ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 148/12

Odvolanie podané 4. januára 2019: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) z 24. októbra 2018 vo veci T-447/16, Pirelli Tyre/EUIPO

(Vec C-6/19 P)

(2019/C 148/12)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

Ďalší účastníci konania: Pirelli Tyre SpA, The Yokohama Rubber Co. Ltd

Návrhy odvolateľa

Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

— zrušil napadnutý rozsudok,

— uložil Pirelli Tyre SpA povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo uvádza jediný odvolací dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia č. 40/94 (1).

— Všeobecný súd tým, že na to, aby označenie zobrazujúce časť výrobku spadalo pod článok 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia č. 40/94, požadoval, že takéto označenie musí po kvalitatívnej a kvantitatívnej stránke predstavovať podstatnú časť tohto výrobku, sa dopustil nesprávneho výkladu podmienok tohto dôvodu na zamietnutie zápisu,

— Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že izolovaná drážka zobrazená napadnutým označením nemôže dosiahnuť technický výsledok na účely článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia č. 40/94, pretože na behúni pneumatiky sa objavuje v kombinácii s inými prvkami. Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia č. 40/94 po prvé požaduje, posúdenie technického výsledku dosiahnutého znakom výrobku zobrazeným sporným označení, a nie technického výsledku dosiahnutého celým výrokom. Po druhé je na účely článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia č. 40/94 nerelevantné, či je izolovaná drážka zobrazená napadnutým označením kombinovaná s inými prvkami behúňa pneumatiky, pretože vyvoláva technický výsledok sama a prispieva k fungovaniu tohto behúňa pneumatiky.

— Všeobecný súd nesprávne zastával názor, že zápis izolovanej drážky zobrazenej napadnutým označením by nemohol brániť konkurentom spoločnosti Pirelli vo výrobe a uvádzaniu na trh pneumatík, ktoré zahŕňajú zhodné alebo podobné drážky. Hoci behúň pneumatiky pozostáva z kombinácie a zo vzájomného pôsobenia rôznych prvkov, aspoň časť verejnosti by však bola schopná identifikovať rôzne typy drážok nachádzajúcich sa na behúni pneumatiky.

(1) Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).
—

zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-630/15 z 13. decembra 2018 v rozsahu, v ktorom zamietol tvrdenia odvolateliek, že opatrenia poskytnuté spoločnosti A/S Femern Landanlæg predstavujú pomoc, že náklady na Hinterland Connections nepredstavujú oprávnené náklady na účely zlučiteľnosti pomoci poskytnutej spoločnosti Femern A/S, že opatrenia poskytnuté spoločnosti Femern A/S nemajú stimulačný účinok, že kontrafaktuálna analýza je protiprávna, že opatrenia poskytnuté spoločnosti Femern A/S nespôsobujú neoprávnené narušenie hospodárskej súťaže, a že nové tvrdenia odvolateliek sú neprípustné,
C 172/22

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 20. marca 2019 — Eli Lilly and Company/Genentech Inc.

(Vec C-239/19)

(2019/C 172/26)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (Chancery Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Eli Lilly and Company

Žalovaná: Genentech Inc.

Prejudiciálna otázka

Vylučuje nariadenie o DOO (1) udelenie DOO majiteľovi základného patentu v súvislosti s výrobkom, ktorý je predmetom povolenia na uvedenie na trh, ktorého držiteľom je tretia strana bez súhlasu tejto strany?

(1) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 18. marca 2019 — United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Vec C-235/19)

(2019/C 172/25)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolatelia: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

Odporcovia: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Prejudiciálna otázka

Je poskytovanie služieb SDF, aké poskytujú a) poisťovatelia a/alebo b) nepoisťovatelia správcom „poisťovacou transakciou“ v zmysle článku 135 ods. 1 písm. a) smernice o DPH (1) [predtým článok 13B písm. a) šiestej smernice]?

(1) Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).
1.

Prvý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že dohoda o urovnaní v oblasti patentov, ktorú 30. januára 2007 uzatvorili Lupin a Servier, bola obmedzením z hľadiska cieľa podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ. Najmä: a. Všeobecný súd nesprávne uplatnil právne kritériá na účely konštatovania porušenia z hľadiska cieľa osobitne s ohľadom na právne zásady potvrdené vo veci C-67/13 P, Cartes Bancaire. b. Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že účinok ustanovení o neuvádzaní na trh a zákaze spochybnenia v rámci dohôd o urovnaní je rovnaký bez ohľadu na existenciu akéhokoľvek stimulovania. c. Všeobecný súd neposúdil ani nevysvetlil rozdiel medzi odôvodnenými a neodôvodnenými reverznými platbami, a to v rozpore so zásadou právnej istoty. d. Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že existencia „stimulovania“ spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti generických liekov odôvodňuje konštatovanie obmedzenia z hľadiska cieľa. Toto konštatovanie nemožno odôvodniť ani tým, že spoločnosť vykonávajúca činnosť v oblasti generických liekov získala „výhodu“. e. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že nejednoznačné znenie obmedzení uvedených v dohode sa má vykladať tak, že sa vzťahuje na výrobky, na ktoré sa nevzťahuje patent, ktorý je predmetom sporu medzi účastníkmi konania. Neexistencia obmedzenia z hľadiska účinku
12.

Môže zmluvná podmienka, ktorá je pravdepodobne neplatná z dôvodu, že je nekalá na základe článkov 3 a 4 smernice 93/13, zaväzovať spotrebiteľa, ktorého sa táto podmienka týka, v dôsledku toho, že banková inštitúcia sa po uzavretí zmluvy, ktorá obsahuje uvedenú podmienku, s klientom dohodne, že podnikateľ nebude uplatňovať nekalú podmienku výmenou za iné plnenie poskytnuté spotrebiteľom? To znamená, že sa zabezpečí účinnosť neplatnej podmienky prostredníctvom dohody so spotrebiteľom o nahradení tejto podmienky inou podmienkou, ktorá je pre spotrebiteľa priaznivejšia. Mohla by takáto dohoda odporovať článku 6 ods. 1 smernice [93/13]?
3.

Prijala letecká spoločnosť (žalovaná v tomto konaní) na účely článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 všetky primerané opatrenia, no napriek tomu nemohla zabrániť meškaniu, ak zvážila situáciu a dospela k záveru, že použitie iného lietadla by nezabránilo meškaniu, ku ktorému už došlo, a preradila cestujúceho počas medzipristátia (žalobcu v tomto konaní) na let, ktorý sa mal uskutočniť na druhý deň, lebo táto spoločnosť prevádzkuje do konečného cieľového miesta tohto cestujúceho len jeden let za deň?
1.

vyžaduje právo [Únie] — v situácii, keď do vnútroštátneho poriadku nebola včas (a/alebo úplne) prebraná smernica Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004„o odškodňovaní obetí trestných činov“, non self executing, pokiaľ ide o zavedenie systému, ktoré ukladá, na odškodňovanie obetí násilných trestných činov, zakladajúce zodpovednosť členského štátu vo vzťahu k cezhraničným osobám, pre ktoré je smernica výlučne určená na základe zásad vyplývajúcich z judikatúry SDEÚ (okrem iného rozsudky „Francovich“ a „Brasserie du Pecheur a Factortame III“) — založenie podobnej zodpovednosti členského štátu voči osobám, ktoré nemajú status cezhraničnej osoby (teda voči osobám s trvalým bydliskom), ktoré nie sú priamymi adresátmi prínosov vyplývajúcich z vykonávania smernice, avšak aby sa vyhlo porušeniu zásady rovnosti/zákazu diskriminácie v rámci samotného práva [Únie] mali a mohli — ak by sa smernica včas a riadne prebrala — mať prospech z potrebného účinku tejto smernice (teda tzv. systému odškodnenia)? Za predpokladu kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku:
3.

Naopak, než sa uvádza v bodoch 1 a 2 a so zreteľom na to, čo výslovne uvádza odvolateľka, zodpovedá zásadám rovnosti a zákazu diskriminácie podľa práva Únie taká vnútroštátna právna úprava, ktorá by umožňovala zachovať až do 31. decembra 2015 podporné programy v prospech zariadení, ktoré nie sú zariadeniami VÚK, pričom k takémuto záveru môže viesť výklad talianskeho vnútroštátneho práva, konkrétne článku 25 ods. 11 písm. c) bodu 1 legislatívneho dekrétu č. 28 z 3. marca 2011, ktorým sa zrušujú ustanovenia, na ktoré odkazuje článok 11 legislatívneho dekrétu 79/1999, a to s účinnosťou od 1. januára 2016, t. j. termínu, ktorý sa (v dôsledku článku 10 ods. 15 legislatívneho dekrétu č. 102 zo 4. júla 2014) zmenil na 19. júl 2014?
C 182/18

Odvolanie podané 19. februára 2019: BTB Holding Investments SA a Duferco Participations Holding SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 11. decembra 2018 vo veci T-100/17, BTB Holding Investments SA a Duferco Participations Holding SA/Komisia

(Vec C-148/19 P)

(2019/C 182/22)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Odvolateľky: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA (v zastúpení: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart, Q. Declève, avocats)

Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

Návrhy odvolateliek

— zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2018, BTB Holding Investments a Duferco Participations Holding/Komisia (T-100/17),

— vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

— uložiť žalovaným povinnosť nahradiť trovy tohto konania ako aj trovy konania pred Všeobecným súdom.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Svojím odvolaním proti rozsudku T-100/17 odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd napadnutým rozsudkom porušil právo na spravodlivý proces, keď vyslovil postulát, podľa ktorého „aby sa preukázalo, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho [komplexného ekonomického] posúdenia faktov takej povahy, že by to odôvodňovalo zrušenie napadnutého rozhodnutia, dôkazné prostriedky uvedené žalobcom musia byť dostatočné na to, aby sa posúdenia v dotknutom rozhodnutí stali neprijateľnými“. Odvolateľky konkrétnejšie tvrdia, že Všeobecný súd porušil zásady týkajúce sa dôkazného bremena a zásadu rovnosti zbraní.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal 21. januára 2019 Corte suprema di cassazione (Taliansko) — CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

(Vec C-37/19)

(2019/C 182/07)

Jazyk konania: taliančina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Corte suprema di cassazione

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Navrhovateľka: CV

Odporkyňa: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

Prejudiciálna otázka

Majú sa článok 7 ods. 2 smernice 2003/88 (1) a článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie, a to aj samostatne, vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniam vnútroštátneho práva alebo vnútroštátnej praxi, na základe ktorých nárok na zaplatenie peňažnej náhrady za dovolenku, na ktorú pracovníkovi vzniklo právo, ale nečerpal ju (a za právny inštitút, akým sú tzv. „zrušené sviatky“, t. j. dni voľna, ktoré pracovníkom priznávajú kolektívne zmluvy v súvislosti s tradičnými štátnymi sviatkami, ktoré taliansky zákonodarca postupne zrušil a ktoré sú vzhľadom na ich charakter a funkciu porovnateľné s dovolenkou za kalendárny rok) zaniká po skončení pracovného pomeru v prípade, že dotknutý pracovník nemohol príslušné dni voľna uplatniť, kým bol zamestnaný, a to z dôvodu nezákonného aktu (výpoveď daná zamestnávateľom, vo vzťahu ku ktorej vnútroštátny súd právoplatne konštatoval obnovenie pracovného pomeru so spätnou účinnosťou), za ktorý nesie zodpovednosť zamestnávateľ, a to iba v súvislosti s obdobím medzi uvedeným nezákonným konaním zamestnávateľa a opätovným nastúpením dotknutého pracovníka do zamestnania?

(1) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9).
1.

Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (1) vykladať v tom zmysle, že je neprípustná výbava vozidla, v zmysle článku 1 ods. 1 tohto nariadenia, podľa ktorej je ventil recirkulácie výfukových plynov, teda súčiastka, ktorá by mohla mať vplyv na emisie, konštruovaný tak, že podiel recirkulovaných výfukových plynov, teda podiel výfukových plynov, ktorý je recirkulovaný, je riadený tak, že režim nízkej produkcie emisií funguje iba pri teplote od 15 do 33 oC a v nadmorskej výške nižšej ako 1000 metrov, a pri vybočení z tohto teplotného intervalu o 10 oC a pri prekročení nadmorskej výšky 1000 metrov o 250 metrov sa lineárne zníži až na 0, a tým dôjde k zvýšeniu emisií NOx nad hraničné hodnoty stanovené nariadením 715/2007?
6.

Možno sa domnievať, že došlo k porušeniu ustanovení smernice 2014/17/EÚ v spojení so smernicami 2008/48/ES a 2013/36/EÚ a nariadením (EÚ) č. 1093/2010 vzhľadom na článok 2 a článok 5 ods. 1 bod 2 zákona o úverových inštitúciách, ak je žalovanej, ako subjektu rakúskeho práva, umožnené poskytovať spotrebiteľské úvery chorvátskym občanom na území Chorvátska bez povolenia alebo dohľadu zo strany vnútroštátnych orgánov, a možno sa domnievať, že v takejto situácii uvedené vnútroštátne ustanovenia neposkytujú primeranú ochranu fyzickým osobám ako spotrebiteľom stanovenú v článku 5 smernice 2014/17/EÚ s názvom „Príslušné orgány“ a že žalovaná nekonala v súlade so zásadami dobrej viery a lojality stanovenými v článku 4 ZOO, čo by malo za následok neplatnosť zmluvy o úvere?
1.

Predstavuje zmena rezervácie letu cestujúceho, ktorý sa dostavil na odbavenie na letisko a ktorému bola potvrdená rezervácia na určitý let, proti jeho vôli na neskorší let prípad odmietnutia nástupu do lietadla v zmysle článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) o právach cestujúcich v leteckej doprave, ak sa let, ktorého sa potvrdená rezervácia cestujúceho týka, uskutoční?
2.

Za predpokladu existencie priamej diskriminácie podľa článku 2 ods. 2 písm. a) smernice 2000/78/ES na základe náboženského vyznania (čl. 1), ako aj v zmysle Charty základných práv Európskej únie, sa kladie Súdnemu dvoru otázka o prostriedkoch, ktoré môže vnútroštátny súd použiť na odstránenie jej následkov vzhľadom na to, že všetci učitelia iní ako učitelia katolíckeho náboženstva boli adresátmi mimoriadneho plánu prijímania pedagogických pracovníkov podľa zákona č. 107/2015 a boli zaradení do stálej služby s nadväzujúcou zmluvou na dobu neurčitú, a teda, má vnútroštátny súd založiť pracovný vzťah na dobu neurčitú so žalovaným orgánom verejnej správy?
1.

Otázka 1 — Možno taliansky futbalový zväz kvalifikovať na základe charakteristík vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti športu ako verejnoprávnu inštitúciu, t. j. subjekt zriadený na účely uspokojovania potrieb vo všeobecnom záujme, pričom nemajú priemyselnú ani komerčnú povahu? — Je v prípade predmetného zväzu splnená najmä požiadavka týkajúca sa účelu vzniku organizácie, a to aj v prípade neexistencie formálneho aktu, ktorým sa zriaďuje verejnoprávna inštitúcia, a napriek jeho členskej základni, a to z dôvodu zaradenia dotknutého zväzu do (športového) odvetvia organizovaného podľa verejnoprávnych modelov a záväzku dodržiavať zásady a pravidlá, ktoré vypracovali Comitato olimpico nazionale italiano (Taliansky národný olympijský výbor, ďalej len „C.O.N.I.“) a medzinárodné športové organizácie, na základe uznania vnútroštátnej verejnoprávnej inštitúcie na športové účely? — Možno uvedenú požiadavka okrem toho uplatniť aj na taký športový zväz, akým je Taliansky futbalový zväz, ktorý je schopný sám sa financovať, a to pokiaľ ide o činnosť, ktorá nemá verejnoprávny význam, ako je činnosť v prejedávanej veci, alebo treba naopak považovať za prevažujúcu potrebu zabezpečiť v každom prípade uplatňovanie právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania, a to vo všetkých prípadoch uzatvárania akéhokoľvek druhu zákaziek medzi takýmto subjektom a tretími osobami?
2.

Ovplyvňuje odpoveď na prvú otázku niektorý z týchto dôvodov? a) Povolenie (ktorého trvanie sa má predĺžiť) bolo udelené na základe ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré riadne neprebralo smernicu o biotopoch v tom zmysle, že právna úprava nesprávne zamenila primerané vyhodnotenie na účely smernice o biotopoch s posudzovaním vplyvov na životné prostredie na účely smernice o EIA (smernica 2011/92/EÚ (2)).] b) Povolenie tak, ako bolo pôvodne udelené, neobsahuje informáciu o tom, či bola žiadosť o povolenie riešená v rámci 1. alebo 2. etapy článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch a neobsahuje „úplné, presné a definitívne zistenia a závery, ktoré by mohli odstrániť akúkoľvek dôvodnú vedeckú pochybnosť, pokiaľ ide o následky prác plánovaných na dotknutej lokalite“ tak, ako to vyžaduje rozsudok vo veci C-404/09, Komisia/Španielsko (3). c) Pôvodná doba platnosti povolenia uplynula a v dôsledku toho prestalo mať povolenie účinok na celý rozvoj. Podľa povolenia nie je možné vykonať žiadne práce až do jeho možného predĺženia. d) V súlade s povolením sa nikdy nevykonali žiadne práce.
a)

Vzhľadom na skutočnosť, že právo na náhradu v prípade odmietnutia nástupu do lietadla alebo zrušenia letu, stanovené v článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004 (1), bolo judikatúrou rozšírené na meškania letu (Súdny dvor, štvrtá komora, 19. november 2009, vec C-402/07 a C-432/07, Sturgeon), možno výslovnú podmienku o dostavení sa cestujúceho na odbavenie stanovenú v článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, uplatniteľnú len v prípade odmietnutia nástupu do lietadla, uplatňovať v rámci náhrady požadovanej cestujúcim, ktorý je poškodený z dôvodu meškania letu a nie z dôvodu odmietnutia nástupu do lietadla?
—

rozhodol, že najneskôr do 12. apríla 2019 (alebo do iného dátumu, do ktorého môže dôjsť k predĺženiu lehoty podľa článku 50 ZFEÚ) a) sa bude Všeobecný súd týmto návrhom zaoberať podľa takého časového rozvrhu a takým spôsobom, aby bol schopný vyniesť konečný rozsudok, b) v rámci predbežného opatrenia Komisia vydá voči Spojenému kráľovstvu odôvodnené stanovisko, v ktorom vyjadrí svoj názor na porušenia práva Únie, ktoré možno vyvodiť z jej listu odvolateľovi z 25. októbra 2018,
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené kráľovstvo) 26. marca 2019 — Secretary of State for the Home Department/O A

(Vec C-255/19)

(2019/C 206/35)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: Secretary of State for the Home Department

Odporca: O A

Prejudiciálne otázky

1. Má sa „ochrana štátu štátneho občianstva“ v zmysle článku 11 ods. 1 písm. e) a článku 2 písm. e) smernice 2004/83/ES (1) chápať ako ochrana zo strany štátu?

2. Pri rozhodovaní otázky, či existuje opodstatnená obava z prenasledovania v zmysle článku 2 písm. e) smernice 2004/83/ES, a otázky, či existuje ochrana proti takémuto prenasledovaniu podľa článku 7 smernice 2004/83/ES, sa má „test ochrany“ alebo „skúmanie ochrany“ uplatniť na obe otázky? Ak áno, riadi sa v každom z uvedených prípadov rovnakými kritériami?

3. Ak ponecháme bokom uplatniteľnosť ochrany zo strany neštátnych aktérov podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a za predpokladu, že odpoveď na otázku 1) vyššie je kladná, má sa účinnosť alebo dostupnosť ochrany posudzovať výlučne odkazom na ochranné úkony/funkcie štátnych aktérov, alebo je možné zohľadňovať ochranné úkony/funkcie, ktoré vykonávajú súkromní aktéri (občianska spoločnosť), ako sú rodiny a/alebo klany?

4. Sú [ako sa predpokladá v otázkach 2) a 3)] kritériá, ktorými sa riadi „skúmanie ochrany“, ktoré sa má vykonať pri posudzovaní zániku v kontexte článku 11 ods. 1 písm. e), rovnaké ako v kontexte článku 7?

(1) Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. ES L 304, 2004, s.12; Mim. vyd. 19/007, s. 96).
C 206/38

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht des Saarlandes (Nemecko) 9. apríla 2019 — QM/Finanzamt Saarbrücken

(Vec C-288/19)

(2019/C 206/43)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Finanzgericht des Saarlandes

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: QM

Žalovaný: Finanzamt Saarbrücken

Prejudiciálna otázka

Má sa článok 56 ods. 2 smernice o DPH (1) vykladať v tom zmysle, že pod slovným spojením „prenájom dopravných prostriedkov nezdaniteľnej osobe“ sa má chápať aj prenechanie vozidla, ktoré je súčasťou majetku podniku zdaniteľnej osoby (firemného vozidla), na užívanie jeho zamestnancom, ak títo zamestnanci za to neposkytujú žiadnu inú úhradu než ich pracovný výkon (jeho časť), teda neodvádzajú nijakú platbu, nepoužijú na to žiadnu časť svojej odmeny v hotovosti a ani si podľa dohody medzi stranami, podľa ktorej je nárok na používanie firemného vozidla spojený so vzdaním sa iných výhod, nevyberajú medzi rôznymi výhodami ponúkanými zdaniteľnou osobou?

(1) Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty; Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1, v znení smernice Rady 2008/8/ES z 12. februára 2008; Ú. v. EÚ L 44, 2008, s. 11.