, ako podať sťažnosť subjektu ARS. … … (7) Aby mohli spotrebitelia plne využívať potenciál vnútorného trhu… spotrebitelia a obchodníci by mali byť informovaní o existencii týchto postupov. … … (47) Keď dôjde k sporu, je potrebné, aby spotrebitelia dokázali rýchlo identifikovať, ktoré subjekty ARS sú príslušné na riešenie ich sťažnosti, a aby vedeli, či sa dotknutý obchodník zúčastní na postupe riešenia sporu predloženého subjektu ARS. Obchodníci, ktorí sa zaviažu využívať na riešenie sporov so spotrebiteľmi subjekty ARS, by mali spotrebiteľov informovať o adrese a webovej stránke subjektu alebo subjektov ARS, do ktorých pôsobnosti patria. Uvedené informácie by sa mali poskytovať jasným, zrozumiteľným a jednoducho prístupným spôsobom, a to na obchodníkovej webovej stránke, ak takáto stránka existuje a ak je to možné vo všeobecných podmienkach kúpnych zmlúv alebo zmlúv o službách medzi obchodníkom a spotrebiteľom. Obchodníci by mali mať možnosť uviesť na svojich webových stránkach a v podmienkach príslušných zmlúv akékoľvek ďalšie informácie o svojich vnútorných postupoch vybavovania sťažností alebo o iných spôsoboch, ako ich možno priamo kontaktovať s cieľom urovnať spory so spotrebiteľmi bez toho, aby sa postúpili subjektu ARS. Keď nemožno spor vyriešiť priamo, obchodník by mal informácie o príslušných subjektoch ARS spotrebiteľovi poskytnúť písomne alebo na inom trvalom nosiči a mal by uviesť, či subjekty ARS využije. (48) Povinnosťou obchodníkov informovať spotrebiteľov o subjektoch ARS, do ktorých pôsobnosti títo obchodníci patria, by nemali byť dotknuté ustanovenia týkajúce sa informácií pre spotrebiteľov o postupoch mimosúdneho urovnania uvedené v iných právnych aktoch Únie, ktoré by sa mali uplatňovať popri príslušnej povinnosti poskytovať informácie ustanovenej v tejto smernici.“
48

Takéto ciele by však mohli byť ohrozené, ak by sa článok 2 písm. a) smernice 2001/42 vykladal v tom zmysle, že povinnosť environmentálneho posudzovania stanovená touto smernicou sa vzťahuje len na plány alebo programy, ktorých prijatie je povinné. Na jednej strane, ako bolo uvedené v bode 42 tohto rozsudku, totiž prijatie uvedených plánov alebo programov často nie je všeobecne záväzné. Na druhej strane by takýto výklad umožnil, aby členský štát jednoducho obišiel vyššie uvedenú povinnosť environmentálneho posudzovania tým, že by nestanovil, že príslušné orgány sú povinné prijať takéto plány alebo programy.
79

Ak by sa totiž súd Únie sám považoval za príslušný rozhodovať vo veci neplatnosti aktov patriacich do čisto zmluvného rámca, riskoval by nielen to, že by článok 272 ZFEÚ, ktorý umožňuje zveriť súdnu právomoc Únie na základe arbitrážnej doložky, stratil svoj zmysel, ale v prípade, že by zmluva neobsahovala takúto doložku, aj to, že by rozšíril svoju súdnu právomoc nad rámec stanovený článkom 274 ZFEÚ, ktorý zveruje všeobecnú právomoc rozhodovať o sporoch, v ktorých je stranou Únia, vnútroštátnym súdom (rozsudky z 9. septembra 2015, Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisia, C‑506/13 P, EU:C:2015:562, bod 19, a z 28. februára 2019, Alfamicro/Komisia, C‑14/18 P, EU:C:2019:159, bod 49 a citovaná judikatúra).
7

Vysvetlivka k HS týkajúca sa položky 7403 najmä stanovuje: „Do tejto položky patria aj liate, tvarované alebo spekané brámy, tyče, prúty, ingoty atď. za podmienky, že následne nepodstúpili iné opracovanie ako len hrubé ostrihovanie, odstránenie povrchovej vrstvy (tvorenej väčšinou oxidmi medi) alebo postrihovanie, rytie, brúsenie atď. za účelom odstránenia vád vzniknutých pri sodifikácii alebo liatí, alebo tie, ktoré boli z jednej strany opracované za účelom kontroly (kvality). Spekané výrobky sa získavajú z medeného prášku alebo zliatin medi alebo z prášku medi zmiešaného s práškami iných kovov, a to tlakom (stlačením) a spekaním (zahriatím na vhodnú teplotu nad bodom topenia sa kovov). Spekané výrobky sú pórovité, majú nízku mechanickú kvalitu a spravidla sa valcujú, ťahajú, kovajú a pod. na dosiahnutie primeranej hustoty. Tieto valcované produkty atď. sú vylúčené (napríklad položky 74.07, 74.09). Do tejto položky patria aj predliatky pre valcovanie drôtu a predvalky so zašpicatenými alebo inak upravenými koncami iba za účelom ich ľahšieho zavedenia do strojov určených na ich ďalšie spracovanie, napríklad na drôty pre ťahanie alebo na rúrky. S výhradou vyššie uvedených ustanovení týkajúcich sa toho, akým spôsobom môžu byť po svojom získaní opracované, môžu mať predmetné tyče a prúty najmä nasledujúce formy: 1. Buď ako výrobky všeobecne nazývané plné ‚džety‘, okrúhleho, štvorcového alebo šesťstranového prierezu s dĺžkou obvykle nepresahujúcou jeden meter, získané presným liatím do špeciálnych foriem. 2. Alebo dlhšie výrobky získané kontinuálnym liatím; v rámci tohto postupu je roztavený kov liaty do vodou chladenej formy, v ktorej rýchle stuhne. ‚Džety‘ a tyče získané kontinuálnym liatím bývajú často určené na tie isté použitia ako tyče a prúty získané valcováním alebo ťahaním.“
31

Mesto Pori však uvádza, že predtým uzavrelo dve ďalšie zmluvy so spoločnosťou Porin Linjat v rámci dohody o spolupráci v oblasti hromadnej dopravy, a to po prvé zmluvu o pridelení dopravy na obdobie od 1. januára 2013 do 31. mája 2016 týkajúcu sa úrovne riadenia hromadnej dopravy v meste Pori a služieb, ktoré sa majú zadať prevádzkovateľom, uzatvorenú 5. septembra 2013, ktorej predmetom sú dopravné linky spájajúce mesto Pori, obec Nakkila, ako aj mestá Harjavalta a Kokemäki, a po druhé zmluvu o poskytovaní dopravy medzi mestami Pori a Ulvila uzatvorenú 11. júna 2014 na obdobie od 1. júla 2014 do 31. mája 2016.
41

Judikatúra Súdneho dvora teda nepodmieňuje dodržanie povinnosti odôvodnenia podaním akejkoľvek žiadosti, najmä žiadosti o preskúmanie dotknutého rozhodnutia, ktorá je navyše fakultatívna, ani a fortiori dostatočnej presnosti znenia tejto prípadnej žiadosti. V prejednávanej veci to platí o to viac, keďže rozhodnutie EPSO z 27. októbra 2015 neuvádza žiadnu informáciu, ktorá by dotknutej osobe umožnila podať podrobnejšiu žiadosť o preskúmanie. Šiestu časť prvého odvolacieho dôvodu preto treba zamietnuť.
22

CHEP následne prenajala spoločnosti CHEP Pooling Services Romania SRL (ďalej len „CHEP Rumunsko“), čo je spoločnosť so sídlom v Rumunsku, tieto palety, ako aj palety, ktoré nadobudla v iných členských štátoch Únie a ktoré prepravila na účely ich prenájmu do Rumunska. CHEP Rumunsko prenechala tieto rôzne palety do podnájmu rumunským zákazníkom, ktorí ich mohli zasielať v rámci Rumunska, do iných členských štátov alebo do tretích štátov. Palety používané na prepravu tovaru deklarovaného na vývoz boli následne opätovne odoslané do Rumunska spoločnosti CHEP Rumunsko, ktorá ich deklarovala na dovoz, a ich hodnotu, ako aj DPH refakturovala spoločnosti CHEP.
7

Článok 57, ktorý je súčasťou tejto hlavy, znie: „1. Ak sa tohto priestupku dopustia cudzinci a ak predmetné konanie možno posúdiť ako ‚veľmi závažné‘ alebo ‚závažné‘ v zmysle článku 53 ods. 1 písm. a), b), c), d) a f) tohto organického zákona, možno v príslušnom správnom konaní a na základe odôvodneného rozhodnutia, ktoré posúdi skutočnosti, ktoré tvoria priestupok, nahradiť s ohľadom na zásadu proporcionality sankciu pokuty vyhostením zo španielskeho územia. 2. Dôvodom na vyhostenie je aj skutočnosť, po preskúmaní príslušného spisu, že cudzinec bol v Španielsku alebo v inej krajine odsúdený za úmyselný trestný čin, za ktorý predstavuje [v Španielsku] trestný čin, za ktorý sa ukladá trest odňatia slobody s hornou hranicou najmenej jeden rok, pokiaľ jeho záznam v registri trestov nebol vymazaný z registra trestov. … 5. Okrem prípadu, že ide o priestupok uvedený v článku 54 ods. 1 písm. a), alebo ak počas jedného roka dôjde k opakovanému spáchaniu toho istého priestupku, za ktorý je možné uložiť sankciu vyhostenia, sankciu vyhostenia nemožno uložiť cudzincom, ktorí sa nachádzajú v týchto situáciách: … b) osoby s dlhodobým pobytom. Pred prijatím rozhodnutia o vyhostení osoby s dlhodobým pobytom sa zohľadní dĺžka jej pobytu v Španielsku a vytvorená väzba [so Španielskom], vek dotknutej osoby a dôsledky pre dotknutú osobu a jej rodinných príslušníkov a väzba s krajinou, do ktorej má byť vyhostená. …“
(34)

Ak má vnútorný trh s elektrinou správne fungovať, energetickí regulátori musia mať možnosť prijímať rozhodnutia vo všetkých relevantných regulačných záležitostiach a musia byť úplne nezávislí od akýchkoľvek iných verejných alebo súkromných záujmov. Toto nebráni súdnemu preskúmaniu ani parlamentnému dohľadu v súlade s ústavným právom členských štátov. Navyše, schvaľovanie rozpočtu regulátora zákonodarným orgánom členského štátu nepredstavuje prekážku rozpočtovej nezávislosti. Ustanovenia týkajúce sa nezávislosti pri implementácii vyčlenených rozpočtových prostriedkov regulačného orgánu by sa mali uplatňovať v rámci stanovenom vnútroštátnymi právnymi predpismi a pravidlami v oblasti rozpočtu. Členské štáty by mali podporovať nezávislosť národných regulačných orgánov od akýchkoľvek politických alebo ekonomických záujmov prostredníctvom rotačného systému, pričom by mali mať možnosť pritom náležite zohľadňovať dostupnosť ľudských zdrojov a veľkosť príslušného orgánu.“
3.

Článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s odôvodnením 14 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že letecký dopravca vykoná z dôvodu, že lietadlo, ktoré prepravuje cestujúceho, bolo ovplyvnené mimoriadnou okolnosťou, presmerovanie tohto cestujúceho na let prevádzkovaný týmto dopravcom, ktorý ho dopraví nasledujúci deň po pôvodne plánovanom dni, nepredstavuje „primerané opatrenie“, ktoré oslobodzuje tohto dopravcu od povinnosti poskytnúť náhradu podľa článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 tohto nariadenia, okrem prípadu, ak neexistovala nijaká iná možnosť priameho alebo nepriameho presmerovania na let prevádzkovaný ním samotným alebo akýmkoľvek iným leteckým dopravcom, ktorý by priletel s menším meškaním než nasledujúci let dotknutého leteckého dopravcu, alebo ak vykonanie takéhoto presmerovania by predstavovalo pre tohto dopravcu neprimeranú stratu vzhľadom na kapacity jeho podniku v rozhodnom čase, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.
17

Tento súd uvádza, že hlavný cieľ smernice „o biotopoch“, ktorým je „podpora udržiavania biologickej rôznorodosti, berúc do úvahy hospodárske, spoločenské, kultúrne a regionálne požiadavky,… prispieva[júc] k všeobecnému cieľu udržateľného rozvoja“ je plne opodstatnený v prípadoch, v ktorých chránené zvieratá opúšťajú svoje prirodzené biotopy. Striktný výklad ustanovení tejto smernice by však mohol viesť k tomu, že by štát nemal žiadne povinnosti v prípade, že tieto zvieratá opustili svoj prirodzený biotop, čo by bolo v rozpore s cieľom sledovaným týmto normatívnym aktom.
2.

Existuje v prípade prípustnosti uvedenej výnimky z práva na zníženie základu dane na účely DPH právo znížiť predmetný základ dane z dôvodu nezaplatenia v prípade, že zdaniteľná osoba preukáže, že aj pokiaľ by svoje pohľadávky do konkurzu prihlásila, ostali by neuhradené, alebo preukáže, že na neprihlásenie pohľadávky mala oprávnené dôvody?
3

Odôvodnenia 19, 20, 26, 28 a 43 smernice 2008/48 znejú takto: „(19) Na to, aby sa spotrebitelia mohli rozhodnúť na základe úplnej znalosti veci, mali by sa im pred uzavretím zmluvy o úvere poskytnúť primerané informácie o podmienkach a nákladoch spojených s úverom a o ich povinnostiach, ktoré si spotrebiteľ môže vziať so sebou a zvážiť. V záujme čo najväčšej transparentnosti a porovnateľnosti ponúk by tieto informácie mali zahŕňať najmä ročnú percentuálnu mieru nákladov [(RPMN)] na úver určenú rovnakým spôsobom v rámci [celej Európskej únie]. … (20) Celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom by mali zahŕňať všetky náklady vrátane úrokov, provízií, daní, poplatkov pre sprostredkovateľov úverov a iných poplatkov, ktoré musí spotrebiteľ zaplatiť v súvislosti so zmluvou o úvere, okrem notárskych poplatkov. … (26) Členské štáty by mali prijať vhodné opatrenia na podporu zodpovedných postupov počas všetkých fáz úverového vzťahu, berúc do úvahy osobitný charakter svojho trhu s úvermi. Tieto opatrenia môžu napríklad zahŕňať poskytovanie informácií a vzdelávanie spotrebiteľov vrátane upozornení o rizikách spojených s neplnením zmluvných ustanovení týkajúcich sa splátok a s nadmernou zadlženosťou. Najmä na rozvíjajúcom sa trhu s úvermi je dôležité, aby veritelia neposkytovali úvery nezodpovedne alebo bez predchádzajúceho posúdenia úverovej bonity a aby členské štáty vykonávali potrebný dohľad na vyvarovanie sa takémuto správaniu a aby stanovili potrebné opatrenia na sankcionovanie veriteľov v takýchto prípadoch. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o kreditnom riziku uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií [(Ú. v. EÚ L 177, 2006, s. 1)], veritelia by mali byť zodpovední za individuálne kontroly úverovej bonity spotrebiteľa. … … (28) Pri posudzovaní úverovej bonity spotrebiteľa by mal veriteľ nahliadnuť aj do príslušných databáz; právne a reálne okolnosti môžu vyžadovať, aby sa tieto nahliadnutia rozsahovo líšili. … … (43) S cieľom napomôcť vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu a zabezpečiť vysoký stupeň ochrany spotrebiteľov v [celej Únii] je potrebné zabezpečiť porovnateľnosť informácií o [RPMN] v rámci [celej Únie]. … Táto smernica by preto mala jasne a komplexne definovať celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom.“
23

Vnútroštátny súd v tejto súvislosti uvádza, že talianske súdy v nedávnych rozsudkoch stanovili odškodnenie priznávané na účely nápravy ujmy vyplývajúcej zo sexuálneho násilia, a to vo výške od 10000 eur do 200000 eur. Okrem toho výška odškodnenia priznávaného obetiam, ktoré podali voči Talianskej republike žaloby o určenie mimozmluvnej zodpovednosti z dôvodu, že do svojho vnútroštátneho práva neprebrala smernicu 2004/80, sa pohybovala od 50000 eur do 150000 eur. Vzhľadom na tieto sumy možno uvedenú paušálnu sumu vo výške 4800 eur kvalifikovať ako „neprimeranú“, či dokonca ako „zanedbateľnú“.
4

Článok 11, nazvaný „Vynútiteľnosť“, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22), stanovuje: „1. Členské štáty zabezpečia existenciu vhodných a účinných prostriedkov na boj proti nekalým obchodným praktikám s cieľom vynútiť súlad s ustanoveniami tejto smernice v záujme spotrebiteľov. Tieto prostriedky zahŕňajú ustanovenia právnych predpisov, ktoré umožnia osobám alebo organizáciám, ktoré majú podľa vnútroštátnych právnych predpisov oprávnený záujem na boji proti nekalým obchodným praktikám, vrátane účastníkov hospodárskej súťaže: a) podať na súde žalobu proti takejto nekalej obchodnej praktike a/alebo b) napadnúť takú nekalú obchodnú praktiku na správnom orgáne, ktorý je príslušný rozhodovať o sťažnostiach alebo dať podnet na začatie príslušného konania na súde. Je na každom členskom štáte, aby rozhodol o tom, ktorá z týchto možností bude k dispozícii a či budú súdy alebo správne orgány oprávnené požadovať, aby boli najprv vyčerpané iné dostupné prostriedky na vybavovanie sťažností, vrátane prostriedkov uvedených v článku 10. Tieto možnosti musia byť k dispozícii bez ohľadu na to, či sú poškodení spotrebitelia na území toho členského štátu, kde má sídlo obchodník, alebo v inom členskom štáte. … 2. Na základe ustanovení uvedených v odseku 1 zveria členské štáty súdom alebo správnym orgánom právomoci, ktoré ich v prípadoch, ktoré považujú za nevyhnutné, a so zreteľom na všetky dotknuté záujmy, najmä verejný záujem, oprávňujú na to, aby: a) nariadili zastavenie nekalých obchodných praktík alebo začali príslušné konanie na súde, ktorým sa prikáže ich zastavenie, alebo b) ak nekalá obchodná praktika nebola doposiaľ vykonaná, ale jej vykonanie bezprostredne hrozí, zakázali takúto praktiku alebo začali príslušné konanie smerujúce k jej zákazu, a to aj bez dôkazu o skutočnej strate či škode alebo úmysl[e], či nedbanlivosti na strane obchodníka. Členské štáty ďalej stanovia, že opatrenia uvedené v prvom pododseku môžu byť prijaté v skrátenom konaní ako: – predbežné opatrenia alebo – konečné opatrenia, pričom každý členský štát sám rozhodne, ktorú z týchto dvoch možností zvolí. Okrem toho členské štáty môžu preniesť na súdy alebo správne orgány právomoci, ktoré ich oprávňujú, aby na účely odstránenia pretrvávajúcich vplyvov nekalých obchodných praktík, ktorých zastavenie bolo nariadené konečným rozhodnutím, mohli: a) vyžadovať zverejnenie tohto rozhodnutia v plnom alebo skrátenom znení a vo forme, ktorú považujú za náležitú; b) vyžadovať okrem toho zverejnenie opravného vyhlásenia. …“
5

Článok 2 ods. 10 a 11 tohto nariadenia uvádzal: „10. Medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou sa vykonáva spravodlivé porovnanie. Toto porovnanie sa uskutoční na tej istej úrovni obchodovania a vo vzťahu k predaju uskutočnenému, pokiaľ je to možné, v rovnakom čase a s náležitým prihliadnutím na ostatné rozdiely, ktoré ovplyvňujú porovnateľnosť cien. Tam, kde normálna hodnota a vývozná cena nie sú stanovené na takomto porovnateľnom základe, prihliadne sa vo forme úprav v každom prípade, podľa podstaty veci, na rozdiely vo faktoroch, o ktorých sa tvrdí alebo sa preukáže, že ovplyvňujú ceny a cenové porovnanie [ak nie je možné vykonať takéto porovnanie normálnej hodnoty a vývoznej ceny, prihliadne sa vo forme úprav v každom prípade na zistené rozdiely vo faktoroch, o ktorých sa tvrdí a preukáže, že ovplyvňujú ceny, a tým ich porovnateľnosť – neoficiálny preklad]. Pri vykonávaní úprav je potrebné vyhnúť sa akejkoľvek duplicite, predovšetkým pokiaľ ide o zľavy, rabaty, množstvá a úroveň obchodovania. V prípade splnenia osobitných podmienok faktory, kvôli ktorým možno vykonať úpravy, sú uvedené v tomto zozname: … b) Dovozné prirážky a nepriame dane Vykoná sa úprava normálnej hodnoty o čiastku zodpovedajúcu ľubovoľným dovozným prirážkam alebo nepriamym daniam na ťarchu podobného výrobku a materiálov do neho manuálne začlenených, ak sú určené na spotrebu vo vyvážajúcej krajine a nie sú vyberané alebo nahradené vo vzťahu k výrobku vyvážanému do spoločenstva. … k) Iné faktory Úprava sa môže vykonať aj kvôli rozdielom v iných faktoroch, ktoré nie sú uvedené v písmenách a) až j), ak sa preukáže, že ovplyvňujú porovnateľnosť cien požadovanú v tomto odseku, najmä ak spotrebitelia sústavne platia rozdielne ceny na domácom trhu v dôsledku rozdielu v týchto faktoroch. … 11. Podľa ustanovení, ktoré upravujú spravodlivé porovnanie [pokiaľ relevantné ustanovenia upravujúce spravodlivé porovnanie nestanovujú inak – neoficiálny preklad] je existencia dumpingových rozpätí počas obdobia prešetrovania spravidla stanovená na základe porovnania váženého priemeru normálnej hodnoty s váženým priemerom cien všetkých vývozných porovnateľných obchodných prípadov do spoločenstva alebo porovnaním individuálnych normálnych hodnôt a individuálnych vývozných cien do spoločenstva v jednotlivých obchodných prípadoch. Normálnu hodnotu stanovenú na základe váženého priemeru možno však porovnať s cenami jednotlivých individuálnych vývozných transakcií do spoločenstva, ak existuje model vývozných cien, ktorý sa významne odlišuje medzi rôznymi kupujúcimi, regiónmi alebo časovými obdobiami a ak by metódy špecifikované v prvej vete tohto odseku neodrážali plnú mieru praktizovaného dumpingu. Tento odsek nebráni používaniu výberu vzoriek v súlade s článkom 17.“
3

Odôvodnenia 2, 3, 8, 9, 11, 19 a 22 smernice 2011/7 uvádzajú: „(2) Väčšina tovaru a služieb v rámci vnútorného trhu dodávajú hospodárske subjekty iným hospodárskym subjektom a orgánom verejnej moci na základe odložených platieb, keď dodávateľ poskytne svojmu zákazníkovi čas na zaplatenie faktúry podľa dohody strán, podľa údajov na faktúre dodávateľa alebo podľa zákona. (3) Mnoho platieb v obchodných transakciách medzi hospodárskymi subjektmi alebo medzi hospodárskymi subjektmi a orgánmi verejnej moci sa uskutočňuje neskôr, než ako sa dohodlo v zmluve alebo stanovilo vo všeobecných obchodných podmienkach. Hoci bol tovar dodaný alebo služby poskytnuté, mnohé zodpovedajúce faktúry sú zaplatené dlho po termíne splatnosti. Takéto oneskorené platby negatívne ovplyvňujú likviditu a komplikujú finančné hospodárenie podnikov. Takisto ovplyvňujú konkurencieschopnosť a ziskovosť podnikov v prípade, keď veriteľ z dôvodu oneskorenej platby musí získať finančné prostriedky z externých zdrojov. … … (8) Rozsah tejto smernice by sa mal obmedziť na platby vykonávané ako odplata za obchodné transakcie. Táto smernica by nemala upravovať transakcie so spotrebiteľmi, úroky v spojitosti s inými platbami, napr. platbami podľa zákonov o zmenkách a šekoch alebo platbami vykonávanými ako náhrada škody vrátane platieb od poisťovní. Členské štáty by ďalej mali mať možnosť vylúčiť dlhy, ktoré sú predmetom insolvenčného konania vrátane konania zameraného na reštrukturalizáciu dlhu. (9) Táto smernica by mala upravovať všetky obchodné transakcie bez ohľadu na to, či sa uskutočňujú medzi súkromnými alebo verejnoprávnymi podnikmi, alebo medzi podnikmi a orgánmi verejnej moci… Z tohto dôvodu by táto smernica mala upravovať aj všetky obchodné transakcie medzi hlavnými zmluvnými stranami a ich dodávateľmi a subdodávateľmi. … (11) Dodávka tovaru a poskytovanie služieb za odplatu, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, by takisto mali zahŕňať plánovanie a vykonávanie verejných prác a stavebno‑inžinierskych prác. … (19) S cieľom odradiť od oneskorených platieb je potrebné, aby veritelia dostali spravodlivú náhradu nákladov na vymáhanie, ktoré im vznikli v dôsledku oneskorenej platby. Náklady na vymáhanie by mali takisto zahŕňať náklady na vymáhanie administratívnych nákladov a náhradu za interné náklady, ktoré vznikli v dôsledku oneskorenej platby, pre ktoré by sa mala v tejto smernici stanoviť paušálna minimálna suma, ktorá sa môže kumulovať spolu s úrokom z omeškania. … … (22) Táto smernica by nemala zabraňovať splátkovým ani rozloženým platbám. Každá splátka alebo platba by však mala prebehnúť na základe dohodnutých podmienok a podľa pravidiel pre oneskorené platby stanovených v tejto smernici.“
31

Inak by to bolo len v prípade, ako správne uvádzajú nemecká vláda a Európska komisia, že žalobkyňa vo veci samej by v tomto období našla pre uvedené priestory iné používanie na účely plnení zakladajúcich právo na odpočítanie DPH. Aj keď sa vzhľadom na spis, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, nezdá, že by išlo o takýto prípad, treba, aby vnútroštátny súd prípadne vykonal v tejto súvislosti potrebné overenia.