42

Za týchto podmienok sa Monomeles Protodikeio Rethymnis rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky: „1. Majú sa doložka 5 a doložka 8 bod 1 a 3 [rámcovej dohody], ktorá je súčasťou [smernice 1999/70] vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva nepovoľuje prijatie opatrení zo strany členského štátu (v rámci výkonu tejto rámcovej dohody): a) ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existuje už pred nadobudnutím účinnosti smernice rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody? b) ak opatreniami prijatými v súvislosti s vykonaním rámcovej dohody bude vo vnútroštátnom právnom poriadku znížená všeobecná úroveň ochrany pracovníkov na dobu určitú? 2. V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existuje už pred nadobudnutím účinnosti [smernice 1999/70] rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, akým je článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920 prejednávaný vo veci samej, predstavuje prijatie zákonného opatrenia v rámci vykonania rámcovej dohody — akým je článok 11 prezidentského dekrétu 164/2004 prejednávaný vo veci samej — zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody: a) ak bolo uvedené ustanovenie prijaté po uplynutí lehoty stanovenej na prebratie [smernice 1999/70], ale do rámca jeho pôsobnosti rationae temporis spadajú iba pracovné zmluvy a pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré boli platné do dňa nadobudnutia účinnosti tohto opatrenia, alebo ktorých platnosť skončila do určitého obdobia od nadobudnutia účinnosti opatrenia, ale po uplynutí lehoty stanovenej na prebratie uvedenej smernice, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenie nemá rámec pôsobnosti časovo obmedzený a zahŕňa všetky pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli uzatvorené, platné alebo ktorých platnosť skončila v dobe, ke[ď] nadobudla účinnosť táto smernica a v čase, keď uplynula lehota na jej prebratie? b) ak do rámca pôsobnosti tohto zákonného opatrenia spadajú iba pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré sú na účely uvedeného opatrenia považované za opätovne uzatvorené, ak kumulatívne spĺňajú i) jednotlivé zmluvy neboli uzatvorené s časovým odstupom dlhším ako 3 mesiace a ii) celková doba opätovne uzatvorených pracovných zmlúv bola aspoň 24 mesiacov ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto opatrenia, nezávisle od počtu obnovení, alebo ak celková dĺžka zamestnania na základe týchto zmlúv bola aspoň 18 mesiacov počas obdobia 24 mesiacov od pôvodnej zmluvy v prípade, že okrem pôvodnej zmluvy boli opätovne uzatvorené aspoň tri pracovné zmluvy, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenie nestanovuje tieto podmienky a zahŕňa naopak všetky (opätovne uzatvorené) pracovné zmluvy na dobu určitú, nezávisle od minimálnej dĺžky zamestnania a minimálneho počtu opätovne uzatvorených zmlúv? c) ak predmetné zákonné opatrenie stanovuje ako právny následok ochrany pracovníkov na dobu určitú a ako prevenciu pred zneužitím v zmysle rámcovej dohody vyhlásenie pracovných zmlúv na dobu určitú za zmluvy na dobu neurčitú ex nunc, zatiaľ čo už existujúce zákonné opatrenie stanovuje vyhlásenie pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú za zmluvy na dobu neurčitú s retroaktívnym účinkom (ex tunc)? 3. V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existuje rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody už pred nadobudnutím účinnosti [smernice 1999/70], akým je článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920 prejednávaný vo veci samej, predstavuje zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 7 prezidentského dekrétu 164/2004 prejednávaný vo veci samej, ak stanovuje ako jediný prostriedok ochrany pracovníkov zamestnaných na dobu určitú pred zneužitím povinnosť zamestnávateľa vyplatiť odmenu a odstupné pri prepustení v prípade zamestnania nezákonne založeného opätovný[m] uzatvorením zmlúv na dobu určitú, pri zohľadnení skutočnosti, že: a) povinnosť vyplatiť odmenu a odstupné je stanovená vnútroštátnym právom pre každý pracovnoprávny vzťah a nie je osobitne zameraná na zabránenie zneužitiu v zmysle rámcovej dohody, a b) uplatnenie už existujúceho rovnocenného zákonného opatrenia má za právny následok vyhlásenie opätovne uzatvorených pracovných zmlúv na dobu určitú za pracovné zmluvy na dobu neurčitú? 4. V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, nesmie vnútroštátny súd pri výklade svojho vnútroštátneho práva v súlade so [smernicou 1999/70] uplatniť ustanovenia zákonného opatrenia, prijatého na účely vykonania rámcovej dohody, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou a ktoré znižujú všeobecnú úroveň ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, akými sú články 7 a 11 prezidentského dekrétu 164/2004, a má namiesto nich uplatniť vnútroštátne zákonné opatrenia existujúce pred nadobudnutím účinnosti uvedenej smernice, akými sú ustanovenia článku 8 ods. 3 zákona 2112/1920? 5. V prípade, že by vnútroštátny súd v konaní, ktoré sa týka práce na dobu určitú, považoval hneď od začiatku za uplatniteľné ustanovenie (v prejednávanej veci článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920), ktoré predstavuje rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, a na základe tohto ustanovenia by malo tvrdenie, podľa ktorého opätovnému uzatvoreniu pracovných zmlúv na dobu určitú chýbal objektívny dôvod spojený s povahou, typom alebo charakteristikami vykonávanej činnosti, za následok vyhlásenie takejto zmluvy za zmluvu na dobu neurčitú: a) je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva vnútroštátnym súdom, podľa ktorého objektívnym dôvodom uzavretia pracovných zmlúv na dobu určitú je v každom prípade skutočnosť, že ako právny základ ich uzatvorenia bol použitý právny predpis o prijatí do zamestnania na základe pracovných zmlúv na dobu určitú na účely pokrytia sociálnych potrieb mimoriadnych, doplnkových, naliehavých a dočasných, aj keď v skutočnosti sú pokryté potreby ‚trvalé a dlhodobé‘? b) je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva vnútroštátnym súdom, podľa ktorého ustanovenie, ktoré zakazuje zmenu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú vo verejnom sektore na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, sa má vykladať v tom zmysle, že vo verejnom sektore je absolútne a v každom prípade zakázaná zmena zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú, aj keď bola táto zmluva zneužívajúco uzatvorená na dobu určitú (to znamená, že v skutočnosti pokrývala potreby trvalé a dlhodobé), a vnútroštátny súd nemá možnosť posúdiť skutočnú povahu sporného pracovnoprávneho vzťahu a opraviť kvalifikáciu zmluvy na zmluvu na dobu neurčitú? Alebo má byť tento zákaz obmedzený iba na pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli skutočne uzatvorené na pokrytie dočasných, nečakaných, mimoriadnych, naliehavých alebo podobných potrieb, okrem zmlúv uzatvorených v skutočnosti na pokrytie trvalých a dlhodobých potrieb?“