ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
§ 6 BerlBesÜG, ktorý upravuje ďalší platový postup, stanovuje:

„1. V prípade zaradenia do stupňa základného platu uvedeného v prílohe 4 [zákona o zmene úpravy odmeňovania úradníkov spolkovej krajiny Berlín] na základe základného platu od stupňa veku 3 platovej triedy R 1 a R 2 (týmto základným platom sa rozumie základný plat, ktorý by patril poberateľkám a poberateľom k 1. augustu 2011 podľa zákona o adaptácii odmien a sociálnych dávok pre Berlín 2010/2011) sa postúpi do nasledujúceho vyššieho stupňa, v prípade zaradenia do prechodného stupňa základného platu uvedeného v prílohe 4 do príslušného stupňa, v deň, ku ktorému by sa dosiahol nasledujúci vyšší stupeň veku podľa § 38 ods. 1 [skorší BBesG Bln]. Od tohto prvého platového postupu sa začína počítať relevantná odborná prax podľa § 38 ods. 1 druhej vety [nového BBesG Bln].

2. Odchylne od odseku 1 sa začína relevantná odborná prax podľa § 38 ods. 1 druhej vety [nového BBesG Bln] v prípade zaradenia na základe základného platu podľa stupňov veku 1 a 2 platovej triedy R 1 (týmto základným platom sa rozumie základný plat, ktorý by patril poberateľkám a poberateľom k 1. augustu 2011 podľa zákona o adaptácii odmien a sociálnych dávok pre Berlín 2010/2011) od zaradenia do stupňa 1 základného platu uvedeného v prílohe 4 [zákona o zmene úpravy odmeňovania úradníkov spolkovej krajiny Berlín].

3. Odchylne od odsekov 1 a 2 sa dĺžka odbornej praxe od stupňa 5 kráti o jeden rok v prípade zaradenia do prechodného stupňa k stupňu 4 alebo do stupňov nasledujúcich po prechodnom stupni k stupňu 4 alebo do prechodných stupňov.

4. Odchylne od odseku 1 sa dĺžka odbornej praxe v stupni 4 predĺži o jeden rok v prípade zaradenia do stupňa 1 uvedeného v prílohe 4 [zákona o zmene úpravy odmeňovania úradníkov spolkovej krajiny Berlín] v prípadoch upravených v odseku 2, ako aj v prípade zaradenia do stupňa 2 uvedeného v prílohe 4 [tohto zákona] na základe základného platu stupňa veku 4 platovej triedy R 1, ktorý by patril podľa zákona o adaptácii odmien a sociálnych dávok pre Berlín 2010/2011 k 1. augustu 2011.“
30

Všeobecný súd následne v bode 84 napadnutého rozsudku poukázal na to, že už vo svojom rozsudku Interpipe Niko Tube a Interpipe NTRP/Rada (T‑249/06, EU:T:2009:62) rozhodol, že článok 5 ods. 4 uvedeného nariadenia neobsahuje žiadnu povinnosť Komisie skončiť prebiehajúce antidumpingové konanie, ak sa úroveň podpory podnetu znížila pod minimálny prah 25 % výroby v rámci Spoločenstva, lebo „toto ustanovenie sa [týka] len úrovne podpory podnetu nevyhnutnej na to, aby Komisia mohla začať konanie“. Všeobecný súd v bode 85 napadnutého rozsudku spresnil, že rozsudok Interpipe Niko Tube a Interpipe NTRP/Rada (T‑249/06, EU:T:2009:62) sa týkal článku 9 ods. 1 základného nariadenia, a to aj napriek tomu, že tento rozsudok bol vydaný vo veci, v ktorej podnet nebol vzatý späť, ale sa počas konania iba znížila úroveň jeho podpory. V tom istom bode Všeobecný súd uviedol, že „toto riešenie je celkom logické, keďže ak podľa uvedeného ustanovenia Komisia nemá povinnosť ukončiť konanie v prípade vzatia podnetu späť, musí to a fortiori platiť aj v prípade jednoduchého zníženia stupňa jeho podpory“.
2.

Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Organisation, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC‑Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles‑de‑la‑Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi et Northeast Coast Sealers’ Co‑Operative Society Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.
28

Tento záver je napokon potvrdený okolnosťou, že rozšírenie oslobodenia aj na štádiá predchádzajúce konečnému dodaniu tovaru prevádzkovateľovi plavidiel, ktorý ho použije na ich zásobovanie, by od štátov vyžadovalo, aby zaviedli kontrolné a monitorovacie mechanizmy na účely uistenia sa o konečnom určení tohto tovaru, ktorý sa dodáva v režime oslobodenia od dane. Tieto mechanizmy, ktoré by zďaleka neumožnili zjednodušenie správneho postupu, by sa prejavili tak, že by dotknutým štátom a zdaniteľným osobám spôsobovali obmedzenia nezlučiteľné so správnym a jednoznačným uplatňovaním oslobodenia upraveným v článku 131 smernice 2006/112 (pozri v tomto zmysle rozsudok Velker International Oil Company, C‑185/89, EU:C:1990:262, bod 24).
4.

Pokiaľ z odpovede na tretiu otázku vyplýva, že smernica 2006/114 je uplatniteľná, za akých základných podmienok predstavujú opatrenia predložené na posúdenie Stockholms tingsrätt [a to používanie názvu výrobku, produktového čísla a anatomického, terapeutického a chemického kódu (anatomický, terapeutický a chemický kód) pre liek alebo ich pridelenie lieku, uplatnenie pevne stanovenej ceny za liek, poskytnutie informácií o lieku do Národného registra liekov (register NPL), pridelenie identifikačného kódu NPL lieku, distribúcia informačného letáku o lieku a informovanie o ňom prostredníctvom elektronickej zdravotníckej objednávkovej služby a vlastnej internetovej stránky, poskytnutie informácií o lieku prostredníctvom publikácie vydanej celoštátnym obchodným združením, poskytnutie informácií o lieku do databázy nazývanej Apotekets Centrala Artikelregister (databáza ACA) a do pridruženého registra (JACA), poskytnutie informácií o lieku ďalšej národnej informačnej databáze liekov (databáza SIL), poskytovanie informácií o lieku prostredníctvom terminálového systému spoločnosti Apoteket (systém ATS) alebo podobného výdajného systému, poskytovanie informácií o vlastnom lieku podniku alebo o lieku konkurenčného dodávateľa v korešpondencii s lekárskymi ordináciami a s organizáciami pacientov, uvedenie lieku na trh, opatrenia týkajúce sa farmaceutických kontrol lieku a konkurenčných liekov, neoznámenie zdokumentovaných relevantných rozdielov medzi výrobkami, neoznámenie obsahu vlastného lieku podniku a posúdenia lieku zo strany Läkemedelsverket (švédska agentúra pre liečivá), neinformovanie odvetvia zdravotnej starostlivosti o hodnotení lieku vedeckou poradnou radou Läkemedelsverket, zachovanie pevne stanovenej cenovej úrovne pre liek, stanovenie trojmesačnej platnosti predpisu, vydanie lieku z lekárne namiesto konkurenčného lieku napriek tomu, že pacient má lekársky predpis na uvedený konkurenčný produkt, a zabránenie a predchádzanie trhovým presunom štandardizovaných prípravkov na konkurenčný liek vrátane odmietania výdaja konkurenčného lieku niektorými lekárňami, a uplatnenie pevne stanovenej ceny v rámci systému, na základe ktorého môžu byť lieky dotované bez predchádzajúceho rozhodnutia vnútroštátneho orgánu] reklamu v zmysle smernice 2006/114?“
51

Ako uviedol generálny advokát v bode 52 svojich návrhov, ustanovenie hmotného práva dotknuté vo veci samej, a to článok 5 ods. 3 smernice 89/104, sa radí do smernice minimálnej harmonizácie, ktorá má za cieľ čiastočne priblížiť rôznorodé legislatívy členských štátov v oblasti ochranných známok. Hoci je pravda, že dodržanie práv priznaných článkom 5 tejto smernice majiteľovi ochrannej známky, ako aj správne uplatnenie pravidiel týkajúcich sa vyčerpania týchto práv, upravené v článku 7 uvedenej smernice, majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu, nemožno z toho vyvodiť, že chyba pri vykonávaní týchto ustanovení by neprijateľným spôsobom narúšala právny poriadok Únie v tom zmysle, že by ohrozovala jeho základnú zásadu.
70

Ak by sa prijalo toto tvrdenie EFSA, ktoré nie je podložené dôkazmi, mohlo by sa vo všeobecnosti uplatňovať na každú situáciu, keď orgán Európskej únie získa stanovisko odborníkov pred prijatím aktu ovplyvňujúceho činnosti hospodárskych subjektov, ktorí pôsobia v odvetví upravovanom daným aktom, a to bez ohľadu na to, o aké odvetvie ide. Takéto riešenie by odporovalo požiadavke striktného výkladu výnimiek z práva na prístup k dokumentom inštitúcií, ktorá vyžaduje konštatovanie existencie rizika konkrétneho a skutočného porušenia chráneného záujmu.
42

Európsky parlament zdieľa argumentáciu Komisie. Tvrdí, že Zmluva o FEÚ neumožňuje Rade jednostranné prijatie nových spôsobov rokovaní, ktoré uloží vyjednávačovi ako povinnosť. Ak by to tak bolo, ovplyvnilo by to tak právomoci Komisie v jej postavení vyjednávača, ako aj právomoci Parlamentu.
—

Huawei Technologies Co. Ltd, v zastúpení: C. Harmsen, S. Barthelmess, J. Witting, Rechtsanwälte, D. Geradin, avocat, ako aj M. Dolmans, advocaat,
15

Pokiaľ ide o prvú štúdiu zahrnutú do prvej kategórie uvedenej v bode 12 tohto rozsudku, Komisia uviedla, že ešte nedospela k záveru o prebratí smernice spomenutej v uvedenej štúdii členským štátom, a že pokiaľ by boli zverejnené údaje a závery obsiahnuté v uvedenej štúdii, ktoré ešte neboli overené a príslušný členský štát zatiaľ nemal možnosť sa k nim vyjadriť, predstavovalo by to pre tento štát riziko, že by bol – možno aj neprávom – kritizovaný a došlo by k narušeniu atmosféry vzájomnej dôvery, ktorá je nevyhnutná pri posúdení vykonania tejto smernice.
38

V každom prípade nezávisle od toho, či kupujúci ojazdeného vozidla uzatvorí zmluvu so spoločnosťou Mapfre warranty a predávajúci vystupuje iba ako sprostredkovateľ alebo či predávajúci uzatvára zmluvu vo vlastnom mene, ale na účet kupujúceho alebo či predávajúci prevádza práva zo zmluvy, ktorú uzatvoril vo vlastnom mene a na vlastný účet so spoločnosťou Mapfre warranty, pojem „poistné plnenia“ v zmysle článku 13 B písm. a) šiestej smernice podľa judikatúry uvádzanej v bode 28 a 30 tohto rozsudku je dostatočne široký na to, aby pokryl každú z týchto situácií.
11

Článok 20 ods. 1 rozhodnutia 2010/413 stanovuje zmrazenie finančných prostriedkov viacerých kategórií osôb a subjektov. Písmeno a) tohto článku 20 ods. 1 sa týka osôb a subjektov označených Bezpečnostnou radou, ktoré sú uvedené v prílohe I tohto rozhodnutia. Písmeno b) uvedeného článku 20 ods. 1 sa týka „osôb a subjektov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I, ktoré sú zapojené do činností Iránu v jadrovej oblasti citlivých z hľadiska šírenia jadrových zbraní alebo do vývoja nosičov jadrových zbraní alebo sú s týmito činnosťami a vývojom priamo spojené alebo ich podporujú, a to aj prostredníctvom zapojenia do obstarávania zakázaných položiek, tovaru, zariadení, materiálu a technológie, alebo osôb alebo subjektov, ktoré konajú v ich mene alebo podľa ich pokynov, alebo subjektov, ktoré vlastnia alebo kontrolujú, a to aj nezákonnými prostriedkami, ako aj osôb a subjektov, ktoré pomáhali označeným osobám alebo subjektom pri obchádzaní alebo porušovaní ustanovení rezolúcií BR OSN 1737 (2006), rezolúcie BR OSN 1747 (2007), rezolúcie BR OSN 1803 (2008) a rezolúcie BR OSN 1929 (2010) alebo tohto rozhodnutia, ako aj ďalších najvyšších príslušníkov a subjektov IRGC a spoločnosti IRISL a subjektov, ktoré vlastnia alebo kontrolujú alebo ktoré konajú v ich mene, ako sa uvádzajú v prílohe II“.
54

Z judikatúry vyplývajúcej z rozsudku zo 4. marca 1982, Effer (38/81, EU:C:1982:79), vyplýva, že právomoc vnútroštátneho súdu rozhodnúť o otázkach týkajúcich sa zmluvy zahŕňa právomoc posúdiť existenciu podstatných náležitostí samotnej zmluvy, keďže také posúdenie je nevyhnutné na to, aby konajúci vnútroštátny súd mohol overiť svoju právomoc na základe nariadenia č. 44/2001. V opačnom prípade by hrozilo, že ustanovenia článku 5 nariadenia č. 44/2001 budú zbavené svojho právneho dosahu, keďže na to, aby sa obišlo pravidlo obsiahnuté v týchto ustanoveniach, by stačilo, aby jeden z účastníkov zmluvy tvrdil, že zmluva neexistuje. Naopak, dodržanie účelu a zmyslu nariadenia č. 44/2001 vyžaduje taký výklad vyššie uvedených ustanovení, aby súd rozhodujúci v spore vyplývajúcom zo zmluvy mohol overiť aj ex offo základné podmienky svojej právomoci vzhľadom na presvedčivé a relevantné dôkazy poskytnuté zainteresovanou stranou, ktoré preukazujú existenciu alebo neexistenciu zmluvy.
10

Podľa článku 100 správneho poriadku: „Voči rozhodnutiam regionálnych správnych súdov sa možno odvolať na Consiglio di Stato [(Štátna rada)] bez toho, aby to malo vplyv na právomoci Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana [(Správna súdna rada pre región Sicília)] v prípade odvolaní proti rozhodnutiam Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia [(Regionálny správny súd Sicílie)].“
12

Článok 20 ods. 1 rozhodnutia 2010/413 stanovuje zmrazenie finančných prostriedkov viacerých kategórií osôb a subjektov. Písmeno a) tohto článku 20 ods. 1 sa týka osôb a subjektov označených Bezpečnostnou radou, ktoré sú uvedené v prílohe I tohto rozhodnutia. Písmeno b) uvedeného článku 20 ods. 1 sa týka „osôb a subjektov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I, ktoré sú zapojené do činností Iránu v jadrovej oblasti citlivých z hľadiska šírenia jadrových zbraní alebo do vývoja nosičov jadrových zbraní alebo sú s týmito činnosťami a vývojom priamo spojené alebo ich podporujú, a to aj prostredníctvom zapojenia do obstarávania zakázaných položiek, tovaru, zariadení, materiálu a technológie, alebo osôb alebo subjektov, ktoré konajú v ich mene alebo podľa ich pokynov, alebo subjektov, ktoré vlastnia alebo kontrolujú, a to aj nezákonnými prostriedkami, ako aj osôb a subjektov, ktoré pomáhali označeným osobám alebo subjektom pri obchádzaní alebo porušovaní ustanovení rezolúcií BR OSN 1737 (2006), rezolúcie BR OSN 1747 (2007), rezolúcie BR OSN 1803 (2008) a rezolúcie BR OSN 1929 (2010) alebo tohto rozhodnutia, ako aj ďalších najvyšších príslušníkov a subjektov IRGC a spoločnosti IRISL a subjektov, ktoré vlastnia alebo kontrolujú alebo ktoré konajú v ich mene, ako sa uvádzajú v prílohe II“.
148

Okrem toho článok 17 ods. 3 nariadenia č. 384/96, na ktorý odkazuje článok 9 ods. 6 tohto nariadenia, stanovuje, ako bolo uvedené v bode 104 tohto rozsudku, výpočet individuálneho dumpingového rozpätia pre každého vývozcu alebo výrobcu nezaradeného do vzorky, ktorý o to požiada, okrem prípadu, že by ich počet bol taký, že by to ohrozilo riadny priebeh prešetrovania.
20

Repsol a PROAS, ktorých podiely na relevantnom trhu dosahovali v roku 2001 34,04 % a 31,67 %, boli zaradené do prvej kategórie, BP, s podielom na trhu vo výške 15,19 % do druhej kategórie, a Nynäs, ako aj odvolateľky, ktorých podiely na trhu sa nachádzali medzi 4,54 % a 5,24 % do tretej kategórie. Na tomto základe boli prispôsobené východiskové sumy uložených pokút takto: — prvá kategória, pre Repsol a PROAS: 40000000 eur, — druhá kategória, pre BP: 18000000 eur, — tretia kategória, pre Nynäs a odvolateľky: 5500000 eur.
54

Tieto spoločnosti zhromažďujú kapitál pochádzajúci z rôznych dôchodkových fondov a ich cieľom je nákup, držba, správa a predaj nehnuteľností s cieľom dosiahnuť čo najväčší možný zisk. Uvedené spoločnosti vydali podielové listy, ktoré priznávajú ich držiteľom právo na pomernú časť zo zisku spoločností vo forme dividend. Osoby, ktoré tieto podielové listy vlastnia, majú zároveň právo na zisk z dotknutej spoločnosti v dôsledku zvýšenia hodnoty ich podielu. Investičné riziko znášajú majitelia podielov. Investori, ktorí svoje aktíva investovali do kapitálu jednej z týchto spoločností, znášajú riziko spojené so spravovaním aktív zhromaždených v danej spoločnosti. Zisk týchto investorov v podobe dividend závisí od návratnosti aktív dotknutej spoločnosti. Kapitál spoločností dotknutých vo veci samej je otvorený rôznym investorom, ktorí, ak si to želajú, môžu ich podielové listy previesť na tretie osoby. Okrem toho môžu do dotknutej spoločnosti vstúpiť noví investori a priniesť do nej nový kapitál.
12

Odôvodnenia 3 až 5 napadnutého nariadenia znejú: „(3) Vedecké hodnotenie účinnosti plánu pre tresku, ktoré vykonal Vedecký, technický a hospodársky výbor pre rybné hospodárstvo (STECF), ukázalo viacero problémov v súvislosti s návrhom a fungovaním plánu pre tresku. STECF bez toho, aby spochybnil ciele plánu pre tresku, dospel k záveru, že je nepravdepodobné, že sa tieto ciele dosiahnu v časovom rámci, ktorý by bol v súlade so závermi Svetového samitu o trvalo udržateľnom rozvoji, ktorý sa konal v roku 2002 v Johannesburgu, pokiaľ sa neopravia chyby v návrhu plánu pre tresku, ktoré sa okrem iného týkajú uplatňovania jeho článkov 9 a 12. (4) … Hoci sa automatické každoročné znižovanie TAC o 25 % malo uplatňovať len za mimoriadnych okolností, od roku 2009 do roku 2012 sa to stalo pravidlom. Preto sa od nadobudnutia účinnosti plánu pre tresku TAC pre dotknuté oblasti výrazne znížil a ďalšie automatické zníženia by v dotknutých oblastiach viedli k skutočnému ukončeniu lovu tresky. Vo vedeckom hodnotení, ktoré vykonal STECF, sa navrhuje, že na účely dosiahnutia cieľov plánu pre tresku by bolo v niektorých prípadoch vhodnejšie, aby sa umožnila väčšia pružnosť, aby bolo možné zohľadniť vedecké odporúčanie na individuálnom základe. V rámci tejto pružnosti je preto vhodné, aby sa za určitých podmienok umožnilo pozastavenie každoročného znižovania TAC alebo stanovenie alternatívnej úrovne TAC bez toho, aby boli ohrozené ciele plánu pre tresku. (5) … sa povolené rybolovné úsilie od roku 2009 do roku 2012 znižovalo v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje článok 9, o 25 % ročne a výrazne sa znížilo v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje článok 8. … Pokračovanie v uplatňovaní automatického každoročného znižovania úsilia by neviedlo k dosiahnutiu cieľov plánu pre tresku, ale malo by významný hospodársky a sociálny vplyv na segmenty flotily, ktoré používajú rovnaký výstroj, ale ktoré lovia prevažne iné druhy, než je treska. Je preto vhodné umožniť uplatnenie pružnejšieho prístupu, ktorým by sa umožnilo pozastavenie automatického každoročného znižovania rybolovného úsilia bez toho, aby sa ohrozili ciele plánu pre tresku.“
45

Vo veci samej zo spisu predloženého Súdnemu dvoru vyplýva, že pani Hirvonen by zaplatila vyššiu daň, keby si vybrala možnosť byť považovaná za daňovníka rezidenta, a teda by podliehala všeobecnému systému dane z príjmu. To je dôvod, pre ktorý sa rozhodla pre režim zrážkovej dane, ktorý je upravený zákonom o osobitnom zdanení príjmu. Keďže sa na pani Hirvonen vzťahovalo výhodnejšie zdanenie ako zdanenie, ktorému by podliehala, keby si vybrala všeobecný systém dane z príjmu, nemôže si navyše nárokovať daňovú výhodu, ktorá by jej bola poskytnutá v rámci všeobecného systému dane z príjmu.
10

Sumy paušálnej odmeny a pomernej odmeny, uvedené v článkoch 59 a 60 LDA, sú stanovené v článkoch 2, 4, 8 a 9 kráľovského nariadenia z 30. októbra 1997 o odmeňovaní autorov a vydavateľov za rozmnožovanie diel zachytených na grafickom alebo podobnom nosiči na súkromné alebo vzdelávacie účely (arrêté royal du 30 octobre 1997 relatif à la rémunération des auteurs et des éditeurs pour la copie dans un but privé ou didactique des œuvres fixées sur un support graphique ou analogue, ďalej len „kráľovské nariadenie“). Tieto články stanovujú: „Článok 2 1. Výška paušálnej odmeny uplatniteľnej na kopírky je stanovená na: 1° [5,01] eura za kopírku, ktorá zhotoví menej ako 6 kópií za minútu, 2° [18,39] eura za kopírku, ktorá zhotoví od 6 do 9 kópií za minútu, 3° [60,19] eura za kopírku, ktorá zhotoví od 10 do 19 kópií za minútu, 4° [195,60] eura za kopírku, ktorá zhotoví od 20 do 39 kópií za minútu, 5° [324,33] eura za kopírku, ktorá zhotoví od 40 do 59 kópií za minútu, 6° [810,33] eura za kopírku, ktorá zhotoví od 60 do 89 kópií za minútu, 7° [1838,98] eura za kopírku, ktorá zhotoví viac ako 89 kópií za minútu. Pri určovaní výšky paušálnej odmeny sa berie do úvahy rýchlosť zhotovovania čiernobielych kópií, a to aj v prípade prístrojov, ktoré zhotovujú farebné kópie. 2. Výška paušálnej odmeny uplatniteľnej na cyklostyly a kancelárske ofsetové prístroje je stanovená na: 1° [324,33] eura za cyklostyl, 2° [810,33] eura za kancelársky ofsetový prístroj. … Článok 4 V prípade prístrojov, ktoré plnia viaceré funkcie zodpovedajúce funkciám prístrojov uvedených v článkoch 2 a 3, sa výška paušálnej odmeny rovná najvyššej sume spomedzi tých, ktoré sú stanovené v článkoch 2 a 3 a ktoré sa môžu uplatniť na viacúčelový prístroj. … Článok 8 Pokiaľ povinný nespolupracuje spôsobom opísaným v článkoch 10 až 12, výška pomernej odmeny sa stanoví na: 1° [0,0334] eura za kópiu chráneného diela, 2° [0,0251] eura za kópiu chráneného diela zhotovenú prostredníctvom prístrojov používaných vzdelávacím zariadením alebo zariadením verejného vypožičiavania. Sumy uvedené v bode 1 sa v prípade farebných kópií farebných chránených diel vynásobia dvoma. Článok 9 Pokiaľ povinný spolupracoval pri výbere pomernej odmeny spoločnosťou spravujúcou práva, jej výška sa stanoví na: 1° [0,0201] eura za kópiu chráneného diela, 2° [0,0151] eura za kópiu chráneného diela zhotovenú prostredníctvom prístrojov používaných vzdelávacím zariadením alebo zariadením verejného vypožičiavania. Sumy uvedené v bode 1 sa v prípade farebných kópií farebných chránených diel vynásobia dvoma.“
75

Po druhé Všeobecný súd správne v bode 42 napadnutého uznesenia uviedol, že judikatúra uvádzaná žalobkyňou, a to konkrétne bod 19 rozsudku Schertzer/Parlament (25/68, EU:C:1977:158), môže mať za následok iba to, že žaloba podaná po lehote na jej podanie sa nevyhlási za neprípustnú, aby z toho implicitne, ale nevyhnutne vyvodil, že dovolávať sa ospravedlniteľného omylu bolo v danom prípade zbytočné, keďže ako to konštatoval Všeobecný súd „v tomto prípade však [neboli] pochybnosti o tom, že žalobkyňa dodržala lehotu na podanie žaloby“ a keďže žalobkyňa nikdy nesmerovala žalobu proti inému účastníkovi konania, než je misia Eulex Kosovo.
19

Vnútroštátny súd spresňuje, že sa formálne od uchádzačov nevyžaduje, aby mali k dispozícii nemocničné zariadenia nachádzajúce sa v meste Bilbao alebo aby boli ich vlastníkmi, ale že sa vyžaduje iba to, aby boli schopní poskytovať služby zdravotnej starostlivosti, ktoré sú predmetom zákaziek č. 21/2011 a 50/2011 v zariadeniach nachádzajúcich sa v tomto meste, a to na základe akéhokoľvek právneho vzťahu. Bez ohľadu na náklady spojené s využívaním takýchto zariadení je však de facto isté, že jedinými uchádzačmi, ktorí sa mohli zúčastniť na zadávacích konaniach, boli zdravotnícke subjekty so sídlom v Bilbau, keďže všetky ostatné subjekty v čase od uverejnenia oznámení o vyhlásení zadávacieho konania do uplynutia lehoty na predloženie ponúk nedisponovali primeranými zariadeniami a personálom.
10

Zákon č. 77‑729 zo 7. júla 1977 o voľbách zástupcov do Európskeho parlamentu (JORF z 8. júla 1977, s. 3579) v znení zmien a doplnení upravuje volebný postup uplatniteľný na voľby do Európskeho parlamentu. Článok 2 tohto zákona vo svojom prvom odseku stanovuje: „Na voľby zástupcov do Európskeho parlamentu podľa aktu pripojeného k rozhodnutiu Rady Európskych spoločenstiev z 20. septembra 1976, ktorý sa stal uplatniteľným na základe zákona č. 77‑680 z 30. júna 1977, sa vzťahuje hlava I knihy I volebného zákona a ustanovenia nasledujúcich kapitol. …“.