NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA

HENRIK SAUGMANDSGAARD ØE

prednesené 12. novembra 2020 ( 1 )

Vec C‑515/19

Eutelsat SA

proti

Autorité de régulation des communications électroniques et des postes,

Inmarsat Ventures SE, predtým Inmarsat Ventures Ltd,

za účasti

Viasat Inc.,

Viasat UK Ltd

[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko)]

„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Elektronické komunikačné siete a služby – Rozhodnutie 2007/98/ES – Harmonizované využívanie rádiového frekvenčného spektra v pásme 2 GHz – Systémy zabezpečujúce mobilné satelitné služby – Rozhodnutie č. 626/2008/ES – Výber a povolenie – Článok 2 ods. 2 – Mobilný satelitný systém – Pojem ‚mobilná pozemská stanica‘ – Pojem ‚doplnkové‘ pozemné komponenty‘ – Článok 4 ods. 1 písm. c) bod ii) – Záväzok pokryť aspoň 60 % územia Únie – Článok 7 ods. 1 – Nedodržanie – Dôsledky“

I. Úvod

1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko), sa týka systému „European Aviation Network“ (Európska letecká sieť, ďalej len „systém EAN“), ktorý vytvorila spoločnosť Inmarsat Ventures SE, predtým Inmarsat Ventures Ldt (ďalej len „Inmarsat“), ktorý je určený na poskytovanie internetového pripojenia pre lietadlá prelietajúce nad územím Únie.

2. Tento návrh bol podaný v rámci konania o žalobe o neplatnosť podanej spoločnosťou Eutelsat SA proti rozhodnutiu Autorité de régulation des communications électroniques et des postes (Úrad pre reguláciu elektronických komunikácií a pôšt) (ďalej len „ARCEP“), ktorým bolo spoločnosti Inmarsat povolené prevádzkovať doplnkové pozemné komponenty v rámci systému EAN.

3. Toto rozhodnutie ARCEP nadväzuje na rozhodnutie 2009/449/ES ( 2 ), ktorým si Komisia v súlade s rozhodnutím 2007/98/ES ( 3 ) a rozhodnutím č. 626/2008/ES ( 4 ) vybrala Inmarsat a Solaris Mobile Limited ako prevádzkovateľov mobilných satelitných systémov oprávnených využívať frekvenčné pásmo 2 GHz.

4. Otázky položené vnútroštátnym súdom v podstate smerujú k určeniu, či systém EAN vytvorený spoločnosťou Inmarsat, a najmä jeho pozemný komponent, spĺňa kritériá stanovené v rozhodnutí č. 626/2008.

5. Navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na tieto otázky kladne.

II. Právny rámec

A. Rozhodnutie 2007/98

6. Článok 1 rozhodnutia 2007/98/ES stanovuje: „Účelom tohto rozhodnutia je harmonizovať podmienky dostupnosti a účinného využívania frekvenčných pásiem 1980 – 2010 MHz (zem‑vesmír) [a] 2170 – 2200 MHz (vesmír‑zem) pre systémy poskytujúce mobilné satelitné služby v [Únii].“

7. Podľa článku 2 tohto rozhodnutia „systémy poskytujúce mobilné satelitné služby“ sú systémy schopné poskytovať rádiokomunikačné služby medzi mobilnou pozemskou stanicou a jednou alebo niekoľkými vesmírnymi stanicami alebo medzi mobilnou pozemskou stanicou a jednou alebo niekoľkými doplnkovými pozemskými stanicami používanými na pevne stanovených miestach.

8. Článok 3 uvedeného rozhodnutia stanovuje: „1. Členské štáty od 1. júla 2007 určia a sprístupnia frekvenčné pásma 1980 – 2010 MHz a 2170 – 2200 MHz pre systémy poskytujúce mobilné satelitné služby. … 2. Každá doplnková pozemná [pozemská – neoficiálny preklad] stanica tvorí integrálnu súčasť mobilného satelitného systému a bude ju ovládať systém riadenia zdrojov a siete satelitu. Využíva rovnaký smer prenosu a rovnaké časti frekvenčných pásem ako pridružené satelitné komponenty a nezvyšuje požiadavky na rozsah frekvenčných pásiem pridružených mobilných satelitných systémov.“

B. Rozhodnutie č. 626/2008

9. Článok 1 ods. 1 rozhodnutia č. 626/2008 znie takto: „Cieľom tohto rozhodnutia je napomôcť rozvoju konkurenčného vnútorného trhu mobilných satelitných služieb (MSS) v cel[ej] [Únii] a zabezpečiť postupné pokrytie vo všetkých členských štátoch. Toto rozhodnutie vytvára postup Spoločenstva pre spoločný výber prevádzkovateľov mobilných satelitných systémov, ktoré v súlade s rozhodnutím 2007/98/ES používajú frekvenčné pásmo 2 GHz zahŕňajúce rádiové frekvenčné spektrum od 1980 do 2010 MHz na komunikáciu Zem – vesmír a od 2170 do 2200 MHz na komunikáciu vesmír – Zem. Stanovuje tiež ustanovenia pre koordinované udeľovanie povolení vybraným prevádzkovateľom členskými štátmi na využívanie prideleného rádiového frekvenčného spektra v tomto pásme na prevádzkovanie mobilných satelitných systémov.“

10. Článok 2 ods. 2 uvedeného rozhodnutia stanovuje: „Uplatňujú sa aj tieto vymedzenia pojmov: a) ‚mobilné satelitné systémy‘ sú elektronické komunikačné siete a pridružené zariadenia schopné poskytovať rádiokomunikačné služby medzi mobilnou pozemskou stanicou a jednou alebo viacerými vesmírnymi stanicami alebo medzi mobilnými pozemskými stanicami pomocou jednej alebo viacerých vesmírnych staníc alebo medzi mobilnou pozemskou stanicou a jedným alebo viacerými doplnkovými pozemnými komponentmi používanými na pevne stanovených miestach. Takýto systém obsahuje aspoň jednu vesmírnu stanicu; b) ‚doplnkové pozemné komponenty‘ mobilných satelitných systémov sú pozemné [pozemské – neoficiálny preklad] stanice používané na pevne stanovených miestach na účely zvýšenia dostupnosti MSS v geografických oblastiach v rámci dosahu satelitu/satelitov systému, kde sa nedá zabezpečiť komunikácia s jednou alebo viacerými vesmírnymi stanicami v požadovanej kvalite.“

C. Rozhodnutie 2009/449

11. Na základe rozhodnutia č. 626/2008 si Komisia rozhodnutím 2009/449 vybrala Inmarsat a Solaris Mobile Limited ako prevádzkovateľov mobilných satelitných systémov oprávnených využívať frekvenčné pásmo 2 GHz v súlade s rozhodnutím 2007/98.

III. Spor vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore

12. Rozhodnutím č. 2014‑1257 z 21. októbra 2014 ARCEP povolil spoločnosti Inmarsat využívať frekvencie určené rozhodnutím 2009/449 v metropolitnej časti Francúzska.

13. Rozhodnutím č. 2018‑0001 z 22. februára 2018 ARCEP udelil spoločnosti Inmarsat povolenie prevádzkovať doplnkové pozemné komponenty mobilného satelitného systému.

14. Proti tomuto druhému rozhodnutiu podala spoločnosť Eutelsat žalobu o neplatnosť na Conseil d’État (Štátna rada). Spoločnosti Viasat Inc a Viasat UK Ltd (ďalej len „Viasat“) vstúpili do konania vo veci samej ako vedľajší účastníci konania na podporu tejto žaloby.

15. Zo skutočností poskytnutých týmto súdom vyplýva, že Inmarsat má v úmysle použiť povolenie udelené na základe rozhodnutia 2009/449 na účely vytvorenia systému EAN.

16. Systém EAN umožňuje zabezpečiť mobilnú službu na palube lietadiel pomocou satelitného prenosu prijímaného terminálom umiestneným nad trupom lietadiel a prenosu vykonávaného z doplnkových pozemných komponentov rozmiestnených na území Únie prijímaného terminálom umiestneným pod trupom lietadiel. Všetky tieto prenosy sú zabezpečované vo frekvenčnom pásme pridelenom spoločnosti Inmarsat rozhodnutím 2009/449. Tento systém prevádzkuje satelit uvedený do prevádzky 29. augusta 2017.

17. Na podporu svojej žaloby o neplatnosť podanej na vnútroštátnom súde Eutelsat uviedla viaceré tvrdenia, ktorých cieľom je preukázať, že systém EAN, vytvorený spoločnosťou Inmarsat, nie je v súlade s ustanoveniami rozhodnutia č. 626/2008, čo by spôsobilo neplatnosť rozhodnutia ARCEP z 22. februára 2018.

18. Po tom, čo Conseil d’État (Štátna rada) rozhodla, že tieto tvrdenia vedú k viacerým ťažkostiam pri výklade práva Únie, rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Aké právne kritériá umožňujú identifikovať mobilnú pozemskú stanicu v zmysle rozhodnutia č. 626/2008? Má sa toto rozhodnutie chápať tak, že vyžaduje, aby mobilná pozemská stanica, ktorá komunikuje s doplnkovým pozemným komponentom, mohla bez odlišného technického vybavenia komunikovať aj so satelitom? Ako treba v prípade kladnej odpovede posúdiť jednotnosť technického vybavenia? 2. Majú sa ustanovenia článku 2 bodu 2 rozhodnutia č. 626/2008 vykladať v tom zmysle, že mobilný satelitný systém sa musí zakladať predovšetkým na satelitných komponentoch, alebo tieto ustanovenia umožňujú domnievať sa, že úloha jednak satelitných a jednak pozemných komponentov je irelevantná, a to aj pri konfigurácii, v ktorej je satelitný komponent užitočný iba vtedy, keď nemožno zabezpečiť spojenie s pozemnými komponentmi? Môžu byť doplnkové pozemné komponenty umiestnené tak, aby pokrývali celé územie Európskej únie z dôvodu, že vesmírne stanice vôbec neumožňujú zabezpečiť požadovanú kvalitu spojenia v zmysle článku 2 bodu 2 písm. b) tohto rozhodnutia? 3. V prípade, keď sa ukáže, že prevádzkovateľ vybraný v súlade s hlavou II rozhodnutia č. 626/2008 nedodržal záväzky z hľadiska územného pokrytia definované v článku 7 ods. 2 tohto rozhodnutia k cieľovému dátumu stanovenému v článku 4 ods. 1 písm. c) bode ii) uvedeného rozhodnutia, musia mu príslušné orgány členských štátov odmietnuť udeliť povolenia prevádzkovať doplnkové pozemné komponenty? V prípade zápornej odpovede môžu mu tieto orgány odmietnuť udeliť tieto povolenia?“

19. Návrh na začatie prejudiciálneho konania z 28. júna 2019 bol zaregistrovaný v kancelárii Súdneho dvora 8. júla 2019.

20. Eutelsat, Inmarsat, Viasat, francúzska a belgická vláda, vláda Spojeného kráľovstva a Európska komisia predložili písomné pripomienky a písomne odpovedali na niektoré otázky Súdneho dvora.

IV. Analýza

21. Zo spisu predloženého Súdnemu dvoru vyplýva, že žaloba podaná spoločnosťou Eutelsat a podporovaná spoločnosťou Viasat na vnútroštátny súd je súčasťou súboru žalôb podaných na súdy Únie ( 5 ), ako aj na vnútroštátne súdy, najmä vo Veľkej Británii, Nemecku, Taliansku, Španielsku a Belgicku, prostredníctvom ktorých sa títo účastníci konania snažia zabrániť tomu, aby Inmarsat využívala frekvenčné pásmo 2 GHz pomocou doplnkových pozemných komponentov.

22. V rámci prejednávanej veci je Súdny dvor v podstate vyzvaný, aby preskúmal tri tvrdenia predložené spoločnosťou Eutelsat s cieľom spochybniť platnosť povolenia, ktoré ARCEP udelil spoločnosti Inmarsat na využívanie doplnkových pozemných komponentov vo Francúzsku, a preskúmanie ktorých si vyžaduje výklad ustanovení práva Únie. Tieto tri tvrdenia zodpovedajú trom otázkam položeným vnútroštátnym súdom.

23. Po prvé Eutelsat tvrdí, že v systéme, akým je systém EAN, vytvorený spoločnosťou Inmarsat, terminál nainštalovaný pod trupom lietadla na účely komunikácie s doplnkovými pozemnými komponentmi nepredstavuje „mobilnú pozemskú stanicu“, takže tieto komponenty netvoria neoddeliteľnú súčasť „mobilného satelitného systému“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008.

24. Po druhé Eutelsat uviedla, že pozemné komponenty nemožno vzhľadom na ich rozhodujúcu úlohu považovať za „komplementárne“ v systéme, akým je systém EAN, takže tento systém nepredstavuje „mobilný satelitný systém“ v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia.

25. Po tretie Eutelsat tvrdí, že vnútroštátne orgány nemôžu udeliť spoločnosti Inmarsat povolenie prevádzkovať doplnkové pozemné komponenty na ich území z dôvodu, že neskôr uvedená spoločnosť nerešpektovala záväzky týkajúce sa pokrytia územia k dátumu stanovenému v článku 4 ods. 1 písm. c) bode ii) rozhodnutia č. 626/2008.

26. Vo zvyšnej časti mojich návrhov uvediem dôvody, pre ktoré sa domnievam, že každý z argumentov spoločnosti Eutelsat treba zamietnuť. Inými slovami, navrhnem, aby Súdny dvor odpovedal na položené otázky v tom zmysle, že príslušné ustanovenia práva Únie nespochybňujú platnosť povolenia udeleného spoločnosti Inmarsat prevádzkovať doplnkové pozemné komponenty vo Francúzsku.

A. O pojmoch „mobilný satelitný systém“ a „mobilná pozemská stanica“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008 (prvá otázka)

27. Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008 má vykladať v tom zmysle, že v systéme, akým je systém EAN, o ktorý ide vo veci samej, doplnkové pozemné komponenty komunikujú s „mobilnou pozemskou stanicou“, a preto tvoria neoddeliteľnú súčasť „mobilného satelitného systému“, pričom sa rozumie, že tento systém zahŕňa dva samostatné prijímacie terminály prepojené riadiacou jednotkou, prvý umiestnený nad trupom lietadla a komunikujúci so satelitom a druhý umiestnený pod trupom lietadla a komunikujúci s doplnkovými pozemnými komponentmi.

28. Eutelsat a Viasat navrhli odpovedať na túto otázku záporne, na rozdiel od spoločnosti Inmarsat, francúzskej a belgickej vlády, vlády Spojeného kráľovstva a Komisie.

29. Na zodpovedanie tejto otázky je potrebné vychádzať zo znenia článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008. Toto ustanovenie definuje „mobilné satelitné systémy“ ako „elektronické komunikačné siete a pridružené zariadenia“ schopné poskytovať tri typy rádiokomunikačných služieb: – medzi mobilnou pozemskou stanicou a jednou alebo viacerými vesmírnymi stanicami, alebo – medzi mobilnými pozemskými stanicami pomocou jednej alebo viacerých vesmírnych staníc, alebo – medzi mobilnou pozemskou stanicou a jedným alebo viacerými doplnkovými pozemnými komponentmi používanými na pevne stanovených miestach.

30. Druhá a tretia položená otázka sa týkajú tretieho typu rádiokomunikácie, a to medzi mobilnou pozemskou stanicou a doplnkovými pozemnými komponentmi.

31. Na úvod považujem za užitočné objasniť význam pojmov „mobilná“, „pozemská“ a „satelitná“ použitých na opis týchto rádiokomunikačných služieb.

32. Rovnako ako všetci účastníci konania, ktorí predložili pripomienky, nevidím nijakú prekážku, ktorá by bránila inšpirovať sa v tomto zmysle definíciami stanovenými v rádiokomunikačnom poriadku prijatom na Svetovej rádiokomunikačnej konferencii v roku 1995 (ďalej len „rádiokomunikačný poriadok“) ( 6 ). Medzi týmto poriadkom a rozhodnutím č. 626/2008 totiž nie je z hľadiska týchto pojmov, posudzovaných samostatne, rozdiel.

33. Najskôr poznamenávam, že niektoré ustanovenia rozhodnutia 2007/98 a rozhodnutia č. 626/2008 používajú výraz „vesmírna stanica“ a výraz „satelit“ takmer zameniteľne, alebo prinajmenšom bez objasnenia vzťahu medzi týmito dvoma pojmami. ( 7 ) Aj keď tento jemný rozdiel nie je rozhodujúci pre vyriešenie sporu vo veci samej, chcel by som zdôrazniť, že v tomto regulačnom kontexte sa mi zdá, že pojem „vesmírna stanica“ vyžaduje nielen prítomnosť satelitu, ale aj určitých doplnkových technických komponentov; inými slovami, tento pojem je reštriktívnejší ako pojem „satelit“ ( 8 ). Vo veci samej je nesporné, že systém EAN zahrňuje vesmírnu stanicu, ako to vyžaduje článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008. ( 9 )

34. Ďalej, „pozemská“ stanica sa „nachádza buď na povrchu Zeme, alebo v hlavnej časti zemskej atmosféry“. ( 10 ) Stanica umiestnená v lietadle, rovnako ako je to v systéme EAN, má byť kvalifikovaná ako pozemská stanica.

35. Nakoniec „mobilná“ pozemská stanica je „určená najmä na použitie v pohybe alebo počas zastávok v neurčitých bodoch“. ( 11 ) Práve tento význam „mobilnej pozemskej stanice“ je predmetom prvej položenej otázky.

36. Vzhľadom na to môžem teraz preskúmať argumentáciu spoločnosti Eutelsat a podporenú spoločnosťou Viasat pred Súdnym dvorom aj pred vnútroštátnym súdom, ktorá sa týka tretej kategórie rádiokomunikácií opísanej v článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008, a to medzi mobilnou pozemskou stanicou a doplnkovými pozemnými komponentmi.

37. Eutelsat a Viasat sa v podstate snažia preukázať, že doplnkové pozemné komponenty nekomunikujú s mobilnou pozemskou stanicou v systéme, akým je systém EAN, o ktorý ide vo veci samej, takže nie sú neoddeliteľnou súčasťou „mobilného satelitného systému“ v zmysle tohto ustanovenia.

38. S týmto odôvodnením nesúhlasím.

39. Logický záver, ktorý navrhli Eutelsat a Viasat, možno zhrnúť takto. Pojem „mobilná pozemská stanica“ vyžaduje, aby takáto stanica bola schopná komunikovať s (hlavným) satelitom. ( 12 ) Systém EAN komunikuje s doplnkovými pozemnými komponentmi prostredníctvom terminálu umiestneného pod trupom lietadla, ktorý predstavuje autonómnu stanicu, ktorá nie je schopná komunikovať s (vedľajším) satelitom. V dôsledku toho doplnkové pozemné komponenty prevádzkované v systéme EAN nekomunikujú s mobilnou pozemskou stanicou a preto nie sú neoddeliteľnou súčasťou mobilného satelitného systému.

40. Podľa môjho názoru je toto tvrdenie ovplyvnené dvoma neodstrániteľnými nedostatkami, ktoré sa dotýkajú hlavného a vedľajšieho predpokladu tohto logického záveru.

41. Po prvé na rozdiel od toho, čo tvrdia Eutelsat a Viasat, pojem „mobilná pozemská stanica“ v zmysle rozhodnutia č. 626/2008, nevyžaduje, aby takáto stanica bola schopná komunikovať so satelitom. V tejto súvislosti pripomínam, že tento pojem normotvorca Únie výslovne nedefinoval.

42. Títo účastníci konania odvodzujú túto požiadavku z rádiokomunikačného poriadku. V súvislosti s týmto poriadkom by sa v skutočnosti dalo z jeho článkov 1.63 a 1.68 odvodiť, že akákoľvek mobilná pozemská stanica komunikuje buď s vesmírnou stanicou, alebo s inou mobilnou pozemskou stanicou pomocou vesmírneho objektu. ( 13 )

43. Zo žiadneho ustanovenia rozhodnutia č. 626/2008 ( 14 ), ako ani z rozhodnutia 2007/98 však nevyplýva, že by sa definície v rádiokomunikačnom poriadku mali v celom rozsahu prebrať do kontextu týchto rozhodnutí, ako správne zdôraznila Inmarsat.

44. Pokiaľ ide konkrétnejšie o pojem „mobilná pozemská stanica“, podľa môjho názoru existuje dôvod, ktorý kategoricky bráni takémuto prebratiu. Ako uviedla Komisia, pojem „mobilný satelitný systém“ definovaný v článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008 nezodpovedá pojmu „mobilná satelitná služba“ uvedenému v článku 1.25 rádiokomunikačného poriadku. ( 15 )

45. Pre správne pochopenie rozdielov medzi týmito dvoma pojmami treba rozlišovať štyri kategórie komunikácií. Článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008 Článok 1.25 rádiokomunikačného poriadku Medzi vesmírnymi stanicami Medzi mobilnými pozemskými stanicami a vesmírnymi stanicami Medzi mobilnými pozemskými stanicami a vesmírnymi stanicami Medzi mobilnými pozemskými stanicami pomocou vesmírnych staníc Medzi mobilnými pozemskými stanicami pomocou vesmírnych staníc Medzi mobilnými pozemskými stanicami a doplnkovými pozemnými komponentmi

46. Ako vyplýva z vyššie uvedenej tabuľky, článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008 je striktnejší (v tom, že neobsahuje komunikáciu medzi vesmírnymi stanicami), a súčasne rozsiahlejší (v tom, že zahŕňa komunikáciu medzi mobilnou pozemskou stanicou a doplnkovými pozemnými komponentmi) než článok 1.25 rádiokomunikačného poriadku.

47. Vzhľadom na to, že rádiokomunikačný poriadok nezhŕňa komunikácie medzi mobilnou pozemskou stanicou a doplnkovými pozemnými komponentmi, o ktoré práve ide v prejednávanej veci, nemožno definície, ktoré v tomto ohľade stanovuje uvedený poriadok, prebrať do kontextu článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008.

48. Z ustanovení rozhodnutia č. 626/2008 vyplýva, že „mobilný satelitný systém“ uvedený v článku 2 ods. 2 písm. a) tohto rozhodnutia musí nevyhnutne obsahovať najmenej jednu mobilnú pozemskú stanicu schopnú komunikovať s vesmírnou stanicou. Vyplýva to z poslednej vety tohto ustanovenia, podľa ktorej takýto systém obsahuje „aspoň jednu vesmírnu stanicu“, ako aj zo samotného názvu tohto systému, ktorý naznačuje prítomnosť „satelitu“.

49. Táto požiadavka však nevylučuje možnosť, že takýto systém obsahuje aj iné mobilné pozemské stanice určené na komunikáciu s doplnkovými pozemnými komponentmi, bez toho aby boli schopné komunikovať so satelitom.

50. Inými slovami, hoci je nesporné, že mobilný satelitný systém musí obsahovať mobilnú pozemskú stanicu schopnú komunikovať so satelitom, nie je na základe definícií stanovených v rozhodnutí č. 626/2008 dôvod domnievať sa, že všetky mobilné pozemské stanice integrované do tohto systému musia byť schopné komunikovať so satelitom.

51. Tvrdenia spoločností Eutelsat a Viasat, zhrnuté v bode 39 vyššie musia byť preto z tohto prvého dôvodu zamietnuté. Na rozdiel od toho, čo tvrdia títo účastníci konania, stanica komunikujúca s doplnkovými pozemnými komponentmi môže byť kvalifikovaná ako „mobilná pozemská stanica“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008, a to aj v prípade, že nie je schopná komunikovať so satelitom.

52. Po druhé aj za predpokladu, že Súdny dvor rozhodne, že každá„mobilná pozemská stanica“ musí byť nevyhnutne schopná komunikovať so satelitom, argumentácia spoločností Eutelsat a Viasat je tiež chybná v tom, že je založená na umelom rozdelení technických komponentov systému EAN.

53. Podľa tohto argumentu existuje na jednej strane prijímací terminál umiestnený nad trupom lietadla, ktorý komunikuje so satelitmi, a na druhej strane prijímací terminál umiestnený pod trupom lietadla, ktorý komunikuje s doplnkovými pozemnými komponentmi. Vzhľadom na to, že táto stanica nie je schopná komunikovať so satelitom, nemôže predstavovať mobilnú pozemskú stanicu, a nespĺňa teda definíciu uvedenú v článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008, vykladanú – podľa môjho názoru nesprávne – ako vyžadujúcu takúto spôsobilosť.

54. Nezdá sa mi, že by toto rozdelenie zodpovedalo technickej realite systému EAN. Rovnako ako v podstate obhajované stanovisko spoločnosti Inmarsat, francúzskej a belgickej vlády a vlády Spojeného kráľovstva, ako aj Komisie, sa mi zdá byť z funkčného hľadiska umelé rozdeliť systém, akým je sporný systém EAN vo veci samej na dve samostatné a nezávislé stanice. Medzi účastníkmi konania je nesporné, že obidva prijímacie terminály systému EAN sú navzájom prepojené riadiacou jednotkou, ktorá v závislosti od okolností určuje, ktorý terminál – satelitný alebo pozemný – sa použije na prenos prichádzajúceho alebo odchádzajúceho signálu.

55. V tejto súvislosti samotná skutočnosť, že tieto dva terminály sú fyzicky oddelené, pretože sú umiestnené nad a pod trupom, nemôže sama osebe znamenať, že tvoria dve samostatné „stanice“. Naopak sa mi zdá, že z centralizovaného riadenia ich príslušných signálov vyplýva, že tieto terminály sú súčasťou jednej a tej istej „stanice“, ako správne zdôraznili najmä francúzska vláda a Komisia.

56. Tento výklad má oporu v článku 1.61 rádiokomunikačného poriadku, podľa ktorého „stanicou“ je „jeden alebo viacero vysielačov alebo prijímačov, alebo súbor vysielačov a prijímačov vrátane doplnkových zariadení potrebných na zabezpečenie rádiokomunikačnej služby alebo rádioastronomickej služby na konkrétnom mieste“.

57. Skutočnosť, že tieto „vysielače“ neboli fyzicky umiestnené v tej istej skrinke, nemôže byť v tomto ohľade určujúcim faktorom, pretože inak by hrozilo riziko prijatia právneho formalistického prístupu v rozpore s technickou realitou, ktorá vyžaduje, aby antény týchto zariadení boli umiestnené smerom nahor (pre komunikáciu so satelitmi) a smerom dole (pre komunikáciu s doplnkovými pozemnými komponentmi), ako to vysvetlila Inmarsat.

58. Francúzska vláda v tejto súvislosti dodala, že existencia dvoch prijímacích terminálov je z technického hľadiska tiež nevyhnutná z dôvodu existencie rôznych počítačových jazykov pre komunikáciou so satelitmi (jazyk „DVB‑S“) a s doplnkovými pozemnými komponentmi (jazyk „LTE“). ( 16 )

59. Vláda Spojeného kráľovstva to ilustrovala na príklade „common sense“ (zdravého rozumu). Táto vláda vysvetlila, že mobilný telefón obsahuje rôzne komponenty, ktoré sa dajú pripojiť k sieti 3G, 4G a Wi‑Fi alebo dokonca vytvoriť pripojenie Bluetooth. Nič to však nemení na tom, že všetky tieto komponenty sú súčasťou jednej a tej istej stanice, konkrétne uvedeného mobilného telefónu. Tento jednoduchý príklad je podľa môjho názoru dostatočný na odmietnutie argumentov spoločností Eutelsat a Viasat.

60. Na rozdiel od toho, čo tvrdia títo účastníci konania, teda celok pozostávajúci z dvoch samostatných prijímacích terminálov spojených riadiacou jednotkou, prvý umiestnený nad trupom lietadla a komunikujúci so satelitom, druhý umiestnený pod trupom a komunikujúci s doplnkovými pozemnými komponentmi, sa má kvalifikovať ako „mobilná pozemská stanica“.

61. Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem Súdnemu dvoru, aby na prvú otázku odpovedal takto. Článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že v systéme, akým je systém EAN, o ktorý ide vo veci samej, doplnkové pozemné komponenty komunikujú s „mobilnou pozemskou stanicou“ a preto tvoria neoddeliteľnú súčasť „mobilného satelitného systému“, pričom sa rozumie, že tento systém obsahuje dva samostatné prijímacie terminály prepojené riadiacou jednotkou, prvý umiestnený nad trupom lietadla a komunikujúci so satelitom, druhý umiestnený pod trupom a komunikujúci s doplnkovými pozemnými komponentmi.

B. O pojme „‚doplnkové‘ pozemné komponenty“ v zmysle článku 2 ods. 2 rozhodnutia č. 626/2008 (druhá otázka)

62. Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 2 ods. 2 rozhodnutia č. 626/2008 má vykladať v tom zmysle že pozemné komponenty použité v systéme, akým je systém EAN, o ktorý ide vo veci samej, možno kvalifikovať ako „doplnkové“ bez ohľadu na skutočnosť, že tieto komponenty zohrávajú pri fungovaní tohto systému rozhodujúcu úlohu, že pokrývajú celé územie Únie a umožňujú zvyšovať kvalitu poskytovaných komunikačných služieb.

63. Pripomínam, že v prípade zápornej odpovede na túto otázku by systém EAN vytvorený spoločnosťou Inmarsat nemohol byť kvalifikovaný ako „mobilný satelitný systém“ v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia, pretože podmienkou tejto kvalifikácie je prítomnosť „doplnkových“ pozemných komponentov.

64. Pred poskytnutím odpovede na položenú otázku považujem za užitočné uviesť niekoľko faktických informácií týkajúcich sa povahy a úlohy doplnkových pozemných komponentov pri prevádzke systému EAN vytvoreného spoločnosťou Inmarsat.

65. V prvom rade z pripomienok spoločnosti Inmarsat, bez toho, aby to ostatní účastníci konania spochybnili, vyplýva, že doplnkové pozemné komponenty sú porovnateľné so stanicami používanými v rámci siete 4G mobilných telefónov „s tým rozdielom, že smerujú skôr zvisle k oblohe, ako vodorovne nad zemou“. ( 17 ) Rozumie sa, že táto zvislá orientácia je vysvetlená potrebou vysielať príslušné signály smerom k lietadlám počas letu, kde sú umiestnené prijímacie terminály systému EAN.

66. Po druhé Inmarsat sama uznala, že spojenie s doplnkovými pozemnými komponentmi má v porovnaní so spojením so satelitom niekoľko technických výhod. Na jednej strane je spojenie s pozemnými komponentmi kvalitnejšie z dôvodu podstatne kratšej vzdialenosti prekonanej signálom (36000 km pre satelit, necelých 100 km pre pozemný komponent). Na druhej strane na rozdiel od satelitného spojenia sa dá pozemné spojenie v prípade preťaženia ľahko vylepšiť pridaním pozemných komponentov. ( 18 )

67. Napokon medzi účastníkmi konania je nesporné, že doplnkové pozemné komponenty zohrávajú, vzhľadom na svoju technickú povahu, ( 19 ) rozhodujúcu úlohu vo fungovaní systému EAN. Podľa vynikajúcich návrhov verejného spravodajcu vo veci samej je teda „nesporné, že tento mobilný satelitný systém je v skutočnosti založený nie na satelitnej komunikácii, ale na komunikácii s doplnkovými pozemnými komponentmi, ktoré umožňujú oveľa vyššie rýchlosti a ktoré podľa britských sudcov a nemeckého regulačného orgánu zabezpečujú 99 % služby, pričom satelit sa má používať iba v oblastiach, ktoré nie sú pokryté doplnkovými pozemnými komponentmi (t. j. nad morom)“ ( 20 ).

68. Eutelsat a Viasat tvrdia, že práve pre prevládajúcu úlohu pozemných komponentov pri fungovaní systému EAN, nie je možné tieto komponenty kvalifikovať ako „doplnkové“, a preto tento systém nemožno kvalifikovať ako „mobilný satelitný systém“ v zmysle článku 2 ods. 2 rozhodnutia č. 626/2008. Títo účastníci konania v podstate tvrdia, že systém EAN nie je komunikačným satelitným systémom doplneným pozemnými komponentmi, ale skôr pozemným komunikačným systémom doplneným o satelitný komponent.

69. S týmto odôvodnením nesúhlasím. Inými slovami, rovnako ako Inmarsar, francúzska a belgická vláda, vláda Spojeného kráľovstva a Komisia sa domnievam, že takéto pozemné komponenty možno kvalifikovať ako „doplnkové“ bez ohľadu na ich rozhodujúcu úlohu pri fungovaní systému EAN.

70. Podľa môjho názoru možno z rozhodnutia č. 626/2008 vyvodiť dve požiadavky týkajúce sa satelitného komponentu „mobilného satelitného systému“.

71. Na jednej strane musí takýto systém obsahovať satelit. Táto požiadavka okrem svojho skutočného názvu („mobilný satelitný systém“) vyplýva z článku 2 ods. 2 písm. a) poslednej vety rozhodnutia č. 626/2008 („Takýto systém obsahuje aspoň jednu vesmírnu stanicu“ ( 21 )), alebo dokonca z prílohy k uvedenému rozhodnutiu, ktorá uvádza, že výroba a vypustenie satelitu sú podstatnými krokmi v procese výberu operátorov.

72. Na druhej strane satelit musí byť nielen prítomný, ale aj používaný, ako to poznamenala vláda Spojeného kráľovstva. Táto požiadavka implicitne vyplýva z článku 8 ods. 3 písm. c) rozhodnutia č. 626/2008, podľa ktorého „nezávislá prevádzka doplnkových pozemných komponentov v prípade poruchy satelitného komponentu pridruženého mobilného satelitného systému neprekročí 18 mesiacov“. ( 22 ) Inými slovami princípom je spoločná prevádzka pozemných komponentov a satelitného komponentu.

73. V rámci sporu vo veci samej zo spisu predloženého Súdnemu dvoru vyplýva, že satelitný komponent sa v skutočnosti používa, keď lietadlá vybavené systémom EAN letia nad morom alebo nad územím Srbska alebo dokonca vtedy, keď nejaký problém bráni správnemu fungovaniu pozemných komponentov. Inmarsat spresnila, že vďaka spoľahlivosti a stabilite satelitného signálu zaisťuje satelitný komponent kontinuitu komunikačných služieb. Samozrejme, overenie skutočného použitia satelitného komponentu patrí do právomoci vnútroštátneho súdu, ktorý ako jediný je oprávnený overovať skutočnosti v rámci konania o prejudiciálnej otázke.

74. Vzhľadom na vyššie uvedené si nemyslím, že je možné z tohto rozhodnutia vyvodiť dodatočnú požiadavku týkajúcu sa dôležitosti úloh, ktoré zohrávajú satelitné a pozemné komponenty takého systému.

75. Na úvod sa mi nezdá, že prídavné meno „doplnkový“ vylučuje rozhodujúcu úlohu pozemných komponentov vo vzťahu k satelitným komponentom, na rozdiel od toho, čo tvrdia Eutelsat a Viasat.

76. Podľa slovníka Académie française, „complémentaire“ znamená „qui sert à compléter“, teda „rendre complet“, ako uviedla francúzska vláda. V anglickom jazyku Oxford dictionary definuje pojem „complementary“ takto: „combining in such a way as to form a complete whole or enhance each other“ ( 23 ). Nemecká jazyková verzia používa slovo „ergänzende“, ktoré má podobný význam. ( 24 )

77. Z týchto definícií vyplýva, že pojem „doplnkový“ neurčuje, aký má byť relatívny rozsah posudzovaných komponentov. Tento výraz teda nevylučuje, aby pozemné komponenty mohli v porovnaní so satelitným komponentom v mobilných satelitných systémoch zohrávať rozhodujúcu úlohu. Tieto komponenty môžu „dopĺňať“ takýto systém tým, že budú zohrávať rozhodujúcu úlohu.

78. Komisia vo svojich pripomienkach zdôraznila, že pojem „doplnkový“ zdôrazňuje voliteľnú povahu pozemných komponentov na rozdiel od povinnej prítomnosti satelitného komponentu.

79. Skutočnosť, že rozhodnutie č. 626/2008 nestanovuje relatívny význam pozemných a satelitných komponentov, sa mi tiež zdá byť zjavná. V skutočnosti bolo na normotvorcovi Únie, aby určil, že úloha pozemných komponentov má zostať „vedľajšia“, „doplnková“ alebo „subsidiárna“, v porovnaní s úlohou satelitného komponentu, ako to poznamenala belgická a francúzska vláda, alebo dokonca definovať maximálny percentuálny podiel komunikácií, ktoré môžu poskytovať pozemné komponenty.

80. Toto rozhodnutie však neobsahuje takéto podrobnosti. Podľa definície uvedenej v jeho článku 2 ods. 2 písm. b) sa doplnkové pozemné komponenty používajú na pevne stanovených miestach na účely zvýšenia dostupnosti mobilnej satelitnej služby v geografických oblastiach, kde sa nedá zabezpečiť satelitná komunikácia v požadovanej kvalite.

81. Zastávam názor, že táto definícia nevylučuje s požadovanou jasnosťou, aby pozemné komponenty zohrávali v predmetnom systéme rozhodujúcu úlohu.

82. Pripúšťam, že určité jazykové pasáže (najmä „na pevne stanovených miestach“) by sa mohli vykladať, ak sú sprevádzané jasnými ustanoveniami v tomto zmysle tak, že vyžadujú rozhodujúcu úlohu satelitného komponentu. Normotvorca Únie tak ponechal pochybnosti o presnom rozsahu pojmu „doplnkové pozemné komponenty“.

83. Požiadavky právnej istoty však bránia tomu, aby sa diskusia o rozsahu tohto pojmu vyriešila v takom zmysle, ktorý by bol nepriaznivý pre záujmy prevádzkovateľov vybraných podľa rozhodnutia č. 626/2008, ako to tvrdí Inmarsat. Inými slovami, zastávam názor, že za takýchto okolností musia byť všetky pochybnosti vykladané v prospech prevádzkovateľov vybraných pred viac ako desiatimi rokmi Komisiou a ktorí uskutočnili ekonomické rozhodnutia a významne investovali na základe výkladu zlučiteľného s podmienkami tohto rozhodnutia.

84. Jediné obmedzenie v tejto súvislosti spočíva práve v preskúmaní, či je komunikačný systém zavedený týmito prevádzkovateľmi skutočne zlučiteľný s pojmami použitými v rozhodnutí č. 626/2008.

85. V bodoch 75 až 78 vyššie som už vysvetlil dôvody, pre ktoré sa domnievam, že pojem „doplnkové“ nevylučuje rozhodujúcu úlohu pozemných komponentov.

86. Poznamenávam, že definícia uvedená v článku 2 ods. 2 písm. b) rozhodnutia č. 626/2008 nestanovuje maximálnu hranicu z hľadiska počtu „pevne stanovených miest“, na ktorých je možné používať pozemné komponenty, ako uviedla Komisia. Je preto možné, aby vybraný prevádzkovateľ inštaloval takéto komponenty na celom území Únie.

87. Okrem toho sa mi vzhľadom na skutkové okolnosti zhrnuté v bodoch 64 až 67 vyššie zdá ťažké spochybniť, že pozemné komponenty zvyšujú „dostupnosť“ aj „kvalitu“ poskytovaných komunikačných služieb v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia.

88. Konkrétne nevidím nijaký platný dôvod na svojvoľné „obmedzenie“ kvality komunikačných služieb na maximálnu kvalitu, ktorú možno poskytnúť satelitným komponentom, ako to navrhli Eutelsat, Viasat a Komisia, čo by bolo v rozpore so záujmami spotrebiteľov.

89. Nesúhlasím s tvrdením Komisie, podľa ktorého je potrebné „zabezpečiť, aby sa neobchádzali právne požiadavky, konkrétne to, aby satelit nezohrával vedľajšiu úlohu“. Na jednej strane z bodov 77 až 87 vyššie vyplýva, že z rozhodnutia č. 626/2008 nemožno vyvodiť nijakú „právnu požiadavku“ týkajúcu sa príslušnej úlohy satelitných a pozemných komponentov. Na druhej strane zásada právnej istoty vylučuje, aby bolo toto rozhodnutie „doplnené“ pridaním maximálneho limitu kvality poskytovaných služieb, ak takýto limit normotvorca Únie nestanovil.

90. Ako tvrdí Inmarsat, francúzska a belgická vláda a vláda Spojeného kráľovstva, kritérium kvality je široko definované v článku 2 ods. 2 písm. b) rozhodnutia č. 626/2008 tak, aby každý prevádzkovateľ mohol slobodne určiť kvalitu služieb, ktoré chce poskytovať. Akýkoľvek iný výklad by viedol podľa právnych predpisov Únie k vytvoreniu umelého rámca ponúkaných komunikačných služieb, ktorý by bol v rozpore s technologickou a obchodnou realitou týchto služieb.

91. Naopak sloboda ponúkaná vybraným prevádzkovateľom prevádzkovať pozemné komponenty, pokiaľ sú efektívnejšie ako satelitné komponenty, umožňuje čo najefektívnejšie využitie frekvenčného pásma 2 GHz, čo je o to dôležitejšie v kontexte, kedy dostupné frekvenčné pásma predstavujú obmedzené zdroje. ( 25 ) Tento výklad je v súlade s podporou hospodárskej súťaže a inovácie, ako aj so záujmami spotrebiteľov, s cieľmi sledovanými rozhodnutím č. 626/2008 ( 26 ), ako to správne zdôraznila Inmarsat, ako aj francúzska vláda a vláda Spojeného kráľovstva.

92. Pre úplnosť ešte zdôrazňujem, že odôvodnenie 18 rozhodnutia č. 626/2008, ktoré vzhľadom na svoju povahu nemá záväzné účinky, neobsahuje navyše žiadnu formuláciu, ktorá by mohla spochybniť výklad, ktorý som navrhol. ( 27 )

93. Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem Súdnemu dvoru, aby na druhú otázku odpovedal takto. Článok 2 ods. 2 rozhodnutia č. 626/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že pozemné komponenty použité v systéme, akým je systém EAN, o ktorý ide vo veci samej, možno kvalifikovať ako „doplnkové“ bez ohľadu na to, že tieto komponenty zohrávajú pri fungovaní tohto systému rozhodujúcu úlohu, pokrývajú celé územie Únie a umožňujú zvyšovať kvalitu poskytovaných komunikačných služieb.

C. O dôsledkoch nedodržania záväzkov z hľadiska územného pokrytia k dátumu stanovenému v článku 4 ods. 1 písm. c) bodu ii) rozhodnutia č. 626/2008 (tretia otázka)

94. Pokiaľ ide o tretiu otázku položenú vnútroštátnym súdom, podotýkam, že Súdny dvor mal v rozsudku Viasat UK a Viasat ( 28 ) príležitosť odpovedať záporne na podobnú otázku formulovanú takmer rovnako.

95. V tejto súvislosti mi teda stačí odkázať na odpoveď Súdneho dvora v uvedenej veci.

V. Návrh

96. Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby na prejudiciálne otázky položené Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) odpovedal takto: 1. Článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 626/2008/ES z 30. júna 2008 o výbere a povolení systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby (MSS) sa má vykladať v tom zmysle, že v systéme, akým je systém „European Aviation Network“ (Európska letecká sieť), o ktorý ide vo veci samej, doplnkové prvky komunikujú s „mobilnou pozemskou stanicou“, a preto tvoria neoddeliteľnú súčasť „mobilného satelitného systému“, pričom sa rozumie, že tento systém má dva samostatné prijímacie terminály prepojené riadiacou jednotkou, prvý umiestnený nad trupom lietadla a komunikujúci so satelitom a druhý umiestnený pod trupom lietadla a komunikujúci s doplnkovými pozemnými komponentmi. 2. Článok 2 ods. 2 rozhodnutia č. 626/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že pozemné komponenty použité v systéme, akým je systém „European Aviation Network (Európska letecká sieť), o ktorý ide vo veci samej, možno kvalifikovať ako „doplnkové“ bez ohľadu na to, že tieto komponenty zohrávajú pri fungovaní tohto systému rozhodujúcu úlohu, pokrývajú celé územie Únie a umožňujú zvyšovať kvalitu poskytovaných komunikačných služieb. 3. Článok 8 ods. 1 rozhodnutia č. 626/2008 v spojení s článkom 7 ods. 1 tohto rozhodnutia sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade ak sa preukáže, že prevádzkovateľ, ktorý bol vybraný v súlade s hlavou II daného rozhodnutia a ktorému bolo udelené povolenie na využívanie rádiového frekvenčného spektra podľa článku 7 toho istého rozhodnutia, neposkytoval mobilné satelitné služby prostredníctvom mobilného satelitného systému k cieľovému dátumu stanovenému v článku 4 ods. 1 písm. c) bode ii) rozhodnutia č. 626/2008, príslušné orgány členských štátov nie sú oprávnené odmietnuť udeliť tomuto prevádzkovateľovi povolenia potrebné na poskytovanie doplnkových pozemných komponentov mobilných satelitných systémov z dôvodu, že si nesplnil záväzok prijatý vo svojej žiadosti.

( 1 ) Jazyk prednesu: francúzština.

( 2 ) Rozhodnutie Komisie z 13. mája 2009 o výbere prevádzkovateľov celoeurópskych systémov poskytujúcich mobilné satelitné služby (MSS) (Ú. v. EÚ L 149, 2009, s. 65).

( 3 ) Rozhodnutie Komisie zo 14. februára 2007 o harmonizovanom využívaní rádiového frekvenčného spektra v pásme 2 GHz na implementáciu systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby (Ú. v. EÚ L 43, 2007, s. 32).

( 4 ) Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady z 30. júna 2008 o výbere a povolení systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby (MSS) (Ú. v. EÚ L 172, 2008, s. 15).

( 5 ) Viasat podala žalobu na nečinnosť proti Komisii 24. apríla 2017. Pozri vec T‑245/17, Viasat/Komisia, ktorá je v súčasnosti prejednávaná na Všeobecnom súde.

( 6 ) Rádiokomunikačný poriadok bol prijatý na Svetovej rádiokomunikačnej konferencii v roku 1995 (WRC‑95) a zmenený nasledujúcimi Svetovými rádiokomunikačnými konferenciami: WRC‑97 (Ženeva, 1997), WRC‑2000 (Istanbul, 2000), WRC‑03 (Ženeva, 2003), WRC‑07 (Ženeva, 2007), WRC‑12 (Ženeva, 2012), WRC‑15 (Ženeva, 2015) a WRC‑19 (Šarm el Šeik, 2019), dostupný na https://www.itu.int/pub/R‑REG‑RR‑2020/fr.

( 7 ) Pozri napríklad článok 2 rozhodnutia 2007/98 a článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008, ktoré definujú pojem „systémy zabezpečujúce mobilné satelitné služby“ tak, že vyžadujú prítomnosť vesmírnej stanice.

( 8 ) Tento výklad odvodzujem najmä z postupných etáp opísaných v prílohe k rozhodnutiu č. 626/2008, z ktorých vyplýva, že vesmírna stanica vyžaduje nielen výrobu a vypustenie satelitov, ale aj montáž komunikačného modulu a servisného modulu. Tento výklad je podľa môjho názoru potvrdený definíciou „vesmírnej stanice“ stanovenou v článku 1.64 rádiokomunikačného poriadku, podľa ktorej je takáto stanica „umiestnená na objekte, ktorý sa nachádza, má ísť alebo odišiel mimo hlavnú časť zemskej atmosféry“. Umelý satelit, teda taký, ktorý vyrobil človek, môže skutočne predstavovať taký „objekt“ určený na umiestnenie „vesmírnej stanice“.

( 9 ) Pozri bod 16 vyššie.

( 10 ) Pozri článok 1.63 rádiokomunikačného poriadku. Tento pojem je definovaný ako protiklad pojmu „vesmírna stanica“.

( 11 ) Pozri článok 1.68 rádiokomunikačného poriadku.

( 12 ) Ako uviedla Eutelsat, „mobilná pozemská stanica musí nevyhnutne komunikovať so satelitom, aby mohla byť takto kvalifikovaná“.

( 13 ) Podľa článku 1.68 rádiokomunikačného poriadku je „mobilná pozemská stanica“„pozemská stanica mobilnej satelitnej služby určená na použitie počas pohybu alebo počas zastávok na vopred neurčitých miestach“. Článok 1.63 rádiokomunikačného poriadku však definuje pojem „pozemská stanica“ ako „stanica umiestnená buď na povrchu Zeme, alebo v hlavnej časti zemskej atmosféry a určená na komunikáciu buď s jednou alebo s viacerými vesmírnymi stanicami, alebo s jednou alebo viacerými stanicami rovnakého druhu, pomocou jedného alebo viacerých odrazových satelitov alebo iných vesmírnych objektov“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 14 ) Podľa odôvodnenia 10 tohto rozhodnutia „právne predpisy Medzinárodnej telekomunikačnej únie (ITU) stanovujú postupy koordinácie satelitných rádiových frekvencií ako nástroj na odstránenie škodlivej interferencie, neuplatňujú sa však na výber alebo udeľovanie povolenia“.

( 15 ) Podľa článku 1.25 rádiokomunikačného poriadku je „mobilnou satelitnou službou“„rádiokomunikačná služba medzi mobilnými pozemskými stanicami a jednou alebo viacerými vesmírnymi stanicami alebo medzi vesmírnymi stanicami používanými touto službou, alebo medzi mobilnými pozemskými stanicami prostredníctvom jednej alebo viacerých vesmírnych staníc“.

( 16 ) Použitie týchto dvoch počítačových jazykov postrehli aj Eutelsat a Viasat.

( 17 ) Správa pána Sharkey predložená spoločnosťou Inmarsat, č. 17.4: „The CGC [Complementary Ground Components] network consists of approximately 300 ground‑based stations at fixed locations on the ground, similar to 4G base stations, with the difference that they point vertically to the sky rather than horizontally over the ground.“

( 18 ) Správa pána Sharkey predložená spoločnosťou Inmarsat, č. 23: „In general, while the satellite provides efficient and continuous coverage performance and resilience, terrestrial systems inherently provide very efficient throughput performance, since: a) there is only one satellite, in space located 36,000 km from the earth with a given power, forming a limited number of beams that may have a diameter of several hundreds of kilometers; and b) CGC [Complementary Ground Components] terrestrial systems consisting of a large number of towers, with higher power, can be installed within relatively short distances of each other and within a limited distance of the users i.e. < 100 km, and can be supplemented by additional towers when congestion occurs.“

( 19 ) Inmarsat v tejto súvislosti objasnila, že doplnkové pozemné komponenty poskytujú kapacitu, ktorú by žiadny satelit, akokoľvek silný, nemohol poskytnúť využitím obmedzeného množstva frekvenčných zdrojov, ktoré mu boli pridelené rozhodnutím 2009/449 (dvakrát 15 MHz).

( 20 ) Conseil d’État (Štátna rada), vec č. 420128 Eutelsat, závery pána Guillauma Odineta, verejný spravodajca, 28. júna 2019, bod 2, dostupné na http://www.conseil‑etat.fr/fr/arianeweb/CRP/conclusion/2019‑06‑28/420128.

( 21 ) Pokiaľ ide o vzťah medzi pojmami „satelit“ a „vesmírna stanica“, pozri bod 33 vyššie.

( 22 ) Kurzívou zvýraznil generálny advokát.

( 23 ) „Kombinovať takým spôsobom, aby vytvorili jeden celok alebo aby sa navzájom posilnili“.

( 24 ) Slovník Duden definuje „ergänzen“ takto: „durch Schließen entstandener Lücken wieder vollständig machen; durch Hinzufügen von etwas vervollständigen, bereichern“ („doplniť vyplnením vzniknutých medzier; doplniť, obohatiť doplnením niečoho“).

( 25 ) Pripomínam, že frekvencie rádiového spektra sú dostupné v obmedzenom počte, čo vysvetľuje potrebu regulovať ich použitie. Pozri odôvodnenie 8 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 676/2002/ES zo 7. marca 2002 o regulačnom rámci pre politiku rádiového frekvenčného spektra v Európskom spoločenstve (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre): „Politika rádiového frekvenčného spektra nemôže byť založená len na technických parametroch, ale potrebuje aj zohľadniť ekonomické, politické, kultúrne, zdravotné a sociálne aspekty. Okrem toho stále rastúci dopyt po obmedzenej ponuke dostupného rádiového frekvenčného spektra povedie ku konfliktným tlakom, aby sa uspokojili rôzne skupiny užívateľov rádiového frekvenčného spektra v sektoroch, ako sú telekomunikácie, vysielanie, doprava, vymáhanie práva, vojenské a vedecké spoločenstvá. Preto by mala politika rádiového frekvenčného spektra zohľadňovať všetky sektory a vyrovnávať ich príslušné potreby.“

( 26 ) Pozri najmä odôvodnenia 1 a 5, ako aj článok 6 ods. 1 písm. a) rozhodnutia č. 626/2008.

( 27 ) Konkrétnejšie, znenie tohto odôvodnenia nevylučuje žiadny výklad. Platí to najmä pre časť vety „zvyčajne sa [tieto komponenty] využívajú na zlepšenie služieb poskytovaných prostredníctvom satelitu“ z dôvodu prítomnosti výrazu „zvyčajne“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 28 ) Rozsudok z 5. marca 2020 (C‑100/19, EU:C:2020:174).