ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (siedma komora)

zo 17. decembra 2015 ( )

„Štátna pomoc – Pomoc poskytnutá Francúzskom v prospech spoločnosti Sernam SCS – Pomoc na reštrukturalizáciu a rekapitalizáciu, záruky a vzdanie sa pohľadávok spoločnosti SNCF voči spoločnosti Sernam – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Zneužitie pomoci – Vymáhanie – Hospodárska kontinuita – Kritérium súkromného investora“

Vo veci T‑242/12,

Société nationale des chemins de fer français (SNCF), so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: P. Beurier, O. Billard a V. Landes, advokáti,

žalobkyňa,

ktorú v konaní podporuje:

Francúzska republika, v zastúpení: pôvodne D. Colas a J. Gstalter, neskôr D. Colas a J. Rossi a napokon D. Colas a J. Bousin, splnomocnení zástupcovia,

vedľajší účastník konania,

proti

Európskej komisii, v zastúpení: T. Maxian Rusche a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia,

žalovanej,

ktorú v konaní podporujú:

Mory SA, v likvidácii, so sídlom v Pantin (Francúzsko),

a

Mory Team, v likvidácii, so sídlom v Pantin,

v zastúpení: B. Vatier a F. Loubières, advokáti,

vedľajší účastníci konania,

ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2012/398/EÚ z 9. marca 2012 o štátnej pomoci SA. 12522 (C 37/08) – Francúzsko – Uplatňovanie rozhodnutia „Sernam 2“ (Ú. v. EÚ L 195, s. 19),

VŠEOBECNÝ SÚD (siedma komora),

v zložení: predseda komory M. van der Woude, sudcovia I. Wiszniewska‑Białecka a I. Ulloa Rubio (spravodajca),

tajomník: S. Bukšek Tomac, referentka,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní 12. februára 2015,

vyhlásil tento

Rozsudok

Okolnosti predchádzajúce sporu

1. O žalobkyni a spoločnosti Sernam v čase skutkových okolností

1 Société nationale des chemins de fer (SNCF) (ďalej len „SNCF“ alebo „žalobkyňa“) sa po tom, čo bola v roku 1938 založená ako akciová spoločnosť, s účinnosťou od 1. januára 1983 stala na základe zákona 82‑1153 z 30. decembra 1982 o úprave vnútroštátnej dopravy (loi 82‑1153, du 30 décembre 1982, d’orientation des transports intérieurs) verejným priemyselným obchodným podnikom (établissement public industriel commercial – EPIC). Celé základné imanie (tvorené štátnym príspevkom, a nie akciami) vlastní štát.

2 Činnosti podniku Sernam spočívajú od jeho založenia v roku 1970 žalobkyňou ako jej vnútorného útvaru v činnostiach prepravy zásielok a expresnej prepravy balíkov a paliet.

3 V roku 1993 bola vykonaná reorganizácia, čo viedlo k vytvoreniu spoločnosti Sernam Domaine a dcérskej spoločnosti Sernam Transport SA. Sernam Domaine zostala vnútorným útvarom spoločnosti SNCF, zatiaľ čo Sernam Transport bola založená ako dcérska spoločnosť so 100 % podielom spoločnosti SNCF a sama vlastnila 24 dcérskych spoločností, prostredníctvom ktorých vykonávala svoje činnosti v cestnej doprave.

4 Dňa 1. februára 2000 sa Sernam Domaine transformovala na novú jednoduchú komanditnú spoločnosť, pričom Sernam SCS mala samostatnú právnu subjektivitu a bola 100 % dcérskou spoločnosťou spoločnosti SNCF. Sernam SCS vlastnila najmä podiely na základom imaní spoločnosti Sernam Transport, ktorá sa stala jej 100 % dcérskou spoločnosťou.

5 V decembri 2001 sa Sernam SCS zmenila na Sernam SA. Sernam mala v roku 2005 10 prevádzkových dcérskych spoločností a jednu spoločnosť na poskytovanie služieb v cestnej doprave – Sernam Transport Route (predtým Sernam Transport).

2. O rozhodnutí Sernam 1

6 Komisia Európskych spoločenstiev svojím rozhodnutím NN 122/00 (ex N 140/00) z 23. mája 2001 (ďalej len „rozhodnutie Sernam 1“) konštatovala, že opatrenia týkajúce sa obchodnej pomoci a ozdravenia spoločnosti Sernam SCS uskutočnené žalobkyňou, ktoré sa mali vykonať v období od začiatku roka 2001 do konca roka 2004, predstavujú štátnu pomoc zlučiteľnú so Zmluvou o ES. Ich celková výška predstavovala 503 miliónov eur. Komisia tiež „vyjadrila poľutovanie, že [Francúzska republika] vykonala predmetnú pomoc v rozpore s článkom 88 ods. 3 zmluvy“.

7 Pomoc vo výške 503 miliónov eur bola schválená najmä na základe záväzku Francúzskej republiky, že podnik sa odpredá. 60 % základného imania spoločnosti Sernam SCS totiž mala prevziať Geodis SA. Geodis sa tak mala stať úplne a neobmedzene zodpovednou za dlhy spoločnosti Sernam SCS a mala uhradiť dodatočné náklady na reštrukturalizáciu vo výške 67 miliónov eur. Sernam SCS sa zaviazala znížiť počet svojich prevádzok zo 107 na 72 v období od roku 1999 do roku 2004, znížiť svoj obrat o 18 %, znížiť počet zamestnancov a vykonať reštrukturalizáciu s uvedeným rozpočtom a v stanovenom čase.

3. O rozhodnutí Sernam 2

8 Listom zo 17. júna 2002 francúzske orgány informovali Komisiu, že pomoc schválená rozhodnutím Sernam 1 bola zrealizovaná za iných podmienok, ako boli podmienky, na základe ktorých Komisia prijala svoje rozhodnutie.

9 Listom z 30. apríla 2003 Komisia informovala Francúzsku republiku o svojom rozhodnutí otvoriť konanie uvedené v článku 88 ods. 2 ES v súvislosti s touto pomocou [rozhodnutie s názvom „Štátna pomoc – Francúzsko – Výzva na predloženie pripomienok v súlade s článkom 88 ods. 2 Zmluvy ES v súvislosti s pomocou C 32/03 (ex NN 122/2000) – ‚Sernam 2: Úprava pomoci na reštrukturalizáciu‘“ (Ú. v. EÚ C 182, s. 2)].

10 Komisia vykonala novú analýzu celého spisu na základe úplného aktualizovaného reštrukturalizačného plánu, ktorý zohľadňoval nové okolnosti. Komisia preskúmala nové skutočnosti, aby zistila, do akej miery sú alebo nie sú v súlade s rozhodnutím Sernam 1, a preverila, do akej miery bola nová situácia ku dňu prijatia rozhodnutia (v porovnaní s rozhodnutím Sernam 1) zlučiteľná s usmerneniami Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 288, 1999, s. 2), najmä pokiaľ ide o princíp výnimočnej pomoci.

11 Komisia vo svojom rozhodnutí 2006/367/ES z 20. októbra 2004, ktoré sa vzťahuje na štátnu pomoc čiastočne zrealizovanú zo strany Francúzska v prospech spoločnosti Sernam (Ú. v. EÚ L 140, 2006, s. 1, ďalej len „rozhodnutie Sernam 2“), dospela k záveru, že rozhodnutie Sernam 1 nebolo dodržané, čo predstavovalo zneužitie pomoci v zmysle článku 1 písm. g) nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339) a bodu 43 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach.

12 Komisia však konštatovala, že francúzske orgány splnili viaceré zo svojich cieľov v súlade s rozhodnutím Sernam 1 a že preskúmaná pomoc spĺňa kritériá úpravy plánu reštrukturalizácie stanovené v bode 3.2.4 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach. Komisia teda potvrdila, že pomoc schválená rozhodnutím Sernam 1 vo výške 503 miliónov eur je za nových podmienok zlučiteľná so spoločným trhom.

13 Komisia tiež dospela k záveru, že dodatočná pomoc vo výške 41 miliónov eur, ktorú vyplatila žalobkyňa spoločnosti Sernam a ktorá je priamym následkom zneužitia pomoci schválenej rozhodnutím Sernam 1, sa musí vyhlásiť za nezlučiteľnú so spoločným trhom a musí sa vymáhať spolu s úrokmi.

14 Konečný výrok rozhodnutia Sernam 2 znie:

„Článok 1

1. Štátna pomoc v prospech spoločnosti Sernam, schválená v máji 2001 vo výške 503 miliónov EUR, je zlučiteľná so spoločným trhom za podmienok uvedených v článkoch 3 a 4.

2. Štátna pomoc zo strany [Francúzskej republiky] v prospech spoločnosti Sernam v sume 41 miliónov EUR nie je zlučiteľná so spoločným trhom.

Článok 2

1. [Francúzska republika] prijme všetky opatrenia potrebné na opätovné nadobudnutie pomoci uvedenej v článku 1 ods. 2, ktorá už bola príjemcovi protiprávne poskytnutá.

2. Vymáhanie sa vykoná bezodkladne v súlade s postupmi vnútroštátneho práva tak, aby umožnili okamžitú a účinnú realizáciu tohto rozhodnutia. Pomoc, ktorú je potrebné vrátiť, zahŕňa úroky od dátumu, keď boli poskytnuté príjemcovi až po dátum ich opätovného získania. Úroky sa vyrátajú na základe referenčnej sadzby, ktorá sa používa na výpočet ekvivalentu dotácie v rámci regionálnej pomoci.

Článok 3

1. S výhradou odseku 2 je potrebné dodržať tieto podmienky:

a) Spoločnosť Sernam bude môcť rozvíjať len svoje činnosti prepravy tovaru železnicou podľa koncepcie Expresného vlakového bloku [(]TBE). V tomto ohľade spoločnosť SNCF zaručuje, že ponúkne každému operátorovi, ktorý o to požiada, rovnaké podmienky ako sú podmienky pridelené spoločnosti Sernam na rozvoj železničnej nákladnej dopravy, TBE.

b) Spoločnosť Sernam zase bude musieť v priebehu dvoch rokov nasledujúcich po dátume oznámenia tohto rozhodnutia, integrálne nahradiť svoje vlastné prostriedky a služby cestnej prepravy prostriedkami a službami cestnej prepravy jednej alebo viacerých spoločností, ktoré sú právne a ekonomicky nezávislé od spoločnosti SNCF a ktoré sa vyberú na základe otvoreného, transparentného a nediskriminačného postupu.

Vlastnými prostriedkami a službami cestnej prepravy spoločnosti Sernam sa myslí súbor cestných prostriedkov, a síce vozidlá cestnej dopravy spoločnosti Sernam v úplnom vlastníctve alebo… kúpené na lízing/prenajaté;

Spoločnosti, ktoré prevezmú činnosti v cestnej doprave spoločnosti Sernam budú musieť zabezpečiť celú službu cestnej prepravy za pomoci svojich vlastných zdrojov.

2. V prípade, že spoločnosť Sernam predá svoje aktíva vcelku, a to do 30. júna 2005 v trhovej cene spoločnosti, ktorá nemá právny vzťah so spoločnosťou SNCF prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu, podmienky odseku 1 sa neuplatňujú.

Článok 4

Každý čiastočný alebo celkový predaj spoločnosti Sernam sa musí vykonať za trhovú cenu a prostredníctvom transparentného postupu otvoreného všetkým jej konkurentom. Za týchto podmienok pripadne spoločnosti Sernam, ak bude naďalej existovať, úhrada pomoci 41 miliónov EUR.

…“

4. O prevode aktív spoločnosti Sernam vcelku na spoločnosť Financière Sernam a o udalostiach, ktoré po ňom nasledovali

15 V nadväznosti na rozhodnutie Sernam 2 francúzske orgány 24. novembra 2004 navštívili Komisiu a oficiálnym listom z 21. decembra 2004 ju informovali, že sa rozhodli predať aktíva spoločnosti Sernam vcelku v súlade s článkom 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2.

16 Žalobkyňa uskutočnila s pomocou banky (ďalej len „banka X“) verejnú súťaž. Bolo kontaktovaných 34 skupín.

17 Podľa francúzskych orgánov hospodárska situácia spoločnosti Sernam neumožnila získať návrhy s kladným ocenením. Vo všetkých ponukách odovzdaných v rámci tejto verejnej súťaže bola navrhnutá výrazne záporná hodnota:

– uchádzač č. 1 (predbežná ponuka): − 120 miliónov eur,

– uchádzač č. 2 (predbežná ponuka): − 90,4 milióna eur,

– uchádzač č. 3 (predbežná ponuka): − 90,4 milióna eur,

– uchádzač č. 4 (nezáväzná ponuka v druhom kole): − 65,2 milióna eur,

– uchádzač č. 5 (nezáväzná ponuka v druhom kole): − 56,4 milióna eur.

18 Nebola predložená žiadna záväzná ponuka. Dvaja účastníci súťaže, a to uchádzač č. 4 a uchádzač č. 5, pričom tento posledný uvedený uchádzač bol spojený s vedením spoločnosti Sernam, však po skončení druhého kola prejavili vážny záujem. Bolo prijaté rozhodnutie, že v diskusiách sa bude pokračovať jedine s konzorciom tvoreným uchádzačom č. 5 spojeným s vedením spoločnosti Sernam (ďalej len „konzorcium“).

19 Uchádzač č. 5 napokon žalobkyni 15. júna 2005 ústne oznámil, že do 30. júna 2005 nie je schopný predložiť – a to ani podmienečnú – ponuku na prevzatie aktív.

20 Vedenie spoločnosti Sernam sa teda rozhodlo predložiť prostredníctvom spoločnosti, ktorá sa ešte len mala založiť a ktorá sa nazývala najprv Bidco a potom Financière Sernam, samostatnú ponuku na prevzatie aktív, ktorá bola žalobkyni predložená 30. júna 2005 a v podstate v ten istý deň odsúhlasená generálnym riaditeľstvom žalobkyne.

21 Protokol o dohode, ktorá bola uzavretá medzi žalobkyňou, spoločnosťou Sernam, spoločnosťou SAS Sernam Xpress (jedna z 10 dcérskych spoločností v 100 % vlastníctve spoločnosti Sernam, založená v roku 2002, ďalej len „Sernam Xpress“) a vrcholovým manažmentom budúcej spoločnosti Financière Sernam, bol podpísaný 21. júla 2005 (ďalej len „protokol o dohode z 21. júla 2005“).

22 Proces prevodu sa uskutočnil v štyroch etapách:

– žalobkyňa rekapitalizovala svoju dcérsku spoločnosť Sernam, ktorej bola 100 % vlastníkom, vo výške 57 miliónov eur,

– Sernam následne uskutočnila v prospech svojej dcérskej spoločnosti Sernam Xpress, ktorej bola 100 % vlastníkom, čiastkový vklad aktív (ďalej len „vklad“), ktorý podliehal pravidlám rozdelenia uvedeným v článkoch L 236‑16 až L 236‑21 francúzskeho obchodného zákonníka (code de commerce), za ktorý Sernam získala podiel v spoločnosti Sernam Xpress v menovitej hodnote 100 eur (odmena za čiastkový vklad aktív spočívala v odovzdaní cenných papierov). Tento vklad zahŕňal všetky aktíva, vrátane rekapitalizácie vo výške 57 miliónov eur, a pasíva spoločnosti Sernam, s výnimkou určitých finančných pasív v celkovej výške 38,5 milióna eur (ďalej len „finančné pasíva“), ktoré zahŕňali:

– dlh súvisiaci s účastníckou pôžičkou, ktorú si Sernam vzala od skupiny SNCF 21. decembra 2001,

– aktíva a pasíva spojené s vypovedaním zmluvy „IBM – GPS“,

– vzápätí po uskutočnení vkladu Sernam Xpress pristúpila k zvýšeniu základného imania spoločnosti o 2 milióny eur, ktoré bolo v plnom rozsahu upísané žalobkyňou. Po tejto transakcii žalobkyňa vlastnila väčšinu podielov v spoločnosti Sernam Xpress,

– Sernam a žalobkyňa následne predali spoločnosti Financière Sernam všetky svoje podiely v spoločnosti Sernam Xpress za cenu vo výške dvoch miliónov eur, ktorá predstavovala celé základné imanie spoločnosti Sernam Xpress.

23 Okrem toho bol stanovený mechanizmus zvýšenia ceny v prípade neskoršieho úplného alebo čiastkového prevodu základného imania alebo aktív prevádzanej spoločnosti na tretiu osobu a zrušujúca doložka v prípade zamietavého rozhodnutia Komisie do piatich rokov po uzatvorení protokolu o dohode z 21. júla 2005.

24 Pri tomto prevode žalobkyňa tiež poskytla záruky.

25 Zmluva o čiastkovom vklade aktív medzi spoločnosťami Sernam a Sernam Xpress je datovaná 14. septembra 2005. Financière Sernam bola zapísaná do obchodného registra 14. októbra 2005.

26 Jednotlivé transakcie pri procese prevodu opísané v bode 22 vyššie sa uskutočnili v ten istý deň, 17. októbra 2005, ktorý sa označuje ako deň „uzávierky“.

27 Sernam zanikla na základe súdnej likvidácie 15. decembra 2005. Suma 41 miliónov eur, ktorá sa mala zaplatiť žalobkyni na základe rozhodnutia Sernam 2, bola vykázaná v pasívach vzniknutých v súvislosti s touto likvidáciou, tak ako finančné pasíva vo výške 38,5 milióna eur vylúčené z vkladu (pozri bod 22 druhú zarážku vyššie).

28 V roku 2006 získal určitý investičný fond 51,8 % podiel na základnom imaní spoločnosti Sernam Xpress.

29 V máji 2011 uskutočnila Sernam Xpress vklad ochrannej známky Sernam do svojej prevádzkovej dcérskej spoločnosti Sernam Services.

30 Dňa 30. júna 2011 bola Sernam Xpress zrušená a Financière Sernam ako jej jediný spoločník získala jej majetok (tzv. transakcia „univerzálneho prevodu majetku“).

31 Skupinu Sernam ku dňu prijatia napadnutého rozhodnutia tvorili Financière Sernam a dcérske spoločnosti bývalej spoločnosti Sernam Xpress: Sernam Services a Aster (predtým nazývaná Sernam Transport Route).

32 Dňa 31. januára 2012 sa začalo konkurzné konanie voči spoločnostiam Financière Sernam a Sernam Services. Dňa 3. februára 2012 dcérska spoločnosť Aster vstúpila do súdnej likvidácie s dočasným pokračovaním v činnosti.

33 Keďže ustanovený konkurzný správca sa domnieval, že plán pokračovania činnosti spoločnosti Sernam nie je uskutočniteľný, začal hľadať záujemcov o jej odkúpenie.

5. O konaní, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia

34 Už 24. júna 2005 sa prvý sťažovateľ (ďalej len „prvý sťažovateľ“) Komisii sťažoval na nesprávne uplatňovanie rozhodnutia Sernam 2.

35 Dňa 22. februára 2006 podal prvý sťažovateľ žalobu na nečinnosť proti Komisii.

36 Listami z 10. apríla 2006 a 23. apríla 2007 podala na Komisiu sťažnosť aj druhá zainteresovaná strana (ďalej len „druhý sťažovateľ“).

37 Obidvaja sťažovatelia sa v podstate domnievali, že rozhodnutie Sernam 2 sa nesprávne uplatňovalo.

38 Komisia rozhodnutím zo 16. júla 2008, nazvaným „Štátna pomoc – Francúzsko – Štátna pomoc C 37/08 – Uplatňovanie rozhodnutia vo veci Sernam 2 – Výzva na predloženie pripomienok v súlade s článkom [108 ods. 2 ZFEÚ]“ (Ú. v. EÚ C 4, 2009, s. 5, ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“), začala konanie vo veci formálneho zisťovania upravené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ.

39 Dňa 29. apríla 2009 Súd prvého stupňa zastavil konanie o žalobe na nečinnosť, ktorú podal prvý sťažovateľ proti Komisii (uznesenie z 29. apríla 2009, HALTE/Komisia, T‑58/06, EU:T:2009:125).

40 Dňa 9. marca 2012 prijala Komisia rozhodnutie 2012/398/EÚ o štátnej pomoci SA. 12522 (C 37/08) – Francúzsko – Uplatňovanie rozhodnutia „Sernam 2“ (Ú. v. EÚ L 195, s. 19, ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). Toto rozhodnutie bolo doručené francúzskym orgánom 10. marca 2012. Francúzske orgány ho doručili žalobkyni 26. marca 2012.

6. Napadnuté rozhodnutie

41 Komisia na úvod uviedla, že sa začalo konanie podľa článku 16 nariadenia č. 659/1999, pretože Komisia mala informácie, že Francúzska republika zneužila pomoc schválenú rozhodnutím Sernam 2 za určitých podmienok, a to po zneužití pomoci schválenej rozhodnutím Sernam 1 takisto za určitých podmienok.

O zneužití štátnej pomoci povolenej rozhodnutím Sernam 2

42 Komisia sa domnievala, že vzhľadom na to, že francúzske orgány potvrdili, že podmienky uvedené v článku 3 ods. 1 rozhodnutia Sernam 2 neboli dodržané, mohla sa obmedziť na kontrolu toho, či Francúzska republika dodržala podmienky uvedené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2.

43 Komisia konštatovala, že neboli dodržané viaceré požiadavky stanovené článkom 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2.

44 Po prvé Komisia v bode 3.2.1 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod činností sa 30. júna 2005 neuskutočnil.

45 Po druhé Komisia v bode 3.2.2 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že vzhľadom na to, že cena bola záporná, uskutočnený prevod činnosti nepredstavoval predaj a z toho istého dôvodu nebol dodržaný článok 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2.

46 Po tretie Komisia v bode 3.2.3 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod činnosti nepredstavoval predaj aktív, ale prevod celej spoločnosti Sernam (aktív aj pasív), keďže na jednej strane prevod pozostával z prevodu aktív aj pasív vcelku v rámci skupiny a z následného predaja akcií (share deal) dcérskej spoločnosti, ktorá ich prijala (odôvodnenia 108 až 112 napadnutého rozhodnutia) a na druhej strane prevod sa neobmedzil na aktíva, ale zahŕňal celú spoločnosť Sernam (aktíva aj pasíva) (odôvodnenia 113 až 116 napadnutého rozhodnutia).

47 Po štvrté Komisia v bode 3.2.4 napadnutého rozhodnutia uviedla, že prevod sa neobmedzil na aktíva, ktoré vlastnila Sernam v čase prijatia rozhodnutia Sernam 2, ale že rekapitalizácia v netto sume 57 miliónov eur predstavovala pripočítanie aktív, ktoré v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 nebolo povolené.

48 Po piate Komisia v bode 3.2.5 napadnutého rozhodnutia uviedla, že prevod činností sa neuskutočnil prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu.

49 Po šieste Komisia v bode 3.2.6 napadnutého rozhodnutia uviedla, že účel predaja aktív nebol splnený.

50 Komisia na záver konštatovala, že článok 3 rozhodnutia Sernam 2 nebol dodržaný, a preto bola pomoc vo výške 503 miliónov eur zneužitá.

51 Komisia konštatovala, že vzhľadom na to, že pomoc vo výške 503 miliónov eur bola použitá príjemcom v rozpore s rozhodnutím Sernam 2, nie je zlučiteľná s vnútorným trhom na základe rozhodnutia Sernam 2. Komisia uviedla, že vzhľadom na to, že Francúzska republika neuviedla žiadny dôvod zlučiteľnosti, táto pomoc nie je zlučiteľná a musí sa vymôcť spolu s úrokmi počítanými od dátumu, keď bola poskytnutá, od spoločnosti Financière Sernam a od jej dcérskych spoločností, najmä Sernam Services a Aster, ktoré podľa Komisie pokračovali vo svojej hospodárskej činnosti, na ktorú bola poskytnutá podpora a ktorú kedysi vykonávala Sernam a potom Sernam Xpress (ktorej majetok pohltila Financière Sernam v dôsledku univerzálneho prevodu majetku z 30. júna 2011).

O vymožení pomoci vo výške 41 miliónov eur

52 Komisia v odôvodneniach 132 až 151 napadnutého rozhodnutia overila, či Francúzska republika správne vymohla pomoc vo výške 41 miliónov eur, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú rozhodnutím Sernam 2, tak, že ju vykázala v pasívach spoločnosti Sernam pri jej likvidácii, a či bolo vzhľadom na judikatúru Únie v oblasti vymáhania pomoci potrebné rozšíriť vrátenie pomoci na spoločnosť Financière Sernam a na jej dcérske spoločnosti Sernam Services a Aster. Komisia poukázala najmä na rozsudky z 8. mája 2003, Taliansko a SIM 2 Multimedia/Komisia (C‑399/00 a C‑328/99, Zb., ďalej len „rozsudok Seleco“, EU:C:2003:252), z 29. apríla 2004, Nemecko/Komisia (C‑277/00, Zb., ďalej len „rozsudok SMI“, EU:C:2004:238), a z 19. októbra 2005, CDA Datenträger Albrechts/Komisia (T‑324/00, Zb., ďalej len „rozsudok CDA“, EU:T:2005:364).

53 Po prvé v odôvodneniach 144 až 148 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že prevod činností spoločnosti Sernam na spoločnosť Sernam Xpress mal za následok, že Sernam Xpress si zachovala skutočný prospech z konkurenčnej výhody spojenej s poskytnutou pomocou, keďže medzi oboma spoločnosťami existovala hospodárska kontinuita, a že tento prevod činností spoločnosti Sernam na spoločnosť Sernam Xpress zodpovedal obídeniu príkazu na vrátenie pomoci spoločnosťou Sernam.

54 Po druhé Komisia v odôvodnení 149 napadnutého rozhodnutia pripomenula, že podľa judikatúry skutočnosť, že akcionár predá tretej osobe akcie spoločnosti, ktorej bola poskytnutá neoprávnená pomoc, nemá vplyv na platnosť povinnosti vymáhania pomoci od spoločnosti, ktorá bola jej príjemcom. V prejednávanom prípade preto Sernam Xpress mala povinnosť vrátiť 41 miliónov eur aj po predaji jej akcií spoločnosti Financière Sernam.

55 Po tretie Komisia v odôvodnení 150 napadnutého rozhodnutia uviedla, že fúzia medzi spoločnosťami Sernam Xpress a Financière Sernam z 30. júna 2011 mala za následok prevod prospechu z pomoci vo výške 41 miliónov eur, a teda aj povinnosti vrátenia pomoci na spoločnosť Financière Sernam a na jej dcérske spoločnosti, najmä Sernam Services a Aster, ktoré pokračovali v činnosti spoločností Sernam a Sernam Xpress.

O novej pomoci poskytnutej spoločnosti Sernam Xpress/Financière Sernam

56 Komisia konštatovala, že opatrenia upravené v protokole o dohode z 21. júla 2005 predstavovali novú štátnu pomoc. Týmito opatreniami sú rekapitalizácia spoločnosti Sernam žalobkyňou v netto sume 57 miliónov eur, odpísanie dvoch pohľadávok žalobkyne voči spoločnosti Sernam v celkovej výške 38,5 milióna eur a štyri záruky žalobkyne poskytnuté spoločnosti Sernam Xpress/Financière Sernam.

57 Komisia najprv v odôvodneniach 154 až 158 napadnutého rozhodnutia uviedla dôvody, pre ktoré sa rozhodla neuplatniť pri kvalifikácii týchto opatrení z hľadiska článku 107 ods. 1 ZFEÚ kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve.

58 V prvom rade v odôvodnení 154 napadnutého rozhodnutia uviedla, že v situácii vymáhania pomoci nie je opodstatnené uplatniť kritérium súkromného investora.

59 V druhom rade Komisia v odôvodnení 155 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 bol predaj aktív ekvivalentom kompenzačných opatrení, ktoré ukladá článok 3 ods. 1 tohto rozhodnutia. Podľa bodu 40 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (Ú. v. EÚ C 244, 2004, s. 2, ďalej len „usmernenia o záchrane a reštrukturalizácii“) pritom nie je možné považovať prevod stratovej činnosti za kompenzačné opatrenie. Komisia uviedla, že záporná cena ukazuje, že ide prevod stratovej činnosti, ktorý nemôže byť ekvivalentom kompenzačného opatrenia, a že v tomto prípade záporná cena zodpovedá prevádzkovej pomoci podniku, ktorá je už svojou povahou neschopná zmierniť narušenie hospodárskej súťaže.

60 Pokiaľ ide o kvalifikáciu štátnej pomoci, Komisia v odôvodnení 159 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že opatrenia pomoci boli poskytnuté zo zdrojov verejného podniku, ktorým je žalobkyňa. Vzhľadom na to, že žalobkyňa je spoločnosť podľa verejného práva (EPIC) podliehajúca veľmi podrobnému dohľadu zo strany štátu, výhodu tiež poskytol štát. Keďže Sernam Xpress a Financière Sernam pôsobili v cestnej doprave, ktorá je otvorená hospodárskej súťaži v rámci Únie, výhoda mohla spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi. Komisia poukázala na to, že nie je potrebné rozlišovať výhody poskytnuté spoločnostiam Sernam Xpress a Financière Sernam, lebo tieto dve spoločnosti sa zlúčili.

61 Keďže Francúzska republika neuviedla dôvody zlučiteľnosti tejto pomoci s vnútorným trhom, hoci niesla dôkazné bremeno, Komisia na základe toho dospela k záveru, že táto pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom a musí sa vrátiť spolu s úrokmi.

62 Výrok napadnutého rozhodnutia znie:

„Článok 1

1. Štátna pomoc vo výške 503 mil. EUR, ktorú [Francúzska republika] poskytl[a] spoločnosti Sernam SCS (ktorá sa stala spoločnosťou [Sernam]) a ktorú schválila Komisia [rozhodnutím Sernam 2], bola zneužitá. Je nezlučiteľná s vnútorným trhom. Táto pomoc bola poskytnutá aj spoločnosti Sernam Xpress a spoločnosti Financière Sernam a jej dcérskym spoločnostiam, Sernam Services a Aster.

2. Štátna pomoc vo výške 41 mil. EUR, ktorú [Francúzska republika] poskytl[a] spoločnosti Sernam SCS a ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú rozhodnutím Sernam 2, bola poskytnutá aj spoločnosti Sernam Xpress a spoločnosti Financière Sernam a jej dcérskym spoločnostiam, najmä Sernam Services a Aster.

3. Rekapitalizácia spoločnosti [Sernam] spoločnosťou SNCF vo výške 57 mil. EUR, odpísanie pohľadávok SNCF voči spoločnosti [Sernam] vo výške 38,5 mil. EUR a záruky poskytnuté spoločnosťou SNCF pri prevode činností spoločnosti [Sernam] na Financière Sernam, s výnimkou záruky poskytnutej železničiarom, predstavujú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom.

Článok 2

1. [Francúzska republika] je povinn[á] vymôcť pomoc uvedenú v článku 1 od spoločnosti Financière Sernam a jej dcérskych spoločností Sernam Services a Aster.

2. Zo súm, ktoré sa majú vrátiť, plynú úroky odo dňa, keď boli poskytnuté príjemcovi, až do ich skutočného vrátenia.

3. Úroky sa vypočítajú ako zložený úrok v súlade s kapitolou V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004.

Článok 3

1. Vrátenie pomoci poskytnutej v rámci opatrení uvedených v článku 1 je bezodkladné a účinné.

2. [Francúzska republika] zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov po dátume oznámenia tohto rozhodnutia.

3. V rámci vykonania tohto nariadenia [rozhodnutia – neoficiálny preklad] môže [Francúzska republika] zohľadniť prípadné sumy už vrátené [vymožené – neoficiálny preklad] spoločnosťou SNCF v nadväznosti na likvidáciu spoločnosti [Sernam] za podmienok uvedených vyššie v texte.

Článok 4

1. [Francúzska republika] do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia predloží Komisii tieto informácie:

a) dátumy, keď bola pomoc v rámci jednotlivých opatrení poskytnutá príjemcovi, celkovú sumu (istinu a úroky), ktorú príjemca musí vrátiť za každé z opatrení pomoci;

b) podrobný opis už prijatých alebo plánovaných opatrení na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím;

c) dokumenty, ktoré dokazujú, že príjemcovi bolo nariadené pomoc vrátiť.

2. [Francúzska republika] bude Komisiu informovať o pokroku dosiahnutom v súvislosti s vnútroštátnymi opatreniami, ktoré sa prijali na vykonanie tohto rozhodnutia, až do úplného vrátenia pomoci uvedenej v článku 1. [Francúzska republika] na požiadanie Komisie bezodkladne poskytne všetky informácie o opatreniach, ktoré sa už prijali a ktoré sa plánujú prijať na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Takisto poskytne podrobné informácie o sumách pomoci a úrokov, ktoré príjemca už vrátil.

Článok 5

Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.“

7. O skutočnostiach, ktoré nastali po prijatí napadnutého rozhodnutia

63 Po prijatí napadnutého rozhodnutia francúzske orgány 23. marca 2012 požiadali Komisiu, aby potvrdila, že povinnosť vrátiť štátnu pomoc, ktorá bola uložená spoločnostiam skupiny Sernam v článku 2 napadnutého rozhodnutia, sa nebude vzťahovať aj na spoločnosti skupiny Geodis (patriacej do skupiny žalobkyne) a skupiny BMV v prípade, ak tieto skupiny prevezmú časť aktív spoločností Sernam v rámci konkurzného konania voči týmto spoločnostiam.

64 Komisia vo svojom rozhodnutí zo 4. apríla 2012 o štátnej pomoci SA. 34547 (2012/N) – Francúzsko – Prevzatie aktív skupiny Sernam v rámci konkurzného konania voči tejto skupine (ďalej len „rozhodnutie Sernam 4“) dospela k záveru, že neexistuje hospodárska kontinuita medzi skupinou Sernam a nadobúdateľmi časti aktív tejto skupiny, skupiny Geodis a BMV, a že nie je potrebné rozšíriť vymáhanie pomoci, ktorá bola v napadnutom rozhodnutí vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom, na skupiny Geodis a BMV.

65 Dňa 13. apríla 2012 sa začala súdna likvidácia spoločností Financière Sernam a Sernam Services. V ten istý deň Geodis predložila ponuku a Tribunal de commerce de Nanterre (Obchodný súd v Nanterre, Francúzsko) ju označil za nadobúdateľa aktív skupiny Sernam.

Konanie a návrhy účastníkov konania

66 Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 4. júna 2012 podala žalobkyňa žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.

67 Podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 18. októbra 2012 Francúzska republika podala návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu žalobkyne. Uznesením z 26. novembra 2012 predseda šiestej komory Všeobecného súdu vyhovel tomuto návrhu. Francúzska republika predložila 11. februára 2013 vyjadrenie vedľajšieho účastníka konania.

68 Podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 14. februára 2013 žalobkyňa požiadala o založenie nového návrhu na vykonanie dôkazu do spisu. Predseda šiestej komory založil tento nový návrh na vykonanie dôkazu do spisu 26. februára 2013. Komisia predložila pripomienky k tomuto novému dôkazu 14. marca 2013. Francúzska republika oznámila, že nepredloží pripomienky.

69 Vzhľadom na to, že zloženie komôr Všeobecného súdu bolo zmenené, sudca spravodajca bol pridelený k siedmej komore, ktorej bola prejednávaná vec z tohto dôvodu 23. septembra 2013 pridelená.

70 Podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 25. novembra 2013 Mory SA, Mory Team a Superga Invest podali návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania v prejednávanej veci na podporu návrhov Komisie.

71 Podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 29. januára 2014 žalobkyňa požiadala o dôverné zaobchádzanie s určitými časťami a pasážami podaní v prípade, ak sa výnimočne vyhovie žiadosti subjektov, ktoré podali návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania, o sprístupnenie všetkých častí podaní. Žalobkyňa na tento účel predložila nedôvernú verziu predmetných podaní.

72 Uznesením z 23. mája 2014 predseda siedmej komory Všeobecného súdu povolil vstup spoločností Mory a Mory Team ako vedľajších účastníkov do konania na základe článku 116 ods. 6 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu z 2. mája 1991 a zamietol návrh spoločnosti Superga Invest na vstup vedľajšieho účastníka do konania. Rozhodnutie o žiadosti žalobkyne o dôverné zaobchádzanie bolo odložené na neskôr.

73 Všeobecný súd listom z 23. októbra 2014 v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania upravených v článku 64 rokovacieho poriadku z 2. mája 1991 písomne položil žalobkyni, Komisii a Francúzskej republike určité otázky, pričom ich vyzval, aby na ne písomne odpovedali, a vyzval žalobkyňu a Komisiu, aby predložili určité dokumenty. Títo účastníci konania vyhoveli tejto výzve v stanovenej lehote.

74 Podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 17. novembra 2014 žalobkyňa požiadala o založenie druhého nového návrhu na vykonanie dôkazu do spisu. Predseda siedmej komory Všeobecného súdu ho založil do spisu 21. novembra 2014, pričom vyzval Komisiu a Francúzsku republiku, aby v tejto súvislosti predniesli na pojednávaní pripomienky.

75 Listom doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 27. novembra 2014 žalobkyňa predložila pripomienky k odpovediam na otázky predloženým Komisiou. Predseda siedmej komory Všeobecného súdu rozhodnutím z 3. decembra 2014 rozhodol, že tento list nezaloží do spisu.

76 Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na otázky, ktoré im Všeobecný súd položil, boli vypočuté na pojednávaní, ktoré sa uskutočnilo 12. februára 2015.

77 Žalobkyňa, ktorú podporuje Francúzska republika, navrhuje, aby Všeobecný súd:

– zrušil napadnuté rozhodnutie,

– zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

78 Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:

– vyhlásil žalobu za neprípustnú a subsidiárne za nedôvodnú,

– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.

79 Mory a Mory Team navrhujú, aby Všeobecný súd zamietol žalobu ako neprípustnú a subsidiárne ako nedôvodnú.

Právny stav

80 Na podporu svojho návrhu na zrušenie žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov. Prvý žalobný dôvod je založený na porušení jej práva na obranu, keďže Komisia zaujala v napadnutom rozhodnutí stanovisko k neuplatniteľnosti kritéria súkromného investora na prejednávaný prípad, ktoré nebolo uvedené v rozhodnutí o začatí konania. V tejto súvislosti Francúzska republika tvrdí, že došlo aj k porušeniu jej práva na obranu, a to z tých istých dôvodov. Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery. Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti dodržať primeranú lehotu a zásady právnej istoty. Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže konštatovala, že pri prevode aktív spoločnosti Sernam vcelku neboli dodržané podmienky uvedené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2. Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia, keďže konštatovala, že povinnosť vrátiť štátnu pomoc vo výške 41 miliónov eur, ktorá bola rozhodnutím Sernam 2 vyhlásená za nezlučiteľnú, bola prevedená na spoločnosť Financière Sernam a na jej dcérske spoločnosti. Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia, keďže konštatovala, že opatrenia uvedené v protokole o dohode z 21. júla 2005 predstavovali novú štátnu pomoc v prospech spoločnosti Sernam Xpress/Financière Sernam.

81 Všeobecný súd sa domnieva, že je potrebné najprv preskúmať posledné tri žalobné dôvody a následne prvé tri žalobné dôvody, ktoré sa týkajú porušení všeobecných zásad práva Únie, keďže mnohé otázky, ktoré tieto prvé tri žalobné dôvody vyvolávajú, závisia od posúdenia štvrtého, piateho a šiesteho žalobného dôvodu.

1. O štvrtom žalobnom dôvode založenom na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže konštatovala, že pri prevode aktív spoločnosti Sernam vcelku neboli dodržané podmienky uvedené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2

82 Štvrtý žalobný dôvod žalobkyne sa delí na šesť častí. Prvá časť je založená na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 97 a 98 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že k prevodu aktív spoločnosti Sernam vcelku nedošlo 30. júna 2005. Druhá časť je založená na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 99 až 102 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod aktív spoločnosti Sernam vcelku za zápornú cenu nepredstavoval predaj. Tretia časť je založená na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 103 až 116 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že daná transakcia predstavovala prevod „celej“ spoločnosti Sernam. Štvrtá časť je založená na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodnení 117 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod sa neobmedzil na aktíva spoločnosti Sernam, ale zvýšil sa o 59 miliónov eur (resp. o netto sumu 57 miliónov eur). Piata časť je založená na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 118 a 119 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že predaj aktív spoločnosti Sernam vcelku sa neuskutočnil prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu. Šiesta časť je založená na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 121 až 123 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že účel predaja aktív nebol splnený.

83 Pokiaľ ide o zneužitie pomoci, zo znenia článku 108 ods. 2 ZFEÚ v spojení s článkom 1 písm. g) nariadenia č. 659/1999 a článkom 16 toho istého nariadenia vyplýva, že je v zásade povinnosťou Komisie, aby preukázala, že všetky prípady pomoci, ktoré predtým schválila na základe skoršieho rozhodnutia, alebo niektoré z nich, boli príjemcom zneužité. Pokiaľ sa to totiž nepreukáže, musí sa táto pomoc považovať za pomoc, na ktorú sa vzťahuje jej skoršie rozhodnutie o schválení (rozsudok z 11. mája 2005, Saxonia Edelmetalle a ZEMAG/Komisia, T‑111/01 a T‑133/01, Zb., EU:T:2005:166, bod 86).

O prvej časti založenej na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 97 a 98 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že k prevodu aktív spoločnosti Sernam vcelku nedošlo 30. júna 2005

84 Po prvé žalobkyňa vytýka Komisii, že v odôvodnení 98 napadnutého rozhodnutia skreslila znenie rozhodnutia Sernam 2 tým, že konštatovala, že „prevod činností spoločnosti [Sernam] na spoločnosť Financière Sernam sa neuskutočnil najneskôr 30. júna 2005, ako to však vyžadovala podmienka stanovená v rozhodnutí Sernam 2“. Žalobkyňa tvrdí, že v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 bol spomenutý len „predaj“, a nie „prevod“ činností v pravom zmysle slova. Po druhé žalobkyňa vytýka Komisii, že v odôvodnení 97 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prijatie záväznej ponuky spoločnosti Financière Sernam vedením spoločnosti SNCF 30. júna 2005 vzhľadom na francúzske právo nepostačovalo na uzavretie zmluvy o predaji. Podľa názoru žalobkyne vo francúzskom práve dohoda o veci a cene medzi predávajúcim a kupujúcim – bez ohľadu na jej právnu formu – umožňuje uzavrieť neodvolateľnú zmluvu o predaji, a to aj v prípade, ak ešte nedošlo k dodaniu veci ani zaplateniu ceny.

85 V bodoch 97 a 98 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že 30. júna 2005 vedenie žalobkyne v podstate iba prijalo záväznú ponuku spoločnosti Financière Sernam. Konštatovala, že protokol o dohode, ktorým sa všetky strany zaviazali uskutočniť transakciu, však bol podpísaný až 21. júla 2005 a jednotlivé prevodné transakcie sa vykonali až 17. októbra 2005. Komisia na základe toho usúdila, že prevod činností spoločnosti Sernam na spoločnosť Financière Sernam sa neuskutočnil najneskôr 30. júna 2005, ako to však vyžadovala podmienka stanovená v rozhodnutí Sernam 2, a že už len tento jediný dôvod stačí na vyvodenie záveru, že Francúzska republika zneužila pomoc podmienečne schválenú rozhodnutím Sernam 2.

86 V súlade s ustálenou judikatúrou treba pri výklade ustanovenia práva Únie zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou (rozsudky zo 17. novembra 1983, Merck, 292/82, Zb., EU:C:1983:335, bod 12, a z 21. februára 2013, RVS Levensverzekeringen, C‑243/11, Zb., EU:C:2013:85, bod 23).

87 Z ustálenej judikatúry tiež vyplýva, že výrok aktu nemožno oddeliť od jeho odôvodnenia, v dôsledku čoho sa v prípade potreby musí výrok vykladať s prihliadnutím na dôvody, ktoré viedli k jeho prijatiu (rozsudok z 15. mája 1997, TWD/Komisia, C‑355/95 P, Zb., EU:C:1997:241, bod 21).

88 Pokiaľ ide o prvé tvrdenie žalobkyne, že Komisia skreslila znenie rozhodnutia Sernam 2, je potrebné poukázať na to, že článok 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 sa týka prípadu, že Sernam „predá svoje aktíva vcelku, a to do 30. júna 2005“.

89 Odôvodnenie 217 rozhodnutia Sernam 2 spresňuje, že „naopak, keby spoločnosť Sernam musela predať svoje aktíva vcelku, Komisia pripomína, že [obe podmienky stanovené v článku 3 ods. 1], ktoré sa vzťahujú na reštrukturalizáciu spoločnosti, sa nebudú uplatňovať za predpokladu, že [keďže – neoficiálny preklad] spoločnosť Sernam už nebude fungovať vo svojej súčasnej právnej forme a uvoľní svoje podiely na trhu v prospech nezávislého účastníka (ktorý bude môcť de facto pokračovať vo svojich činnostiach s aktívami spoločnosti Sernam)“.

90 Ako teda zdôrazňuje Komisia, okamihom, ktorý sa mal vziať do úvahy pri posudzovaní otázky, či došlo k predaju, bol v prejednávanom prípade nevyhnutne okamih skutočného prevodu aktív, keďže cieľom článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 v spojení s odôvodnením 217 tohto rozhodnutia bolo zaviazať spoločnosť Sernam, aby sa zbavila všetkých svojich aktív a uvoľnila svoje podiely na trhu. Opačný formalistický výklad článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 by bránil jeho účinnosti a spôsobil by riziko, že k skutočnému prevodu aktív by došlo oveľa neskôr ako k uzavretiu zmluvy o „predaji“ v právnom zmysle tohto pojmu.

91 Preto stačí uviesť, že Komisia oprávnene konštatovala, že jednotlivé prevodné transakcie boli vykonané až 17. októbra 2005, ktorý sa označuje ako deň „uzávierky“, a teda že konečný termín 30. júna 2005 stanovený článkom 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 nebol dodržaný.

92 Je teda potrebné poukázať na to, že druhé tvrdenie žalobkyne týkajúce sa presného okamihu, v ktorom došlo k uzavretiu zmluvy o „predaji“ vzhľadom na francúzske právo, je neúčinné.

93 Preto treba prvú časť štvrtého žalobného dôvodu zamietnuť.

O druhej časti založenej na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 99 až 102 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod aktív spoločnosti Sernam vcelku za zápornú cenu nepredstavoval predaj

94 Žalobkyňa, ktorú podporuje Francúzska republika, v podstate tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia skutkového stavu, keďže v odôvodneniach 99 až 102 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že došlo k porušeniu článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, lebo zmluva uzavretá medzi žalobkyňou a spoločnosťou Financière Sernam nepredstavovala predaj, keďže cena bola záporná.

95 Odôvodnenie 124 napadnutého rozhodnutia, ktoré žalobkyňa tiež napáda, sa týka inej otázky, než o akú ide v odôvodneniach 99 až 102 uvedeného rozhodnutia, lebo jeho predmetom je rozdelenie transakcie na dve etapy (vklad spoločnosti Sernam do spoločnosti Sernam Xpress, po ktorom nasledoval prevod akcií spoločnosti Sernam Xpress na spoločnosť Financière Sernam) a skutočnosť, že Komisia v podstate odmietla uznať, že tieto jednotlivé transakcie posudzované ako celok sa majú považovať za rovnocenné predaju „aktív vcelku“. Keďže odôvodnenie 124 vyvoláva tvrdenia podobné tým, ktoré sa týkajú odôvodnení 108 až 112 napadnutého rozhodnutia, Všeobecný súd zastáva názor, že je potrebné preskúmať spoločne tvrdenia žalobkyne uvedené voči týmto jednotlivým odôvodneniam v rámci tretej časti tohto žalobného dôvodu (pozri body 140 až 149 nižšie).

96 V odôvodneniach 99 a 100 napadnutého rozhodnutia Komisia konštatovala, že „predaj“ spočíva v prevode vlastníctva k tovaru za úhradu ceny, pričom táto cena musí byť kladná, a že transakcia, ktorou osoba, ktorá chce previesť vlastníctvo k jednému tovaru alebo k viacerým tovarom, poskytne peniaze určitej osobe, ktorá tovar prevezme, nie je predajom, ale odlišným druhom zmluvy. V odôvodnení 101 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že v tomto prípade žalobkyňa zaplatila 59 miliónov eur prostredníctvom rekapitalizácie spoločnosti Sernam za 57 miliónov eur a spoločnosti Sernam Xpress za 2 milióny eur a poskytla spoločnosti Financière Sernam rôzne záruky. Komisia konštatovala, že úhrada 2 miliónov eur spoločnosťou Financière Sernam v prospech žalobkyne a spoločnosti Sernam neutralizuje rekapitalizáciu spoločnosti Sernam Xpress, ale nie ostatné prvky transakcie. Komisia na základe toho v odôvodnení 102 napadnutého rozhodnutia dospela k záveru, že zmluva uzatvorená medzi žalobkyňou a spoločnosťou Financière Sernam nepredstavuje predaj a že už aj z tohto dôvodu nebol článok 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 dodržaný.

97 V tejto súvislosti žalobkyňa, ktorú podporuje Francúzska republika, uvádza v podstate tri tvrdenia.

98 Po prvé tvrdí, že vzhľadom na to, že v rozhodnutí Sernam 2 bol použitý všeobecný pojem „predaj“, typ uzavretej zmluvy bol nepodstatný, keďže transakcia mala očakávaný účinok, a to prevod vlastníctva aktív spoločnosti Sernam vcelku na tretí subjekt, ktorý je nezávislý od žalobkyne. Po druhé žalobkyňa uvádza, že práve vzhľadom na požiadavky francúzskeho práva, ako je zákaz predaja za zápornú cenu, bola nútená uskutočniť transakciu tak, ako ju uskutočnila, a najprv rekapitalizovať spoločnosť Sernam, ale že záporná cena je napriek tomu trhovou cenou, čo je jediná podmienka stanovená v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2. Po tretie žalobkyňa a Francúzska republika poukazujú na predchádzajúce rozhodnutia, ktoré svedčia o tom, že Komisia vo svojej rozhodovacej praxi uznala označenie „predaj“ v prípade prevodu aktív alebo akcií uskutočneného za zápornú cenu.

99 Komisia popiera tieto tvrdenia a po prvé uvádza, že žalobkyňa implicitne uznáva, že transakcia nie je predajom v zmysle článku 1582 francúzskeho občianskeho zákonníka (code civil), keďže prijala opatrenia s cieľom obísť zákaz predaja za zápornú cenu, ktorý platí vo francúzskom práve. Po druhé Komisia zastáva názor, že prevod činností za zápornú cenu nemá rovnaký ekonomický účinok ako predaj aktív za kladnú cenu, keďže v prvom uvedenom prípade sa hospodárskemu subjektu zaplatí za to, aby udržal pri živote činnosť a podnik, ktoré by mali zaniknúť, a v druhom uvedenom prípade sa majetok, ktorý má skutočnú kladnú hodnotu, prevedie, aby sa využíval ekonomicky racionálnym spôsobom. Táto skutočnosť má podľa Komisie zásadný význam, a to najmä vzhľadom na požiadavky právnej úpravy pomoci a na účel rozhodnutia Sernam 2. Po tretie Komisia pripomína, že podľa ustálenej judikatúry sa rozhodovacia prax Komisie týkajúca sa iných vecí nemôže dotknúť platnosti napadnutého rozhodnutia, ktorá sa môže posúdiť iba z hľadiska objektívnych pravidiel Zmluvy. Ďalej v podstate tvrdí, že rozhodnutia, na ktoré Francúzska republika a žalobkyňa poukazujú, nie sú uplatniteľné v prejednávanom prípade, a to najmä preto, lebo boli vydané po uskutočnení transakcie, a preto, lebo išlo o predaj akcií, zatiaľ čo v prejednávanom prípade zvolený postup spočíval v predaji aktív.

100 V prvom rade treba poznamenať, že na základe doslovného výkladu článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 sa vyžadoval „predaj aktív“ spoločnosti Sernam „vcelku“ a že jedinou požiadavkou týkajúcou sa ceny bola požiadavka trhovej ceny pri dodržaní transparentného a otvoreného postupu.

101 Ako vyplýva z bodu 86 vyššie, pri výklade rozhodnutia Sernam 2 treba zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované ekonomickou úpravou, ktorej je súčasťou.

102 Komisia teda nemôže len na základe právnych pojmov alebo inštitútov dospieť k záveru, že neboli dodržané podmienky zlučiteľnosti pomoci na reštrukturalizáciu stanovené v jednom z jej rozhodnutí. Navyše je potrebné poukázať na to, že právny pojem predaj je pojmom, ktorý je špecifický pre právny poriadok každého členského štátu.

103 Žalobkyňa teda oprávnene zdôrazňuje, že právo štátnej pomoci sa nezaoberá právnymi inštitútmi, prostredníctvom ktorých možno uskutočniť transakcie, ale ich ekonomickou realitou.

104 Formalistické tvrdenia Komisie založené na francúzskom práve teda treba zamietnuť.

105 V druhom rade je potrebné konštatovať, že žalobkyňa presvedčivo tvrdí, že rekapitalizácia pred predajom je prostriedkom, ktorý umožňuje zabrániť uplatneniu zákazu stanoviť v zmluve o predaji zápornú cenu, ktorý platí vo francúzskom práve.

106 Otázka, aký je ekonomický účinok tohto predaja za zápornú cenu v prejednávanom prípade, bude preskúmaná v súvislosti s treťou a šiestou časťou tohto žalobného dôvodu.

107 V treťom rade je potrebné zdôrazniť, že rozhodnutia citované žalobkyňou a Francúzskou republikou svedčia o možnosti predať akcie podnikov za „záporné ceny“, teda za predpokladu, že ich predávajúci najprv rekapitalizuje (pozri najmä rozhodnutie z 13. júla 2009 o pomoci na reštrukturalizáciu pre Combus AS a rozhodnutie z 28. augusta 2009 o štátnej pomoci C 6/09 (ex N 663/08) týkajúce sa opatrení v prospech Austrian Airlines).

108 Je teda potrebné konštatovať, že úvahy Komisie uvedené v odôvodneniach 99 až 102 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorých vzhľadom na to, že cena za prevod bola záporná, nedošlo k predaju a už aj z tohto dôvodu nebol článok 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 dodržaný, sú nesprávne.

109 Preto je potrebné vyhovieť druhej časti štvrtého žalobného dôvodu.

O tretej časti založenej na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 103 až 116 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že transakcia predstavovala prevod „celej“ spoločnosti Sernam (aktív aj pasív)

110 Žalobkyňa uvádza na podporu tretej časti dve výhrady. V prvom rade vytýka Komisii, že v odôvodneniach 103 a 113 až 116 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod, ktorý uskutočnila žalobkyňa, sa neobmedzil na aktíva, ale zahŕňal celú spoločnosť Sernam (aktíva aj pasíva), a že aj z tohto dôvodu nebola dodržaná podmienka týkajúca sa predaja aktív spoločnosti Sernam vcelku stanovená v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2. V druhom rade jej žalobkyňa v podstate vytýka, že v odôvodneniach 108 až 112 a 124 napadnutého rozhodnutia umelo rozdelila predaj aktív spoločnosti Sernam vcelku na dve samostatné transakcie – prvú transakciu tvorenú čiastkovým vkladom aktív spoločnosti Sernam do spoločnosti Sernam Xpress a druhú transakciu spočívajúcu v predaji akcií spoločnosti Sernam Xpress spoločnosti Financière Sernam –, hoci v skutočnosti ide o jedinú transakciu, ktorá je úplne súbežná a neoddeliteľná, uskutočnenú v „jedinom okamihu“ tým istým aktom s jediným cieľom, ktorým bolo predať aktíva spoločnosti Sernam vcelku spoločnosti Financière Sernam.

O prvej výhrade založenej na tom, že Komisia v odôvodneniach 103 a 113 až 116 napadnutého rozhodnutia nesprávne konštatovala, že prevod, ktorý uskutočnila žalobkyňa, sa neobmedzil na aktíva, ale zahŕňal celú spoločnosť Sernam (aktíva aj pasíva)

111 Žalobkyňa uvádza v podstate tri tvrdenia. V prvom rade sa domnieva, že Komisia podala nesprávny výklad článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, keďže v bode 103 napadnutého rozhodnutia vychádzala z predpokladu, že predaj aktív vcelku sa musel týkať len aktív spoločnosti Sernam a nesmel sa týkať pasív. V druhom rade na základe požiadaviek vnútroštátneho práva vysvetľuje, že bolo potrebné previesť aj určité pasíva, najmä prevádzkové pasíva, a to len s cieľom zabrániť tomu, aby veritelia uplatnili svoje právo na námietky, ktoré stanovuje francúzske právo. V treťom rade žalobkyňa tvrdí, že – v rozpore s tým, čo Komisia uviedla v odôvodnení 116 napadnutého rozhodnutia – sa prevod netýkal „celej“ spoločnosti Sernam“ (aktív aj pasív), čo podľa jej názoru potvrdzujú protichodné pasáže napadnutého rozhodnutia týkajúce sa presného vymedzenia predmetu prevodu.

– O prvom tvrdení, podľa ktorého Komisia podala nesprávny výklad článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, keďže vychádzala z predpokladu, že predaj aktív spoločnosti Sernam vcelku sa musel týkať len aktív spoločnosti Sernam a nesmel sa týkať pasív

112 Po prvé žalobkyňa tvrdí, že pojem predaj aktív vcelku logicky vyžadoval, aby sa predaj týkal všetkých aktív spoločnosti Sernam a aby sa tieto aktíva predali „vcelku“, teda aby sa všetky spolu predali jednému nadobúdateľovi, ale že z tohto pojmu nevyplývalo, že sa nevyhnutne musia predať len tieto aktíva.

113 Z odôvodnenia 103 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že „aj keby sa uznalo, že prevod činností spoločnosti [Sernam] na spoločnosť Financière Sernam predstavuje predaj, dodržanie článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 predpokladá, že tento predaj sa bude vzťahovať iba na aktíva, a nie na celú spoločnosť [Sernam] (aktíva aj pasíva)“, a že to „vyplýva… z odôvodnenia 217 rozhodnutia Sernam 2“. V odôvodnení 113 napadnutého rozhodnutia Komisia tiež vysvetlila, že „v odôvodnení 217 rozhodnutia Sernam 2… sa jasne rozlišuje medzi predajom aktív na jednej strane a predajom celej spoločnosti [Sernam] (aktív aj pasív) na druhej strane“.

114 V súlade s judikatúrou spomenutou v bode 87 vyššie výrok aktu nemožno oddeliť od jeho odôvodnenia, v dôsledku čoho sa v prípade potreby musí výrok vykladať s prihliadnutím na dôvody, ktoré viedli k jeho prijatiu.

115 Dva alternatívne formulované odseky článku 3 rozhodnutia Sernam 2 znejú:

„1. S výhradou odseku 2 je potrebné dodržať tieto podmienky:

a) Spoločnosť Sernam bude môcť rozvíjať len svoje činnosti prepravy tovaru železnicou podľa koncepcie Expresného vlakového bloku, TBE)…

b) Spoločnosť Sernam zase bude musieť v priebehu dvoch rokov nasledujúcich po dátume oznámenia tohto rozhodnutia, integrálne nahradiť svoje vlastné prostriedky a služby cestnej prepravy prostriedkami a službami cestnej prepravy jednej alebo viacerých spoločností, ktoré sú právne a ekonomicky nezávislé od spoločnosti SNCF a ktoré sa vyberú na základe otvoreného, transparentného a nediskriminačného postupu…

2. V prípade, že spoločnosť Sernam predá svoje aktíva vcelku, a to do 30. júna 2005 v trhovej cene spoločnosti, ktorá nemá právny vzťah so spoločnosťou SNCF prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu, podmienky odseku 1 sa neuplatňujú.“

116 Odôvodnenie 217 rozhodnutia Sernam 2 znie:

„Komisia tiež pripomína, že v prípade predaja celej spoločnosti Sernam (aktíva aj pasíva), ktorý plánujú francúzske úrady[,] sa musia v každom prípade uplatniť podmienky rozhodnutia (obnovenie aktivít cestnej prepravy spoločnosti Sernam inými spoločnosťami a diverzifikácia aktivít spoločnosti Sernam na železničnú dopravu). Naopak, keby spoločnosť Sernam musela predať svoje aktíva vcelku, Komisia pripomína, že tieto vyššie uvedené podmienky, ktoré sa vzťahujú na reštrukturalizáciu spoločnosti, sa nebudú uplatňovať[, keďže] spoločnosť Sernam už nebude fungovať vo svojej súčasnej právnej forme a uvoľní svoje podiely na trhu v prospech nezávislého účastníka (ktorý bude môcť de facto pokračovať vo svojich činnostiach s aktívami spoločnosti Sernam).“

117 Z týchto formulácií vyplýva, že v rozhodnutí Sernam 2 sa jednoznačne rozlišuje „predaj celej spoločnosti Sernam (aktív aj pasív)“ a „predaj aktív“ spoločnosti Sernam „vcelku“.

118 Komisia teda oprávnene konštatovala, že predaj aktív vcelku v zmysle článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, vykladaný z hľadiska odôvodnenia 217 tohto rozhodnutia, sa musel týkať len aktív a nesmel sa týkať pasív.

119 Ak by sa toto ustanovenie vykladalo opačne, znamenalo by to popretie rozdielu, ktorý existuje medzi dvoma alternatívnymi podmienkami stanovenými v článku 3 ods. 1 a 2 rozhodnutia Sernam 2 (a dvoma spôsobmi predaja uvedenými v odôvodnení 217 uvedeného rozhodnutia). Je totiž potrebné poukázať na to, že v prípade, ak by sa mal predaj aktív vcelku vykladať tak, že zahŕňa aj pasíva, bolo by nelogické a nekoherentné stanoviť v odseku 1 a v odseku 2 článku 3 rozhodnutia Sernam 2 odlišné podmienky.

120 Po druhé žalobkyňa tvrdí, že ak by sa malo určiť, aká transakcia je protikladom predaja aktív vcelku, bol by to samostatný predaj aktív, a nie predaj „celej“ spoločnosti Sernam (aktív aj pasív), ako to Komisia sama konštatovala vo veciach, v ktorých boli vydané rozsudky SMI, už citovaný v bode 52 vyššie (EU:C:2004:238, body 68 a 70), a CDA, už citovaný v bode 52 vyššie (EU:T:2005:364, bod 73).

121 Toto tvrdenie treba zamietnuť, keďže rozhodovacia prax Komisie týkajúca sa iných vecí sa nemôže dotknúť platnosti napadnutého rozhodnutia, ktorá sa môže posúdiť iba z hľadiska objektívnych pravidiel Zmluvy (rozsudok z 20. mája 2010, Todaro Nunziatina & C., C‑138/09, Zb., EU:C:2010:291, bod 21).

122 V prejednávanom prípade treba podať výklad rozhodnutia Sernam 2 so zreteľom na odôvodnenie tohto rozhodnutia, a nie so zreteľom na stanovisko, ktoré Komisia zaujala v iných veciach. Treba pritom konštatovať, že v rozhodnutí Sernam 2 sa vôbec nerozlišuje predaj aktív vcelku a samostatný predaj aktív.

123 Po tretie žalobkyňa tvrdí, že ak si to Komisia želala, mala v rozhodnutí Sernam 2 výslovne spresniť, že predaj aktív vcelku vylučuje pasíva, a v tejto súvislosti na pojednávaní poukázala na neskoršie rozhodnutia prijaté vo veci nazývanej „poľské lodenice“, ktoré podrobnejšie upravovali stanovené podmienky – poukázala najmä na odôvodnenia 349, 350 a 354 rozhodnutia Komisie zo 6. novembra 2008 o štátnej pomoci C 19/05 (ex N 203/05), ktorú Poľsko poskytlo v prospech štetínskych lodeníc (Ú. v. EÚ L 5, 2010, s. 1), a na odôvodnenia 401 až 410 rozhodnutia Komisie zo 6. novembra 2008 o štátnej pomoci C 17/05 (ex N 194/05 a PL 34/04), ktorú Poľsko poskytlo v prospech lodeníc v Gdyni (Ú. v. EÚ L 33, 2010, s. 1).

124 Odhliadnuc od toho, že rozhodnutie Sernam 2 je právoplatné a nemožno ho spochybniť v tomto konaní, z jeho odôvodnenia 217 vyplýva, že rozhodnutie Sernam 2 vzhľadom na to, že podmienky spojené s predajom celej spoločnosti Sernam (aktív aj pasív) boli odlíšené od podmienok spojených s predajom aktív spoločnosti Sernam vcelku, dostatočne jasne stanovovalo, že predaj aktív vcelku vylučoval pasíva. V každom prípade, keďže Komisia je povinná vykonať individualizovanú analýzu konkrétnych okolností každej veci, nie je viazaná inými rozhodnutiami, a už vôbec nie neskoršími rozhodnutiami.

125 Prvé tvrdenie preto treba zamietnuť.

– O druhom tvrdení založenom na tom, že žalobkyňa bola vzhľadom na požiadavky vnútroštátneho práva nútená previesť spolu s aktívami spoločnosti Sernam aj určité pasíva (s výnimkou finančných pasív)

126 Žalobkyňa tvrdí, že bola nútená previesť spolu s aktívami spoločnosti Sernam aj prevádzkové pasíva, a to len s cieľom zabrániť tomu, aby veritelia uplatnili svoje právo na námietky, ktoré stanovuje francúzske právo. Uvádza, že francúzske právo dovoľuje veriteľom uplatniť námietky voči vkladu alebo prevodu a dosiahnuť buď okamžité uspokojenie svojich pohľadávok, alebo poskytnutie záruk. Okrem toho v prípade začatia neskoršieho konkurzného konania veritelia mohli napadnúť úkony, ktorými sa zmenšil majetok ich dlžníka a ku ktorým došlo počas 18 mesiacov pred začatím konkurzného konania. Podľa žalobkyne by sa v prípade, ak by sa predali len aktíva spoločnosti Sernam, veritelia spoločnosti Sernam stali veriteľmi spoločnosti, ktorá nemá nijaké aktíva a ktorá je veľmi zadlžená, čím by stratili akékoľvek vyhliadky na uspokojenie svojich pohľadávok, a preto by s veľkou pravdepodobnosťou namietali voči tomu, aby sa previedli len aktíva spoločnosti Sernam vcelku, alebo – ak by súhlasili s tým, aby sa previedli len aktíva – celkom určite by napadli tento prevod v rámci neskoršieho likvidačného konania. Podľa žalobkyne z toho vyplynula potreba previesť aj prevádzkové pasíva s cieľom umožniť uskutočnenie prevodu aktív spoločnosti Sernam.

127 V tejto súvislosti – odhliadnuc od toho, že žalobkyňa nepreukázala, že predajom samotných aktív by veritelia prišli o akúkoľvek možnosť uspokojenia svojich pohľadávok, keďže týmto predajom by Sernam mala za normálnych okolností získať príjmy – je potrebné poukázať na to, že tvrdenie tohto druhu, ktoré je založené na špecifikách vnútroštátneho práva, vychádza z nesprávneho predpokladu, že Komisia vyžadovala splnenie podmienok stanovených v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, hoci existovala možnosť výberu jedného z dvoch odsekov článku 3 tohto rozhodnutia.

128 Ako Komisia zdôrazňuje vo svojom vyjadrení k žalobe, ak žalobkyňa a členský štát mali ťažkosti s uplatňovaním článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 vzhľadom na praktické prekážky alebo vzhľadom na prekážky vyplývajúce z vnútroštátneho práva, mali viacero možností, konkrétne mohli uplatniť podmienky stanovené v článku 3 ods. 1 rozhodnutia Sernam 2, obrátiť sa na Komisiu s cieľom oznámiť jej tieto ťažkosti a prediskutovať prípadnú zmenu tejto podmienky v súlade s usmerneniami o záchrane a reštrukturalizácii alebo pristúpiť k vymáhaniu protiprávnej nezlučiteľnej pomoci, v prípade potreby prostredníctvom likvidácie spoločnosti Sernam.

129 Žalobkyňa sa teda nemôže v prejednávanom prípade odvolávať na požiadavky vnútroštátneho práva s cieľom odôvodniť nedodržanie podmienky, ktorú si zvolila.

130 Druhé tvrdenie teda treba zamietnuť.

– O treťom tvrdení založenom na tom, že prevod sa v skutočnosti netýkal „celej“ spoločnosti Sernam (aktív aj pasív)

131 V prvom rade žalobkyňa tvrdí, že – v rozpore s tým, čo Komisia uviedla v odôvodnení 116 napadnutého rozhodnutia – sa prevod netýkal „celej“ spoločnosti Sernam (aktív aj pasív), keďže finančné pasíva a povinnosť vrátiť pomoc vo výške 41 miliónov eur, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú rozhodnutím Sernam 2, neboli prevedené na spoločnosť Financière Sernam. V druhom rade žalobkyňa poukazuje na protichodné pasáže napadnutého rozhodnutia týkajúce sa presného vymedzenia predmetu prevodu, ako napríklad slovné spojenie „celú spoločnosť [Sernam] (aktíva aj pasíva)“ v bode 3.2.3.2 a slovné spojenie „celej spoločnosti [Sernam] (aktív aj pasív)“ v odôvodnení 113 uvedeného rozhodnutia, slovné spojenie „všetky aktíva aj pasíva spoločnosti [Sernam]… až na tieto dve výnimky“ v odôvodnení 114 toho istého rozhodnutia, slovné spojenie „podstatná časť aktív a pasív“ v odôvodnení 115 napadnutého rozhodnutia, ako aj slovné spojenie „celej spoločnosti [Sernam] (aktív aj pasív), až na niekoľko výnimiek“ v odôvodnení 116 napadnutého rozhodnutia.

132 Komisia v odôvodneniach 114 a 115 napadnutého rozhodnutia uviedla:

„… Spoločnosť Financière Sernam získala akvizíciou spoločnosti Sernam Xpress všetky aktíva aj pasíva spoločnosti [Sernam]…, až na tieto dve výnimky: na jednej strane sa zvýšili aktíva kapitálovými injekciami vo výške 57 mil. EUR v prospech [Sernam] a vo výške 2 mil. EUR v prospech Sernam Xpress… a na druhej strane sa znížili pasíva o sumu účastníckej pôžičky, ktorú spoločnosť [Sernam] získala od skupiny SNCF, o pasíva vzniknuté z vypovedania zmluvy ‚IBM – GPS‘ a o sumu zodpovedajúcu povinnosti vrátiť nezlučiteľnú pomoc vo výške 41 mil. EUR.

Takéto úpravy rozpätia však nemôžu zastrieť skutočnosť, že podstatná časť aktív a pasív spoločnosti [Sernam] bola v plnom rozsahu prevedená najskôr na spoločnosť Sernam Xpress a potom na spoločnosť Financière Sernam.“

133 Komisia na základe toho v odôvodnení 116 napadnutého rozhodnutia dospela k záveru, že „prevod činností teda nepredstavuje predaj aktív, ale prevod celej spoločnosti [Sernam] (aktív aj pasív), až na niekoľko výnimiek“ a že „teda aj z tohto dôvodu neboli dodržané podmienky uvedené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2“.

134 Po prvé je potrebné poukázať na to, že žalobkyňa nepopiera, že v rámci vkladu pripojila k súboru všetkých aktív spoločnosti Sernam takmer všetky jej pasíva, s výnimkou určitých finančných pasív (ktoré predstavovali celkovú sumu 38,5 milióna eur) a povinnosti vrátiť štátnu pomoc vo výške 41 miliónov eur, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú rozhodnutím Sernam 2.

135 To vyplýva aj z celého spisu. Protokol o dohode z 21. júla 2005 totiž stanovoval, že Sernam má vložiť do spoločnosti Sernam Xpress „všetky aktíva a pasíva spoločnosti Sernam s výnimkou [finančných pasív]“. Zo zmluvy o čiastkovom vklade aktív zo 14. septembra 2005 tiež vyplýva, že k vkladu boli pripojené najmä (pokiaľ ide o najväčšie pasíva) značný záporný goodwill (badwill), rezervy na predbežné straty, prevádzkové dlhy, rôzne dlhy, ako aj dlhy súvisiace s akciami. V kladnom stanovisku Komisie pre akcie a prevody (Commission des participations et des transferts) 2005‑AC 2 z 22. júla 2005 o prevode aktív spoločnosti Sernam žalobkyňou na súkromný sektor sa tiež uvádza, že žalobkyňa sa rozhodla vykonať „prevod aktív a prevádzkových pasív spoločnosti vcelku“. Okrem toho v správe banky X sa jasne uvádza, že „v prevedenej spoločnosti sa prakticky sústredia všetky aktíva a prevádzkové pasíva spoločnosti [Sernam] (vrátane všetkých dcérskych spoločností a ochrannej známky) s výnimkou finančných pasív“.

136 Po druhé – v rozpore s tým, čo tvrdí žalobkyňa – vylúčenie finančných pasív a povinnosti vrátiť protiprávnu a nezlučiteľnú pomoc vo výške 41 miliónov eur z vkladu nemôže spochybniť záver, že článok 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 nebol dodržaný, keďže z bodu 118 vyššie vyplýva, že samotná skutočnosť, že predaj sa neobmedzil len na aktíva spoločnosti Sernam a že bola prevedená aj väčšina pasív, stačí na preukázanie porušenia tohto ustanovenia. V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že formulačné obmeny napadnutého rozhodnutia, na ktoré poukazuje žalobkyňa, v odôvodneniach 114, 115 alebo 116 uvedeného rozhodnutia sú koherentné a nemajú vplyv na platnosť napadnutého rozhodnutia.

137 Komisia sa teda nedopustila nijakého nesprávneho právneho posúdenia alebo nesprávneho posúdenia skutkového stavu, čo sa týka predmetu transakcie, tým, že v odôvodnení 116 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod činností nepredstavoval predaj aktív, ale prevod celej spoločnosti Sernam (aktív aj pasív), až na niekoľko výnimiek.

138 Tretie tvrdenie preto treba zamietnuť.

139 Z vyššie uvedeného vyplýva, že prvá výhrada žalobkyne sa musí zamietnuť.

O druhej výhrade založenej na tom, že Komisia v odôvodneniach 108 až 112 a 124 napadnutého rozhodnutia nesprávne konštatovala, že prevod pozostával z prevodu aktív aj pasív vcelku v rámci skupiny a z následného predaja akcií (share deal) dcérskej spoločnosti, ktorá ich prijala

140 Svojimi mnohými tvrdeniami uvedenými aj v rámci druhej časti (pozri bod 95 vyššie) sa žalobkyňa v podstate usiluje preukázať, že rozdelenie predaja aktív spoločnosti Sernam vcelku na dve etapy (vklad spoločnosti Sernam do spoločnosti Sernam Xpress a následný prevod akcií spoločnosti Sernam Xpress na spoločnosť Financière Sernam), z ktorého vychádzala Komisia, je umelé a nezodpovedá skutočnej existencii jedinej transakcie, ktorá je úplne súbežná a neoddeliteľná, uskutočnenej v „jedinom okamihu“ s jediným cieľom, ktorým bolo previesť vlastníctvo aktív spoločnosti Sernam vcelku na spoločnosť Financière Sernam. Žalobkyňa v tejto súvislosti zdôrazňuje, že čiastkový vklad aktív a následný prevod akcií spoločnosti, ktorá ich prijala, sa vo francúzskom práve označuje ako „predaj“.

141 Je potrebné poukázať na to, že tieto tvrdenia sú neúčinné, keďže z preskúmania prvej výhrady vyplýva, že aj v prípade, ak sa uskutočnená transakcia považuje za jedinú transakciu týkajúcu sa predaja, ako si to želá žalobkyňa, konečný „výsledok“ týchto dvoch etáp v každom prípade nezodpovedá len predaju aktív a že účel predaja nebol splnený, ako to Komisia správne uviedla v odôvodneniach 103 a 113 až 116 napadnutého rozhodnutia.

142 V každom prípade je potrebné poukázať na to, že Komisia nepochybila vo svojej analýze tým, že konštatovala, že tieto dve transakcie nespĺňali podmienky uvedené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, a to ani pri samostatnom skúmaní v odôvodneniach 108 až 112 napadnutého rozhodnutia, ani pri celkovom skúmaní v odôvodneniach 113 až 116 napadnutého rozhodnutia.

143 Je potrebné preskúmať, či mali jednotlivé prevodné transakcie očakávaný účinok, a to skutočný prevod aktív spoločnosti Sernam vcelku za trhovú cenu na spoločnosť, ktorá nemá právny vzťah so žalobkyňou, prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu najneskôr 30. júna 2005. Zo znenia napadnutého rozhodnutia pritom vyplýva, že Komisia správne posúdila etapy predaja vzhľadom na samostatné, ako aj celkové účinky.

144 Z preskúmania prvej výhrady totiž vyplýva, že Komisia v odôvodneniach 109 a 110 napadnutého rozhodnutia správne konštatovala, že transakciu nazývanú „‚čiastkový vklad aktív‘ (v skutočnosti aktív aj pasív)… nie je možné kvalifikovať ako ‚predaj aktív tretej osobe‘“, a to najmä preto, lebo táto transakcia sa vzťahovala „nielen na aktíva, ale aj na pasíva, s výnimkou určitých dlhov spoločnosti [Sernam] voči jej materskej spoločnosti [(žalobkyni), a že teda išlo] o prevod celej spoločnosti [Sernam] (aktív aj pasív), a nie iba o predaj aktív“ a že vzhľadom na to, že „tento prevod sa… uskutočnil [v prospech] dcérsk[ej] spoločnos[ti] v 100 % vlastníctve [(Sernam Xpress)]… tento vklad sa… neuskutočnil do tretieho podniku, ktorý by bol nezávislý od [žalobkyne]“.

145 Komisia tiež v odôvodneniach 108 a 111 napadnutého rozhodnutia oprávnene konštatovala, že akcie spoločnosti Sernam Xpress boli predané spoločnosti Financière Sernam, čo predstavovalo „share deal“ alebo predaj akcií.

146 Išlo totiž o predaj akcií, presnejšie podielov na základnom imaní, prázdnej spoločnosti Sernam Xpress, do ktorej boli predtým vložené všetky aktíva spoločnosti Sernam, ako aj jej prevádzkové pasíva, teda takmer celá spoločnosť Sernam.

147 Komisia teda v odôvodnení 111 napadnutého rozhodnutia nepochybila tým, že konštatovala, že tento predaj akcií nepredstavoval ani predaj aktív tretej osobe.

148 Komisia sa teda nedopustila nijakého nesprávneho posúdenia skutkového stavu alebo nesprávneho právneho posúdenia a v napadnutom rozhodnutí správne posúdila ekonomické účinky celej transakcie, ako aj jej súčastí s cieľom overiť, či boli splnené podmienky zlučiteľnosti uvedené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2.

149 Vzhľadom na vyššie uvedené treba zamietnuť aj druhú výhradu.

150 Preto je potrebné zamietnuť tretiu časť štvrtého žalobného dôvodu.

O štvrtej časti založenej na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodnení 117 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že prevod sa neobmedzil na aktíva spoločnosti Sernam, ale zvýšil sa o netto sumu 57 miliónov eur

151 Žalobkyňa vytýka Komisii, že v odôvodnení 117 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že k aktívam spoločnosti Sernam bola pripočítaná netto suma 57 miliónov eur. Po prvé tvrdí, že Komisia si zamieňa predmet predaja (aktíva) s cenou zaplatenou za aktíva a že táto záporná cena v netto sume 57 miliónov eur je trhovou cenou, ktorá vyplýva z otvorenej, transparentnej, nepodmienenej a nediskriminačnej verejnej súťaže, čo potvrdzujú viaceré nezávislé znalecké posudky. Po druhé tvrdí, že Komisia mala vzhľadom na to, že nepochybne vedela, že Sernam je stratová, vo svojom rozhodnutí Sernam 2 špecifikovať, že zakazuje prevod za zápornú cenu.

152 V odôvodnení 117 napadnutého rozhodnutia Komisia v podstate konštatovala, že prostredníctvom rekapitalizácií spoločností Sernam a Sernam Xpress bola k aktívam spoločnosti Sernam pripočítaná netto suma 57 miliónov eur a že také pripočítanie aktív nebolo v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 povolené.

153 Po prvé stačí konštatovať, že Komisia si vôbec nezamenila predmet predaja s cenou predaja. Cena v netto sume 57 miliónov eur sa totiž prostredníctvom postupných rekapitalizácií spoločnosti Sernam a neskôr spoločnosti Sernam Xpress pripočítala k aktívam spoločnosti Sernam a neskôr spoločnosti Sernam Xpress.

154 Po druhé z preskúmania tretej časti vyplýva, že žalobkyňa sa nesprávne domnieva, že Komisia mala vzhľadom na stratovú situáciu spoločnosti Sernam spresniť, že si neželá zápornú cenu, keďže záporná cena vyplýva z toho, že nebola dodržaná povinnosť predať len aktíva spoločnosti Sernam bez pasív.

155 Žalobkyňa totiž v reakcii na otázku Všeobecného súdu položenú na pojednávaní uznala, že ak sa aktíva prevádzajú samostatne, majú logicky hodnotu, ktorá môže byť kladná alebo nulová, no nemôže byť záporná.

156 V tejto súvislosti Komisia zdôrazňuje, že po skončení prvého kola verejných súťaží boli uchádzači vyzvaní, aby ohodnotili aktíva spoločnosti Sernam „cash free, debt free“, teda bez ohľadu na výšku hotovosti a dlhov, na základe čoho boli predložené len kladné cenové návrhy.

157 Žalobkyňa to nepopiera, no uvádza, že tieto predbežné, nezáväzné ponuky vyjadrovali len jednoduchú techniku hodnotenia a že to vôbec neznamenalo, že činnosť sa prevedie bez dlhov a bez hotovosti, ale že uchádzači jednoducho boli vyzvaní, aby vyjadrili svoj názor na hodnotu podniku, bez ohľadu na výšku dlhov a hotovosti spoločnosti určenej na predaj, a to s cieľom umožniť objektívne porovnanie predložených ponúk.

158 Ako teda zdôrazňuje Komisia, tieto kladné hodnotenia „cash free, debt free“ (bez ohľadu na výšku hotovosti a dlhov) svedčia o tom, že ak by žalobkyňa predala len aktíva bez pasív, ich predajná cena by bola kladná alebo nulová, ale nie záporná.

159 Štvrtú časť štvrtého žalobného dôvodu preto treba zamietnuť.

O piatej časti založenej na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 118 a 119 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že predaj aktív spoločnosti Sernam vcelku sa neuskutočnil prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu

160 Žalobkyňa, ktorú podporuje Francúzska republika, tvrdí, že Komisia sa v odôvodneniach 118 a 119 napadnutého rozhodnutia dopustila nesprávneho posúdenia. Žalobkyňa, ktorú podporuje Francúzska republika, uvádza v podstate štyri výhrady a Francúzska republika uvádza jednu výhradu.

161 Pred preskúmaním týchto výhrad je potrebné pripomenúť, že v odôvodneniach 118 a 119 napadnutého rozhodnutia sa uvádza:

„Francúzske orgány najprv zorganizovali transparentný a otvorený postup. Do skončenia tohto postupu však [žalobkyňa] nedostala žiadnu záväznú ponuku.

Po neúspechu transparentného a otvoreného postupu bola so spoločnosťou Financière Sernam uzatvorená zmluva… vzťahujúca sa na jednotlivé transakcie prevodu činností spoločnosti [Sernam]. Keďže táto spoločnosť sa ako taká samostatne nezúčastnila transparentného a otvoreného postupu, prevod činností sa nakoniec neuskutočnil prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu.“

O prvej výhrade založenej na tom, že vedenie sa zúčastňovalo na verejnej súťaži už od jej začiatku

162 Žalobkyňa a Francúzska republika v podstate tvrdia, že ponuka vedenia spoločnosti Sernam bola zavŕšením transparentného a otvoreného procesu, keďže vedenie sa už od začiatku zúčastňovalo na procese verejnej súťaže v rámci konzorcia vytvoreného s uchádzačom č. 5 a samo predložilo ponuku, ktorá bola pôvodne spoločná s uchádzačom č. 5, po tom, čo jeho partner 15. júna 2005 oznámil, že nie je schopný predložiť v stanovenej lehote záväznú ponuku.

163 Po prvé je potrebné konštatovať, že na verejnej súťaži sa pôvodne zúčastnilo a predbežnú ponuku predložilo konzorcium tvorené uchádzačom č. 5 a vedením, a nie jeho jednotliví členovia.

164 Treba totiž zdôrazniť, že po druhom kole verejnej súťaže bol pôvodne vybratý obsah návrhu predloženého konzorciom vedeným uchádzačom č. 5 ako celok v porovnaní s návrhom uchádzača č. 4. Francúzske orgány to jasne uviedli vo svojej odpovedi na otázky Komisie zo 6. januára 2012:

„Pokiaľ ide o návrh [uchádzača č. 5], tento návrh vychádzal z viacerých hlavných zásad, najmä z toho, že [žalobkyňa] zabezpečí potreby spoločnosti Sernam týkajúce sa likvidity, ktoré [uchádzač č. 5] odhadol na [značnú sumu], že nedôjde k prevzatiu finančných dlhov spoločnosti Sernam (… eur, ktoré spolu so zabezpečením potreby týkajúcej sa likvidity [v značnej výške] predstavovali zápornú cenu – 56,4 milióna eur) a že sa vytvorí kapitálové partnerstvo s vedením spoločnosti Sernam.

Vyhliadky týkajúce sa predchádzajúcej žiadosti o rekapitalizáciu zo strany [uchádzača č. 5] boli menšie ako vyhliadky predvídateľné pri rokovaní s [uchádzačom č. 4]. [Uchádzač č. 4] totiž implicitne spomenul potrebu predchádzajúcej rekapitalizácie spoločnosti Sernam [žalobkyňou] v [sume vyššej ako suma uchádzača č. 5], čo spolu s prevzatím finančných dlhov predstavovalo zápornú cenu – 65,2 milióna eur.

[Žalobkyňa] sa preto rozhodla, že bude pokračovať v rokovaniach len s [uchádzačom č. 5] a s vedením spoločnosti Sernam.“

165 Po druhé je potrebné konštatovať, že záväzná ponuka vedenia bola veľmi vzdialená od ponuky, ktorú v druhom kole predložilo konzorcium vedené uchádzačom č. 5, a bola pre predávajúceho oveľa nevýhodnejšia.

166 Z odpovede francúzskych orgánov spomenutej v bode 164 vyššie, ako aj z listov konzorcia z 29. marca a zo 7. apríla 2005 (pričom v liste zo 7. apríla boli uvedené hlavné podmienky ponuky z 29. marca a zapracované zmeny prerokované po jeho doručení) vyplýva, že v ponuke konzorcia v druhom kole boli v tomto štádiu potreby týkajúce sa rekapitalizácie žalobkyňou odhadnuté na značnú sumu, zatiaľ čo vedenie ich napokon vo svojej konečnej ponuke odhadlo na oveľa vyššiu sumu, a to na 59 miliónov eur (alebo na netto sumu 57 miliónov eur). Ako Komisia zdôraznila na pojednávaní, je potrebné porovnať práve túto značnú sumu odhadnutú v ponuke konzorcia vedeného uchádzačom č. 5 v druhom kole s oveľa vyššou sumou 57 miliónov eur uvedenou v záväznej ponuke vedenia, lebo tieto dve sumy zodpovedajú predpokladaným potrebám týkajúcim sa rekapitalizácie prevádzanej spoločnosti žalobkyňou. K týmto potrebám týkajúcim sa likvidity sa následne pripojilo odpísanie pohľadávok, ktoré boli v ponuke konzorcia predloženej v druhom kole a v záväznej ponuke vedenia odhadnuté na pomerne podobné sumy.

167 Záporná ponuka konzorcia v druhom kole teda v apríli 2005 predstavovala maximálne (dokonca bez zohľadnenia značnej kapitálovej injekcie, ktorú chcel uchádzač č. 5 vykonať prostredníctvom zvýšenia základného imania upísaním akcií) okolo – 56,4 milióna eur („kompletná ponuka“, teda rekapitalizácia a odpísanie pohľadávok žalobkyňou), zatiaľ čo ponuka vedenia dosahovala okolo – 95,5 milióna eur, a to s rovnakým rozsahom (teda netto suma 57 miliónov eur na rekapitalizáciu, ku ktorej sa pripočítala suma 38,5 milióna eur zodpovedajúca odpísaniu pohľadávok žalobkyňou).

168 Z vyššie uvedeného vyplýva, že Komisia správne nepovažovala ponuku finančného investora, uchádzača č. 5, ktorý navyše chcel vložiť do základného imania spoločnosti Sernam značnú sumu, a ponuku 84 vedúcich zamestnancov a manažérov, ktorí poskytli nízku časť ceny, teda 2 milióny eur, zo svojich osobných zdrojov, za rovnocenné z hľadiska dôveryhodnosti a spoľahlivosti.

169 Po tretie žalobkyňa a Francúzska republika zdôrazňujú, že postup neprestáva byť transparentným a otvoreným, ak sa napokon vyberie najlepší uchádzač a ostatní uchádzači sa logicky vylúčia a ak rokovania pokračujú s „posledným záujemcom“.

170 „Posledným záujemcom“ v transparentnom a otvorenom postupe verejnej súťaže bol uchádzač č. 4. Z bodu 164 vyššie totiž vyplýva, že záväzná ponuka vedenia, teda ponuka vo výške – 95,5 milióna eur, bola pre predávajúceho tiež menej výhodná ako predbežná ponuka uchádzača č. 4 v druhom kole, teda záporná cena – 65,2 milióna eur, a to s rovnakým rozsahom (teda s rekapitalizáciou a odpísaním pohľadávok žalobkyňou). Ako Komisia zdôrazňuje vo svojich podaniach, po odstúpení uchádzača č. 5 bolo teda potrebné obrátiť sa na uchádzača č. 4, ktorý bol súčasťou tohto procesu od začiatku a tiež prejavil svoj záujem na konci druhého kola.

171 Okrem toho ponuku vedenia nemožno považovať za ponuku „posledného záujemcu“, keďže vedenie sa samostatne nezúčastnilo na transparentnom a otvorenom postupe.

172 Po štvrté žalobkyňa tvrdí, že nie je relevantné porovnávať záväznú ponuku vedenia s nezáväznou ponukou konzorcia, ktorého súčasťou bolo vedenie, lebo platí len záväzná ponuka, a to aj v prípade, ak nie je najlepšou ponukou.

173 Toto tvrdenie treba zamietnuť, keďže tu ide o to, či záväzná ponuka vedenia vyplynula z postupu verejnej súťaže, čo si nevyhnutne vyžaduje preskúmať nezáväzné ponuky predložené počas postupu verejnej súťaže.

174 Tvrdenie, ktorým sa žalobkyňa usiluje preukázať, že vedenie sa od začiatku zúčastňovalo na verejnej súťaži, preto treba zamietnuť, keďže vedenie sa na nej nezúčastňovalo samostatne a ponuku, ktorú vedenie pôvodne predložilo spolu s uchádzačom č. 5, nepredložilo samo. Jeho ponuku teda nemožno považovať za ponuku, ktorá vyplynula z transparentného a otvoreného postupu.

175 Prvú výhradu teda treba zamietnuť.

O druhej výhrade založenej na platnosti ponuky spoločnosti Financière Sernam, hoci táto spoločnosť v čase predloženia ponuky vedenia ešte nebola založená

176 Žalobkyňa spresňuje, že založenie spoločnosti po prijatí ponuky zodpovedalo obvyklej praxi v oblasti verejných súťaží a okrem toho fyzické osoby tvoriace vedenie mali samostatnú právnu subjektivitu, ktorá postačovala na predloženie ponuky.

177 Je potrebné poukázať na to, že tieto tvrdenia sú neúčinné, keďže z napadnutého rozhodnutia nevyplýva, že Komisia vytýkala spoločnosti Financière Sernam, že počas postupu verejnej súťaže nemala právnu subjektivitu, ale skutočnosť, že ponuka vedenia, a teda spoločnosti Financière Sernam, nevyplynula z transparentného a otvoreného postupu verejnej súťaže.

178 Preto treba druhú výhradu zamietnuť.

O tretej výhrade založenej na tom, že všetci uchádzači mali príležitosť predložiť ponuku, zaobchádzalo sa s nimi rovnako, mali rovnaké možnosti informovať sa a vzťahovali sa na nich rovnaké lehoty

179 Žalobkyňa, ktorú podporuje Francúzska republika, tvrdí, že z rozhodovacej praxe Komisie a z judikatúry vyplýva, že otvorený a transparentný charakter verejnej súťaže predpokladá, že všetky subjekty, ktoré mohli mať záujem, mali príležitosť predložiť ponuku a na tento účel mali rovnaké možnosti informovať sa a vzťahovali sa na ne rovnaké lehoty, ako to bolo v prejednávanom prípade.

180 Toto tvrdenie založené na rovnosti zaobchádzania s účastníkmi treba zamietnuť, keďže ponuka vedenia nebola predložená počas tohto postupu verejnej súťaže.

181 Preto treba tretiu výhradu zamietnuť.

O štvrtej výhrade založenej na tom, že podľa judikatúry skutočnosť, že predaju aktív predchádzali neúspešné pokusy týkajúce sa inej spoločnosti, ako to bolo v prejednávanom prípade, predstavuje „indíci[u], ktorá nasvedčuje tomu, že uskutočnený postup bol dostatočne otvorený a transparentný“

182 Žalobkyňa tvrdí, že v rozsudkoch SMI, už citovanom v bode 52 vyššie (EU:C:2004:238), a CDA, už citovanom v bode 52 vyššie (EU:T:2005:364), skutočnosť, že predaju aktív predchádzali neúspešné pokusy týkajúce sa inej spoločnosti, predstavovala „indíci[u], ktorá nasvedčuje tomu, že uskutočnený postup bol dostatočne otvorený a transparentný“ (rozsudky SMI, už citovaný v bode 52 vyššie, EU:C:2004:238, bod 95, a CDA, už citovaný v bode 52 vyššie, EU:T:2005:364, bod 110). Domnieva sa, že to platí aj v prejednávanom prípade, lebo predaju vedeniu predchádzali neúspešné pokusy týkajúce sa konzorcia vytvoreného s uchádzačom č. 5.

183 Je potrebné poukázať na to, že hoci v určitých konkrétnych prípadoch také okolnosti môžu predstavovať indíciu, ktorá nasvedčuje tomu, že uskutočnený postup bol dostatočne otvorený a transparentný, nejde o presvedčivý dôkaz. V prejednávanom prípade sa Komisia pri overovaní, či bola splnená podmienka týkajúca sa transparentného a otvoreného postupu výslovne stanovená v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, nemohla uspokojiť s prípadnou existenciou takej indície. Z analýzy prvej výhrady uskutočnenej v bodoch 162 až 175 vyššie pritom vyplýva, že táto podmienka nebola splnená.

184 Štvrtú výhradu preto treba zamietnuť.

O výhrade Francúzskej republiky založenej na tom, že záporná cena vo výške 57 miliónov eur bola predloženými znaleckými posudkami potvrdená ako trhová cena

185 Francúzska republika tvrdí, že záporná cena vo výške 57 miliónov eur bola potvrdená predloženými znaleckými posudkami, v prípade ktorých judikatúra uznáva, že môžu slúžiť na určenie, či bol predaj uskutočnený za normálnych trhových podmienok.

186 Túto výhradu treba zamietnuť ako neúčinnú, keďže tu ide o overenie skutočnosti, či bol dodržaný článok 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 v rozsahu, v akom vyžadoval transparentný a otvorený postup, a nie o overenie ceny prostredníctvom znaleckého posudku.

187 Vzhľadom na vyššie uvedené treba piatu časť štvrtého žalobného dôvodu zamietnuť.

O šiestej časti založenej na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia, keďže v odôvodneniach 121 až 123 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že účel predaja aktív nebol splnený

188 Žalobkyňa uvádza v podstate dve výhrady. V rámci svojej prvej výhrady tvrdí, že účel článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 bol splnený, lebo činnosť spoločnosti Sernam bola prerušená. V rámci svojej druhej výhrady uvádza, že pojem predaj aktív vcelku v skutočnosti umožňoval pokračovanie činnosti.

O prvej výhrade založenej na tom, že účel predaja aktív vcelku bol splnený, lebo hospodárska činnosť spoločnosti Sernam bola prerušená

189 Z odôvodnení 121 a 122 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia konštatovala, že účelom predaja aktív, stanoveným v odôvodnení 217 rozhodnutia Sernam 2, bolo uvoľniť podiely na trhu a aktíva spoločnosti Sernam a zároveň umožniť tretej osobe používať tieto aktíva, a teda že predaj aktív mal za cieľ zrušiť hospodársku činnosť spoločnosti Sernam. V odôvodnení 123 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že v tomto prípade celú spoločnosť Sernam nadobudlo jej vedenie zoskupené v budúcej spoločnosti Financière Sernam a že hospodárska kontinuita bola úplná. Okrem toho konštatovala, že podnik bol oslobodený od značnej časti svojho dlhu a získal nový kapitál vo výške 59 miliónov eur, z čoho 57 miliónov zostávalo z ekonomického hľadiska na ťarchu žalobkyne. Komisia z toho vyvodila záver, že uskutočnenou transakciou sa teda nielenže nedodržali podmienky uvedené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, ale dokonca sa ani neumožnilo dosiahnuť ciele stanovené v tomto rozhodnutí, pričom uvedená transakcia naopak viedla k posilneniu hospodárskeho subjektu, ktoré môže zhoršiť narušenie hospodárskej súťaže, ktoré mali opatrenia ustanovené v rozhodnutí Sernam 2 práve zmierniť.

190 Skôr než Všeobecný súd v bodoch 196 až 211 nižšie preskúma jednotlivé tvrdenia žalobkyne, považuje za potrebné posúdiť účel článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2 v spojení s odôvodneniami tohto rozhodnutia.

191 Z odôvodnení 200 a 208 až 211 rozhodnutia Sernam 2, ktoré sa nachádzajú v časti nazvanej „Prevencia narušenia hospodárskej súťaže – špecifické kompenzácie“, najmä vyplýva, že Komisia najprv konštatovala, že je potrebné prijať opatrenia na maximálne možné zmiernenie nepriaznivých dopadov pomoci vo výške 503 miliónov eur poskytnutej spoločnosti Sernam na účastníkov hospodárskej súťaže, že vynútené obmedzenie alebo zníženie prítomnosti na príslušnom trhu alebo príslušných trhoch, na ktorých sa spoločnosť pohybuje, predstavuje pre účastníkov hospodárskej súťaže kompenzáciu a že kompenzácie môžu mať rôznu formu podľa toho, či sa spoločnosť pohybuje na trhu s nadbytočnou kapacitou alebo nie. Okrem toho pri zohľadnení zneužitia pomoci konštatovaného v tom istom rozhodnutí a predĺženia trvania plánu reštrukturalizácie sa Komisia domnievala, že spoločnosť Sernam musí poskytnúť špecifickú kompenzáciu tým, že sa trvalo stiahne zo segmentov trhu, ktoré majú veľkú nadbytočnú kapacitu, konkrétne zo segmentov zbernej služby a tradičnej prepravy tovaru cestnými komunikáciami, aby mohlo byť schválenie jednej časti pomoci na reštrukturalizáciu odôvodnené. Komisia zdôraznila, že udelenie štátnej pomoci na trhoch, ktoré sa nachádzajú v situácii nadbytočnej štrukturálnej kapacity alebo dokonca v úpadku, by umožnilo, že spoločnosť, ktorá by inak musela ukončiť svoju činnosť po vyhlásení problémov, by sa umelo zmocnila podielov na veľmi žiadanom trhu na úkor konkurenčných a finančne zdravých spoločností.

192 Na tomto odôvodnení spočívajú podmienky stanovené v článku 3 ods. 1 rozhodnutia Sernam 2, a to obnovenie aktivít cestnej prepravy spoločnosti Sernam inými spoločnosťami a diverzifikácia aktivít spoločnosti Sernam na železničnú dopravu, ktorých cieľom bolo ukončiť prítomnosť spoločnosti Sernam na trhu s nadbytočnou kapacitou s cieľom zabrániť akémukoľvek narušeniu hospodárskej súťaže spojenému s poskytnutím pomoci na reštrukturalizáciu vo výške 503 miliónov eur.

193 Z odôvodnenia 217 rozhodnutia Sernam 2, ktoré sa nachádza v tej istej časti venovanej prevencii narušenia hospodárskej súťaže ako vyššie uvedené odôvodnenia 200, 208 až 211, vyplýva, že keby Sernam musela predať svoje aktíva „vcelku“, dve vyššie uvedené podmienky, ktoré sa vzťahujú na reštrukturalizáciu spoločnosti, „sa nebudú uplatňovať[, keďže] spoločnosť Sernam už nebude fungovať vo svojej súčasnej právnej forme a uvoľní svoje podiely na trhu v prospech nezávislého účastníka (ktorý bude môcť de facto pokračovať vo svojich činnostiach s aktívami spoločnosti Sernam)“.

194 Ako Komisia pripomenula na pojednávaní, obidva odseky článku 3 rozhodnutia Sernam 2, ktoré sú sformulované alternatívne, podmieňovali pomoc na reštrukturalizáciu vo výške 503 miliónov eur a sledovali ten istý cieľ prevencie narušenia hospodárskej súťaže spôsobeného touto pomocou. Skutočnosť, že v prípade predaja aktív vcelku už nebolo potrebné uložiť povinnosť stiahnuť sa zo sektora cestnej prepravy s nadbytočnou kapacitou, možno vysvetliť len tým, že v prípade predaja aktív spoločnosti Sernam vcelku za trhovú cenu spoločnosti, ktorá nemá právny vzťah so žalobkyňou, prostredníctvom transparentného a otvoreného postupu by Sernam z ekonomického hľadiska zmizla z trhu a spolu s ňou by zmizlo aj narušenie hospodárskej súťaže spojené s poskytnutím pomoci na reštrukturalizáciu spoločnosti Sernam. „Uvoľnenie podielov na trhu v prospech nezávislého účastníka“, spomenuté v odôvodnení 217 rozhodnutia Sernam 2, teda treba chápať tak, že sa ním ukončí narušenie hospodárskej súťaže, teda dotovaná činnosť spoločnosti Sernam.

195 Z vyššie uvedeného vyplýva, že Komisia v bode 122 napadnutého rozhodnutia správne konštatovala, že účelom predaja aktív spoločnosti Sernam vcelku bolo zrušiť hospodársku činnosť spoločnosti Sernam.

196 Žalobkyňa, ktorú podporuje Francúzska republika, v prvom rade tvrdí, že činnosť spoločnosti Sernam bola prerušená, keďže všetky jej aktíva boli v tom istom okamihu prevedené na toho istého nadobúdateľa a že spoločnosť Sernam nebola kúpená ako celok, ako to preukázala v rámci tretej časti.

197 Z preskúmania tretej časti štvrtého žalobného dôvodu (pozri body 134 až 137 vyššie) však vyplýva, že žalobkyňa nielenže previedla všetky aktíva spoločnosti Sernam na toho istého nadobúdateľa, ale tiež previedla takmer všetky jej pasíva, čím porušila článok 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2. Pokiaľ ide o tvrdenie, že žalobkyňa napriek tomu nepreviedla úplne celú spoločnosť Sernam, toto tvrdenie už bolo zamietnuté v bodoch 136 a 137 vyššie.

198 V druhom rade žalobkyňa tvrdí, že Sernam už nepôsobila v právnej forme, v ktorej pôsobila pred prevodom, keďže Financière Sernam pokračovala v činnostiach spoločnosti Sernam pomocou prevedených aktív.

199 Z účelu predaja aktív vcelku stanoveného rozhodnutím Sernam 2, ktorý spočíval v tom, aby stratová spoločnosť z ekonomického hľadiska zmizla z trhu, však vyplýva, že samotná zmena právneho označenia spoločnosti Sernam nemôže stačiť na konštatovanie skutočného prerušenia jej hospodárskej činnosti.

200 V treťom rade žalobkyňa zdôrazňuje, že nemala nijaký právny vzťah s vedením, a teda ani so spoločnosťou Financière Sernam, a že v dôsledku toho prevzatie spoločnosti Sernam jej vedením nie je znakom hospodárskej kontinuity.

201 Keďže táto skutočnosť je spomenutá v odôvodnení 123 napadnutého rozhodnutia len na doplnenie skutočnosti, že došlo k prevodu celej spoločnosti Sernam, také tvrdenia sú neúčinné.

202 V každom prípade je potrebné poukázať na to, že vedúci zamestnanci spoločnosti Sernam, ktorí predložili ponuku, sa k 30. júnu 2005 ešte nevzdali svojich funkcií prezidenta a generálneho riaditeľa a zástupcu generálneho riaditeľa spoločnosti Sernam (článok 4 protokolu o dohode z 21. júla 2005 stanovoval, že sa vzdajú funkcie v deň uskutočnenia transakcie), a teda ešte boli súčasťou skupiny žalobkyne.

203 V štvrtom rade žalobkyňa tvrdí, že podiely spoločnosti Sernam na trhu boli uvoľnené v prospech spoločnosti Financière Sernam, ktorá mohla pokračovať v činnosti s aktívami spoločnosti Sernam.

204 Zo spisu však vyplýva, že účelom transakcie uskutočnenej žalobkyňou bolo – na rozdiel do cieľa spočívajúceho v prerušení hospodárskej činnosti spoločnosti Sernam a uvoľnení jej podielov na trhu v prospech nadobúdateľa jej aktív – previesť túto spoločnosť ako celok s cieľom udržať ju pri živote a ozdraviť ju.

205 Po prvé je potrebné poukázať na to, že v oznámení žalobkyne o vyhlásení verejnej súťaže z 29. novembra 2004 bolo uvedené, že žalobkyňa začala proces výberu nadobúdateľa, ktorý by bol schopný „zabezpečiť zachovanie činností spoločnosti Sernam“, a že žalobkyňa bude venovať osobitnú pozornosť „zachovaniu činností spoločnosti Sernam [a] ochrane zamestnanosti“. V správe banky X určenej Komisii pre podiely a prevody z 21. júla 2005 sa rovnako uvádzalo, že „plánovanou transakciou [bolo] prevzatie spoločnosti“ a „skupiny Sernam“.

206 Po druhé v už citovanom kladnom stanovisku Komisie pre podiely a prevody 2005‑AC 2 z 22. júla 2005 bolo uvedené, že „finančné prostriedky poskytnuté novej spoločnosti jej [mali] umožniť financovať potreby súvisiace s jej reštrukturalizáciou, aby bolo možné obnoviť jej vyváženú prevádzku“, a že „nová spoločnosť Sernam bude mať k dispozícii len tie prostriedky, ktoré majú umožniť podniku, ktorý je úplne nezávislý od [žalobkyne], prekonať prvé účtovné roky, ktoré budú tiež zložité, aby sama alebo s pomocou investorov obnovila normálnu prevádzku“.

207 Po tretie z celého spisu, a najmä zo správy banky X a zo záväznej ponuky na prevzatie predloženej vedením, vyplýva, že dvoma kľúčovými faktormi na určenie hodnoty ponuky na prevzatie bola potreba týkajúca sa likvidity spoločnosti Sernam na účely financovania jej ozdravného plánu a nevyhnutná rekapitalizácia vzhľadom na odhadované straty za budúce obdobie rokov 2005 až 2008 a že záporná cena vo výške 59 miliónov eur bola spôsobená do veľkej miery potrebami financovania súvisiacimi s reštrukturalizáciou spoločnosti Sernam a v obmedzenej miere potrebami financovania nákladov na zníženie počtu zamestnancov predpokladané v obchodnom pláne, ktoré boli vyššie ako sumy, ktoré bolo potrebné vyplatiť z tohto dôvodu na základe zákona a príslušnej kolektívnej zmluvy. V správe banky X sa v tejto súvislosti uvádza, že „návrh vedenia… je v danom prípade spojený s rekapitalizáciou, ktorú vedenie považuje za nevyhnutnú na uskutočnenie svojho ozdravného plánu a na zabezpečenie potrebnej dôveryhodnosti pri predložení svojej záväznej ponuky na prevzatie, a to vo výške 59 [miliónov eur]“.

208 Po štvrté z preskúmania tretej a štvrtej časti uvedeného vyššie vyplýva, že Komisia v odôvodnení 123 napadnutého rozhodnutia oprávnene konštatovala, že podnik bol okrem toho oslobodený od časti svojho dlhu (finančné dlhy totiž neboli súčasťou vkladu) a získal nový kapitál vo výške 59 miliónov eur, z čoho 57 miliónov zostávalo na ťarchu žalobkyne.

209 Po piate je tiež potrebné poukázať na to, že rozhodnutie Sernam 2 stanovovalo, že v prípade, ak spoločnosť Sernam zostane na trhu, a to buď v rámci skupiny žalobkyne, alebo prostredníctvom predaja celej spoločnosti Sernam (aktív aj pasív), majú sa uplatniť podmienky uvedené v článku 3 ods. 1 a že v tomto prípade sa Sernam mala stiahnuť z trhu cestnej prepravy s nadbytočnou kapacitou. Je pritom potrebné konštatovať, že žalobkyňa netvrdí, že boli splnené podmienky uvedené v článku 3 ods. 1, hoci predala takmer celú spoločnosť Sernam.

210 Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyňa nesprávne tvrdí, že hospodárska činnosť spoločnosti Sernam bola prerušená, keďže v skutočnosti bola prevedená takmer celá spoločnosť Sernam (aktíva aj pasíva), ktorá naďalej pôsobila na trhu, pričom sa vyžadovala rozsiahla rekapitalizácia na financovanie nového ozdravného plánu, a uskutočnená transakcia neumožnila dosiahnuť ciele sledované rozhodnutím Sernam 2, a to zabrániť narušeniu hospodárskej súťaže súvisiacemu s poskytnutím pomoci na reštrukturalizáciu schválenej rozhodnutím Sernam 2, ale naopak viedla k zhoršeniu tohto narušenia, pričom došlo k posilneniu hospodárskeho subjektu, ktorý bol príjemcom tejto pomoci, a to najmä na trhoch s nadbytočnou kapacitou.

211 Preto je potrebné zamietnuť prvú výhradu.

O druhej výhrade založenej na tom, že pojem predaj aktív vcelku v skutočnosti umožňoval pokračovanie činnosti spoločnosti Sernam

212 Žalobkyňa sa v podstate domnieva, že ak Komisia chcela prijatím rozhodnutia Sernam 2 dosiahnuť likvidáciu spoločnosti Sernam, mala v ňom stanoviť inú transakciu ako predaj aktív vcelku, ktorý v skutočnosti tak z právneho, ako aj ekonomického hľadiska zodpovedá pokračovaniu činnosti spoločnosti Sernam. Komisia teda podľa názoru žalobkyne teraz nemôže namietať voči určitej forme kontinuity hospodárskej činnosti medzi spoločnosťami Sernam a Financière Sernam.

213 Na úvod je potrebné pripomenúť, že v prípade, ak sa žalobkyňa touto argumentáciou usiluje spochybniť znenie a relevantnosť článku 3 ods. 2 rozhodnutia Sernam 2, jej tvrdenia treba zamietnuť, keďže rozhodnutie Sernam 2 nadobudlo právoplatnosť, lebo nebolo napadnuté žalobou. V tomto konaní teda nemožno skúmať jeho zákonnosť. Tvrdenia týkajúce sa chýb v znení rozhodnutia Sernam 2 sú teda neprípustné.

214 Pokiaľ je cieľom týchto tvrdení preukázať, že rozhodnutie Sernam 2 oprávňovalo žalobkyňu, aby usporiadala transakciu predaja aktív vcelku tak, ako ju usporiadala, z dôvodu, že prevod aktív vcelku v skutočnosti zodpovedá pokračovaniu činnosti, je potrebné poukázať na to, že tieto tvrdenia priamo odporujú predchádzajúcim tvrdeniam žalobkyne, podľa ktorých bola hospodárska činnosť spoločnosti Sernam skutočne prerušená danou transakciou.

215 V prvom rade žalobkyňa tvrdí, že z bodov 68 až 70 rozsudku SMI, už citovaného v bode 52 vyššie (EU:C:2004:238), a z bodu 73 rozsudku CDA, už citovaného v bode 52 vyššie (EU:T:2005:364), vyplýva, že prevod aktív vcelku v skutočnosti tak z právneho, ako aj ekonomického hľadiska zodpovedá pokračovaniu činnosti, a to na rozdiel od pojmu samostatný prevod aktív, z ktorého vyplýva úplné alebo čiastočné ukončenie činnosti.

216 Po prvé je potrebné konštatovať, že toto tvrdenie je neúčinné, lebo z preskúmania tretej časti vyplýva, že v skutočnosti bola prevedená celá spoločnosť Sernam, a nie len aktíva.

217 Po druhé body, na ktoré poukazuje žalobkyňa, sa týkajú tvrdení, ktoré Komisia uviedla na súdoch Únie v konkrétnych veciach, a nie všeobecného posúdenia súdov Únie týkajúceho sa pojmu predaj aktív vcelku. Napadnuté rozhodnutie pritom treba preskúmať z hľadiska Zmluvy a rozhodnutia Sernam 2, a nie z hľadiska tvrdení, ktoré Komisia uviedla v konaniach týkajúcich sa iných vecí.

218 V tejto súvislosti sa v bode 122 vyššie už konštatovalo, že v rozhodnutí Sernam 2 sa nerozlišoval „predaj aktív vcelku“ a „samostatný predaj aktív“ a že rozhodnutie Sernam 2 dostatočne jasne stanovovalo, že v prípade, ak sa uskutoční predaj aktív vcelku, pasíva sa nemajú predať. Okrem toho podľa odôvodnenia 217 rozhodnutia Sernam 2 in fine nadobúdateľ aktív spoločnosti Sernam vcelku bude môcť de facto pokračovať vo svojich vlastných činnostiach s aktívami spoločnosti Sernam. Hoci to môže vzbudzovať dojem, že ide o pokračovanie hospodárskej činnosti podniku, ktorý je príjemcom pomoci na reštrukturalizáciu vyhlásenej za nezlučiteľnú rozhodnutím Sernam 2, je potrebné poukázať na to, že muselo ísť o činnosť úplne iného subjektu, než je Sernam, teda nadobúdateľa, ktorý začlení aktíva spoločnosti Sernam do svojej vlastnej obchodnej stratégie, pričom inak nemožno považovať podiely na trhu, ktoré patrili príjemcovi pomoci, za „uvoľnené“.

219 Po tretie z bodov, na ktoré sa odvoláva žalobkyňa (rozsudky SMI, už citovan