ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 82/14

Odvolanie podané 21. januára 2009: Francúzska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) zo 4. decembra 2008 vo veci T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran/Rada Európskej únie

(Vec C-27/09 P)

(2009/C 82/26)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues, A.-L. During, splnomocnení zástupcovia)

Ďalší účastníci konania: People's Mojahedin Organization of Iran, Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy odvolateľky

— zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 4. decembra 2008 vo veci T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran/Rada,

— vydať konečné rozhodnutie vo veci zamietnutím žaloby OMPI alebo vrátením veci na Súd prvého stupňa.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Francúzska vláda sa domnieva, že napadnutý rozsudok treba zrušiť po prvé preto, lebo Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada pri prijatí rozhodnutia 2008/583/ES (1) porušila práva OMPI na obranu a pri prijímaní tohto rozhodnutia nevzala do úvahy osobitné okolnosti; po druhé preto, lebo Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že rozhodnutie o konaní, ktoré sa začalo voči údajným členom OMPI vo Francúzsku, nepredstavuje rozhodnutie, ktoré spĺňa definíciu článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní určitých osobitných opatrení na boj proti terorizmu; a nakoniec preto, lebo Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že skutočnosť, že Rada odmietla odovzdať bod 3 písm. a) jedného z troch dokumentov, ktoré jej poskytli francúzske orgány na účely žiadosti o zápis OMPI do zoznamu stanoveného v rozhodnutí 2008/583/ES a ktoré odovzdala Súdu prvého stupňa ako odpoveď na uznesenie o opatreniach na zabezpečenie priebehu konania z 26. septembra 2008, neumožňovala Súdu prvého stupňa vykonať prieskum zákonnosti rozhodnutia 2008/583/ES a predstavovala zásah do práva na účinnú súdnu ochranu.

(1) Rozhodnutie Rady z 15. júla 2008, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2007/868/ES (Ú. v. EÚ L 188, s. 21).
1.

Majú sa ustanovenia článku 3 ods. 2 a ods. 3 tretieho pododseku smernice 1999/44/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej predávajúci v prípade uvedenia spotrebného tovaru do stavu zodpovedajúceho zmluve formou dodania náhradného tovaru nemusí znášať náklady spojené s inštaláciou dodaného náhradného spotrebného tovaru do veci, do ktorej spotrebiteľ spotrebný tovar nezodpovedajúci zmluve inštaloval v súlade s jeho povahou a účelom použitia, ak záväzok inštalovať tovar pôvodne v zmluve uvedený nebol?
1.

Majú sa ustanovenia článku 3 ods. 3 prvého a druhého pododseku smernice 1999/44/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar vykladať tak, že je s nimi v rozpore vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej môže predávajúci v prípade dodania spotrebného tovaru v nesúlade s kúpnou zmluvou odmietnuť spôsob nápravy zvolený spotrebiteľom aj vtedy, keď by mu tento spôsob nápravy spôsobil náklady, ktoré by v porovnaní s hodnotou tovaru, ktoré by tovar mal v prípade, ak by nesúlad s kúpnou zmluvou neexistoval, a v porovnaní s významom nesúladu s kúpnou zmluvou pre neho boli neúnosné (absolútne neprimerané)?
SK Úradný vestník Európskej únie C 90/14

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords (Spojené kráľovstvo) 9. februára 2009 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Baxi Group Limited

(Vec C-55/09)

2009/C 90/21

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

House of Lords

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Navrhovateľ: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Odporca: Baxi Group Limited

Prejudiciálne otázky

Ak

A platiteľ dane uskutočňuje program na podporu predaja organizovaný reklamno-marketingovou spoločnosťou, na základe ktorého sa zákazníkom platiteľa dane vydávajú ‚body‘ v súvislosti s nákupom tovaru u platiteľa dane;

B zákazníci využívajú body na bezplatné získanie tovaru – odmeny od reklamno-marketingovej spoločnosti;

C platiteľ dane sa s touto druhou spoločnosťou dohodol, že jej za tovar – odmenu zaplatí odporúčanú maloobchodnú cenu: 1. Ako sa majú vykladať články 14, 24, 73 a 168 smernice o DPH (1) [predtým články 5, 6, 11 (A) ods. 1 písm. a) a článok 17 ods. 2 šiestej smernice (2)], pokiaľ ide o platby, ktoré platiteľ dane uhrádza tejto druhej spoločnosti? 2. Najmä, majú sa tieto ustanovenia vykladať tak, že tieto platby platiteľa dane voči druhej spoločnosti treba chápať: a) výlučne ako protihodnotu za poskytnutie služieb druhou spoločnosťou platiteľovi dane; b) výlučne ako protihodnotu od tretej strany za dodanie tovaru druhou spoločnosťou zákazníkom; c) ako protihodnotu čiastočne za poskytnutie služieb druhou spoločnosťou platiteľovi dane a čiastočne za dodanie tovaru druhou spoločnosťou zákazníkom alebo d) ako protihodnotu tak za poskytnutie reklamných a marketingových služieb, ako aj za odovzdanie tovaru druhou spoločnosťou platiteľovi dane? 3. Ak odpoveď na otázku č. 2 znie, že tieto platby treba chápať čiastočne ako protihodnotu za poskytnutie služieb druhou spoločnosťou platiteľovi dane a čiastočne ako protihodnotu, ktorú poskytuje platiteľ dane ako tretia osoba druhej spoločnosti za tovar, ktorý táto druhá spoločnosť dodá zákazníkom, aké kritériá stanovuje právo Spoločenstva na určenie toho, ako sa má táto platba rozdeliť medzi toto poskytnutie služieb a dodanie tovaru?

(1) Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).

(2) Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).
SK Úradný vestník Európskej únie C 90/13

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords (Spojené kráľovstvo) 6. februára 2009 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Loyalty Management UK Limited

(Vec C-53/09)

2009/C 90/20

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

House of Lords

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Druhý účastník odvolacieho konania: Loyalty Management UK Limited

Prejudiciálne otázky

Ak zdaniteľná osoba (ďalej len „organizátor“) vykonáva činnosť spočívajúcu v organizovaní programu prémií pre verných zákazníkov (ďalej len „program“) pre viacerých účastníkov, v rámci ktorého sú uzatvorené rozličné dohody, a to:

i) dohody s rôznymi spoločnosťami, takzvanými sponzormi, podľa ktorých sponzori pridelia svojim zákazníkom (ďalej len „zberatelia“) „body“ pri kúpe tovarov alebo pri využití služieb sponzorov a sponzori zaplatia organizátorovi;

ii) dohody so zberateľmi, v ktorých je okrem iného stanovené, že zberatelia pri kúpe tovarov a/alebo využití služieb sponzorov získajú body, ktoré môžu vymeniť za tovary a/alebo služby, a

iii) dohody s rôznymi spoločnosťami (ďalej len „poskytovatelia prémie“ alebo „poskytovatelia“), podľa ktorých poskytovatelia okrem iného vyhlásia, že súhlasia s tým, aby boli zberateľom dodané tovary a/alebo poskytnuté služby za nižšiu ako bežnú cenu alebo bezplatne, ak zberateľ vymení body, a organizátor ako protiplnenie zaplatí „servisný poplatok“, ktorý sa vypočíta podľa počtu bodov, ktoré boli u poskytovateľa prémie vymenené za príslušné obdobie. 1. Ako sa majú vykladať články 14, 24 a 73 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (1) [pôvodne články 5, 6 a 11 časť A ods. 1 písm. a) smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 (2)], ak organizátor uskutoční platby v prospech poskytovateľa prémie? 2. Majú sa tieto ustanovenia vykladať najmä tak, že tieto platby organizátora poskytovateľom prémie sú: a) iba protiplnením za poskytnutie služieb poskytovateľmi prémie organizátorovi, alebo b) iba protiplnením za dodanie tovarov a/alebo poskytnutie služieb poskytovateľmi prémie zberateľom, alebo c) čiastočne protiplnením za poskytnutie služieb poskytovateľmi prémie organizátorovi a čiastočne protiplnením za dodanie tovarov a/alebo poskytnutie služieb poskytovateľmi prémie zberateľom? 3. Ak správnou odpoveďou na druhú otázku je odpoveď pod bodom c), a teda servisný poplatok je protiplnením za dvojaké plnenie poskytovateľov prémie, jedno v prospech organizátora a druhé v prospech zberateľov: Aké sú podľa práva Spoločenstva kritériá pre určenie, ako má byť poplatok, akým je servisný poplatok, rozdelený medzi tieto dve plnenia?

(1) Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).

(2) Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).
SK Úradný vestník Európskej únie C 102/12

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 18. februára 2009 – Établissements Rimbaud SA/Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d’Aix-en-Provence

(Vec C-72/09)

2009/C 102/18

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Cour de cassation

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Navrhovateľka: Établissements Rimbaud SA

Odporcovia: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d’Aix-en-Provence

Prejudiciálna otázka

Bráni článok 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore takej právnej úprave, ktorá vyplýva z článku 990 D a nasl. všeobecného daňového zákonníka v platnom znení, ktorá oslobodzuje od dane spoločnosti so sídlom vo Francúzsku vo výške 3 % z trhovej hodnoty nehnuteľného majetku, ktorý sa nachádza vo Francúzsku, a ktorá podmieňuje toto oslobodenie, pokiaľ ide o spoločnosť so sídlom v krajine Európskeho hospodárskeho priestoru, ktorá nie je členom Európskej únie, existenciou dohody o administratívnej pomoci v boji proti daňovým podvodom a únikom uzavretej medzi Francúzskom a takýmto štátom alebo skutočnosťou, že podľa zmluvy obsahujúcej ustanovenie o zákaze diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti nemajú byť tieto právnické osoby zdaňované viac ako spoločnosti so sídlom vo Francúzsku?
3.

V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, môže sa definícia lesa a lesnej pôdy, ktorú vnútroštátne právne poriadky môžu stanoviť aj pre plochy, ktoré sa podľa definície článku 3 písm. a) a b) nariadenia č. 2152/2003 nepovažujú za les alebo lesnú pôdu, odchyľovať od definície uvedenej v danom nariadení, jednak pokiaľ ide o pojmové znaky pojmu lesa alebo lesnej pôdy obsiahnuté v nariadení, a jednak pokiaľ ide o číselné vymedzenie veľkostí pojmových znakov, ktoré sú prípadne s týmto nariadením spoločné; alebo či môže táto definícia uvedená vo vnútroštátnych právnych poriadkoch obsahovať odlišné pojmové znaky pojmu lesa alebo lesnej pôdy, ako sú pojmové znaky obsiahnuté v definícii podľa nariadenia, no pokiaľ ide o pojmové znaky, ktoré sú s nariadením spoločné, vnútroštátne právne poriadky by mohli iba buď tieto pojmové znaky nešpecifikovať pomocou čísel, alebo ak by takéto číselné vymedzenie použili, nemohli by sa odchýliť od číselného vymedzenia použitého v nariadení?
1.

Sú po nadobudnutí účinnosti Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz (všeobecný zákon o rovnosti zaobchádzania, ďalej len „AGG“) ustanovenia kolektívnych zmlúv, ktoré rozlišujú podľa veku, zlučiteľné so zákazom diskriminácie na základe veku v článku 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), a to bez toho, že by AGG takéto odlišné zaobchádzanie (tak ako to bolo skôr upravené v § 10 tretej vete bode 7 AGG) výslovne pripúšťal?
SK Úradný vestník Európskej únie C 90/15

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 13. februára 2009 – Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

(Vec C-62/09)

2009/C 90/24

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Association of the British Pharmaceutical Industry

Žalovaná: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

Prejudiciálne otázky

Bráni článok 94 ods. 1 smernice 2001/83/ES (1) verejnému orgánu, ktorý tvorí súčasť vnútroštátneho verejného zdravotného systému, aby na účel zníženia svojich celkových výdavkov na lieky zaviedol systém poskytovania peňažných podnetov lekárskym ordináciám (ktoré môžu poskytovať peňažné výhody ďalej lekárom predpisujúcim lieky), aby predpisovali konkrétne stanovené lieky podporované systémom podnetov, ktorý je buď:

a) iným liekom na predpis, než je liek lekárom predpisovaný pacientovi predtým, alebo

b) iným liekom na predpis, než je liek, ktorý by mohol byť predpisovaný pacientovi v prípade neexistencie systému podnetov,

ak takýto iný liek na predpis patrí do rovnakej terapeutickej triedy liekov používaných na liečenie určitého zdravotného stavu pacienta?

(1) Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).
2.

Majú byť články 12, 17 a 18 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, spoločne s ustanoveniami článkov 21, 24 a 34 Charty základných práv (prijatej Európskou radou v Nice 7. decembra 2000, uverejnenej v jej súčasnom znení v Ú. v. EÚ C 303, 2007), vykladané v tom zmysle, že právo, ktoré bez diskriminácie založenej na občianstve priznávajú každému občanovi Únie slobodne sa pohybovať a zdržiavať na území členských štátov, predpokladá, pokiaľ je tento občan maloletým dieťaťom, ktoré je závislé od priameho predka, štátneho príslušníka tretieho štátu, že požívanie práva na pobyt tohto dieťaťa na území členského štátu, v ktorom má bydlisko a ktorého má občianstvo, mu musí byť zaručené, nezávisle od predchádzajúceho uplatnenia práva pohybu, a to ním alebo prostredníctvom jeho zákonného zástupcu, s tým, že by toto právo na pobyt bolo sprevádzané potrebným účinkom, ktorého nevyhnutnosť bola priznaná judikatúrou Spoločenstva (rozsudok z 19. októbra 2004, Chen/Spojené kráľovstvo, C-200/02) poskytnutím priamemu predkovi, ktorý je štátnym príslušníkom tretieho štátu, ktorý je povinný starať sa o toto dieťa a disponuje dostatočnými zdrojmi a nemocenským poistením, sekundárneho práva na pobyt, ktorý by mal ten istý štátny príslušník tretieho štátu, ak maloleté dieťa, ktoré je na ňom závislé, by bolo občanom Únie, ktorý nemá občianstvo členského štátu, v ktorom má bydlisko?
SK Úradný vestník Európskej únie C 90/11

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, Manchester (Spojené kráľovstvo) 29. januára 2009 – Astra Zeneca UK Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Vec C-40/09)

2009/C 90/17

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

VAT and Duties Tribunal, Manchester

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľka: Astra Zeneca UK Limited

Odporca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Prejudiciálne otázky

1. Za takých okolností, aké sú v tejto veci, keď má zamestnanec na základe svojej pracovnej zmluvy právo vybrať si časť svojej odmeny vo forme poukážky s nominálnou hodnotou, má sa článok 2 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) [teraz článok 2 ods. 1 písm. c) základnej smernice o DPH] vykladať tak, že keď zamestnávateľ poskytuje túto poukážku zamestnancovi, ide o poskytnutie služieb za protihodnotu?

2. Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, má sa článok 6 ods. 2 písm. b) [teraz článok 26 ods. 1 písm. b)] vykladať tak, že poskytnutie poukážky zamestnancovi zo strany zamestnávateľa v súlade s pracovnou zmluvou sa musí považovať za poskytnutie služieb, ak má zamestnanec poukážku použiť na súkromné účely?

3. Ak sa poskytnutie poukážky nemá považovať za poskytnutie služieb za protihodnotu v zmysle článku 2 ods. 1, ani za poskytnutie služieb podľa článku 6 ods. 2 písm. b), má sa článok 17 ods. 2 [teraz článok 168] vykladať tak, že zamestnávateľovi umožňuje požiadať o vrátenie dane z pridanej hodnoty, ktorú zaplatil pri kúpe a poskytnutí poukážky zamestnancovi v súlade s jeho pracovnou zmluvou, ak má zamestnanec poukážku použiť na súkromné účely?

(1) Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).
2.

Vo svojom druhom odvolacom dôvode Hotel Cipriani uvádza porušenie a nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 3 písm. c) ES založené na nelogickosti odôvodnenia rozsudku Súdu prvého stupňa. Komisia ako prvá, a následne Súd prvého stupňa nesprávne rozhodli o nemožnosti uplatnenia regionálnej výnimky stanovenej v článku 87 ods. 3 písm. c) ES, pretože, ako to bolo obsiahlo podložené v konaní pred Súdom prvého stupňa, relevantný geografický trh oprávnene požíva úľavy na odvodoch stanovené vnútroštátnou právnou úpravou, pretože ich cieľom je iba chrániť sociálnu a hospodársku situáciu mesta Benátky bez toho, aby — ako to je odôvodnené v predchádzajúcom dôvode — narušovali hospodársku súťaž na spoločnom trhu.
2.

Porušuje slovné spojenie „dodanie tovaru a poskytovanie služieb uskutočnené zdaniteľnou osobou, ktorá nie je usadená v členskom štáte, v ktorom je DPH splatná“ v článku 283 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (3) o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica 2006/112/ES“), ako aj právna úprava, ktorá má toto ustanovenie prebrať do vnútroštátneho práva, Zmluvu o založení Európskeho Spoločenstva (ďalej len „Zmluva ES“), najmä zásadu zákazu diskriminácie (článok 12 ES), slobodu usadiť sa (článok 43 ES a nasl.), slobodu poskytovať služby (článok 49 ES a nasl.), alebo základné práva Spoločenstva (zásadu rovnosti Spoločenstva), lebo ustanovenie spôsobuje, že občania Únie, ktorí nemajú sídlo v príslušnom členskom štáte, sú vyňatí z daňového oslobodenia podľa článku 282 a nasl. šiestej smernice (mimoriadna úprava pre malé podniky), zatiaľ čo občania Únie, ktorí majú sídlo v príslušnom členskom štáte, môžu uplatniť toto daňové oslobodenie, pokiaľ dotknutý členský štát v súlade so smernicou poskytuje daňové oslobodenie pre malých podnikateľov?
6.

Ak by sa rozhodnutie Komisie vykladalo v zmysle druhej hypotézy uvedenej v otázke č. 4, ako treba vykladať predchádzajúce rozhodnutie o povolení pomoci, vezmúc do úvahy dvojitý význam, ktorý možno priradiť prídavnému menu „dodatočné“: „dodatočné vo vzťahu k rozpočtu určenému v rozhodnutí Komisie“, alebo „dodatočné vo vzťahu k financovaniu stanovenému regiónom iba do rozpočtu roku 1996“?
SK Úradný vestník Európskej únie C 153/30

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 14. mája 2009 — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK plc

(Vec C-175/09)

2009/C 153/59

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

Žalovaná: Axa UK plc

Prejudiciálne otázky

1. Aká je povaha oslobodenej služby, ktorá môže „viesť k prevodu finančných prostriedkov a vyvolávať zmeny právnej a finančnej situácie“? Najmä: a) Vzťahuje sa oslobodenie od dane na služby, ktoré by inak nemuseli byť poskytnuté peňažnými ústavmi, ktoré uskutočňujú i) opísanie prostriedkov z jedného účtu; ii) pripísanie týchto prostriedkov na iný účet alebo iii) určité potrebné sprostredkovanie medzi úkonmi i) a ii)? b) Vzťahuje sa oslobodenie od dane na služby, ktoré nezahŕňajú plnenie úloh spočívajúcich v odpísaní prostriedkov z jedného účtu a pripísaní týchto prostriedkov na iný účet, ale ak dôjde k prevodu finančných prostriedkov, je možné domnievať sa, že boli príčinou tohto prevodu?

2. Vzhľadom na rozsudok SDC poskytuje obchodník (ktorý nie je banka) službu oslobodenú od dane podľa článku 13 časti B. písm. d) bodu 3, ak je súčasťou úloh, ktoré plní pre svojho klienta (1) inkasovanie, spracovanie a ďalšia úhrada peňažných prostriedkov, ktoré klientovi dlží tretia osoba, najmä úlohy spočívajúce: a) v poskytnutí údajov banke tejto tretej osoby so žiadosťou o platbu z bankového účtu tretej osoby na vlastný bankový účet tohoto obchodníka na základe trvalého príkazu vydaného touto treťou osobou príslušnej banke (na základe systému „Direct Debit“), a potom, ak banka túto platbu uskutoční; b) vo vydaní príkazu vlastnej banke, aby previedla finančné prostriedky z jeho účtu na bankový účet klienta, ale (2) ich súčasťou nie je a) odpísanie prostriedkov z jedného účtu; b) pripísanie týchto prostriedkov na iný účet alebo c) akékoľvek sprostredkovanie medzi úkonmi a) a b)?
1)

„Bol na základe článku 10 druhého odseku ES a článku 249 druhého odseku ES: i) grécky zákonodarca povinný do 1. januára 2004 počas obdobia dočasného vyňatia z vykonávania nariadenia Rady (EHS) č. 3577 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž) (Ú. v. ES L 364), ktoré bolo zavedené článkom 6 ods. 3 tohto nariadenia a týkalo sa Grécka, zdržať sa prijímania ustanovení, ktoré by mohli vážne ohroziť účinné vykonávanie nariadenia č. 3577/92 a jeho vykonávanie v plnom rozsahu v Grécku po 1. januári 2004; ii) sú jednotlivci na základe vyššie uvedených článkov ES oprávnení opierať sa o toto nariadenie na účely spochybnenia platnosti ustanovení prijatých zákonodarcom Grécka pred 1. januárom 2004, ak by posledné uvedené vnútroštátne ustanovenia vážne ohrozovali účinné vykonávanie tohto nariadenia a jeho vykonávanie v plnom rozsahu v Grécku od 1. januára 2004?
SK Úradný vestník Európskej únie C 141/22

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 19. marca 2009 — Pedro Manuel Roca Álvarez/Sesa Start España ETT SA

(Vec C-104/09)

2009/C 141/40

Jazyk konania: španielčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Pedro Manuel Roca Álvarez

Žalovaný: Sesa Start España ETT SA

Prejudiciálna otázka

Je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania, ktorá zakazuje akúkoľvek diskrimináciu založenú na pohlaví, zakotvenou v článku 13 Zmluvy a v smernici Rady 76/207/EHS (1) z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky a v smernici 2002/73 (2), ktorá zmenila a doplnila smernicu 76/207/EHS, vnútroštátny zákon (v prejednávanej veci článok 37.4 Estatuto de los Trabajadores), ktorý priznáva právo na platené prestávky na dojčenie výlučne matkám, ktoré sú zamestnanými osobami, ktoré spočívajú v skrátení pracovného úväzku o pol hodiny alebo v prestávke v práci po dobu jednej hodiny, ktorú je možné rozdeliť na dve časti, a ktoré sú dobrovoľné a platené zamestnávateľom, a to až do deviatich mesiacov veku dieťaťa, a ktorý naopak toto právo nepriznáva zamestnaným otcom?

(1) Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 182.

(2) Ú. v. ES L 269, s. 25; Mim. vyd. 05/004, s. 255.