ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. januára 2019 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko)] – M.A., S.A., A.Z./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Írsko

(Vec C-661/17) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Azylová politika - Kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 - Ustanovenia o práve vlastného uváženia - Kritériá posúdenia))

(2019/C 93/20)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court (Írsko)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: M.A., S.A., A.Z.

Žalovaní: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Írsko

Výrok rozsudku

1. Článok 17 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že členský štát určený za „zodpovedný“ v zmysle tohto nariadenia oznámil svoj zámer vystúpiť z Európskej únie podľa článku 50 ZEÚ, nezaväzuje členský štát, ktorý pristúpil k tomuto určeniu, aby sám preskúmal predmetnú žiadosť o ochranu na základe ustanovenia o práve vlastného uváženia upraveného v tomto článku 17 ods. 1.

2. Nariadenie č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že neukladá povinnosť, aby určenie zodpovedného členského štátu podľa kritérií definovaných týmto nariadením a uplatňovanie ustanovenia o práve vlastného uváženia stanoveného v článku 17 ods. 1 uvedeného nariadenia zabezpečoval ten istý vnútroštátny orgán.

3. Článok 6 ods. 1 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že členskému štátu, ktorý na základe kritérií uvedených v tomto nariadení nie je zodpovedný za preskúmanie žiadosti o medzinárodnú ochranu, neukladá povinnosť, aby zohľadnil najlepší záujem dieťaťa a sám preskúmal túto žiadosť na základe článku 17 ods. 1 uvedeného nariadenia.

4. Článok 27 ods. 1 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že neukladá povinnosť stanoviť opravný prostriedok proti rozhodnutiu nevyužiť možnosť stanovenú v článku 17 ods. 1 tohto nariadenia, čo však nemá vplyv na skutočnosť, že toto rozhodnutie by mohlo byť napadnuté v rámci opravného prostriedku proti rozhodnutiu o odovzdaní.

5. Článok 20 ods. 3 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ neexistuje dôkaz o opaku, toto ustanovenie stanovuje domnienku, podľa ktorej je v najlepšom záujme dieťaťa posudzovať jeho situáciu neoddeliteľne od situácie jeho rodičov.

(1) Ú. v. EÚ C 42, 5.2.2018.
C 139/15

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeits- und Sozialgericht Wien — Rakúsko) — BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.

(Vec C-579/17) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 1 ods. 1 - Pôsobnosť - Občianske a obchodné veci - Článok 1 ods. 2 - Vylúčené veci - Sociálne zabezpečenie - Článok 53 - Žiadosť o vydanie osvedčenia, ktoré osvedčuje vykonateľnosť rozhodnutia vydaného súdom pôvodu - Rozsudok týkajúci sa pohľadávky, ktorú tvoria príplatky na náhradu za platenú dovolenku, uplatnené orgánom sociálneho zabezpečenia voči zamestnávateľovi na základe vyslania pracovníkov - Výkon súdnej činnosti súdom prejednávajúcim vec)

(2019/C 139/13)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Arbeits- und Sozialgericht Wien

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse

Žalovaná: Gradbeništvo Korana d.o.o.

Výrok rozsudku

Článok 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že žaloba o zaplatenie pohľadávky, ktorú tvoria príplatky na náhradu za platenú dovolenku vymáhané kolektívnym orgánom verejného práva od zamestnávateľa z dôvodu vyslania pracovníkov do členského štátu, v ktorom sa nenachádza ich obvyklé pracovisko, alebo v rámci prenájmu pracovníkov do tohto členského štátu, alebo od zamestnávateľa, ktorého sídlo sa nachádza mimo územia uvedeného členského štátu z dôvodu zamestnávania pracovníkov s obvyklým pracoviskom v tomto členskom štáte, patrí do pôsobnosti tohto nariadenia, pokiaľ sa spôsoby výkonu takejto žaloby neodchyľujú od ustanovení všeobecného práva a najmä nevylučujú možnosť súdu, ktorý prejednáva vec, skúmať dôvodnosť informácií, z ktorých vychádza určenie uvedenej pohľadávky, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

(1) Ú. v. EÚ C 424, 11.12.2017.
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato — Taliansko) — Unareti SpA/Ministero dello Sviluppo Economico a i.

(Vec C-702/17) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútorný trh so zemným plynom - Koncesie na služby vo verejnom záujme týkajúce sa distribúcie - Predčasné uplynutie koncesií ku koncu prechodného obdobia - Náhrada, ktorú má zaplatiť nový koncesionár bývalému koncesionárovi - Zásada právnej istoty)

(2019/C 187/26)

Jazyk konania: taliančina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Consiglio di Stato

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľka: Unareti SpA

Ďalší účastníci konania: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico — Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

Výrok rozsudku

Právo Únie v oblasti koncesií na služby vo verejnom záujme v spojení so zásadou právnej istoty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá mení základné normy pre výpočet náhrady, na ktorú majú nárok držitelia koncesií na distribúciu zemného plynu, ktoré boli udelené bez súťaže, v dôsledku predčasného ukončenia uvedených koncesií s cieľom ich opätovného udelenia po uskutočnení súťaže.

(1) Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc./Rada Európskej únie, Európska komisia

(Vec C-237/17 P) (1)

(Odvolanie - Subvencie - Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny - Konečné vyrovnávacie clo - Nariadenie (ES) č. 597/2009)

(2019/C 187/11)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolatelky: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power Group Co. Ltd, predtým Csi Solar Power (Čína) Inc. (v zastúpení: J. Bourgeois, A. Willems, advokáti, S. De Knop a M. Meulenbelt, advocaten)

Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Tuominen, avocată), Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, J.-F. Brakeland a N. Kuplewatzky, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Odvolania sa zamietajú.

2. Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd a CSI Solar Power Group Co. Ltd majú povinnosť nahradiť trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním.

3. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním.

4. Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

5. Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

(1) Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.
1.

Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú: — z článku 3 ods. 1 a 2 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008 a z prílohy I oddielu A a z poznámky pod čiarou 1 tejto smernice v znení zmien, keď nezabezpečilo, aby vody zachytené v systéme pre zmes odpadových vôd z domácností a dažďovú vodu boli zadržiavané a odvádzané na čistenie v súlade s požiadavkami uvedenej smernice v znení zmien, pokiaľ ide o aglomerácie Athlone, Cork City, Enniscorthy (s výnimkou townland of Killagoley), Fermoy, Mallow, Midleton, Ringaskiddy a Roscommon Town, — z článku 4 ods. 1 a/alebo 3 smernice 91/271 zmenenej nariadením č. 1137/2008 v spojení s článkom 10 a oddielom B prílohy I tejto smernice v znení zmien, keď nezabezpečilo, aby bolo v aglomeráciách Arklow, Athlone, Ballybofey/Stranorlar, Cobh, Cork City, Enfield, Enniscorthy, Fermoy, Killybegs, Mallow, Midleton, Passage/Monkstown, Rathcormac, Ringaskiddy, Ringsend, Roscommon Town, Shannon Town, Tubbercurry a Youghal zavedené sekundárne alebo iné rovnocenné čistenie, — z článku 5 ods. 2 a 3 smernice 91/271 zmenenej nariadením č. 1137/2008 v spojení s článkom 10 a oddielom B prílohy I tejto smernice v znení zmien, keď v aglomeráciách Athlone, Cork City, Dundalk, Enniscorthy (s výjimkou townland of Killagoley), Fermoy, Killarney, Killybegs, Longford, Mallow, Midleton, Navan, Nenagh, Portarlington, Ringsend, Roscrea a Tralee nezabezpečilo, aby komunálna odpadová voda vstupujúca do zberných systémov prešla pred vypustením v citlivých oblastiach náročnejším čistením ako tým, ktoré je uvedené v článku 4 uvedenej smernice, a ktoré je v súlade s požiadavkami oddielu B prílohy I uvedenej smernice v znení zmien, — z článku 12 smernice 91/271 zmenenej nariadením č. 1137/2008, keď v aglomeráciách Arklow a Castlebridge nezabezpečilo, aby likvidácia odpadovej vody z čističiek komunálnych odpadových vôd podliehala predchádzajúcim nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam.
1.

Talianska republika si tým, že pokiaľ ide o skládky v obciach Avigliano (oblasť Serre Le Brecce), Ferrandina (oblasť Venita), Genzano di Lucania (oblasť Matinella), Latronico (oblasť Torre), Lauria (oblasť Carpineto), Maratea (oblasť Montescuro), Moliterno (oblasť Tempa La Guarella), o dve skládky v obci Potenza (oblasť Montegrosso-Pallareta), o skládky v obciach Rapolla (oblasť Albero in Piano), Roccanova (oblasť Serre), Sant’Angelo Le Fratte (oblasť Farisi), Campotosto (oblasť Reperduso), Capistrello (oblasť Trasolero), Francavilla (Valle Anzuca), L’Aquila (oblasť Ponte delle Grotte), Andria (D’Oria G. & C. Snc), Canosa (CO.BE.MA), Bisceglie (CO.GE.SER), Andria (F.lli Acquaviva), Trani (BAT-Igea Srl), Torviscosa (sposločnosť Caffaro), Atella (oblasť Cafaro), Corleto Perticara (oblasť Tempa Masone), Marsico Nuovo (oblasť Galaino), Matera (oblasť La Martella), Pescopagano (oblasť Domacchia), Rionero in Volture (oblasť Ventaruolo), Salandra (oblasť Piano del Governo), San Mauro Forte (oblasť Priati), Senise (oblasť Palomabara), Tito (oblasť Aia dei Monaci), Tito (oblasť Valle del Forno), Capestrano (oblasť Tirassegno), Castellalto (oblasť Colle Coccu), Castelvecchio Calvisio (oblasť Termine), Corfinio (oblasť Cannucce), Corfinio (oblasť Case querceto), Mosciano S. Angelo (oblasť Santa Assunta), S. Omero (oblasť Ficcadenti), Montecorvino Pugliano (oblasť Parapoti), San Bartolomeo in Galdo (oblasť Serra Pastore), Trivigano (predtým Cava Zof) a Torviscosa (oblasť La Valletta), neprijala v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov všetky opatrenia potrebné na to, aby čo najskôr boli zavreté tie z uvedených skládok, ktorým v súlade s článkom 8 tejto smernice nebolo vydané povolenie pokračovať v prevádzke, alebo neprijala opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s uvedenou smernicou v prípade tých z uvedených skládok, ktorým bolo vydané povolenie pokračovať v prevádzke, bez toho, aby tým boli dotknuté podmienky stanovené v prílohe I bode 1 tejto istej smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) a c) smernice 1999/31.
5.

Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ vnútroštátny orgán požaduje z vlastnej iniciatívy vrátenie pomoci, ktorú poskytol na základe nesprávneho uplatnenia nariadenia č. 800/2008, má povinnosť požadovať od príjemcu tejto pomoci úroky podľa pravidiel platného vnútroštátneho práva. V tejto súvislosti článok 108 ods. 3 ZFEÚ vyžaduje, aby tieto pravidlá umožnili zabezpečiť úplné vrátenie protiprávnej pomoci, a aby tak bolo príjemcovi pomoci najmä uložené uhradiť úroky za celé obdobie, počas ktorého nakladal s touto pomocou; a to vo výške rovnajúcej sa výške, ktorá by bola použitá, ak by si musel sumu dotknutej pomoci požičať na trhu počas tohto obdobia.
C 206/2

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)/Administración del Estado

(Vec C-473/17 a 546/17) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Energetika - Odvetvie skvapalneného ropného plynu (LPG) - Ochrana spotrebiteľa - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Maximálna cena plynovej fľaše - Povinnosť distribúcie do domácností - Článok 106 ZFEÚ - Smernice 2003/55/ES, 2009/73/ES a 2006/123/ES - Výklad rozsudku z 20. apríla 2010, Federutility a i. (C-265/08, EU:C:2010:205) - Zásada proporcionality)

(2019/C 206/02)

Jazyk konania: španielčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Tribunal Supremo

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)

Žalovaný: Administración del Estado

za účasti: Redexis Gas SL, Repsol Butano SA (C-546/17)

Výrok rozsudku

Podmienka proporcionality uvedená v článku 15 ods. 3 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni opatreniam, o aké ide vo veci samej, ktoré stanovujú maximálnu cenu skvapalneného ropného plynu plneného do fliaš a ukladajú určitým dodávateľom distribúciu tohto plynu do domácností, pokiaľ sú tieto opatrenia zachovávané iba po obmedzenú dobu a nezachádzajú nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie sledovaného cieľa všeobecného hospodárskeho záujmu.

(1) Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017.

Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.
3.

Článok 33 ods. 2 písm. a) smernice 2013/32 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni, aby členský štát využil možnosť ponúkanú týmto ustanovením zamietnuť žiadosť o priznanie postavenia utečenca ako neprípustnú z dôvodu, že žiadateľovi už bola priznaná doplnková ochrana iným členským štátom, ak predvídateľné životné podmienky, ktorým bude uvedený žiadateľ vystavený ako osoba požívajúca doplnkovú ochranu v tomto inom členskom štáte, ho nevystavujú vážnemu riziku neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania v zmysle článku 4 Charty základných práv Európskej únie. Okolnosť, že osoby požívajúce takúto doplnkovú ochranu nedostávajú v uvedenom členskom štáte nijaké peňažné dávky na pokrytie životných potrieb alebo takéto dávky síce dostávajú, no ich výška je oveľa nižšia než výška takýchto dávok v iných členských štátoch, avšak nezaobchádza sa s nimi v tomto ohľade inak ako so štátnymi príslušníkmi tohto členského štátu, môže viesť k záveru, že tento žiadateľ v ňom bude vystavený takémuto riziku len v prípade, že by táto okolnosť mala za následok, že by sa tento žiadateľ vzhľadom na svoju mimoriadnu zraniteľnosť, nezávisle od svojej vôle a svojho osobného výberu ocitol v situácii ťažkej materiálnej deprivácie. Článok 33 ods. 2 písm. a) smernice 2013/32 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni, aby členský štát využil túto istú možnosť v prípade, že azylové konanie v inom členskom štáte, ktorý priznal žiadateľovi doplnkovú ochranu, vedie bez skutočného posúdenia k systematickému zamietaniu priznávania postavenia utečenca žiadateľom o medzinárodnú ochranu, ktorí spĺňajú podmienky stanovené v kapitolách II a III smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany.
1.

Body 2 a 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 30. marca 2017, Grécko/Komisia (T-112/15, EU:T:2017:239), sa zrušujú jednak v rozsahu, v akom Všeobecný súd zamietol žalobu Helénskej republiky, keď obmedzil svoje preskúmanie na opravu týkajúcu sa roku podania žiadosti 2008, ktorá bola zahrnutá do rozpočtového roku 2009, pokiaľ ide o finančnú opravu vo výške 5 % uplatnenú na podporu v rámci druhého piliera Spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP) venovaného rozvoju vidieka, a nepreskúmal opravu týkajúcu sa roku podania žiadosti 2008, ktorá bola zahrnutá do rozpočtového roku 2010, a to v sume 5 496 524,54 eura, pokiaľ ide o finančnú opravu vo výške 5 % uplatnenú na podporu v rámci druhého piliera SPP venovaného rozvoju vidieka, a jednak v rozsahu, v akom Všeobecný súd rozhodol o trovách konania.
C 230/6

Rozsudok Súdneho dvora (druhá. komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Poľsko) — Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej

(Vec C-566/17) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 168 písm. a) - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Zásada neutrality DPH - Zdaniteľná osoba vykonávajúca ekonomické a neekonomické činnosti - Tovar a služby nadobudnuté na účely uskutočnenia transakcií podliehajúcich DPH a transakcií nepodliehajúcich DPH - Absencia kritérií rozdelenia vo vnútroštátnej právnej úprave - Zásada zákonnosti dane)

(2019/C 230/07)

Jazyk konania: poľština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach

Žalovaný: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

Výrok rozsudku

Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej praxi, ktorá zdaniteľnej osobe umožňuje úplne odpočítať daň z pridanej hodnoty (DPH) zaťažujúcu na vstupe nadobudnutie tovaru a služieb touto osobou tak na účely ekonomickej činnosti podliehajúcej DPH, ako aj neekonomickej činnosti nespadajúcej do pôsobnosti DPH vzhľadom na to, že v uplatniteľnej daňovej právnej úprave neexistujú osobitné pravidlá upravujúce kritériá a metódy rozdelenia, ktoré by zdaniteľnej osobe umožnili určiť časť tejto DPH zaplatenej na vstupe, ktorú treba považovať za DPH súvisiacu s jej ekonomickou činnosťou a za DPH súvisiacu s jej neekonomickou činnosťou.

(1) Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2018.
C 220/5

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembursko) — Pillar Securitisation Sàrl/Hildur Arnadottir

(Vec C-694/17) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Luganský dohovor II - Článok 15 - Spotrebiteľská zmluva - Vzťah k smernici 2008/48/ES - Zmluva o spotrebiteľskom úvere - Články 2 a 3 - Pojmy „spotrebiteľ“ a „transakcie, na ktoré sa vzťahuje táto smernica“ - Maximálna výška úveru - Chýbajúca relevantnosť vzhľadom na článok 15 Luganského dohovoru II)

(2019/C 220/06)

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Pillar Securitisation Sàrl

Žalovaná: Hildur Arnadottir

Výrok rozsudku

Článok 15 Dohovoru o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, podpísaného 30. októbra 2007, ktorý bol schválený v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 2009/430/ES z 27. novembra 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa určilo, či zmluva o úvere je „spotrebiteľskou“ zmluvou o úvere v zmysle článku 15, sa nemusí overiť, že patrí do pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS v tom zmysle, že celková výška príslušného úveru nepresahuje prahovú hodnotu stanovenú v článku 2 ods. 2 písm. c) tejto smernice a že je v tomto ohľade irelevantné, že vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa preberá uvedená smernica, nestanovujú vyššiu prahovú hodnotu.

(1) Ú. v. EÚ C 63, 19.2.2018.
1.

Článok 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že výrobca zvukových záznamov sa na základe svojho výlučného práva udeliť súhlas alebo zakázať rozmnožovanie svojho zvukového záznamu môže brániť proti tomu, aby tretia osoba z jeho zvukového záznamu použila hoci len veľmi krátku zvukovú vzorku a začlenila ju do iného zvukového záznamu, pokiaľ nie je táto vzorka do neho začlenená v pozmenenej a sluchom nerozpoznateľnej podobe.
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Amazon EU Sàrl

(Vec C-649/17) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 6 ods. 1 písm. c) - Požiadavky na informácie v prípade zmlúv uzavretých na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov - Povinnosť obchodníka poskytnúť svoje telefónne číslo a číslo faxu, „ak je k dispozícii“ - Rozsah)

(2019/C 305/08)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Bundesgerichtshof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Žalovaný: Amazon EU Sàrl

Výrok rozsudku

Článok 6 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že na jednej strane bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá pred uzavretím zmluvy uzavretej na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov so spotrebiteľom, ktorá je uvedená v článku 2 bodoch 7 a 8 tejto smernice, ukladá obchodníkovi povinnosť za každých okolností poskytnúť svoje telefónne číslo. Na druhej strane z uvedeného ustanovenia nevyplýva povinnosť obchodníka zriadiť telefónnu či faxovú prípojku alebo vytvoriť novú e-mailovú adresu na to, aby sa umožnilo spotrebiteľom nadviazať s ním kontakt, a povinnosť oznámiť telefónne číslo či číslo faxu alebo e-mailovú adresu sa stanovuje len v prípadoch, keď tento obchodník už má zavedené takéto komunikačné prostriedky so spotrebiteľmi.

Článok 6 ods. 1 písm. c) smernice 2011/83 sa má vykladať v tom zmysle, že hoci toto ustanovenie ukladá obchodníkovi povinnosť sprístupniť spotrebiteľovi komunikačný prostriedok, ktorý dokáže splniť kritériá priamej a účinnej komunikácie, nebráni tomu, aby na účely splnenia týchto kritérií obchodník poskytol iné komunikačné prostriedky než tie, ktoré sú vymenované v uvedenom ustanovení.

(1) Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.