Vec C-276/07

Nancy Delay

proti

Università degli studi di Firenze a i.

(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Corte d’appello di Firenze)

„Voľný pohyb pracovníkov — Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti — Kategória ‚výmenní lektori‘ — Bývalí lektori cudzieho jazyka — Uznanie nadobudnutých práv“

Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 15. mája 2008 I - 3638

Abstrakt rozsudku

Voľný pohyb osôb – Pracovníci – Rovnosť zaobchádzania – Pracovnoprávne podmienky

(Článok 39 ods. 2 ES)

Podľa článku 39 ods. 2 ES zahŕňa voľný pohyb pracovníkov odstránenie akejkoľvek diskriminácie medzi pracovníkmi členských štátov na základe štátnej príslušnosti, pokiaľ ide o zamestnanie, odmenu za prácu a iné pracovné podmienky. Dodržiavanie zásady rovnosti, ktorej konkrétnym výrazom je článok 39 ES, vyžaduje, aby sa porovnateľné situácie neposudzovali rozdielne a rozdielne situácie neposudzovali rovnako, ak takéto posudzovanie nie je objektívne odôvodnené.

Ak sú v tejto súvislosti vnútroštátni pracovníci podľa vnútroštátnej právnej úpravy oprávnení na pracovné zaradenie zohľadňujúce zvýšenia mzdy, ale aj odpracované roky a vyplatenie odvodov sociálneho zabezpečenia zamestnávateľom odo dátumu ich prvého zamestnania, musia byť na obdobné pracovné zaradenie zohľadňujúce dátum ich prvého zamestnania oprávnení aj bývalí lektori cudzieho jazyka, ktorí sa stali lingvistickými spolupracovníkmi.

Ak uplatnenie takejto vnútroštátnej právnej úpravy na vnútroštátnych pracovníkov predpokladá pokračovanie pracovnoprávneho vzťahu medzi zamestnávateľom a pracovníkmi, iba vnútroštátny súd, ktorému jedinému prináleží posúdenie skutkového stavu a výklad vnútroštátnych právnych predpisov, môže preukázať existenciu vzťahu kontinuity medzi funkciami vykonávanými ako výmenná lektorka a funkciami vykonávanými ako lingvistická spolupracovníčka. Pri tomto posúdení musí tento súd po prvé overiť, či profesijná činnosť, ktorú vykonávajú výmenní lektori a lingvistickí spolupracovníci, má rovnaký funkčný obsah najmä vzhľadom na stanovenie pedagogických požiadaviek pre výučbu cudzieho jazyka, ako aj na posúdenie vedomostí študentov, a po druhé, či tieto dva typy predmetných funkcií uspokojujú rovnaké potreby vzdelávania. Za predpokladu, že vnútroštátny súd dospeje k záveru, že existuje kontinuita napriek dočasnému prerušeniu pracovného pomeru so svojím zamestnávateľom, bude potrebné preskúmať, či sa vnútroštátnemu pracovníkovi v porovnateľnej situácii uznajú práva, ktoré nadobudol od dátumu svojho prvého nástupu do zamestnania. V tejto súvislosti iba analýza zameraná na podstatu a nie na formu právnej úpravy dovoľuje určiť, či jej účinné uplatnenie na odlišné kategórie pracovníkov, ktorí sa nachádzajú v porovnateľných právnych situáciách, povedie k zlučiteľným situáciám alebo naopak k situáciám nezlučiteľným so základnou zásadou zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti.

Článok 39 ods. 2 ES teda bráni tomu, aby sa pri nahradení pracovnej zmluvy na dobu určitú v rámci výkonu pracovnej činnosti výmenného lektora pracovnou zmluvou na dobu neurčitú v rámci výkonu pracovnej činnosti lingvistického spolupracovníka a experta pre cudzí jazyk, ktorý sa nachádza v postavení opísanom vyššie, odmietlo uznanie práv nadobudnutých odo dňa prvého prijatia do zamestnania, s dôsledkami na mzdu, zohľadnenie počtu odpracovaných rokov a vyplatenie odvodov sociálneho zabezpečenia zamestnávateľom, ak sa toto uznanie poskytne vnútroštátnemu pracovníkovi nachádzajúcemu sa v porovnateľnej situácii, čo vnútroštátnemu súdu prináleží overiť.

(pozri body 18, 19, 23, 24, 26 — 30 a výrok)