ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
21

V tejto súvislosti treba uviesť, ako to správne zdôrazňuje EUIPO vo vyjadrení k žalobe, že rozhodujúcim kritériom na účely posúdenia rozporu označenia s verejným poriadkom je vnímanie ochrannej známky príslušnou skupinou verejnosti, ktorá sa môže zakladať na definíciách, ktoré sú z vedeckého alebo technického hľadiska nepresné, čo znamená, že dôležité je konkrétne a okamžité vnímanie označenia bez ohľadu na to, či má spotrebiteľ k dispozícii úplné informácie. Aj keď to teda úplne alebo čiastočne nezodpovedá vedeckej pravde, skutočnosť, že vyobrazenie listu konopy sa v povedomí príslušnej skupiny verejnosti spája s psychotropnou látkou, zodpovedá tomu, čo musí v takomto prípade skúmať odvolací senát, teda vnímaniu zo strany uvedenej verejnosti. Ako však pripomenul EUIPO tak vo vyjadrení k žalobe, ako aj na pojednávaní, práve to urobil odvolací senát, pričom zdôraznil, že „špecifický tvar listu konopy sa často používa ako symbol pre zobrazenie marihuany“. Je zrejmé, že tu nejde o vedeckú skutočnosť, ale o vnímanie príslušnej skupiny verejnosti, na základe ktorej sa uvedený list stal „symbolom pre zobrazenie“ marihuany. Táto analýza teda nie je vôbec zaujatá.
23

Navyše príspevok na expatriáciu sa úradníkovi alebo dotknutému zamestnancovi odmietne podľa článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII k služobnému poriadku len vtedy, ak mal svoje zvyčajné bydlisko alebo vykonával svoje hlavné zamestnanie v krajine miesta svojho výkonu práce počas celého referenčného obdobia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. júna 2015, Pondichie/Komisia, F‑50/14, EU:F:2015:62, bod 35). V prejednávanej veci by neutralizácia obdobia od 22. septembra 2010 do 16. júna 2013, počas ktorého žalobkyňa bývala v Belgicku a vzťahoval sa na ňu diplomatický štatút ako na manželku diplomatického zamestnanca, mala za následok posunutie začiatku referenčného obdobia na 6. júna 2009, a nie 1. mája 2009, ako to tvrdí žalobkyňa, teda do okamihu, keď mala bydlisko a pracovala v Poľsku a nemala žiadnu väzbu s Belgickom.
109

V prejednávanej veci Frontex v napadnutom rozhodnutí uviedla dôvody, pre ktoré požadované informácie nemohli byť zverejnené. V tejto súvislosti tvrdila, že ak by boli požadované informácie zverejnené, bolo by možné, že by spolu s informáciami dostupnými verejnosti na niektorých internetových stránkach alebo námorných nástrojoch, umožnili zistiť pozíciu hliadkových lodí a že ak by zločinecké siete, ktoré sa podieľajú na prevádzaní migrantov a obchodovaní s ľuďmi, disponovali týmito informáciami, boli by informované o oblastiach a harmonogramoch hliadkových lodí, čo by im umožnilo prispôsobiť spôsob realizácie tak, aby obišli hraničný dozor, a teda neoprávnene prekročili vonkajšiu hranicu a nelegálne vstúpili na územie členského štátu Únie.
53

Pokiaľ ide o právne účinky, ktoré vyvoláva zaradenie látky do uvedeného zoznamu, po prvé treba uviesť, že podľa článku 24 ods. 1 nariadenia č. 1107/2009 možno schválenie látky, ktorá sa má nahradiť, obnoviť najviac na obdobie siedmich rokov na rozdiel od schválenia iných účinných látok, ktoré možno podľa článku 14 ods. 2 tohto nariadenia obnoviť na obdobie najviac pätnástich rokov. Preto z dôvodu zaradenia 8‑hydroxychinolínu do zoznamu uvedeného v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/408 ako látky, ktorá sa má nahradiť, môže byť obnovenie jej schválenia udelené len na obdobie najviac siedmich rokov, a nie na dlhšie maximálne obdobie, ako by to bolo v prípade, ak by táto látka nebola zaradená do uvedeného zoznamu (rozsudok z 13. marca 2018, European Union Copper Task Force/Komisia, C‑384/16 P, EU:C:2018:176, bod 49).
5

Dňa 22. decembra 2015 podala žalobkyňa, Currency One S.A., na základe článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001] návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky v súvislosti so všetkými výrobkami a službami uvedenými v bode 3 vyššie na základe jednak článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, ktorého znenie je identické a na ktorý sa odkazuje nižšie] z dôvodu, že označenie tvoriace uvedenú ochrannú známku je opisné pre uvedené výrobky a služby, a jednak článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001, ktorého znenie je identické a na ktorý sa odkazuje nižšie] z dôvodu, že uvedená ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť.
188

Platí to o to viac, že uvedené lieky patria do rozdielnych terapeutických tried, keďže relevantné vedecké úvahy na účely posúdenia ich bezpečnosti a účinnosti sa vzhľadom na svoju podstatu menia v závislosti od skupiny chorôb. Konkrétne, ako to uviedla Komisia bez toho, aby jej žalobkyňa protirečila, iloperidón a cisaprid patria do rozdielnych terapeutických tried. Iloperidón je antipsychotikum, ktoré patrí do terapeutickej oblasti porúch nervového systému. Naproti tomu cisaprid je liek určený na poruchy tráviaceho traktu a metabolizmu.
22

V tejto súvislosti piaty odvolací senát na úvod uviedol, že v okamihu podania prihlášky pôvodnej ochrannej známky v roku 2001 bolo účinné siedme vydanie Niceského triedenia a že v dôsledku toho sa do úvahy vzalo práve toho vydanie. V tom čase však už podľa neho „herné konzoly“ boli zaradené do kategórie „hracie automaty, okrem tých, ktoré sa uvádzajú do činnosti vhodením mince, a tých, ktoré sú určené na používanie výlučne s televíznym prijímačom“, alebo do kategórie „hry“, pričom obe spadali do triedy 28 a neboli teda zaradené ako „nosiče dát“ patriace do triedy 9 alebo ako „počítačový softvér“ (bod 53 skoršieho rozhodnutia). Odvolací senát dodal, že hoci je pravda, že „zábavné prístroje určené na používanie výlučne s televíznym prijímačom“ patria do triedy 9, tieto výrobky sa napriek tomu odlišujú od výrobkov, vo vzťahu ku ktorým bola napadnutá ochranná známka zapísaná (bod 54 skoršieho rozhodnutia).
28

Pokiaľ ide, po prvé, o znenie článku 25 vykonávacieho nariadenia č. 809/2014, je potrebné konštatovať, že toto ustanovenie nestanovuje, že by sa prvá kontrola na mieste mala považovať za „ohlásenie“ neskorších kontrol v budúcnosti. Nestanovuje ani to, že by sa v prípade uskutočňovania viacerých kontrol museli všetky tieto kontroly vykonať do štrnástich dní od okamihu prvej kontroly, resp. do 48 hodín od tohto okamihu, pokiaľ ide o žiadosti o platbu na zvieratá. Žiadne iné ustanovenie vykonávacieho nariadenia č. 809/2014 neobsahuje takéto pravidlo, ako to Česká republika správne uvádza.
4

Rámcová zmluva bola zmenená dodatkom zo 14. septembra 2017 (ďalej len „dodatok k rámcovej zmluve“), ktorým bol do rámcovej zmluvy vložený článok 1.14 osobitných podmienok, ktorý okrem iného stanovuje toto: „2. Podľa článkov 3, 7 a 8 rozhodnutia Komisie (EÚ, Euratom) 2015/443 [z 13. marca 2015] o bezpečnosti v Komisii [Ú. v. EÚ L 72, 2015, s. 41] možno vykonávať previerky zamestnancov pridelených k práci na mieste s cieľom predchádzať bezpečnostným rizikám a získať kontrolu nad rizikami pre bezpečnosť zamestnancov, majetku a informácií Komisie. Navyše podľa belgického loi relative à la classification et aux habilitations, attestations et avis de sécurité (zákon o utajovaní a o bezpečnostných previerkach, bezpečnostných osvedčeniach a stanoviskách) z 11. decembra 1998 môžu práva zamestnancov pridelených k práci na mieste na vstup do objektov verejného obstarávateľa podliehať vydaniu kladného bezpečnostného stanoviska zo strany belgických orgánov. Existujúce práva na vstup zostávajú v platnosti, pokiaľ nie je vydané negatívne bezpečnostné stanovisko. 3. S cieľom umožniť belgickým orgánom vydať bezpečnostné stanovisko, odovzdá dodávateľ dotknutým zamestnancom pridelených k práci na mieste priložený formulár (notifikačný formulár). Riadne vyplnené a podpísané formuláre (označené ako „notifikačný formulár“) sa odovzdajú späť na riaditeľstvo Komisie pre bezpečnosť (Európska komisia, HR.DS – BERL 3/190) a aktualizovaný elektronický zoznam príslušných osobných údajov uvedených v priloženom formulári sa odošle na e‑mail ‚EC‑SECURITY‑SCREENING@ec.europa.eu‘ najneskôr do 30 dní od podpísania tohto dodatku. 4. V prípade opomenutia alebo odmietnutia vyplniť notifikačný formulár môžu byť práva na vstup do budov Komisie zamestnancom zamietnuté. … 6. … Dodávateľ sa zaväzuje poskytovať len zamestnancov pridelených k práci na mieste, ktorí obdržali kladné bezpečnostné stanovisko, pre nasledujúce budovy Komisie: [dôverné]…“
73

Z listín nachádzajúcich sa v spise však vyplýva, že Rada, ako to potvrdila na pojednávaní v odpovedi na otázku Všeobecného súdu, pri prijatí rozhodnutia 2017/2282 zohľadnila okrem informácií, ktorými už disponovala v čase pôvodného zápisu mena žalobcu do sporného zoznamu, aj informácie obsiahnuté v internom dokumente z 23. októbra 2017 so spisovou značkou COREU CFSP/1492/17. Po prvé sa v tomto dokumente z 23. októbra 2017 spomínalo, že k tomuto dňu nebol uverejnený časový rozvrh volieb a že nezávislá národná volebná komisia 11. októbra 2017 oznámila, že na organizáciu volieb treba aspoň 504 dní. Po druhé sa v tom istom dokumente uvádzalo, že Misia Organizácie Spojených národov v Konžskej demokratickej republike (Monusco) podala správu jednak o zhoršení bezpečnostnej situácie v mnohých častiach Konžskej demokratickej republiky a jednak o náraste nestability v regiónoch po odchode civilného obyvateľstva opúšťajúceho zóny konfliktu. Po tretie sa v tomto dokumente konštatovalo, že slobody združovania, názoru a prejavu boli stále potlačované, ako to preukazuje zákaz demonštrácie proti neuverejneniu časového rozvrhu volieb a zablokovanie sociálnych médií po oznámení generálneho štrajku v auguste 2017.
44

S prihliadnutím na dôvody zápisu jeho mena do sporného zoznamu bol žalobca schopný napadnúť dôvodnosť reštriktívnych opatrení prijatých voči nemu. Bolo mu teda dovolené napadnúť existenciu skutočností, na ktorých sa zakladá napadnuté rozhodnutie, najmä tým, že by poprel, že bol veliteľom FARDC, alebo poprel svoju zodpovednosť pri neprimeranom použití sily a násilnej represii, na ktorej sa zúčastnili FARDC v septembri 2016 v Kinshase, alebo by spochybnil existenciu týchto udalosti alebo vyvrátil, že sa podieľal na plánovaní, riadení alebo páchaní činov, ktoré predstavujú závažné porušovanie alebo zneužívanie ľudských práv v Konžskej demokratickej republike. To napokon v podstate urobil v rámci druhej časti druhého žalobného dôvodu založenej na zjavne nesprávnom posúdení.
186

Je pravda, že v správe z 23. novembra 2017 prezentácia vzťahu medzi na jednej strane multiplikačným faktorom umožňujúcim zachovanie platov zamestnancov v súčasnosti vypočítaných s odkazom na novú platovú tabuľku zavedenú po reforme z roku 2004 (pozri bod 17 vyššie) a na druhej strane korekciou uplatnenou na to, aby sa dôchodok žalobcu mohol vypočítať na základe platu rovnocenného so základným platom, teda zo mzdy, ktorá mu bola (alebo mala byť jeho) v čase, keď ešte pracoval (pozri bod 25 vyššie), bola narušená tým, že PMO používal občas ten istý pojem, a to „multiplikationsfaktor“ na označenie tak multiplikačného faktora, ako aj opravného koeficienta.
39

Pokiaľ ide na jednej strane o dodržanie zásady rovnosti zbraní, treba poznamenať, že hoci by obsah dokumentov, ktoré odhaľujú postavenie inštitúcie v spore, mali byť predmetom verejnej diskusie, kritika namierená proti nim by mohla nenáležite ovplyvniť stanovisko zastávané inštitúciou pred dotknutými súdmi. Prístup k dokumentom vzťahujúcim sa na stanovisko inštitúcie v prebiehajúcom súdnom konaní by okrem toho mohol narušiť nevyhnutnú rovnováhu medzi účastníkmi sporu, pričom táto rovnováha je základom zásady rovnosti zbraní, keďže povinnosť sprístupnenia by sa vzťahovala len na inštitúciu, ktorá bola požiadaná o sprístupnenie dokumentov, a nie na všetkých účastníkov konania. Dodržiavanie zásady rovnosti zbraní je však nevyhnutné, keďže úzko súvisí so samotným pojmom spravodlivý proces (pozri v tomto zmysle rozsudky z 21. septembra 2010, Švédsko a i./API a Komisia, C‑514/07 P, C‑528/07 P a C‑532/07 P, EU:C:2010:541, body 86 a 87 a citovanú judikatúru, a z 28. júna 2012, Komisia/Éditions Odile Jacob, C‑404/10 P, EU:C:2012:393, bod 132).
39

Pokiaľ ide o prvý súbor dokumentov, odvolací senát v bode 33 napadnutého rozhodnutia uviedol, že príloha 2 obsahuje najmä stranu vytlačenú 11. apríla 2016 z webovej stránky vedľajšieho účastníka konania a odkazuje na kampaň vedenú od januára do augusta 2014, s názvom „The Big Brownia Birthday“, a že príloha 5 obsahuje okrem iného dva články, „South East Brownies celebrate 100th birthday“ z 18. januára 2014 a „North West Brownies bid for sleepover world record“ z 28. septembra 2014. Ako v podstate správne konštatoval odvolací senát, tieto dokumenty sa skutočne týkajú udalostí, ku ktorým došlo počas relevantného obdobia, čo navyše uznáva aj žalobkyňa. Pokiaľ ide o tieto dve prílohy, so zreteľom na to, čo bolo konštatované v bode 38 vyššie, nie sú teda tvrdenia žalobkyne podložené.
72

Rozhodnúť opačne by znamenalo priznať lehotu ôsmich rokov všetkým daňovým exekučným konaniam, a to aj vo veciach, v ktorých konanie ukončí príslušný orgán správy daní, bez prítomnosti akéhokoľvek rozporu a zásahu súdu, čo by nebolo v súlade s cieľom ochrany finančných záujmov rozpočtu Únie, ktorý sledoval normotvorca, a bolo by to v rozpore so zavedením mechanizmov určených na podporu účinného a včasného vymáhania súm, ktoré boli neoprávnene vyplatené z EPZF a EPFRV.
11

Generálny riaditeľ Parlamentu pre personál 27. júna 2018 požiadal výbor, aby mu zaslal svoje pripomienky k schéme plánovaných nariadení výkonu práce na obdobie od 3. do 5. júla 2018, a to najneskôr do 29. júna 2018, 12:00 hod.
48

V prvej časti žalobkyňa tvrdí, že audit, v rámci ktorého bol požadovaný dokument vyhotovený, bol ukončený, keď požiadala o prístup k nemu. V tejto súvislosti samotný názov tohto dokumentu, a to „Final audit report – IAS Audit on HR Management in the Education, Audiovisual and Cultural Executive Agency (Ares(2018) 361356)“, ako aj úvahy uvedené v napadnutom rozhodnutí, podľa ktorých „[EACEA] na základe záverečnej správy z auditu súhlasila s vykonaním navrhovaných odporúčaní“, preukazujú stav dokončenia predmetného auditu. Okrem toho dokument s názvom „HR Annual Plan“ (Ročný plán týkajúci sa ľudských zdrojov), ktorý vypracovala samotná EACEA, potvrdzuje tieto tvrdenia, keďže stanovuje nápravné opatrenia, ktoré preukazujú, že bola dosiahnutá záverečná fáza výkonu auditu. Okrem toho z tohto posledného uvedeného dokumentu vyplýva, že sedem činností navrhnutých v požadovanom dokumente bolo v plnom rozsahu realizovaných, pričom je rozumné predpokladať, že posledné dve činnosti navrhnuté v požadovanom dokumente sa uskutočnili v celom rozsahu, pretože sa uskutočnili už vo výške 70 % a 80 % pri vypracovaní dokumentu, nazvaného „HR Annual Plan“. Žalobkyňa v štádiu repliky uvádza, že desať hlavných činností bolo teda úplne vykonaných na základe odporúčaní audítorskej správy. Na podporu tejto argumentácie vypracovala súhrnnú správu obsahujúcu analýzu miery realizácie opatrení na vykonávanie zo strany EACEA. V tejto súvislosti však tvrdí, že keďže sa na výnimku stanovenú v článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 možno odvolávať na účely zamietnutia prístupu k dokumentu len v prípade, ak by jeho zverejnenie mohlo ohroziť ciele sledované audítorskou činnosťou, nemožno ju v prejednávanej veci uplatniť z dôvodu ukončenia predmetného auditu. V každom prípade je podľa nej neprijateľné, aby prístup k požadovanému dokumentu závisel od náhodnej, budúcej a vzdialenej udalosti.
60

Navyše takéto kritérium by mohlo vytvoriť iný rozdiel v zaobchádzaní. Z odpovedí ECB na písomné otázky položené Všeobecným súdom totiž vyplýva, že spomedzi 987 zamestnancov, ktorí patrili k 1. januáru 2013 do dvojitého platového pásma, iba 161 bolo pri ich prijatí do zamestnania zaradených do platového stupňa zodpovedajúceho platovému stupňu vyššieho platového pásma. Uvedené kritérium teda uprednostnilo menšinu zamestnancov, a to tých, ktorí spomedzi týchto 161 osôb boli pri ich prijatí do zamestnania zaradení do platového stupňa relatívne blízkeho hornej hranici ich dvojitého platového pásma. Naopak, za predpokladu, že by sa ročný postup od štyroch do piatich platových stupňov mohol považovať za bežný s odkazom na postup žalobcu v jeho platovom pásme (postup z platového stupňa 136 do platového stupňa 169 za 7 a pol roka), pravdepodobnosť, že zamestnanci pôvodne zaradení do nižšej časti dvojitého platového pásma sa stanú oprávnení, by bola nízka, ba dokonca nulová.
28

Inými slovami, zrušenie napadnutých ustanovení, ako navrhuje žalobkyňa, by nemalo v prípade, že by Všeobecný súd tomuto návrhu vyhovel, vplyv na podstatu ostatných ustanovení napadnutého nariadenia, ktorých sa návrh netýka, najmä článku 9 ods. 1 až 3 tohto nariadenia, keďže obmedzenia uložené na komerčný rybolov morony striebristej, o ktoré ide v týchto posledných uvedených ustanoveniach, by neboli dotknuté.
24

Komisia tvrdí, že žalobca nepredložil osobitné a konkrétne dôkazy, z ktorých by vyplývalo, že v prejednávanej veci by zverejnenie dotknutých dokumentov neohrozilo záujem na zachovaní dôvernosti počas vyšetrovaní, ktoré by mohli viesť k začatiu konania o nesplnení povinnosti a ktoré by umožnili vyvrátiť všeobecnú domnienku dôvernosti. Uvádza, že samotná povaha domnienky má za následok prenesenie dôkazného bremena a že žalobca tým, že nepopiera, že požadované dokumenty sú súčasťou konania EU Pilot, neuviedol žiadne tvrdenie, ktoré by preukazovalo, že domnienka je neprimeraná alebo neopodstatnená, alebo že by bolo „nespravodlivé“ ju uplatniť. Žalobca nemôže odkazovať na pôvodnú žiadosť, keďže žiadosť o prístup viedla k novému úplnému preskúmaniu v štádiu preskúmania opakovanej žiadosti.
6

Staršia ochranná známka bola zapísaná pre tovary patriace do tried 3 a 5 a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu: – trieda 3: „Mydlá, esenciálne (éterické) oleje, kozmetika okrem parfumov a toaletných vôd, vlasové vody“, – trieda 5: „Chladiace krémy na lekárske použitie, liečivé krémy pre bábätká, liečivé telové krémy, krémy na ruky na lekárske účely, liečivé krémy na tvár, liečivé krémy na pery, liečivé krémy na chodidlá, liečivé krémy na pleť, medicinálne krémy na ochranu pleti, pleťové krémy na lekárske účely“.
106

Po tretie tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého vzhľadom na to, že spravodajský členský štát vyhlásil žiadosť o obnovenie v súlade s článkom 8 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 za prijateľnú, EFSA už nemôže spochybniť úplnosť informácií poskytnutých žiadateľom, je bezdôvodné. Skutočnosť, že dokumentácia formálne obsahuje všetky podklady uvedené v článku 7 uvedeného nariadenia, totiž sama osebe nemá vplyv na kvalitu uvedených podkladov z vedeckého hľadiska, ktorá môže vyžadovať dôkladnú štúdiu a môže byť predmetom rozdielneho posúdenia medzi spravodajským členským štátom a EFSA, pokiaľ ide o ich dostatočnosť na vyhovenie žiadosti o obnovenie schválenia. V tejto súvislosti treba uviesť, že článok 7 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 vyžaduje len predloženie dokumentov uvedených v jeho ustanoveniach na účely vytvorenia tzv. „doplňujúcej“ dokumentácie. Ide tu v súlade s článkom 8 toho istého nariadenia o podmienku prijateľnosti žiadosti, a teda o formálnu požiadavku, ktorá, ak je splnená, vedie k meritórnemu hodnoteniu dokumentácie, uvedenému v kapitole 2 tohto nariadenia. Treba konštatovať, že skutočnosť, že žiadosť bola formálne vyhlásená za prijateľnú v zmysle článku 8 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012, nevylučuje, aby členský štát vyžadoval dodatočné informácie v súlade s článkom 11 ods. 5 uvedeného nariadenia, ani to, aby EFSA vyžadovala dodatočné informácie v súlade s článkom 13 ods. 3 toho istého nariadenia. Tak to napokon bolo aj v prejednávanej veci, pretože oznámením z 13. júla 2016 bol žalobkyni doručený list EFSA, v ktorom sa vyžadovali dodatočné informácie, pokiaľ ide o oxasulfurón. [omissis]
252

Žalobkyňa vo svojom konkrétnom prípade nespochybňuje, že pomoc, ktorú získala pre všetky letecké spojenia ňou zabezpečované z letiska Olbia, nebola zostupná, pokiaľ ide o toto letisko, pretože podľa spornej schémy pomoci jej boli od prevádzkovateľa tohto letiska vyplatené odmeny, ktoré sa naopak postupne zvyšovali zo 750000 eur za obdobie od marca 2010 do marca 2011 a 750000 eur za obdobie od leta 2011 do zimy 2011/2012 na sumu vo výške 1 milióna eur za obdobie od leta 2012 do zimy 2012/2013. Pokiaľ ide o letisko Cagliari‑Elmas, je pravda, ako zdôrazňuje, že skutočne získala zostupné odmeny, a to 800000 eur za obdobie od marca 2010 do marca 2011, 700000 eur za obdobie od marca 2011 do marca 2012 a 600000 eur za obdobie od marca 2012 do marca 2013. Zo spornej schémy pomoci alebo z dokumentov predložených žalobkyňou však nevyplýva, že letecké spojenia, na ktoré sa celkovo vzťahovali tieto sumy, boli ziskové bez predmetného financovania, ani že by pomoc mohla byť individualizovaná pre každú z týchto spojení, aby sa v prípade každej z nich konštatovalo, že pomoc zodpovedajúca dotknutému spojeniu bola zostupná.
114

Po druhé, pokiaľ ide o rozsah dohody o vymedzení, treba na úvod konštatovať, že napadnuté rozhodnutie obsahuje vecné nepresnosti, keďže odvolací senát v bodoch 41 a 42 napadnutého rozhodnutia uviedol, že žalobkyňa netvrdí ani nepreukazuje, že by dohoda o vymedzení zahŕňala aj ochranné známky Európskej únie a že nebolo preukázané, že by sa táto dohoda vzťahovala aj na územia predaja nachádzajúce sa mimo Nemecka. Na rozdiel od toho, čo je uvedené v bode 42 napadnutého rozhodnutia, žalobkyňa totiž na jednej strane správne uvádza, že na podporu svojej žiadosti o prerušenie konania z 12. januára 2017 uviedla, že dohoda o vymedzení sa týka aj ochranných známok Európskej únie. V dôsledku toho odvolací senát nesprávne konštatoval, že žalobkyňa takéto tvrdenie neuviedla. Žalobkyňa okrem toho správne zdôrazňuje, že o tom predložila dôkaz, keďže návrhy uvedené v protinávrhu na určenia práva zahŕňajú vo svojom znení ochranné známky Európskej únie. Na druhej strane a takisto v súlade s argumentáciou žalobkyne treba uviesť, že úvaha odvolacieho senátu, podľa ktorej nie je preukázané, že dohoda o vymedzení sa vzťahuje aj na územia predaja, ktoré sa nachádzajú mimo Nemecka, je irelevantná, keďže toto konštatovanie neumožňuje nevyhnutne dospieť k záveru, že uvedená dohoda nezahŕňa ochranné známky Európskej únie. Nemožno totiž a priori vylúčiť, že účastníci konania sa dohodou o koexistencii snažia nájsť riešenie situácie, ktorej sa týka protinávrh na určenie práva, ktorý žalobkyňa podala na Landgericht Düsseldorf (Krajinský súd Düsseldorf), t. j. práva na zápis ochranných známok, najmä ochranných známok Európskej únie, s cieľom ich používania v regiónoch, ktoré sú žalobkyni v tejto zmluve pridelené, aj keď sa tieto regióny obmedzujú iba na jeden členský štát. Vzhľadom na to, že z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že dôkaz o riadnom používaní ochrannej známky Európskej únie nemusí nevyhnutne mať cezhraničný rozsah (rozsudok z 19. decembra 2012, Leno Merken, C‑149/11, EU:C:2012:816, bod 50), nemožno a priori vylúčiť, že strany uvedenej dohody sa snažia o zápis ochranných známok Európskej únie, hoci sa v okamihu zápisu a v súlade s dohodou používanie týchto ochranných známok Európskej únie predpokladá iba v jednom členskom štáte. Toto nesprávne posúdenie odvolacieho senátu by však viedlo k zrušeniu napadnutého rozhodnutia len za predpokladu, že preskúmanie pravdepodobnosti úspechu protinávrhu na určenie práva v konaní na Landgericht Düsseldorf (Krajinský súd Düsseldorf), ktoré tento odvolací senát vykonal, a jeho konštatovanie, že žalobkyňa nepreukázala, že dohoda o vymedzení jej priznáva právo používať a dať zapísať ochranné známky Európskej únie, by sa ukázali ako chybné (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. novembra 2016, PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA, T‑217/15, neuverejnený, EU:T:2016:691, body 36 a 50).
ECB uvádza, že preskúmala všetky relevantné okolnosti. Žalobkyňa sa naopak domnieva, že odôvodnenie ECB je založené výlučne na všeobecných úvahách, a nie na akomkoľvek preskúmaní in concreto, ktorého predmetom by bolo najmä posúdiť rizikový profil konkrétnej inštitúcie. Podľa žalobkyne by takéto preskúmanie, ak by sa uskutočnilo, preukázalo, že výška základných vlastných zdrojov kategórie 1, ktoré mala k dispozícii, bola dostatočná na to, aby čelila prípadným stratám, ktoré by mohla utrpieť za predpokladu, že by sa mali vyžiadať NPZ, ktoré upísala.