NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA

PHILIPPE LÉGER

prednesené 6. apríla 2006 ( 1 )

Vec C-351/04

Ikea Wholesale Ltd

proti

Commissioners of Customs & Excise

„Dumping — Dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu — Nariadenie (ES) č. 2398/97 — Nariadenie (ES) č. 1644/2001 — Nariadenie (ES) č. 160/2002 — Nariadenie (ES) č. 696/2002 — Odporúčania a rozhodnutia orgánu na urovnávanie sporov WTO — Právne účinky — Nariadenie (ES) č. 1515/2001 — Retroaktivita — Vrátenie zaplateného cla“

1. Predmetný návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka sporu o vrátenie antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Indie a Pakistanu do Spoločenstva. Zavedenie týchto ciel viedlo k začatiu konania o urovnanie sporov pred Svetovou obchodnou organizáciou (ďalej len „WTO“), ktorá konštatovala ich nezlučiteľnosť s Dohodou o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994 (ďalej len „antidumpingová dohoda“) ( 2 ).

2. V predmetnej veci High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Spojené kráľovstvo), žiada Súdny dvor, aby pri posúdení odporúčaní a rozhodnutí orgánu na urovnávanie sporov WTO (ďalej len „OUS“) posúdil platnosť nariadení zavádzajúcich dotknuté antidumpingové clá s ohľadom na právo Spoločenstva. V prípade neplatnosti jedného z týchto nariadení sa tento súd tiež pýta na podmienky prípadného vrátenia týchto ciel.

3. Skúmanie tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania ma vedie konkrétnejšie k rozboru, či je namieste v rámci tohto posúdenia platnosti zohľadniť odporúčania a rozhodnutia vydané OUS. Vedie ma tiež k preskúmaniu platnosti právnych pravidiel, ktoré stanovili metódu ekonomickej analýzy prijatej orgánmi Spoločenstva na účely zavedenia dotknutých antidumpingových opatrení.

I — Právne rámec

A — Mnohostranné medzinárodné dohody Uruguajského kola

4. Európske Spoločenstvo podpísalo 15. apríla 1994 konečný akt, ktorým boli uzavreté mnohostranné obchodné rokovania v rámci Uruguajského kola, dohodu o založení WTO, ako aj všetky dohody a dohovory uvedené v prílohách 1 až 4 (ďalej len „dohody WTO“).

5. Medzi tieto prílohy patrí najmä Všeobecná dohoda o clách a obchode 1994 (ďalej len „GATT 1994“) a Dohovor o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov (ďalej len „dohovor“) ( 3 ).

6. V nadväznosti na toto uzavretie prijala Rada rozhodnutie 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúce sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho právomoci, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole mnohostranných rokovaní (1986 – 1994) ( 4 ).

1. Dohoda o založení WTO

7. Ako vyplýva z preambuly dohody o založení WTO, zmluvné strany uzavreli dohody, „ktoré budú na základe reciprocity a vzájomných výhod zamerané na podstatné zníženie colných sadzieb a ostatných prekážok v obchode a na odstránenie diskriminačného zaobchádzania v medzinárodných obchodných vzťahoch“.

8. Podľa článku III ods. 2 uvedenej dohody je WTO „miestom na rokovania medzi svojimi členmi o ich mnohostranných obchodných vzťahoch…“.

9. Článok II ods. 2 tejto dohody upresňuje, že „dohody a súvisiace právne nástroje zahrnuté do príloh 1, 2 a 3… sú záväzné pre všetkých členov…“ ( 5 ).

2. GATT 1994

10. Táto dohoda je uvedená v prílohe 1A dohody o založení WTO a je mnohostrannou dohodou o obchode s tovarom.

11. Podľa článku VI ods. 1 GATT 1994 je dumping, „ktorý umožňuje zavedenie výrobkov jednej krajiny na trhu inej krajiny za cenu nižšiu, ako je bežná hodnota… odsúdeniahodný, pokiaľ spôsobuje výrobnému odvetviu založenému jednou zmluvnou stranou ujmu alebo hrozí podstatnou ujmou alebo závažným spôsobom spomaľuje zavedenie takéhoto domáceho výrobného odvetvia“.

12. Toto ustanovenie je vykonávané antidumpingovou dohodou, ktorá určuje podmienky, za ktorých môžu byť prijaté antidumpingové opatrenia.

13. Článok 2 tejto dohody nazvaný „Vymedzenie dumpingu“ stanovuje vo svojom odseku 1, že „výrobok možno považovať za dumpingový, t. j. uvádzaný na trh inej krajiny za nižšiu cenu, ako je jeho normálna hodnota, ak je vývozná cena vyvážaného výrobku z jednej krajiny do druhej menšia, než je pri bežnom obchode porovnateľná cena podobného výrobku určeného na spotrebu vo vyvážajúcej krajine“.

14. Pri vymedzení dumpingu je teda na účely určenia dumpingového rozpätia (článok 2.4) nevyhnutné, aby bola preukázaná normálna hodnota podobného výrobku na vnútornom trhu krajiny pôvodu (článok 2.2), ako aj vývozná cena dotknutého výrobku (článok 2.3) ( 6 ).

15. Okrem zistenia dumpingu je nevyhnutné zistiť, či táto prax spôsobuje domácemu výrobnému odvetviu dovážajúcej krajiny podstatnú ujmu. Na tieto účely stanovuje článok 3 ods. 4 antidumpingovej dohody faktory, ktoré treba zohľadniť pri preskúmaní účinku dumpingových dovozov na dotknuté domáce výrobné odvetvie.

16. Nakoniec v súlade s jej článkom 18 ods. 4 táto dohoda ukladá všetkým zmluvným stranám povinnosť, aby prijali „všetky nevyhnutné opatrenia všeobecného alebo čiastkového charakteru s cieľom zabezpečiť, aby… bol jeho právny poriadok a administratívne postupy v súlade s ustanoveniami tejto dohody…“.

3. Dohovor

17. Dohovor je obsiahnutý v prílohe 2 dohody o založení WTO. Vykonanie odporúčaní a rozhodnutí prijatých na jeho základe spadá do právomoci OUS. ( 7 )

18. Cieľom tohto dohovoru je podľa jeho článku 3 ods. 2 „zabezpečenie ochrany práv a záväzkov členov podľa uvedených dohôd a na vyjasnenie existujúcich ustanovení týchto dohôd v súlade s obyčajovými pravidlami výkladu medzinárodného práva verejného“.

19. V prípade, že sa účastníci vzájomne nedohodnú na riešení, je podľa článku 3 ods. 7 uvedeného dohovoru cieľom mechanizmu riešenia sporov zavedeného týmto dohovorom „odstránenie príslušných ustanovení, ak sa zistí, že tieto nie sú v zhode s ustanoveniami ktorejkoľvek z uvedených dohôd“.

20. Pokiaľ nemožno uskutočniť okamžité odstránenie opatrení považované za nezlučiteľné, môže sa dotknutému členovi poskytnúť v súlade s článku 21 ods. 3 dohovoru primeraná lehota.

21. V prípade, že sa zlučiteľnosť nedosiahne ani po uplynutí tejto lehoty, umožňuje článok 22 ods. 2 tohto dohovoru dotknutému členovi, aby vstúpil v priebehu primeranej lehoty do rokovaní s akoukoľvek stranou uplatňujúcou postupy na urovnávanie sporov s cieľom dosiahnuť vzájomne prijateľné vyrovnanie. Ak nebolo uspokojivé vyrovnanie dohodnuté, môže ktorákoľvek strana požiadať OUS o oprávnenie na pozastavenie poskytovania koncesií alebo iných záväzkov dotknutému členovi.

B — Právna úprava Spoločenstva

1. Režim vzťahujúci sa na ochranu proti dumpingovým dovozom z tretích krajín do Európskeho spoločenstva

22. Tento režim bol v rozhodnej dobe z hľadiska skutočností sporu v pôvodnom konaní definovaný nariadením Rady (ES) č. 384/96 ( 8 ).

23. Toto nariadenie bolo Spoločenstvom prijaté na základe jeho povinností vyplývajúcich z článku 18 ods. 4 antidumpingovej dohody, aby boli ustanovenia tejto dohody čo najviac prebraté na účely zabezpečenia ich riadneho a transparentného uplatňovania. ( 9 )

24. Podľa uvedeného nariadenia patrí prešetrenie a uloženie dočasných antidumpingových ciel do právomoci Komisie. Pokiaľ ide o prijatie konečného cla, patrí do právomoci Rady. ( 10 ) Tieto clá sa ukladajú nariadením a vyberajú ich členské štáty vo forme a v sadzbe stanovenej v nariadení o ich uložení. ( 11 )

25. Na to, aby bolo zavedené antidumpingové opatrenie, musia orgány Spoločenstva dospieť k záveru o existencii dumpingu a podstatnej ujmy spôsobenej „výrobnému odvetviu Spoločenstva“ ( 12 ). Musia tiež zvážiť, či je zavedenie antidumpingového cla v záujme Spoločenstva.

26. Podľa článku 1 ods. 1 základného nariadenia „antidumpingové clo sa môže vzťahovať na akýkoľvek dumpingový výrobok, ktorého prepustenie do voľného obehu v Spoločenstve spôsobuje ujmu“.

27. Podľa odseku 2 uvedeného článku sa výrobok považuje za dumpingový, „ak je jeho vývozná cena do Spoločenstva nižšia ako porovnateľná cena podobného výrobku[ ( 13 )] pri bežnom obchodovaní, stanovená pre vyvážajúcu krajinu[ ( 14 )]“.

28. Zisťovanie normálnej hodnoty podobného výrobku sa vykonáva podľa podmienok stanovených v článku 2 uvedeného nariadenia. Je v zásade zisťovaná vzhľadom na skutočné ceny používané v krajine pôvodu. Napriek tomu, pokiaľ nedošlo k žiadnemu predaju podobných výrobkov v bežnom obchodnom styku, umožňuje článok 2 ods. 3 základného nariadenia použitie „vytvorenej“ normálnej hodnoty výrobku zistenej najmä podľa výrobných nákladov v krajine pôvodu s pripočítaním primeranej sumy za predajné, správne a ďalšie všeobecné náklady (ďalej len „PSV náklady“) a za zisky.

29. Článok 2 ods. 10 tohto nariadenia ďalej zavádza kritériá, na ktorých základe vykonávajú orgány „spravodlivé“ porovnanie medzi vývoznou cenou dotknutého výrobku a normálnou hodnotou podobného výrobku. Toto porovnanie, ktoré môže byť uskutočnené troma metódami uvedenými v článku 2 ods. 11 predmetného nariadenia, umožňuje určiť dumpingové rozpätie. Dumpingové rozpätie je „suma, o ktorú normálna hodnota presahuje vývoznú cenu“ ( 15 ).

30. Pokiaľ ide o článok 3 základného nariadenia, upresňuje podmienky, za ktorých musí byť zistená ujma spôsobená výrobnému odvetviu Spoločenstva.

31. Pokiaľ sa preukáže, že dovozy do Spoločenstva sú dumpingové a spôsobujú podstatnú ujmu, musia nakoniec orgány Spoločenstva v súlade s článkom 21 tohto nariadenia určiť, či je v záujme Spoločenstva, aby boli prijaté antidumpingové opatrenia. ( 16 )

32. V každom prípade článok 9 ods. 4 uvedeného nariadenia upresňuje, že suma konečného antidumpingového cla „nepresiahne stanovené dumpingové rozpätie, mala by však byť menšia než dumpingové rozpätie, ak by takéto nižšie clo bolo dostatočné na odstránenie ujmy výrobnému odvetviu spoločenstva“ ( 17 ).

33. V prípade porušenia stanovuje článok 11 ods. 8 základného nariadenia, že „dovozca môže požadovať náhradu vybraného cla tam, kde sa preukáže, že dumpingové rozpätie, na základe ktorého boli clá zaplatené, bolo odstránené alebo znížené na úroveň, ktorá je pod úrovňou cla, ktoré je v platnosti“.

2. Sporné antidumpingové clá týkajúce sa dovozov bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu

a) Zavedenie sporných antidumpingových ciel

34. V nadväznosti na zavedenie dočasného antidumpingového cla na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu ( 18 ) do Spoločenstva Komisiou prijala Rada na základe základného nariadenia nariadenie (ES) č. 2398/97 ( 19 ).

35. Sporné nariadenie potvrdzuje závery stanovené Komisiou, podľa ktorých sú tieto dovozy dumpingové, spôsobujú výrobnému odvetviu Spoločenstva podstatnú ujmu a zavádzajú v záujme Spoločenstva konečné antidumpingové clo.

b) Spochybnenie sporných antidumpingových ciel OUS

36. V nadväznosti na zavedenie konečných antidumpingových ciel na vývozy posteľnej bielizne sporným nariadením sa Indická republika obrátila 3. augusta 1998 na OUS a navrhla začatie konzultácií s Európskym spoločenstvom ( 20 ). Vzhľadom na to, že tieto konzultácie neumožnili dospieť k vzájomne vyhovujúcemu riešeniu, Indická republika podľa článku 4 ods. 7 dohovoru požiadala OUS, aby bola na preskúmanie zlučiteľnosti uvedeného nariadenia vzhľadom na relevantné ustanovenia WTO vytvorená osobitná skupina.

37. Podľa svojej správy uverejnenej 30. októbra 2000 ( 21 ) sa osobitná skupina OUS jednak domnievala, že Spoločenstvo tým, že pri zisťovaní priemerného váženého dumpingového rozpätia použilo metódu „nulovania“ záporného dumpingového rozpätia, porušilo článok 2.4.2 antidumpingovej dohody. Okrem toho konštatovala, že Spoločenstvo tým, že zohľadnilo poznatky týkajúce sa výrobcov, ktorí nie sú súčasťou takéhoto domáceho výrobného odvetvia, ktoré bolo určené vyšetrujúcimi orgánmi, a tým, že nezhodnotilo všetky relevantné faktory, ktoré ovplyvňujú situáciu tohto odvetvia, konalo pri zisťovaní ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Spoločenstva spôsobom nezlučiteľným s článkom 3.4 tejto dohody.

38. Pri prijatí žaloby podanej Spoločenstvom potvrdil stály odvolací orgán OUS vo svojej správe z 1. marca 2001 ( 22 ) zistenie osobitnej skupiny, podľa ktorého bolo použitie metódy „nulovania“ Spoločenstvom v rámci dotknutého antidumpingového prešetrovania nezlučiteľné s článkom 2.4.2 antidumpingovej dohody. Okrem toho odvolací orgán konštatoval, že Spoločenstvo tiež konalo pri výpočte „vytvorenej“ normálnej hodnoty výrobku a najmä súm zodpovedajúcich ziskom spôsobom nezlučiteľným s článkom 2.2.2 bodom ii) tejto dohody.

39. OUS 12. marca 2001 prijal správy osobitnej skupiny a odvolacieho orgánu a požiadal Spoločenstvo podľa článku 19 ods. 1 dohovoru, aby svoje opatrenie uviedlo do súladu s antidumpingovou dohodou.

40. Indická republika a Spoločenstvo sa v súlade s článkom 21 ods. 3 písm. b) dohovoru dohodli na primeranej lehote na vykonanie odporúčaní a rozhodnutí OUS, pričom táto lehota uplynula 14. augusta 2001.

c) Preskúmanie sporných antidumpingových ciel Spoločenstvom v nadväznosti na odporúčania a rozhodnutia OUS

41. Rada 23. júla 2001 prijala nariadenie (ES) č. 1515/2001 o opatreniach, ktoré môže prijať Spoločenstvo na základe správy prijatej orgánom na urovnávanie sporov WTO, ktorá sa týka antidumpingových a antidotačných opatrení. ( 23 )

42. Toto nariadenie má podľa svojho odôvodnenia č. 4 za cieľ umožniť Spoločenstvu, pokiaľ to považuje za vhodné, uviesť opatrenia prijaté najmä v rámci základného nariadenia do súladu s odporúčaniami a rozhodnutiami obsiahnutými v správe prijatej OUS.

43. Na tieto účely stanovuje článok 1 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1515/2001, že Rada môže sporné opatrenie zrušiť alebo zmeniť.

44. Okrem toho podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia „Rada môže takisto prijať opatrenia uvedené v článku 1 ods. 1, aby sa vzal do úvahy právny výklad vypracovaný v správe prijatej OUS s ohľadom na opatrenie, ktoré nie je potrebné na urovnanie sporu, ak sa domnieva, že je to vhodné“.

45. Článok 3 uvedeného nariadenia konečne upresňuje, že tieto opatrenia, „nadobudnú účinnosť dňom nadobudnutia ich platnosti, ak nie je ustanovené inak, a nestanoví sa tým základ pre úhradu cla zavedeného k tomuto dátumu“.

46. Rada prijala 7. augusta 2001 na základe článku 1 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1515/2001 nariadenie (ES) č. 1644/2001 ( 24 ), ktoré na základe odporúčaní OUS mení závery týkajúce sa dovozov pochádzajúcich z Indie, prijaté v rámci sporného nariadenia.

47. Táto zmena sa týka určenia „vytvorenej“ normálnej hodnoty podobného výrobku, výpočtu váženého priemeru dumpingového rozpätia (bez použitia akéhokoľvek nulovania) a nakoniec určenia existencie ujmy.

48. Vo svetle tohto preskúmania Rada potvrdila existenciu dumpingu na ujmu výrobného odvetvia Spoločenstva z dôvodu dovozov pochádzajúcich z Egypta, Indie a Pakistanu. Napriek tomu dospela k záveru o existencii menej závažného dumpingu a znížila sadzbu antidumpingových ciel zavedených sporným nariadením, pokiaľ ide o vývozy uskutočnené Indiou. ( 25 ) Rada okrem toho rozhodla o pozastavení uplatňovania antidumpingových opatrení. ( 26 )

49. Rada ďalej rozhodla na základe článku 2 nariadenia č. 1515/2001, že je vhodné preskúmať opatrenie týkajúce sa dovozov pochádzajúcich z Egypta a Pakistanu (ktoré neboli pred OUS spochybnené) a prijala nariadenie (ES) č. 160/2002 ( 27 ).

50. Článok 1 tohto nariadenia pozastavuje uplatňovanie antidumpingových ciel zavedených sporným nariadením, pokiaľ ide o dovozy pochádzajúce z Egypta a stanovuje, že platnosť týchto ciel uplynie 28. februára 2002. ( 28 )

51. Pokiaľ ide o článok 2 uvedeného nariadenia, uzatvára postup týkajúci sa dovozov pochádzajúcich z Pakistanu, keďže nový výpočet preukázal, že vo vzťahu k vývozom dotknutého výrobku uskutočneným ktoroukoľvek pakistanskou spoločnosťou nedochádzalo k žiadnemu dumpingu.

52. Vzhľadom na zrušenie opatrení týkajúcich sa dovozov pochádzajúcich z Pakistanu a uplynutie platnosti opatrení týkajúcich sa dovozov pochádzajúcich z Egypta vykonala Rada nový rozbor záverov o dovoze pochádzajúcich z Indie. Rada na záver tohto preskúmania prijala na základe článku 11 ods. 3 základného nariadenia ( 29 ) nariadenie (ES) č. 696/2002 ( 30 ), ktorým sa potvrdzuje konečné antidumpingové clo uložené na indické dovozy, zmenené a doplnené nariadením č. 1644/2001.

II — Spor a konanie vo veci samej

53. Listom z 10. júna 2002 požiadala Ikea Wholesale Ltd (ďalej len „Ikea“ alebo „žalobkyňa“) Commissioners of Customs & Excise (ďalej len „Commissioners“) o vrátenie antidumpingových ciel uhradených za dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Indie a Pakistanu. Ikea požaduje vrátenie 230301,74 GBP, čo zodpovedá clám zaplateným za jej dovozy z Pakistanu v priebehu obdobia od marca 2000 do januára 2002 a 69902,29 GBP, čo zodpovedá časti ciel zaplatených za jej dovozy z Indie v priebehu obdobia od marca 2000 do augusta 2001.

54. Táto žiadosť o vrátenie bola podaná na základe článkov 236 a 239 Colného kódexu Spoločenstva ( 31 ). Na podporu svojej žiadosti sa Ikea dovoláva neplatnosti sporného nariadenia a najmä prešetrovania, ktoré sa viedlo orgánmi Spoločenstva na účely výpočtu týchto ciel. Žalobkyňa sa najmä opiera o závery správ OUS.

55. Commissioners túto žiadosť zamietli a potvrdili toto rozhodnutie vo formálnom prieskumnom správnom konaní, keď sa na jednej strane domnievali, že sporné nariadenie ukladalo konečné antidumpingové clo z týchto dovozov v priebehu dotknutého obdobia, a na druhej strane, že nariadenia č. 1644/2001 a č. 160/2002 nestanovili žiadnu možnosť spätného vrátenia už vybraných ciel.

56. Ikea teda podala proti tomuto rozhodnutiu žalobu na VAT and Duties Tribunal (Londýn). Rozhodnutím z 8. septembra 2003 posledný uvedený rozhodol o zamietnutí žaloby najmä z dôvodu, že tým, že nebola podaná žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, sa dotknuté nariadenia stali vo vzťahu k žalobkyni konečnými.

57. Ikea podala 31. októbra 2003 proti tomuto rozsudku odvolanie na High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division. Na jednej strane tvrdila, že nie je v zmysle článku 230 ES dotknutými nariadeniami bezprostredne a osobne dotknutá. Okrem toho sa žalobkyňa domnievala, že sú tieto nariadenia protiprávne.

58. Tento súd zrušil rozhodnutie VAT and Duties Tribunal a uviedol, že Ikea nebola oprávnená na to, aby podala priamo na základe článku 230 ES žalobu o neplatnosť na súde Spoločenstva, vzhľadom na to, že ani sporné nariadenia, ani nariadenia č. 1644/2001 a č. 160/2002 sa jej bezprostredne a osobne nedotýkajú. Za týchto podmienok sa súd domnieval, že žalobkyňa môže tieto nariadenia spochybniť v rámci žaloby podanej pred ním proti zamietnutiu vrátenia ciel a že mu prislúcha položiť Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku na účely posúdenia platnosti dotknutých nariadení.

III — Návrh na začatie prejudiciálneho konania

59. Vzhľadom na to, že High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, mal pochybnosti, pokiaľ ide o platnosť sporného nariadenia, ako aj nariadení č. 1644/2001, č. 160/2002 a č. 696/2002 (ďalej len „následné nariadenia“), rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Vzhľadom na zistenia osobitnej skupiny OUS v jej správe z 30. októbra 2000, bode 7.2 písm. g) a h), WT/DS1412/R, a zistenia odvolacieho orgánu v jeho rozhodnutí z 1. marca 2002, bodoch 86 až 87, WT/DS1141/AB/R, je nariadenie Rady (ES) č. 2398/97 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu… ako celok, alebo jeho časť, nezlučiteľné s právom Spoločenstva v tom, že: a) použilo nesprávnu metodológiu pri výpočte súm pre predajné, všeobecné a administratívne výdavky, a pre zisky, v rozpore s článkom 2 ods. 6 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, zmeneného a doplneného a článkom 2.2.2 bodom ii) antidumpingovej dohody; b) použilo nesprávnu metodológiu, ktorá zahŕňa prax „nulovania“ pri stanovení existencie dumpingových rozpätí, pri porovnávaní normálnej hodnoty z vývoznou cenou, v rozpore s článkom 2 ods. 11 nariadenia č. 384/96 a článkom 2.4.2 antidumpingovej dohody, a/alebo c) nevyhodnotilo všetky príslušné škodlivé činitele, ktoré majú vplyv na stav výrobného odvetvia Spoločenstva a pochybilo pri určovaní ujmy pre výrobné odvetvie Spoločenstva, ak sa spolieha na dôkazy získané od spoločností, ktoré nie sú súčasťou výrobného odvetvia Spoločenstva, v rozpore s článkom 3 odsek 5 nariadenia č. 384/96 a článku 3.4 antidumpingovej dohody? 2. Sú všetky alebo niektoré z nasledujúcich nariadení: a) nariadenie Rady (ES) č. 1644/2001, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2398/97 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu a o pozastavení jeho účinnosti vo vzťahu k dovozom pochádzajúcim z Indie; b) nariadenie Rady (ES) č. 160/2002, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2398/97 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu a o skončení konania vo vzťahu k dovozom pochádzajúcim z Pakistanu; a/alebo c) nariadenie Rady (ES) č. 696/2002 o potvrdení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúce z Indie, ktoré boli uložené nariadením (ES) č. 2398/97 znemeným a pozastaveným nariadením (ES) č. 1644/2001, nezlučiteľné s právom Spoločenstva (vrátane článku 1, článku 7 ods. 1 a článku 9 ods. 4 základného nariadenia v zmysle článkov 1, 7.1 a 9 antidumpingovej dohody), pokiaľ ide o to, že boli prijaté na základe prehodnotenia informácií zhromaždených počas obdobia prvotného prešetrovania, pričom toto prehodnotenie preukázalo, že počas prvotného obdobia prešetrovania nedošlo k žiadnemu dumpingu alebo len k dumpingu nižších úrovní, ale vyššie uvedené nariadenia nezabezpečujú vrátenie súm, ktoré už boli vyplatené na základe nariadenia 2398/97? 3. Sú nariadenia č. 1644/2001, 160/2002 a 696/2002 okrem toho nezlučiteľné s článkom 7 ods. 2 a článkom 9 ods. 4 základného nariadenia a zásadou proporcionality, pokiaľ dovoľujú takú úroveň antidumpingových ciel, ktorá nie je prísne proporcionálna vo vzťahu k objemu dumpingu alebo ujmy, ktoré má clo kompenzovať? 4. Líšia sa odpovede na vyššie uvedené otázky vo vzťahu k dovozom z Indie oproti dovozom z Pakistanu s ohľadom na: a) konania uskutočnené pred OUS a/alebo b) zistenia Komisie premietnuté v nariadeniach č. 1644/2001, 160/2002 a 696/2002? 5. Vo svetle odpovedí na vyššie uvedené otázky: a) musí vnútroštátny colný orgán vrátiť všetky antidumpingové clá alebo ich časť, ktoré vybral na základe nariadenia č. 2398/97; a b) ak áno, komu a za akých podmienok by malo byť vrátenie uskutočnené?“

IV — Predmet prejudiciálnych otázok

60. Svojou prvou otázkou vnútroštátny súd žiada Súdny dvor o posúdenie platnosti sporného nariadenia. Ide na jednej strane o zistenie, či odporúčania a rozhodnutia vyjadrené OUS v rámci správ týkajúcich sa dovozov posteľnej bielizne môžu Súdny dvor zaväzovať pri jeho posúdení platnosti uvedeného nariadenia vzhľadom na právo Spoločenstva, a na druhej strane o posúdenie platnosti rozboru uskutočneného orgánmi Spoločenstva v rámci zavedenia dotknutých konečných antidumpingových ciel.

61. Svojou druhou a treťou otázkou sa vnútroštátny súd pýta Súdneho dvora na platnosť následných nariadení. Problém spočíva v zistení, či tieto nariadenia tým, že nestanovujú vrátenie antidumpingových ciel vybraných podľa sporného nariadenia, nie sú v rozpore so základným nariadením (vykladaným vzhľadom na antidumpingovú dohodu) a najmä so zásadou proporcionality.

62. Za týchto okolností sa vnútroštátny súd svojou štvrtou otázkou pýta, či sú odpovede na predchádzajúce otázky rozdielne, podľa toho, či ide o dovozy pochádzajúce z Indie alebo Pakistanu.

63. Svojou piatou otázkou nakoniec žiada Súdny dvor, aby upresnil podmienky prípadného vrátenia ciel zaplatených podľa sporného nariadenia.

64. Položené otázky preskúmam vo vyššie uvedenom poradí.

V — O platnosti sporného nariadenia

65. Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate Súdneho dvora pýta, či treba vyhlásiť sporné nariadenie za nezlučiteľné so základným nariadením v rozsahu, v akom OUS konštatoval nezlučiteľnosť tohto prvého nariadenia s antidumpingovou dohodou.

66. Pripomínam, že otázka bola položená vzhľadom na to, že cieľom základného nariadenia je v súlade s jeho odôvodnením č. 5 prebrať do práva Spoločenstva pravidlá antidumpingovej dohody na účely zabezpečenia jej riadneho a transparentného uplatňovania.

67. Medzi tieto pravidlá patria najmä pravidlá týkajúce sa zistenia dumpingu a ujmy. Metódy výpočtu uvedené v článku 2.2.2 bode ii) a článku 2.4.2 antidumpingovej dohody, ako aj skutočnosti umožňujúce zistiť ujmu, ktoré sú uvedené v článku 3.4 predmetnej dohody, sú takmer rovnako prebraté v základnom nariadení.

68. Súdny dvor sa vo svojom rozsudku z 9. januára 2003, Petrotub a Republica/Rada ( 32 ), domnieval, že Spoločenstvo tým, že prijalo základné nariadenie, zamýšľalo splniť svoje medzinárodné povinnosti vyplývajúce z antidumpingovej dohody. V tomto ohľade uviedol, že prostredníctvom článku 2 ods. 11 tohto nariadenia orgány Spoločenstva zamýšľali prebrať osobitné povinnosti, ktoré stanovuje článok 2.4.2 uvedenej dohody ( 33 ).

69. Za týchto podmienok sa Súdny dvor v súlade so svojou judikatúrou vychádzajúcou z rozsudku zo 7. mája 1991, Nakajima/Rada ( 34 ), domnieval, že do jeho právomoci patrí preskúmať zákonnosť nariadenia Rady, ktorým sa ukladajú konečné antidumpingové clá na základe základného nariadenia — ako sporného nariadenia — s ohľadom nie iba na právo Spoločenstva, ale tiež na antidumpingovú dohodu.

70. Podľa môjho názoru je nutné v predmetnej veci dospieť k tomuto záveru. Spoločenstvo totiž prostredníctvom článku 2 ods. 6 písm. a) a článku 3 ods. 5 základného nariadenia zamýšľalo vykonať osobitné povinnosti, ktoré stanovuje článok 2.2.2 bod ii), resp. článok 3.4 antidumpingovej dohody.

71. Za týchto podmienok sa podľa vyššie uvedenej judikatúry domnievam, že platnosť sporného nariadenia musí byť posudzovaná nie iba s ohľadom na použiteľné ustanovenia základného nariadenia, ale tiež s ohľadom na zodpovedajúce pravidlá antidumpingovej dohody.

72. Okrem toho treba uviesť, že neexistuje žiadny podstatný rozdiel vo formulácii medzi relevantnými ustanoveniami základného nariadenia a zodpovedajúcimi pravidlami obsiahnutými v antidumpingovej dohode.

73. Táto vec má v skutočnosti pôvod v tom, že OUS vyložil relevantné pravidlá antidumpingovej dohody rozdielne od výkladu zodpovedajúcich ustanovení základného nariadenia, ktorý pri prijatí sporného nariadenia zastávali orgány Spoločenstva.

74. Za týchto podmienok je nutné zistiť, či výklad relevantných pravidiel antidumpingovej dohody, ktorý zastáva OUS, môže zaväzovať Súdny dvor pri jeho výklade zodpovedajúcich ustanovení základného nariadenia a v dôsledku toho pri jeho preskúmaní zákonnosti sporného nariadenia s ohľadom na túto dohodu.

75. Inými slovami, je Spoločenstvo pri prebratí znenia antidumpingovej dohody do práva Spoločenstva viazané výkladmi OUS?

76. Pred preskúmaním platnosti sporného nariadenia preto treba vyriešiť otázku, či odporúčania a rozhodnutia OUS, ktoré vykladajú znenie antidumpingovej dohody, môžu byť pre Súdny dvor záväzné.

A — O účinku odporúčaní a rozhodnutí OUS v rámci posudzovania platnosti sporného nariadenia

77. Rovnako ako Rada a Komisia sa domnievam, že výklady antidumpingovej dohody prijaté OUS v rámci správ o dovozoch posteľnej bielizne nemôžu byť pre Súdny dvor pri posudzovaní platnosti sporného nariadenia záväzné.

78. Pokiaľ by totiž boli záväzné, riadili by sa takými výkladmi nevyhnutne výklady Súdneho dvora týkajúce sa zodpovedajúcich pravidiel práva Spoločenstva.

79. Takéto riešenie by však ohrozovalo autonómiu právneho poriadku Spoločenstva pri sledovaní jeho vlastných cieľov.

80. Medzinárodná zmluva musí byť totiž vykladaná nie iba podľa svojho znenia, ale tiež s prihliadnutím na jej ciele. Článok 31 ods. 1 Viedenského dohovoru o zmluvnom práve z 23. mája 1969 ( 35 ) v tomto ohľade upresňuje, že „zmluva sa musí vykladať dobromyseľne, v súlade s obvyklým významom, ktorý sa dáva výrazom… v ich celkovej súvislosti, a takisto s prihliadnutím na predmet a účel zmluvy“ ( 36 ).

81. Skutočnosť, že znenia ustanovení antidumpingovej dohody a zodpovedajúcich ustanovení Spoločenstva sú zhodné, podľa mňa neznamená, že musia byť nutne vykladané zhodne.

82. Výklady OUS sú totiž podmienené vlastnou povahou a cieľmi, ktoré WTO sleduje. Posledné uvedené sa pritom podstatne líšia od cieľov sledovaných právom Spoločenstva.

83. Napriek tomu, že dohoda o založení WTO obsahuje súbor pravidiel záväzných pre zmluvné strany ( 37 ), predstavuje predovšetkým rámec, v rámci ktorého členovia prejednávajú otázku ich mnohostranných obchodných vzťahov.

84. Cieľom medzinárodného obchodného systému nie je vytvoriť spoločenstvo práva ani jednotný trh podobný tomu, ktorý je podporovaný v rámci Európskeho Spoločenstva. ( 38 ) Predstavuje skromnejšie spoločný inštitucionálny rámec, v ktorom zmluvné strany rokujú o právach a povinnostiach „na základe reciprocity a vzájomných výhod“ ( 39 ) najmä preto, aby obmedzili prekážky obchodu a odstránili diskrimináciu v medzinárodných obchodných vzťahoch. ( 40 )

85. Ustanovenia dohôd WTO sú pri uskutočňovaní týchto cieľov vykladané podľa prístupov a metód, ktoré sú odlišné od tých, ktoré môžu byť súdom Spoločenstva uprednostňované.

86. Tieto ustanovenia tak musia byť v súlade s článkom 3 ods. 2 dohovoru objasnené „v súlade so zaužívanými pravidlami výkladu medzinárodného verejného práva“ ( 41 ). Okrem toho oficiálne výklady týchto dohôd spadajú do právomoci politických orgánov WTO, a to konferencie ministrov ( 42 ) a generálnej rady WTO ( 43 ).

87. Za týchto podmienok sa s ohľadom na vlastnú povahu a ciele sledované WTO a Spoločenstvom domnievam, že uznanie, že Súdny dvor môže byť viazaný výkladmi OUS, by pre autonómiu právneho poriadku Spoločenstva predstavovalo nebezpečenstvo.

88. Pripustenie opaku by tiež viedlo k spochybneniu výlučnej súdnej právomoci zverenej v oblasti výkladu pravidiel práva Spoločenstva na základe článku 220 ES súdu Spoločenstva.

89. Je pravda, že vo svojom stanovisku 1/91 ( 44 ) Súdny dvor pripustil, že „pokiaľ medzinárodná dohoda stanovuje vlastný súdny systém, ktorého súčasťou je súd príslušný na riešenie sporov medzi zmluvnými stranami tejto dohody a v dôsledku toho na výklad jej ustanovení, zaväzujú rozhodnutia tohto súdu orgány Spoločenstva vrátane Súdneho dvora“ ( 45 ). Súdny dvor sa tiež domnieval, že „medzinárodná dohoda, ktorá stanovuje takýto súdny systém, je v zásade zlučiteľná s právom Spoločenstva a že právomoc Spoločenstva v oblasti medzinárodných vzťahov a jeho spôsobilosť uzavierať medzinárodné dohody zahŕňa nutne možnosť podliehať rozhodnutiam súdu zriadeného alebo určeného na základe takýchto dohôd, pokiaľ ide o výklad a použitie ich ustanovení“ ( 46 ).

90. Súdny dvor v tomto stanovisku napriek tomu poznamenal, že následkom dotknutej dohody bolo vloženie rozsiahleho súboru právnych pravidiel do skupiny pravidiel Spoločenstva, ktorých znenie je zhodné. ( 47 ) Konštatoval tak, že cieľ dotknutej dohody„nevyžadoval iba výklad vlastných pravidiel tejto dohody, ale tiež zodpovedajúcich pravidiel práva Spoločenstva“ ( 48 ).

91. V dôsledku toho sa Súdny dvor domnieval, že „súdny mechanizmus stanovený dohodou by tým, že podmieňuje budúci výklad pravidiel Spoločenstva v oblasti voľného pohybu a hospodárskej súťaže, predstavoval zásah do článku 164 Zmluvy o EHS [teraz článok 220 ES] a všeobecnejšie samotných základov Spoločenstva“ ( 49 ).

92. Za týchto podmienok a dokonca aj vtedy, ak prekrytie pravidiel antidumpingovej dohody a práva Spoločenstva nie je tak rozsiahle, ako je to zdôraznené Súdnym dvorom v tomto stanovisku, sa domnievam, že zistenie súdu Spoločenstva platí, a fortiori, pre mechanizmus riešení sporov zavedený dohodami WTO.

93. Napriek značným vylepšeniam, ktoré sprevádzali prechod z GATT na WTO ( 50 ) — najmä to, pokiaľ ide o posilnenie mechanizmu riešení sporov — tento mechanizmus podľa môjho názoru nestanovuje založenie orgánu súdnej povahy.

94. Podľa článku 19 dohovoru sú tak správy vypracované osobitnými skupinami a odvolacími orgánmi iba odporúčaniami ( 51 ). Pokiaľ ide o rozhodnutie, nepredstavujú podľa môjho názoru, ani pokiaľ ide o ich formu, ani vo veci samej, záväzné súdne akty. Tieto rozhodnutia sú totiž prijímané generálnou radou WTO, ktorá, aj keď rozhoduje ako orgán na urovnávanie sporov, je iba orgánom politickým.

95. Okrem toho napriek existencii rozhodnutia OUS vyhradzuje dohovor významné miesto rokovaniu medzi stranami sporu.

96. Ako som uviedol, tento dohovor sa týka predovšetkým „kladného riešenia sporov“ ( 52 ). Napriek povinnosti zmluvných strán vyhovieť odporúčaniam a rozhodnutiam OUS ( 53 )„v čo najkratších lehotách“ sa tak tie môžu napriek tomu dohodnúť na primeranej lehote na zrušenie sporného aktu. Pokiaľ sa nedohodnú, môžu uvedení účastníci dohodnúť také „dočasné opatrenia“ ( 54 ), ako sú „vzájomne prijateľné“ náhrady alebo pozastavenie oprávnenia či iných povinností ( 55 ). Napriek dohľadu, ktorý vykonáva OUS pri prebratí prijatých odporúčaní a rozhodnutí ( 56 ), nič v texte dohovoru neumožňuje v zásade vylúčiť, aby tieto dohodnuté opatrenia nemohli zostať zatiaľ v platnosti.

97. Z dôvodu, že dohovor priznáva rokovaniu významné miesto sa Súdny dvor ustálene domnieva, že „následkom uloženia povinnosti odmietnuť použitie pravidiel vnútroštátneho práva, ktoré sú nezlučiteľné s dohodami WTO, súdnym orgánom by mohlo byť oslabené postavenie zákonodarných alebo výkonných orgánov pri hľadaní všestranne uspokojivého riešenia sporu v súlade s pravidlami WTO“ ( 57 ).

98. S ohľadom na vyššie uvedené teda zastávam názor, že Súdny dvor nemôže byť pri posudzovaní platnosti sporného nariadenia viazaný výkladmi vyslovenými OUS v jeho správach týkajúcich sa dovozov posteľnej bielizne.

B — O platnosti sporného nariadenia vzhľadom na základné nariadenie a antidumpingovú dohodu

99. Vnútroštátny súd chce týmito prejudiciálnymi otázkami zistiť, či orgány Spoločenstva, po prvé tým, že zistili vytvorenú normálnu hodnotu výrobku, po druhé tým, že pri určovaní celkového dumpingového rozpätia použili metódu „nulovania“ a po tretie tým, že zistili existenciu podstatnej ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Spoločenstva, konali spôsobom nezlučiteľným s použiteľnými ustanoveniami základného nariadenia a antidumpingovej dohody.

100. Na úvod je potrebné uviesť dve pripomienky.

101. Prvá sa týka rozsahu preskúmania súdu Spoločenstva v rámci zavedenia antidumpingových opatrení Radou.

102. Treba pripomenúť, že v oblasti spoločnej obchodnej politiky a konkrétnejšie v oblasti obchodných ochranných opatrení disponujú orgány Spoločenstva z dôvodu zložitosti hospodárskych, politických a právnych situácií, ktoré musí preskúmavať, širokou mierou voľnej úvahy. ( 58 )

103. Táto voľná úvaha nezahŕňa iba prijatie základného nariadenia — v medziach vytvorených antidumpingovou dohodou — ale tiež konkrétnu činnosť v rámci antidumpingovej ochrany prijatú na jeho základe. ( 59 )

104. Súdny dvor tak opätovne rozhodol, že voľba medzi rôznymi metódami výpočtu dumpingového rozpätia uvedená v základnom nariadení, ako aj určenie normálnej hodnoty výrobku ( 60 ) a ďalej zistenie ujmy ( 61 ) predpokladajú posúdenie zložitých hospodárskych situácií.

105. Súdne preskúmanie takéhoto posúdenia tak musí byť podľa ustálenej judikatúry obmedzené na overenie dodržania procesných pravidiel, vecnej správnosti skutkových zistení, na základe ktorých sa voľba uskutočňuje, neexistencie zjavne nesprávneho posúdenia tohto skutkového stavu a neexistencie zneužitia právomoci ( 62 ). Naopak súdu Spoločenstva na účely tejto voľby neprislúcha nahrádzať posúdenie príslušných orgánov svojím vlastným posúdením.

106. Okrem toho musí toto preskúmanie spočívať iba na skutočnostiach, ktoré majú orgány pri prijímaní sporného nariadenia k dispozícii. ( 63 )

107. Druhá pripomienka sa týka rozsahu povinnosti odôvodnenia, ktorá je uložená orgánom Spoločenstva na základe článku 253 ES, ak prijímajú antidumpingové opatrenia.

108. Z ustálenej judikatúry vyplýva, že z odôvodnenia vyžadovaného článkom 253 ES musia jasne a jednoznačne vyplývať úvahy orgánu, ktorý akt vydal, tak, aby sa zúčastnené osoby mohli oboznámiť s dôvodmi, ktoré viedli k prijatiu opatrení a súd Spoločenstva mohol vykonávať svoje preskúmanie. Podľa tohto súdu sa nemôže napriek tomu vyžadovať, aby odôvodnenie upresňovalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti. Rozsah povinnosti odôvodnenia musí byť totiž posudzovaný s ohľadom na súvislosti a postup, v rámci ktorého bolo napadnuté nariadenie prijaté, ako aj s ohľadom na všetky právne pravidlá upravujúce dotknutú oblasť. ( 64 )

109. V tomto ohľade sa Súdny dvor, pokiaľ ide o nariadenie, ktorým sa zavádza konečné antidumpingové clo, domnieval, že orgány Spoločenstva nie sú povinné upresniť všetky podrobnosti ich úvah, pokiaľ proti nemu nebola zúčastnenými podnikmi vznesená žiadna námietka v priebehu správneho konania. ( 65 )

110. Vzhľadom na tieto poznatky treba overiť, či sa tieto orgány na účely zavedenia dotknutých antidumpingových ciel po prvé tým, že zistili vytvorenú normálnu hodnotu výrobku, po druhé tým, že pri určovaní celkového dumpingového rozpätia použili praktiku „nulovania“, a po tretie tým, že zistili podstatnú ujmu spôsobenú výrobnému odvetviu Spoločenstva, dopustili zjavne nesprávneho posúdenia.

1. O výpočte vytvorenej normálnej hodnoty výrobku

111. Vnútroštátny súd sa Súdneho dvora najprv pýta na zlučiteľnosť metódy, ktorú použili orgány Spoločenstva na účely vytvorenia normálnej hodnoty výrobkov vyvážaných indickými a pakistanskými spoločnosťami s článkom 2 ods. 6 písm. a) základného nariadenia a článkom 2.2.2 bodom ii) antidumpingovej dohody.

112. Podľa článku 1 ods. 2 základného nariadenia pripomínam, že „výrobok sa považuje za dumpingový, ak je jeho vývozná cena do Spoločenstva nižšia ako porovnateľná cena podobného výrobku pri bežnom obchodovaní, stanovená pre vyvážajúcu krajinu“ ( 66 ). Zistenie dumpingu teda zahŕňa porovnanie vývoznej ceny prešetrovaného výrobku na jednej strane a normálnej hodnoty podobného výrobku na vnútornom trhu krajiny pôvodu na druhej strane. ( 67 )

113. Zistenie normálnej hodnoty podobného výrobku teda predstavuje zásadnú etapu, ktorá umožňuje vyšetrujúcim orgánom zistiť prípadný dumping.

114. Podľa článku 2 ods. 1 prvého pododseku základného nariadenia je normálna hodnota „spravidla založená na cenách zaplatených alebo obvykle platených pri bežnom obchodovaní nezávislými zákazníkmi vo vyvážajúcej krajine“ ( 68 ).

115. Pokiaľ nedošlo k žiadnemu predaju podobného výrobku v rámci bežného obchodného styku alebo pokiaľ je tento predaj nedostatočný ( 69 ), je bežná cena tohto výrobku „vytvorená“ v súlade s článkom 2 ods. 3 tohto nariadenia podľa výrobných nákladov v krajine pôvodu s pripočítaním primeranej sumy za PSV náklady a zisky. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora táto metóda smeruje k zisteniu predajnej ceny výrobku, ako by bol tento výrobok predávaný v jeho krajine pôvodu alebo vývoznej krajine. ( 70 )

116. Sumy, ktoré zodpovedajú PSV nákladom a ziskom, môžu byť určené podľa štyroch metód výpočtu uvedených v článku 2 ods. 6 uvedeného nariadenia.

117. Tieto sumy sú v zásade určené na základe skutočných poznatkov týkajúcich sa výroby a predaja podobného výrobku prešetrovaným vývozcom alebo výrobcom pri bežnom obchodnom styku.

118. Pokiaľ tak tieto sumy nemôžu byť určené, môžu byť vypočítané na základe„váženého priemeru skutočných súm, ktoré sa zistili pre iných prešetrovaných vývozcov alebo výrobcov pri výrobe a predaji podobného výrobku na vnútornom trhu krajiny pôvodu“ [písm. a)].

119. Môžu byť tiež určené na základe „skutočných súm, ktoré daný vývozca alebo výrobca skutočne zaznamená pri výrobe a predaji, pri bežnom obchodnom styku, rovnakej všeobecnej skupiny tovaru na vnútornom trhu krajiny pôvodu“ [písm. b)] alebo akékoľvek inej „rozumnej metódy“ [písm. c)].

120. Súdny dvor sa domnieva, že tieto metódy výpočtu musia byť uplatňované v poradí, v akom sú uvedené, pričom každá musí byť použitá tak, aby povaha výpočtu zostala primeraná. ( 71 )

121. Článok 2 ods. 6 písm. a) základného nariadenia preberá v podobnom znení metódu výpočtu uvedenú v článku 2.2.2 bode ii) antidumpingovej dohody. ( 72 )

122. Žalobkyňa sa vo svojom vyjadrení domnieva, že ani článok 2 ods. 6 písm. a) základného nariadenia, ani článok 2.2.2 bod ii) antidumpingovej dohody neumožňujú orgánom Spoločenstva, aby na účely výpočtu súm zodpovedajúcich PSV nákladom a ziskom vzali do úvahy údaje týkajúce sa jedného vývozcu alebo výrobcu a vylúčili predaj ostatných vývozcov a výrobcov, ku ktorému nedošlo pri bežnom obchodnom styku. ( 73 )

123. Po prvé je namieste overiť, či s ohľadom na vyššie uvedené ustanovenia mohli orgány Spoločenstva pri výpočte súm PSV nákladov a ziskov legitímne zohľadniť iba údaje týkajúce sa jedného vývozcu.

124. Najprv treba uviesť, že z dôvodu veľkého počtu výrobcov a vývozcov v dotknutých krajinách pôvodu sa Komisia rozhodla uskutočniť výber vzorky v súlade s článkom 17 ods. 1 základného nariadenia. ( 74 ) Vybrala tak vzorku spoločností pre každú z vývozných krajín. ( 75 )

125. Po tom, čo orgány Spoločenstva konštatovali, že tuzemské ceny používané na trhoch pôvodu nepredstavujú vhodný základ na určenie normálnej hodnoty, rozhodli sa vytvoriť túto normálnu hodnotu pre všetky typy posteľnej bielizne vyvážaného indickými, pakistanskými a egyptskými spoločnosťami do Spoločenstva v súlade s článkom 2 ods. 3 základného nariadenia.

126. Táto bežná hodnota sa teda zistila pripočítaním primeranej sumy, ktorá zodpovedá na jednej strane vynaloženým PSV nákladom a na druhej strane dosiahnutým ziskom, k výrobným nákladom vyvážaného výrobku každej spoločnosti.

127. Pokiaľ ide o dovozy pochádzajúce z Indie, z vysvetlení podaných orgánmi Spoločenstva vyplýva, že iba jedna spoločnosť, ktorá bola zahrnutá do vzorky, bola zohľadnená ako spoločnosť, ktorá v priebehu prešetrení uskutočňovala reprezentatívny predaj podobného výrobku na vnútornom trhu. ( 76 ) Bolo tiež preukázané, že tento predaj sa mohol vzhľadom na to, že bol ziskový, považovať za vykonaný pri bežnom obchodnom styku.

128. K rovnakému zisteniu možno dospieť, pokiaľ ide o dovozy pochádzajúce z Pakistanu. ( 77 )

129. Za týchto podmienok zodpovedá suma PSV nákladov a ziskov, ktorá bola použitá na účely zistenia vytvorenej normálnej hodnoty podobného výrobku v Indii a Pakistanu, sumám PSV nákladov a ziskov dosiahnutých indickou spoločnosťou a pakistanskou spoločnosťou.

130. Ikea vo svojom vyjadrení tvrdí, že z čisto doslovného výkladu znenia článku 2 ods. 6 písm. a) základného nariadenia a článku 2.2.2 bodu ii) antidumpingovej dohody vyplýva, že tie jasne zakazujú použitie údajov vzťahujúcich sa na jediného vývozcu. ( 78 )

131. Na rozdiel od žalobkyne sa nedomnievam, že taký rozbor vedie v predmetnom prípade k zjavne nesprávnemu posúdeniu.

132. Zastávam názor, že použitie množného čísla vo výraze „iní vývozcovia alebo výrobcovia“ v článku 2 ods. 6 písm. a) základného nariadenia totiž neumožňuje vylúčiť zohľadnenie údajov jediného podniku. Tento záver treba prijať o to viac, že iba tento podnik uskutočňoval medzi inými v priebehu šetrení reprezentatívny predaj podobného výrobku na vnútornom trhu krajiny pôvodu.

133. Pokiaľ ide o použitie pojmu „vážený priemer“ v tomto ustanovení, domnievam sa ako Rada, že sa môže tiež použiť na vážený priemer obchodných prípadov jediného výrobcu alebo vývozcu. ( 79 ) Tak tomu bolo v predmetnej veci. ( 80 )

134. Za týchto podmienok sa domnievam, že pokiaľ uskutočňovala reprezentatívny predaj podobného výrobku v dotknutej krajine pôvodu iba jedna spoločnosť, ako v predmetnom prípade, môžu orgány Spoločenstva v rámci ich voľnej úvahy zohľadniť iba údaje vzťahujúce sa na túto spoločnosť.

135. Po druhé je namieste overiť, či skutočnosť, že predaj iných vývozcov alebo výrobcov, ktorý nebol uskutočnený pri bežnom obchodnom styku, bol zo zisťovania zvýhodneného rozpätia vylúčený, predstavuje náležitú metódu vytvárania normálnej hodnoty.

136. Orgány Spoločenstva v predmetnej veci konštatovali, že k predaju podobného výrobku na vnútornom trhu, ktorý by bol uskutočnený za nižšie ceny, než sú výrobné náklady, pri bežnom obchodnom styku nedochádza a nemôžu byť vzhľadom na to náležitým základom na účely určenia normálnej hodnoty.

137. Na rozdiel od vyjadrenia predloženého žalobkyňou ( 81 ) sa domnievam, že metóda výpočtu použitá orgánmi Spoločenstva v rámci dotknutého prešetrenia neporušuje ani znenie, ani zmysel článku 2 ods. 6 základného nariadenia a článku 2.2.2 antidumpingovej dohody.

138. Na jednej strane je takáto metóda v súlade so zásadou zavedenou základným nariadením a antidumpingovou dohodou, podľa ktorej musí byť bežná hodnota v zásade založená na údajoch týkajúcich sa predaja uskutočneného pri bežnom obchodnom styku. Táto zásada vyplýva podľa môjho názoru jasne zo znenia článku 1 ods. 2 a článku 2 ods. 1 základného nariadenia ( 82 ), ako aj článku 2.1 antidumpingovej dohody.

139. Navyše i v prípade, že musí byť bežná hodnota výrobku vytvorená, článok 2 ods. 6 uvedeného nariadenia a článok 2.2.2 antidumpingovej dohody výslovne stanovujú, že sumy zodpovedajúce PSV nákladom a ziskom sú založené na skutočných údajoch o výrobe a predaji podobného výrobku pri bežnom obchodnom styku.

140. Táto zásada bola okrem toho uznaná Súdnym dvorom v rozsudku z 13. februára 1992, Goldstar/Rada ( 83 ). V tejto veci sa súd Spoločenstva domnieval, že „cieľom [pojmu bežný obchodný styk] je na účely určenia normálnej hodnoty vylúčenie situácií, v ktorých predaj na vnútornom trhu nie je uzavretý za bežných obchodných podmienok, najmä pokiaľ je výrobok predávaný za nižšiu cenu ako sú výrobné náklady…“ ( 84 ).

141. Okrem toho podľa článku 2 ods. 6 písm. a) základného nariadenia a článku 2.2.2 písm. ii) antidumpingovej dohody nie je vylúčenie predaja, ku ktorému nedošlo pri bežnom obchodnom styku, výslovne zakázané. Toto ustanovenie totiž iba stanovuje, že do úvahy vzatý predaj je predaj podobného výrobku na vnútornom trhu krajiny pôvodu.

142. Za týchto okolností bolo podľa môjho názoru správne, že sa orgány Spoločenstva rozhodli vylúčiť z výpočtu vytvorenej normálnej hodnoty výrobku predaj vývozcov a výrobcov, ktorý nebol uzavretý za bežných obchodných podmienok. ( 85 )

143. S ohľadom na vyššie uvedené sa domnievam, že vytvorená normálna hodnota podobného výrobku bola na dovozy pochádzajúce z Indie a Pakistanu vypočítaná správne.

2. O určení dumpingového rozpätia

144. Ďalej chce vnútroštátny súd zistiť, či je metóda „nulovania“ použitá na účely výpočtu takéhoto celkového dumpingového rozpätia, aké sa použilo v rámci dotknutého antidumpingového šetrenia, zlučiteľná s článkom 2 ods. 11 základného nariadenia a článkom 2.4.2 antidumpingovej dohody.

145. Pripomínam, že podľa článku 2 ods. 12 základného nariadenia je antidumpingové rozpätie „suma, o ktorú normálna hodnota presahuje vývoznú cenu“. Toto rozpätie je teda vyšetrujúcimi orgánmi určené na základe „spravodlivého“ porovnania ( 86 ) normálnej hodnoty podobného výrobku a vývoznej ceny uplatňovanej v Spoločenstve.

146. Podľa článku 2 ods. 11 tohto nariadenia existujú tri porovnávacie metódy. Prvé dve sú takzvané „symetrické“ a umožňujú porovnanie váženého priemeru normálnej hodnoty s váženým priemerom cien za všetky vývozy do Spoločenstva alebo individuálnych bežných hodnôt a individuálnych vývozných cien do Spoločenstva pre jednotlivé obchodné prípady navzájom.

147. Pokiaľ sa štruktúra vývozných cien podstatne líši medzi rôznymi kupujúcimi, oblasťami alebo obdobiami (hovorí sa vzhľadom na to o „selektívnom dumpingu“ alebo „cieľovom dumpingu“) a pokiaľ symetrické metódy neumožňujú zohľadniť skutočne uplatňované dumpingové rozpätie, je napriek tomu možné použiť tretiu, takzvanú „asymetrickú“ metódu výpočtu. ( 87 ) Za týchto podmienok je možné zistiť dumpingové rozpätie porovnaním normálnej hodnoty určenej na základe váženého priemeru a cien všetkých individuálnych vývozov do Spoločenstva.

148. Článok 2.4 antidumpingovej dohody tiež vyžaduje, aby bolo porovnanie medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou „spravodlivé“. Okrem toho článok 2.4.2 tejto dohody upresňuje, pokiaľ ide o prvú symetrickú metódu, že treba vykonať porovnanie váženého priemeru normálnej hodnoty s váženým priemerom cien všetkých „porovnateľných“ vývozných obchodov. ( 88 )

149. V predmetnej veci vyplýva z odôvodnenia č. 46 dočasného nariadenia, že dumpingové rozpätie sa vypočíta podľa všeobecného pravidla porovnaním podľa typu váženého priemeru vytvorenej normálnej hodnoty a podľa typu váženého priemeru vývoznej ceny. Táto metóda výpočtu bola potvrdená v odôvodnení č. 29 sporného nariadenia.

150. Zo spisu napriek tomu vyplýva, že pri výpočte celkového dumpingového rozpätia orgány Spoločenstva použili metódu „nulovania“ záporných dumpingových rozpätí. ( 89 )

151. Aj keď je škoda, že v dočasnom a spornom nariadení chýba akékoľvek vysvetlenie tejto metódy ( 90 ), zdá sa, že v rozhodnej dobe predstavovala ustálenú prax. Žiadny účastník okrem toho v správnom konaní nevzniesol osobitnú námietku, ktorá by mohla prípadne spôsobiť nevyhnutnosť podrobnejšieho odôvodnenia výpočtu celkového dumpingového rozpätia. ( 91 )

152. Vzhľadom na skutočnosti predložené Radou a Komisiou môže byť takáto metóda, tak ako bola použitá v rámci predmetného sporu, v skratke opísaná takto. Orgány Spoločenstva najprv zistili, že prešetrovaný výrobok — bavlnená posteľná bielizeň — zahŕňa určité množstvo rôznych vzorov alebo typov. Pre každý z týchto vzorov vypočítali vážený priemer normálnej hodnoty ako aj vážený priemer vývoznej ceny a pre každý vzor ich potom porovnali. Vzhľadom na to, že bola bežná hodnota niektorých vzorov vyššia ako vývozná cena („kladné“ dumpingové rozpätie), zistila sa existencia dumpingu. Keďže u ostatných bola bežná hodnota nižšia ako vývozná cena, nebol zistený dumping a orgány dospeli k záveru o „zápornom“ dumpingovom rozpätí. ( 92 ) Na účely výpočtu celkovej sumy dumpingu prešetrovaného výrobku orgány Spoločenstva následne sčítali sumu dumpingu všetkých vzorov, pri ktorých sa zistila existencia dumpingu. Pri všetkých vzoroch, kde nebola zistená existencia dumpingu, orgány všetky záporné dumpingové rozpätia vynulovali. Celková suma dumpingu bola následne vyjadrená v percentách súčtu hodnoty všetkých vývozných obchodov všetkých vzorov, či už boli, alebo neboli predmetom dumpingu.

153. Žalobkyňa tvrdí, že takáto metóda vedie ku „skresleniu“ záporných dumpingových rozpätí. ( 93 ) Upozorňuje tiež, že orgány Spoločenstva dnes uznávajú protiprávnosť tejto praxe, keď sa odvolávajú na existujúce spory začaté Spoločenstvami proti Spojeným štátom americkým pred WTO. ( 94 )

154. Zdá sa, že takáto metóda „nulovania“ záporných dumpingových rozpätí, ako tá, ktorá sa použila v predmetnej veci, je spochybniteľná. Aj keď si totiž vyšetrujúce orgány môžu slobodne zvoliť najvhodnejšie metódy výpočtu, musia napriek tomu zohľadniť skutočne uplatňované dumpingové rozpätie. ( 95 )

155. Aj keď je pravdou, že Súdny dvor pripustil použitie tejto metódy vo vyššie uvedenej veci Toyo/Rada, išlo o prípad rozdielny od toho, ktorý je dotknutý v konaní vo veci samej.

156. V uvedenej veci bolo dumpingové rozpätie určené na základe porovnania medzi váženým priemerom normálnej hodnoty a vývoznými cenami vypočítanými podľa metódy porovnania jednotlivých obchodných prípadov navzájom. V rámci tohto výpočtu boli vývozné ceny prevyšujúce normálnu hodnotu „fiktívne“ znížené na normálnu hodnotu. Súdny dvor sa domnieval, že iba táto metóda porovnania jednotlivých obchodných prípadov navzájom, tak ako bola použitá orgánmi Spoločenstva, môže „brániť niektorým praktikám, ktoré spočívajú v zastrení dumpingu vďaka praktikám rozdielnych cien, niekedy vyšších a niekedy nižších ako bežná hodnota“ ( 96 ).

157. Napriek tomu sa nezdá, že by tento rozbor mohol byť použiteľný na náš prípad.

158. Na jednej strane nejde o porovnanie obchodných prípadov navzájom, ale skôr o porovnanie „vážených priemerov navzájom“.

159. Okrem toho bola táto metóda použitá na vzory posteľnej bielizne, pri ktorých sa zistilo záporné dumpingové rozpätie, zatiaľ čo orgány Spoločenstva vypočítali dumpingové rozpätie pre všetky výrobky. ( 97 )

160. Domnievam sa, že v predmetnom prípade nejde o náležitú metódu výpočtu celkového dumpingového rozpätia.

161. Zdá sa mi, že pokiaľ je dumpingové rozpätie vypočítané na základe viacerých prostriedkov určených podľa vzorov, musí dumpingové rozpätie pre prešetrovaný výrobok zohľadňovať výsledky všetkých porovnaní vrátane tých, v ktorých vážené priemery vývozných cien prevyšujú vážený priemer normálnej hodnoty určitých vzorov.

162. Metóda „nulovania“, tak ako bola použitá v predmetnej veci, pritom neumožňuje úplné a náležité zohľadnenie skutočných cien vývozných obchodov, ku ktorým došlo v priebehu obdobia vyšetrovania niektorých vzorov. Ako som uviedol, pokiaľ niektoré rozpätia vynulovali, pridelili orgány nulovú hodnotu dumpingovým rozpätiam, ktoré sa vzťahovali na vzory, ktorých dumpingové rozpätie bolo záporné. Domnievali sa teda, že sa vážený priemer vývoznej ceny rovná váženému priemeru normálnej hodnoty, hoci bol v skutočnosti vyšší.

163. Dôsledkom použitia tejto metódy bola teda umelá zmena výsledkov uskutočnených porovnaní a nadmerné zvýšenie dumpingového rozpätia všetkých výrobkov.

164. Dôsledok „nulovania“ môže byť ilustrovaný jednoduchým príkladom s konkrétnymi číslami (aj keď celkom vymyslenými). Tento príklad sa týka výrobcu z tretej krajiny, ktorý vyváža do Spoločenstva dva vzory posteľnej bielizne, vzor A a vzor B. Vážený priemer normálnej hodnoty každého z týchto vzorov je vypočítaný na základe určitého počtu tuzemských obchodov a vážený priemer vývozných cien je vypočítaný na základe určitého počtu vývozných obchodov. Vážený priemer normálnej hodnoty Vážený priemer vývoznej ceny Dumpingové rozpätie Dumpingové rozpätie (s použitím nulovania) Vzor A 100 75 + 25 + 25 Vzor B 125 150 – 25 0 Výrobok (vzor A + vzor B) 0 + 25 Z porovnania váženého priemeru normálnej hodnoty a váženého priemeru vývoznej ceny vzoru A vyplýva existencia „kladného“ dumpingového rozpätia vo výške 25. ( 98 ) Z toho istého porovnania vzoru B vyplýva existencia „záporného“ dumpingového rozpätia vo výške – 25. Pokiaľ je celková hodnota dumpingu vypočítaná pre všetky výrobky na základe rozpätia určeného pre tieto dva vzory, je kladné dumpingové rozpätie, ktoré bolo zistené pre vzor A (+ 25) vyrovnané záporným dumpingovým rozpätím, ktoré bolo zistené pre vzor B (– 25), takže nie je zistený žiadny dumping. Ak je záporné dumpingové rozpätie, ktoré bolo zistené pre vzor B, vynulované, je celkové dumpingové rozpätie určené pre všetky výrobky vyššie (+ 25). Toto rozpätie sa, pokiaľ je vyjadrené v percentách z celkovej hodnoty všetkých vývozných obchodov týkajúcich sa všetkých vzorov výrobku, rovná: Vzor B, pri ktorom nebol zistený žiadny dumping, tak podlieha, podobne ako vzor A, antidumpingovému clu.

165. Použitie metódy „nulovania“ teda môže nielen skresliť výšku dumpingového rozpätia, ale tiež pri určitom vzore stanoviť prax dumpingu, ktorý neexistuje.

166. Dopĺňam, že okrem toho podľa článku 2 ods. 10 a 11 základného nariadenia a článku 2.4 antidumpingovej dohody musí byť porovnanie „spravodlivé“. Článok 2.4.2 tejto dohody upresňuje, že vážený priemer normálnej hodnoty musí byť porovnaný s „váženým priemerom cien všetkých porovnateľných vývozných obchodov“ ( 99 ).

167. Vynulovaním záporného dumpingového rozpätia, ktoré bolo zistené pri niektorých vzoroch, pritom vyšetrujúce orgány nepreukázali na základe porovnania medzi váženým priemerom normálnej hodnoty a váženým priemerom cien všetkých porovnateľných vývozných obchodov, to znamená všetkých porovnateľných vývozných obchodov pri všetkých vzoroch prešetrovaného výrobku, existenciu dumpingového rozpätia pre všetky výrobky. Okrem toho sa mi takéto porovnanie nezdá „spravodlivé“ v zmysle vyššie uvedených ustanovení.

168. Rada vo svojom vyjadrení ( 100 ) tvrdí, že použitie „nulovania“ podľa vzorov umožnilo orgánom Spoločenstva správne posúdiť prípady, v ktorých sa vývozcovia zamerali na dumping pri určitých typoch alebo vzoroch prešetrovaného výrobku. Pokiaľ tomu tak bolo, domnievam sa, že orgány Spoločenstva mali tento výrobok definovať užším spôsobom.

169. Okrem toho samotná skutočnosť, že sa niektoré obchody uskutočňovali so záporným dumpingovým rozpätím, nevyhnutne neznamená, že tie sú predmetom cieľového dumpingu.

170. Za týchto podmienok sa prikláňam k názoru, že vynulovaním záporných dumpingových rozpätí pri určitých vzoroch posteľnej bielizne orgány Spoločenstva správne neurčili dumpingové rozpätie pre bavlnenú posteľnú bielizeň pochádzajúcu z Indie, Egypta a Pakistanu.

3. O určení existencie ujmy

171. Vnútroštátny súd nakoniec Súdny dvor žiada o posúdenie platnosti sporného nariadenia vzhľadom na článok 3 ods. 5 základného nariadenia a článok 3.4 antidumpingovej dohody v rozsahu, v akom na účely preskúmania ujmy zohľadnilo údaje týkajúce sa výrobcov, ktorí nie sú zahrnutí v definícii výrobného odvetvia Spoločenstva. Orgánom Spoločenstva sa tiež vytýka, že nezhodnotili všetky relevantné faktory, ktoré majú na postavenie tohto výrobného odvetvia vplyv.

172. V súlade s článkom 1 ods. 1 základného nariadenia na zavedenie antidumpingového opatrenia nestačí, že ide o dumpingový výrobok. Dovoz dumpingového výrobku do Spoločenstva musí okrem toho výrobnému odvetviu ( 101 ) Spoločenstva spôsobovať ujmu alebo hroziť podstatnou ujmou alebo závažným omeškaním pri zavádzaní takéhoto výrobného odvetvia. ( 102 )

173. Podľa článku 3 ods. 2 tohto nariadenia musí byť určenie ujmy založené na skutočných dôkazoch a musí zahŕňať najmä objektívne preskúmanie vplyvu dumpingových dovozov na výrobné odvetvie Spoločenstva.

174. Toto preskúmanie znamená podľa článku 3 ods. 5 uvedeného nariadenia preskúmanie všetkých relevantných hospodárskych faktorov a ukazovateľov, ktoré ovplyvňujú situáciu tohto výrobného odvetvia Spoločenstva ( 103 ) a ceny uplatňované v Spoločenstve. ( 104 )

175. Pripomínam, že toto posledné ustanovenie zodpovedá povinnostiam, ktoré vyplývajú z článku 3.4 antidumpingovej dohody. ( 105 )

176. Po prvé treba preskúmať, či sa orgány Spoločenstva tým, že zohľadnili informácie týkajúce sa spoločností, ktoré nie sú zahrnuté v definícii výrobného odvetvia Spoločenstva, dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, ktoré má za následok nesprávne určenie ujmy.

177. Výrobné odvetvie Spoločenstva bolo v predmetnej veci definované v zmysle článku 4 ods. 1 základného nariadenia ako odvetvie označujúce 35 spoločností spolupracujúcich na vyšetrovaní, ktoré predstavujú v priebehu obdobia vyšetrovania podstatnú časť celkovej výroby Spoločenstva v oblasti posteľnej bielizne. ( 106 )

178. V súlade s článkom 17 ods. 1 tohto nariadenia ( 107 ) sa orgány Spoločenstva rozhodli zložiť reprezentatívnu vzorku výrobného odvetvia Spoločenstva zo 17 výrobcov. ( 108 )

179. Z odôvodnenia č. 62 dočasného nariadenia vyplýva, že údaje nevyhnutné na preskúmanie ujmy spôsobené výrobnému odvetviu Spoločenstva neboli zanalyzované iba na úrovni výrobného odvetvia Spoločenstva, ale najmä na úrovni výrobcov Spoločenstva zahrnutých do vzorky. Tento rozbor spočíval tiež na údajoch o Spoločenstve ako celku. Tie boli predložené uznávanými zdrojmi výrobného odvetvia (najmä Eurocoton) a týkali sa vývoja výroby, spotreby, dovozov, vývozov a podielu na trhu v Spoločenstve.

180. Rozbor všetkých týchto údajov umožnil Komisii, aby v rámci zavedenia dočasného antidumpingového cla konštatovala, že štruktúra dodržiavaná pre Spoločenstvo ako celok nebola prevzatá 35 výrobcami tvoriacimi výrobné odvetvie Spoločenstva. Prišla tak k záveru, že posledné uvedené priemyselné odvetvie je zložené iba zo spoločností, ktoré existovali ku dňu predloženia sťažnosti, a nevzala teda do úvahy situáciu podnikov, ktoré ukončili svoju výrobu v priebehu obdobia hodnotenia (to znamená v okamihu podania sťažnosti). ( 109 )

181. Vývozcovia v priebehu správneho konania tvrdili, že informácie o spoločnostiach, ktoré nie sú zahrnuté v definícii výrobného odvetvia Spoločenstva, nemohli byť použité na určenie ujmy.

182. Rada v nadväznosti na toto spochybnenie podrobne upresnila posúdenie Komisie. Aj keď uznáva, že hodnotenie hospodárskej situácie výrobného odvetvia ku dňu podania sťažnosti spočíva všeobecne v rozbore výrobného odvetvia Spoločenstva, musí toto hodnotenie podľa nej zohľadniť štruktúru a povahu dotknutého výrobného odvetvia. ( 110 )

183. Údaje o Spoločenstve v predmetnej veci umožnili charakterizovať výrobné odvetvie pomocou existujúcej a silnej hospodárskej súťaže medzi značným počtom subjektov. Vzhľadom na to sa Rada domnievala, že účinky dotknutých dovozov sa pravdepodobne prejavili zánikom hospodárskych subjektov v priebehu obdobia hodnotenia. Nechcela teda obmedzovať hodnotenie ujmy iba na spoločnosti, ktoré boli na konci obdobia hodnotenia doposiaľ aktívne a ktoré tvorili výrobné odvetvie Spoločenstva.

184. Nedomnievam sa, že takýto rozbor vedie v predmetnej veci k zjavne nesprávnemu posúdeniu.

185. Je pravdou, že podľa článku 3 ods. 5 základného nariadenia je nutné preskúmať účinky dumpingových dovozov na výrobné odvetvia Spoločenstva. Napriek tomu zo znenia článku 3 ods. 2 tohto nariadenia vyplýva, že určenie ujmy zahŕňa objektívne preskúmanie.

186. V predmetnej veci pritom výrobné odvetvie Spoločenstva tak, ako je definované, zdá sa, neumožňovalo, aby boli zohľadnené skutočné trhové podmienky v Spoločenstve. Štúdium zhromaždených údajov totiž preukazuje, že snahy zaznamenané na úrovni Spoločenstva boli v niektorých prípadoch veľmi rozdielne od tých, ktoré boli zistené pre výrobné odvetvie Spoločenstva ( 111 ).

187. Za týchto podmienok sa mi zdá, že orgány Spoločenstva boli na to, aby stanovili čo možno najobjektívnejším spôsobom prieskum vplyvu dotknutých dovozov, oprávnené uchýliť sa k celkovému posúdeniu situácie relevantného trhu. Úplný rozbor údajov vrátane tých o Spoločenstve ako celku, môže iba posilniť platnosť posúdenia, ktoré sú orgány povinné vykonať podľa článku 3 základného nariadenia.

188. Okrem toho zo spisu vyplýva, že údaje o Spoločenstve boli zohľadnené iba v určitom rozsahu. ( 112 ) Zdá sa totiž, že záver o existencii podstatnej ujmy bol založený hlavne na dodržovaní štruktúry cien výrobného odvetvia Spoločenstva pre spoločnosti zahrnuté do vzorky. V tomto ohľade je namieste uviesť, že vylúčenie sporných údajov v rámci nariadenia č. 1644/2001 nemalo na určenie podstatnej ujmy vplyv. ( 113 )

189. Za týchto okolností nie je možné kvalifikovať posúdenie orgánov Spoločenstva, podľa ktorého bolo na účely preskúmania ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Spoločenstva relevantné zohľadniť údaje o celkovej výrobe v Spoločenstve ako zjavne nesprávne.

190. Po druhé treba zistiť, či sa orgány Spoločenstva tým, že nezhodnotili všetky relevantné faktory, ktoré majú vplyv na situáciu výrobného odvetvia Spoločenstva a ktoré sú vyjadrené v článku 3 ods. 5 základného nariadenia a článku 3.4 antidumpingovej dohody, dopustili zjavne nesprávneho posúdenia.

191. Na to, aby sa v predmetnej veci zistilo, či výrobnému odvetviu Spoločenstva vznikla podstatná ujma, vzali orgány Spoločenstva do úvahy niektoré z faktorov vymenovaných v článku 3 ods. 5 základného nariadenia a článku 3.4 antidumpingovej dohody. Zohľadnili najmä také ukazovatele týkajúce sa produktivity podnikov, ako je ziskovosť a zamestnanosť a vzali do úvahy úroveň cien, predajov a podielov na trhu (z hľadiska objemu a hodnoty). ( 114 )

192. Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa vo svojom vyjadrení ( 115 ), nedomnievam sa, že vyššie uvedené ustanovenia ukladajú preskúmanie všetkých vymenovaných faktorov. Zdá sa mi totiž, že použité znenie jasne dáva orgánom Spoločenstva pri preskúmaní a hodnotení týchto údajov diskrečnú právomoc.

193. Na jednej strane tieto ustanovenia iba vyžadujú, aby boli preskúmané „relevantné“ hospodárske faktory a ukazovatele, „ktoré majú vplyv na stav [situáciu] [výrobného odvetvia Spoločenstva]“ ( 116 ).

194. Okrem toho z článku 3 ods. 5 poslednej vety základného nariadenia a článku 3.4 antidumpingovej dohody vyplýva, že zoznam uvedených hospodárskych faktorov a ukazovateľov „nie je vyčerpávajúci“. V súlade s týmito ustanoveniami jeden alebo niekoľko z týchto faktorov nepredstavujú nevyhnutne rozhodujúci právny základ.

195. Zdá sa preto, že je tento zoznam iba príkladný.

196. Podľa môjho názoru sú orgány Spoločenstva podľa týchto ustanovení povinné preskúmať iba faktory, ktoré môžu byť pre hodnotenie vzniknutej škody relevantné. Komisia v predmetnej veci podrobne vysvetlila zvolené faktory ujmy ( 117 ) a žiadny z dotknutých účastníkov, ako sa zdá, toto hodnotenie nespochybnil.

197. Pokiaľ ide o preskúmanie relevantnosti týchto faktorov podľa môjho názoru patrí medzi zložité hospodárske posúdenia, pri ktorých orgány Spoločenstva používajú, ako pripomínam, širokú mieru voľnej úvahy. Vyšetrujúce orgány sa tak mohli domnievať, že zvolené skutočnosti už predstavovali určujúci a dostatočný základ pre rozhodnutie.

198. Je teda namieste konštatovať, že tieto orgány tým, že na účely preskúmania účinku dumpingových dovozov zhodnotili iba relevantné faktory, ktoré majú vplyv na situáciu výrobného odvetvia Spoločenstva, neprekročili priestor na voľnú úvahu, ktorý je im priznaný pri hodnotení zložitých hospodárskych situácií.

199. Za týchto okolností a s ohľadom na vyššie uvedené je namieste dospieť k záveru, že sa orgány Spoločenstva po prvé tým, že určili vytvorenú normálnu hodnotu výrobku, a po druhé tým, že vyhodnotili existenciu a význam ujmy výrobnému odvetviu Spoločenstva, nedopustili žiadneho zjavne nesprávneho posúdenia.

200. Tento záver neplatí iba pre dovozy pochádzajúce z Indie, ale tiež pre dovozy pochádzajúce z Pakistanu.

201. Pokiaľ ide o výpočet vytvorenej normálnej hodnoty podobného výrobku, bolo možné vidieť, že orgány Spoločenstva prijali pre Indiu a Pakistan rovnakú metodológiu. ( 118 )

202. Pokiaľ ide o určenie ujmy, vykonali orgány Spoločenstva spoločné preskúmanie účinku dovozov pochádzajúcich z Indie, Egypta a Pakistanu na výrobné odvetvie Spoločenstva. ( 119 ) Za týchto podmienok platia závery orgánov Spoločenstva podľa mňa nielen pre dovozy pôvodom z Indie, ale tiež pre výrobky pochádzajúce z Pakistanu.

203. Naopak sa domnievam, že tieto orgány konali tým, že použili v rámci výpočtu dumpingového rozpätia prešetrovaného výrobku metódu „nulovania“ záporného dumpingového rozpätia podľa vzorov, spôsobom nezlučiteľným s článkom 2 ods. 11 základného nariadenia a článkom 2.4.2 antidumpingovej dohody. Protiprávnosť tejto metódy výpočtu sa dotýka platnosti článku 1 sporného nariadenia, ktorý stanovuje sadzbu konečného antidumpingového cla na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Indie, Egypta a Pakistanu do Spoločenstva.

204. Vzhľadom na to, že Rada použila na účely zistenia dumpingového rozpätia pre dovozy dotknuté v predmetnej veci metódu „nulovania“ záporného dumpingového rozpätia podľa vzorov, je z týchto dôvodov namieste vyhlásiť článok 1 sporného nariadenia za neplatný.

VI — O platnosti následných nariadení

205. Podstatou druhej a tretej prejudiciálnej otázky vnútroštátneho súdu, ktoré treba skúmať spoločne, je posúdenie platnosti následných nariadení s ohľadom na právo Spoločenstva. Problém v týchto otázkach sa týka toho, či tieto následné nariadenia nie sú tým, že nestanovujú vrátenie antidumpingových ciel vybraných podľa sporného nariadenia, v rozpore na jednej strane s článkom 1, článkom 7 ods. 1 a článkom 9 ods. 4 základného nariadenia (vo vzájomnom spojení s článkami 1, 7.1 a 9 antidumpingovej dohody) a na druhej strane so zásadou proporcionality tak, ako je vyjadrená v článku 7 ods. 2 a článku 9 ods. 4 toho istého nariadenia.

206. Zatiaľ čo článok 7 základného nariadenia stanovuje, ako pripomínam, podmienky, za ktorých môže Komisia zaviesť dočasné antidumpingové clo, článok 9 tohto nariadenia upresňuje podmienky uloženia konečného cla.

207. Podľa článku 7 ods. 1 a článku 9 ods. 4 uvedeného nariadenia môžu byť tieto clá uložené iba vtedy, ak predbežné preskúmanie (dočasné clo) alebo konečné zistenie (konečné clo) preukáže existenciu dumpingu a ako dôsledok ujmu pre výrobné odvetvie Spoločenstva, pokiaľ záujem Spoločenstva vyžaduje konanie na zabránenie takejto ujmy.

208. Podľa článku 7 ods. 2 a článku 9 ods. 4 poslednej vety základného nariadenia nesmie suma týchto ciel prekročiť dumpingové rozpätie, ktoré bolo zistené a musí byť nižšia ako toto rozpätie, pokiaľ takéto menšie clo postačuje na odstránenie ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Spoločenstva.

209. Tieto ustanovenia v podstate prevzali znenie článkov 7.1, 7.2 a 9.1 antidumpingovej dohody.

210. Žalobkyňa vo svojom vyjadrení ( 120 ) uvádza, že Rada konštatovala v nariadení č. 1644/2001, pokiaľ ide o dovozy pôvodom z Indie, menej závažnú úroveň dumpingu. Tvrdí tiež, že v nariadení č. 160/2002 Rada, pokiaľ ide o dovozy pochádzajúce z Pakistanu, konštatovala, že dumping neexistuje. Podľa nej teda v dobe zavedenia konečného antidumpingového cla neboli splnené podmienky vyžadované základným nariadením. Ikea sa v dôsledku toho domnieva, že orgány Spoločenstva mali týmto nariadeniam udeliť spätnú účinnosť a stanoviť povinnosť vrátenia antidumpingových ciel zaplatených na základe sporného nariadenia. Tvrdí, že následné nariadenia tým, že takéto vrátenie nestanovujú, porušujú zásadu proporcionality, pretože by výrobné odvetvie Spoločenstva bolo zvýhodnené omnoho významnejšou ochranou, ako je nevyhnutné.

211. Je teda namieste preskúmať, či orgány Spoločenstva tým, že nestanovili povinnosť vrátenia súm zaplatených podľa sporného nariadenia, konali spôsobom nezlučiteľným s použiteľnými ustanoveniami základného nariadenia a antidumpingovej dohody. Na tieto účely zisťujem na jednej strane medzi nariadeniami č. 1644/2001 a č. 160/2002 a na druhej strane nariadením č. 696/2002 rozdiel, keďže boli prijaté na základe rozdielnych právnych základov.

A — O platnosti nariadení č. 1644/2001 a č. 160/2002

212. Nariadenia č. 1644/2001 a č. 160/2002 boli prijaté na základe nariadenia č. 1515/2001. Pripomínam, že posledné uvedené umožňuje Spoločenstvu prijať v rámci základného nariadenia v súlade s odporúčaniami a rozhodnutiami OUS opatrenia týkajúce sa antidumpingových opatrení.

213. Pripomínam, že nariadenie č. 1644/2001 mení na základe odporúčaní OUS závery týkajúce sa dovozov pochádzajúcich z Indie, ktoré boli preukázané v rámci sporného nariadenia. Vzhľadom na toto preskúmanie zistila Rada existenciu menej závažného dumpingu týkajúceho sa týchto dovozov a zmenila v dôsledku toho sadzbu antidumpingového cla zavedeného sporným nariadením.

214. Pokiaľ ide o nariadenie č. 160/2002, uzaviera konanie týkajúce sa dovozov pochádzajúcich z Pakistanu vzhľadom na to, že nový výpočet preukázal, že pre vývozy dotknutého výrobku uskutočnené ktorýmikoľvek pakistanskými spoločnosťami neexistuje žiadny dumping.

215. Ani jedno z týchto dvoch nariadení nestanovuje povinnosť vrátenia antidumpingových ciel zaplatených podľa sporného nariadenia. Napriek tomu na rozdiel od žalobkyne sa nedomnievam, že orgány Spoločenstva mali v predmetnej veci povinnosť takéto vrátenie stanoviť.

216. Článok 3 nariadenia č. 1515/2001 totiž výslovne stanovuje, že „akékoľvek opatrenia prijaté podľa nariadenia nadobudnú účinnosť dňom nadobudnutia ich platnosti, ak nie je ustanovené inak, a nestanoví sa tým základ pre úhradu cla zavedeného k tomuto dátumu“ ( 121 ). Ako vysvetľuje odôvodnenie č. 6 tohto nariadenia, dôvodom je to, že odporúčania a rozhodnutia predložené OUS majú účinok iba do budúcnosti. Dohovor vyžaduje od dotknutého člena iba to, aby sa týmto odporúčaniam a rozhodnutiam podriadil buď okamžite, alebo ku dňu uplynutia primeranej lehoty. ( 122 )

217. Rada teda mala iba povinnosť na základe povinností, ktoré pre ňu vyplývajú z dohody o založení WTO, uviesť sporné nariadenia do súladu so závermi OUS. Nemala teda žiadnu povinnosť udeliť novému výpočtu antidumpingových ciel týkajúcich sa dovozov pochádzajúcich z Indie a Pakistanu spätný účinok.

B — O platnosti nariadenia č. 696/2002

218. Nariadenie č. 696/2002 nebolo na rozdiel od nariadenia č. 1644/2001 a č. 160/2002 prijaté na účely zmeny sporného nariadenia s ohľadom na odporúčania a rozhodnutia OUS. Toto nariadenie iba potvrdzuje konečné antidumpingové clo zavedené na dovozy z Indie, tak ako bolo zmenené nariadením č. 1644/2001. Cieľom tohto preskúmania založeného na článku 11 ods. 3 základného nariadenia bolo iba upraviť do budúcnosti antidumpingové clá zavedené na dovozy posteľnej bielizne potom, čo boli zrušené opatrenia pre dovozy pochádzajúce z Pakistanu a čo uplynuli opatrenia týkajúce sa dovozov pochádzajúcich z Egypta. ( 123 ) V dôsledku toho sa mi zdá, že Rada nebola nijako povinná stanoviť v rámci tohto preskúmania povinnosť vrátenia ciel zaplatených podľa sporného nariadenia.

219. Vzhľadom na vyššie uvedené sa teda domnievam, že orgány Spoločenstva tým, že v rámci následných nariadení nestanovili povinnosť vrátenia antidumpingových ciel zaplatených podľa sporného nariadenia, nekonali spôsobom nezlučiteľným s použiteľnými ustanoveniami základného nariadenia a antidumpingovej dohody.

VII — O dôsledkoch vyplývajúcich z neplatnosti sporného nariadenia

220. Podstatou piatej otázky vnútroštátneho súdu je upresnenie podmienok vrátenia antidumpingových ciel zaplatených podľa sporného nariadenia Súdnym dvorom.

221. Pokiaľ ide o určenie sumy antidumpingových ciel, ktorá má byť vrátená, domnievam sa, že ide o úlohu, ktorá prináleží príslušným orgánom Spoločenstva podľa článku 233 ES. Tie posledné uvedené sú totiž povinné podľa ustálenej judikatúry prijať všetky opatrenia, ktoré vyplývajú z rozsudku vo veci návrhu na začatie prejudiciálneho konania. ( 124 )

222. Vzhľadom na to, že som dospel k záveru o neplatnosti článku 1 sporného nariadenia v rozsahu, v akom používa nesprávnu metódu výpočtu dumpingového rozpätia, zdá sa mi, že by príslušné orgány Spoločenstva mali preskúmať sporné nariadenia a znovu na základe informácií získaných v priebehu pôvodného prešetrenia vypočítať dumpingové rozpätie pre dovozy pochádzajúce z Indie, Egypta a Pakistanu.

223. Ak sa zistí, že účinné dumpingové rozpätie, na základe ktorého boli zaplatené konečné clá, bolo odstránené alebo znížené natoľko, že je nižšie ako úroveň zaplatených antidumpingových ciel, bude úlohou príslušných orgánov, aby v dôsledku toho zmenili sadzbu antidumpingového cla zavedeného sporným nariadením a oznámili príslušnému vnútroštátnemu orgánu sumu antidumpingových ciel, ktorá má byť vrátená.

224. Pokiaľ ide o osoby, v ktorých prospech možno vrátenie uskutočniť, domnievam sa, že žiadosť o vrátenie podľa článku 11 ods. 8 základného nariadenia môžu podať všetci dovozcovia, ktorí zaplatili clá podľa sporného nariadenia, pokiaľ sa preukáže, že dotknuté antidumpingové clá neboli ku dňu vykonania ich platby zo zákona dlžné.

225. Článok 11 tohto nariadenia nazvaný „Doba trvania, preskúmania a náhrady“ stanovuje vo svojom odseku 8, že „dovozca môže požadovať náhradu vybraného cla tam, kde sa preukáže, že dumpingové rozpätie, na základe ktorého boli clá zaplatené, bolo odstránené alebo znížené na úroveň, ktorá je pod úrovňou cla, ktoré je v platnosti.“

226. Zdá sa mi, že rozsah pôsobnosti tohto ustanovenia nie je obmedzený iba na prípady prieskumných konaní začatých Komisiou podľa článku 11 ods. 2 až 7 uvedeného nariadenia. Domnievam sa preto, že takéto ustanovenie musí tiež umožňovať pokrytie prípadov, v ktorých bolo po vydaní rozsudku Súdneho dvora, ktorý konštatoval neplatnosť zvolenej metódy výpočtu dumpingového rozpätia, zistené, že toto dumpingové rozpätie bolo odstránené alebo znížené na nižšiu úroveň.

VIII — Návrh

227. Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby odpovedal na otázky položené High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, takto: 1. Článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 2398/97 z 28. novembra 1997 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu je neplatný vzhľadom na to, že Rada na účely určenia dumpingového rozpätia použila pre prešetrovaný výrobok metódu „nulovania“ záporných dumpingových rozpätí podľa vzorov. 2. Úlohou príslušných orgánov Európskeho spoločenstva bude, aby prijali opatrenia vyplývajúce z tohto rozsudku vo veci návrhu na začatie prejudiciálneho konania. 3. Dovozcovia, ktorí zaplatili clá podľa nariadenia č. 2398/97, musia mať možnosť podať žiadosť o ich vrátenie podľa článku 11 ods. 8 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva.

( 1 ) Jazyk prednesu: francúzština.

( 2 ) Ú. v. ES L 336, s. 103; Mim. vyd. 11/021, s. 189.

( 3 ) Ú. v. ES L 336, 1994, s. 234; Mim. vyd. 11/021, s. 325.

( 4 ) Ú. v. ES L 336, s. 1; Mim. vyd. 11/021, s. 80.

( 5 ) Pozri tiež článok XVI tej istej dohody, ktorý vo svojom odseku 4 stanovuje, že „každý člen zabezpečí súlad svojich právnych predpisov a administratívnych postupov so svojimi záväzkami, ako sú uvedené v priložených dohodách“.

( 6 ) Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa najmä odvoláva na článok 2.2.2 bod ii), a články 2.4.2 a 3.4 antidumpingovej dohody. Vzhľadom na to, že mám obavy o správne pochopenie, upresňujem obsah týchto ustanovení v mojom rozbore.

( 7 ) V súlade s článkom IV ods. 3 dohody o založení WTO je orgánom, ktorý má tieto funkcie, generálna rada WTO zložená zo zástupcov všetkých členov.

( 8 ) Nariadenie z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45, ďalej len „základné nariadenie“).

( 9 ) Pozri odôvodnenie č. 5.

( 10 ) Pozri články 6, 7, a 9 základného nariadenia. Pre väčšiu prehľadnosť používam pre Komisiu a Radu pri plnení ich príslušných funkcií spoločné označenie „orgány Spoločenstva“.

( 11 ) Pozri článok 14 ods. 1 základného nariadenia.

( 12 ) Podľa článku 4 ods. 1 základného nariadenia treba „výrobným odvetvím Spoločenstva“ rozumieť „výrobcov podobných výrobkov v rámci Spoločenstva ako celku alebo tých z nich, ktorých spoločná výroba výrobkov predstavuje podstatnú časť celkovej výroby týchto výrobkov…“. Podľa článku 5 ods. 4 toho istého nariadenia musí celková výroba predstavovať viac ako 50 % celkovej výroby podobného výrobku.

( 13 ) Podľa článku 1 ods. 4 základného nariadenia treba „podobným výrobkom“ rozumieť výrobok, ktorý je identický, tzn. podobný v každom ohľade s posudzovaným výrobkom, alebo ak nie je takýto výrobok k dispozícii inému výrobku, ktorý hoci nie je podobný v každom ohľade, „má vlastnosti, ktoré sú veľmi podobné vlastnostiam posudzovaného výrobku“.

( 14 ) Podľa článku 1 ods. 3 základného nariadenia je vyvážajúca krajina spravidla krajina pôvodu.

( 15 ) Pozri článok 2 ods. 12 toho istého nariadenia.

( 16 ) Predtým, než uložia antidumpingové clá, musia tak orgány Spoločenstva zvážiť rôzne záujmy a zohľadniť nielen záujmy vyšetrovaných vývozcov a dovozcov, ale tiež záujmy výrobného odvetvia Spoločenstva, užívateľov a spotrebiteľov. Zváženie týchto záujmov je uvedené v znení článku 9 ods. 4 uvedeného nariadenia, ktoré stanovuje, že suma konečného antidumpingového cla nesmie byť vyššia ako je nevyhnutné na odstránenie ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Spoločenstva. Pozri v tomto zmysle rozsudky Súdu prvého stupňa z 29. septembra 2000, International Potash Company/Rada (T-87/98, Zb. s. II-3179, bod 42), a z 8. júla 2003, Euroalliages a i./Komisia (T-132/01, Zb. s. II-2359, bod 45).

( 17 ) Podľa článku 7 ods. 2 základného nariadenia sa táto zásada použije tiež na dočasné antidumpingové clá uložené Komisiou.

( 18 ) Nariadenie (ES) č. 1069/97 z 12. júla 1997 (Ú. v. ES L 156, s. 11, ďalej len „dočasné nariadenie“).

( 19 ) Nariadenie z 28. novembra 1997 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu (Ú. v. ES L 332, s. 1, ďalej len „sporné nariadenie“).

( 20 ) O tieto konzultácie sa požiadalo podľa článku 4 dohovoru XXIII GATT z roku 1994 a článku 17 antidumpingovej dohody.

( 21 ) Pozri správu „Európske spoločenstvá — Antidumpingové clá na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Indie“, dostupnú na internetovej stránke WTO (http://www.wto.org, pod sp. zn. WT/DS141/R).

( 22 ) Pozri správu „Európske spoločenstvá — Antidumpingové clá na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Indie“, dostupnú na internetovej stránke WTO (http://www.wto.org, pod sp. zn. WT/DS141/AB/R).

( 23 ) Ú. v. ES L 201, s. 10; Mim. vyd. 11/038, s. 50.

( 24 ) Nariadenie, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2398/97 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu a o pozastavení jeho účinnosti vo vzťahu k dovozom pochádzajúcim z Indie (Ú. v. ES L 219, s. 1).

( 25 ) Článok 1 nariadenia č. 1644/2001.

( 26 ) Článok 2 toho istého nariadenia.

( 27 ) Nariadenie z 28. januára 2002, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 2398/97 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu a o skončení konania vo vzťahu k dovozom pochádzajúcim z Pakistanu [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 26, s. 1).

( 28 ) V súlade s článkom 1 ods. 2 nariadenia č. 160/2002 uplynula platnosť antidumpingového cla zavedeného na dovozy posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta v skutočnosti 28. februára 2002, pričom Komisii nebola v lehote stanovenej týmto nariadením doručená žiadna žiadosť o preskúmanie.

( 29 ) Toto ustanovenie umožňuje orgánom Spoločenstva preskúmať nevyhnutnosť zachovania opatrení, pokiaľ je to odôvodnené (napríklad pokiaľ sa okolnosti týkajúce sa dumpingu a ujmy značne zmenili).

( 30 ) Nariadenie z 22. apríla 2002 o potvrdení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúce z Indie, ktoré boli uložené nariadením č. 2398/97, zmeneným a pozastaveným nariadením č. 1644/2001 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 109, s. 3).

( 31 ) Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).

( 32 ) C-76/00 P, Zb. s. I-79.

( 33 ) Bod 56.

( 34 ) C-69/89, Zb. s. I-2069. V tomto rozsudku sa Súdny dvor domnieval, že má právomoc preskúmať zákonnosť konania orgánov Spoločenstva s ohľadom na pravidlá GATT z roku 1947, pokiaľ Spoločenstvo zamýšľalo splniť osobitnú povinnosť, ktorá mu vyplýva v rámci WTO. Ide o jednu z dvoch výnimiek z jeho klasickej judikatúry, podľa ktorej dohody WTO, s ohľadom na ich povahu a štruktúru, nepatria v zásade medzi normy, vo vzťahu ku ktorým Súdny dvor preskúmava zákonnosť aktov orgánov Spoločenstva (pozri najmä rozsudky Súdneho dvora z 23. novembra 1999, Portugalsko/Rada, C-149/96, Zb. s. I-8395, bod 47; z 12. marca 2002, Omega Air a i., C-27/00 a C-122/00, Zb. s. I-2569, bod 93; rozsudok Petrotub a Republica/Rada, už citovaný, bod 53; z 30. septembra 2003, Biret International/Rada, C-93/02 P, Zb. s. I-10497, bod 52, a z 1. marca 2005, Van Parys, C-377/02, Zb. s. I-1465, bod 39; ako aj rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2005, Laboratoire du Bain/Rada a Komisia, T-151/00, Zb. s. II-23, bod 102). Druhá výnimka vyvodená Súdnym dvorom v jeho rozsudku z 22. júna 1989, Fediol/Komisia (70/87, Zb. s. 1781, body 19 až 22), sa použije, pokiaľ dotknutý akt Spoločenstva stanovuje výslovný odkaz na presné ustanovenie dohôd WTO (pozri najmä, pokiaľ ide o dohody WTO, rozsudky Portugalsko/Rada, už citovaný, bod 49, a Biret International/Rada, už citovaný, bod 53).

( 35 ) Dohovor je dostupný na internetovej stránke: http://untreaty.un.org/ilc/texts/instruments/francais/traites/1_1_1969_francais.pdf.

( 36 ) Zvýraznenie vykonané autorom týchto návrhov.

( 37 ) Pozri v tomto ohľade článok II ods. 2 a článok XVI ods. 4 dohody o založení WTO.

( 38 ) Pozri najmä rozsudok z 5. februára 1963, Van Gend & Loos (26/62, Zb. s. 1).

( 39 ) Odsek 3 preambuly dohody o založení WTO (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 40 ) Pozri odôvodnenia č. 1 a 3 dohody o založení WTO, ako aj preambulu GATT 1994.

( 41 ) Pozri článok 17 ods. 6 písm. ii) antidumpingovej dohody (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 42 ) Podľa článku IV ods. 1 dohody o založení WTO je konferencia ministrov zložená zo zástupcov všetkých členov WTO. Je oprávnená prijímať rozhodnutia vo všetkých otázkach, vzťahujúcich sa na všetky mnohostranné obchodné dohody a určuje politické zameranie WTO.

( 43 ) Podľa článku IV ods. 2, 3 a 4 dohody o založení WTO je generálna rada zložená zo zástupcov všetkých členov WTO. Vykonáva funkcie orgánu na preskúmanie obchodnej politiky a berie na seba najmä funkcie orgánu na urovnávanie sporov.

( 44 ) Stanovisko zo 14. decembra 1991 o „návrhu dohody medzi Spoločenstvom na jednej strane a krajinami Európskeho združenia voľného obchodu na druhej strane, o vytvorení Európskeho hospodárskeho priestoru“ (Zb. s. I-6079). O toto stanovisko bolo požiadané najmä, pokiaľ ide o zlučiteľnosť systému súdneho preskúmania, ktorý dohoda zamýšľala zaviesť spolu so Zmluvou o EHS.

( 45 ) Bod 39.

( 46 ) Bod 40.

( 47 ) Bod 42.

( 48 ) Bod 45.

( 49 ) Bod 46.

( 50 ) K výkladu zlepšení mechanizmu urovnávania sporov WTO pozri najmä články COTTIER, T.: „Dispute settlement in the World Trade Organization: characteristics and structural implications for the European Union“, Common Market Law Review, 1998, s. 325; EECKOUT, P.:, „The domestic legal status of the WTO agreement: interconnecting legal systems“, Common Market Law Review, 1997, s. 37, a PAEMEN, H.: „The significance of the Uruguay Round“, in Bourgeois, J. H. J., BERRODA, F.: a Gippini Fourniera, E., The Uruguay Round Results, European Interuniversity Press, Brusel, 1995, s. 33, osobitne s. 39.

( 51 ) Je zaujímavé uviesť, že v rámci správy vypracovanej 31. októbra 2005 osobitnou skupinou „Spojené štáty — Zákony, predpisy a metódy na výpočet dumpingového rozpätia (Nulovanie)“, ktorá je dostupná na internetovej stránke WTO (http://www.wto.org, pod sp. zn. WT/DS294/R), sa tá posledná uvedená domnievala, že nie je viazaná predchádzajúcimi odporúčaniami odvolacieho orgánu (bod 7.30).

( 52 ) Pozri článok 3 ods. 7 dohovoru.

( 53 ) Pozri článok 21 ods. 1.

( 54 ) Pozri článok 22 ods. 1.

( 55 ) Pozri článok 3 ods. 7 a článok 22 ods. 1.

( 56 ) Pozri článok 21 ods. 6.

( 57 ) Pozri najmä rozsudok Van Parys, už citovaný, body 48 a 51.

( 58 ) Pozri najmä rozsudky Súdu z 5. júna 1996, NMB Francúzsko a i./Komisia, T-162/94, Zb. s. II-427, bod 72; z 29. januára 1998, Sinochem/Rada, T-97/95, Zb. s. II-85, bod 51; zo 17. júla 1998, Thai Bicycle/Rada, T-118/96, Zb. s. II-2991, bod 32, a zo 4. júla 2002, Arne Mathisen/Rada, T-340/99, Zb. s. II-2905, bod 53.

( 59 ) Pozri napríklad rozsudok Súdu prvého stupňa Arne Mathisen/Rada, už citovaný, bod 114.

( 60 ) Pozri najmä rozsudky zo 7. mája 1987, Toyo/Rada, 240/84, Zb. s. 1809, bod 19, a Nachi Fujikoshi/Rada, 255/84, Zb. s. 1861, bod 2).

( 61 ) Pozri najmä rozsudky Súdneho dvora zo 14. mája 1990, Gestetner Holdings/Rada a Komisia, C-156/87, Zb. s. I-781, bod 43; z 11. júla 1990, Neotype Techmashexport/Komisia a Rada, C-305/86 a C-160/87, Zb. s. I-2945, body 48 a nasl.; Stanko France/Komisia a Rada, C-320/86 a C-188/87, Zb. s. I-3013, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. septembra 1995, Ferchimex/Rada, T-164/94, Zb. s. II-2681.

( 62 ) Pozri napríklad rozsudok Súdneho dvora Toyo/Rada, už citovaný, bod 19, ako aj rozsudky Súdu prvého stupňa Thai Bicycle/Rada, už citovaný, bod 33; z 15. októbra 1998, Industrie des poudres sphériques/Rada, T-2/95, Zb. s. II-3939, bod 292; Euroalliages a i./Komisia, už citovaný, bod 49, a Arne Mathisen/Rada, už citovaný, bod 54.

( 63 ) Rozsudok Industrie des poudres sphériques/Rada, už citovaný, bod 306.

( 64 ) Pozri napríklad rozsudky Súdu prvého stupňa International Potash Company/Rada, už citovaný, bod 65, a z 27. septembra 2005 Common Market Fertilizers/Komisia, T-134/03, Zb. s. II-3923, bod 156.

( 65 ) Podľa článku 20 základného nariadenia musí Komisia dotknuté strany na ich žiadosť informovať o podstatných skutočnostiach a záveroch, na ktorých základe boli opatrenia zavedené, a to tak, aby sa zabezpečilo zachovanie mlčanlivosti uvedených skutočností.

( 66 ) Kurzívou zvýraznil generálny advokát.

( 67 ) Pripomínam, že podľa článku 2.1 antidumpingovej dohody „sa môže výrobok považovať za dumpingový…, ak je vývozná cena vyvážaného výrobku z jednej krajiny do druhej menšia, než je pri bežnom obchode porovnateľná cena obdobného výrobku určeného na spotrebu vo vyvážajúcej krajine“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 68 ) Kurzívou zvýraznil generálny advokát.

( 69 ) Podľa článku 2 ods. 2 prvého pododseku základného nariadenia je bežná hodnota v zásade určovaná podľa predajov podobných výrobkov určených na spotrebu na tuzemskom trhu vyvážajúcej krajiny, pokiaľ predané množstvá predstavujú 5 % alebo viac z predaného množstva daného výrobku v Spoločenstve.

( 70 ) Pozri najmä rozsudok z 10. marca 1992, Matsushita Electric/Rada, C-175/87, Zb. s. I-1409, bod 32.

( 71 ) Rozsudok Nakajima/Rada, už citovaný, body 35 a 61.

( 72 ) Toto ustanovenie stanovuje:

„… sumy zodpovedajúce výške administratívnych, predajných a všeobecných nákladov a ziskov založené na skutočných údajoch týkajúcich sa výroby a odbytu obdobného výrobku pri bežnom obchode dodaného prostredníctvom vývozcu alebo výrobcu, ktorý je účastníkom prešetrenia. Ak tieto čiastky nemožno určiť na tomto základe, potom ich možno určiť na základe:

…

ii) váženého priemeru skutočných čiastok vydaných a prijatých ostatnými vývozcami alebo výrobcami, ktorí sú účastníkmi prešetrenia, ak ide o výrobu a predaj obdobného výrobku na domácom trhu v krajine pôvodu;

…“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 73 ) Pozri body 8 až 17.

( 74 ) Toto ustanovenie oprávňuje vyšetrujúce orgány, aby vykonali výber vzorky, pokiaľ je počet sťažovateľov, vývozcov alebo dovozcov, typov výrobkov alebo obchodných prípadov značný. Prešetrenie môže byť tak použitím štatisticky reprezentatívnych vzoriek obmedzené na primeraný počet strán, výrobkov alebo obchodných prípadov.

( 75 ) Pozri odôvodnenie č. 15 a nasl. dočasného nariadenia.

( 76 ) Pozri odôvodnenie č. 23 a nasl. dočasného nariadenia a odôvodnenie č. 18 sporného nariadenia, ktoré stanovuje, že prevažná väčšina indických spoločností, ktoré na prešetrení spolupracovali, boli vývozné spoločnosti, ktoré nepredávali podobné výrobky na ich tuzemskom trhu. Iba dvaja indickí výrobcovia/vývozcovia v okamihu výberu vyhlásili, že na ich tuzemskom trhu podobné výrobky predávali. Prešetrenie napriek tomu ukázalo, že iba predaj jedného z nich bol reprezentatívny.

( 77 ) Pozri odôvodnenie č. 33 a nasl. dočasného nariadenia.

( 78 ) Pozri bod 11 písomného vyjadrenia žalobkyne. Táto sa najmä odvoláva na použitie výrazov „sumy“ a „iní vývozcovia alebo výrobcovia“ v množnom čísle, ako aj pojmu „vážený priemer súm“.

( 79 ) Pozri bod 61 jej vyjadrenia.

( 80 ) Z odôvodnenia č. 18 sporného nariadenia totiž vyplýva, že zvýhodnené rozpätie použité na účely vytvorenia normálnej hodnoty zodpovedá váženému priemeru ziskov dosiahnutých indickou spoločnosťou z ich vnútorných zvýhodnených predajov.

( 81 ) Bod 12.

( 82 ) Pozri tiež odôvodnenie č. 6 základného nariadenia, ktoré stanovuje, že „normálna hodnota by mala byť vo všetkých prípadoch založená na reprezentatívnych predajoch pri bežnom obchodovaní…“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 83 ) C-105/90, Zb. s. I-677.

( 84 ) Bod 13. Pozri tiež rozsudok Súdu prvého stupňa Thai Bicycle/Rada, už citovaný, bod 47 (kurzívou zvýraznil generálny advokát).

( 85 ) Rada v odôvodnení č. 74 nariadenia č. 1644/2001 uznala, že takáto metóda nie je pre prebiehajúce prešetrenie vhodná. Táto metóda totiž podľa nej predstavuje diskriminujúce zaobchádzanie medzi na jednej strane vývozcami, pri ktorých sa používa vlastné zvýhodnené rozpätie dosiahnuté pri bežnom obchodovaní a na druhej strane vývozcami, na ktorých sa vzťahuje článok 2 ods. 6 písm. a) základného nariadenia, pre ktorých sa používa vážený priemer PSV nákladov a ziskov dosiahnutých pri všetkých predajoch.

( 86 ) Na to, aby bolo toto porovnanie správne, musí byť vykonané v súlade s článkom 2 ods. 10 základného nariadenia na rovnakej obchodnej úrovni a na základe predajov uskutočnených v čo najkratších časových intervaloch, ako aj s náležitým prihliadnutím na také iné rozdiely, ktoré ovplyvňujú porovnateľnosť cien ako podmienky predaja a zdanenie výrobku, jeho fyzikálne vlastnosti alebo konverziu mien.

( 87 ) Pozri rozsudok Petrotub a Republica/Rada, už citovaný, bod 49.

( 88 ) Článok 2.4.2 antidumpingovej dohody znie:

„… existencia dumpingového rozpätia počas prešetrenia sa bežne určí na základe porovnania váženého priemeru normálnej hodnoty s váženým priemerom cien všetkých porovnateľných vývozných obchodných prípadov alebo porovnaním normálnej hodnoty a vývozných cien v jednotlivých obchodných prípadoch navzájom. Normálnu hodnotu určenú na základe váženého priemeru možno porovnať s cenami jednotlivých vývozných obchodov, ak úrady zistia, že štruktúra vývozných cien sa výrazne líši u rôznych kupujúcich, v oblastiach alebo obdobiach, a ak sa poskytne vysvetlenie, prečo tieto rozdiely nemôžu byť primerane zohľadnené pri použití porovnania jednotlivých vážených priemerov navzájom alebo jednotlivých obchodných prípadov navzájom“.

( 89 ) Pozri najmä body 63 vyjadrenia Rady a 21 vyjadrenia žalobkyne.

( 90 ) Táto otázka je okrem toho výslovne predmetom prejudiciálnej otázky o posúdení platnosti sporného nariadenia položenej Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) v rámci sporu medzi spoločnosťou Metro International GmbH a Hauptzollamt Düsseldorf (C-245/05).

( 91 ) Pozri body 108 a 109 týchto návrhov.

( 92 ) Kladné dumpingové rozpätie sa tak získa, pokiaľ bol zistený dumping, a záporné dumpingové rozpätie, pokiaľ zistený nebol. Kladné a záporné hodnoty súm, ktoré sa vo výpočte použijú, presne udávajú, o koľko vývozná cena prevyšuje bežnú hodnotu.

( 93 ) Pozri bod 22 jej vyjadrenia.

( 94 ) Pozri správu uvedenú v poznámke pod čiarou 51 týchto návrhov.

( 95 ) Pozri článok 2 ods. 11 druhú vetu základného nariadenia, ako aj bod 11 (pod 110) už citovaného rozsudku Petrotub a Republica/Rada.

( 96 ) Pozri bod 23 rozsudku.

( 97 ) Pripomínam, že prešetrovaný výrobok zahŕňal rôzne vzory posteľnej bielizne, ktoré vyšetrujúce orgány považovali za zameniteľné (pozri odôvodnenie č. 10 dočasného nariadenia).

( 98 ) Ponechávam dumpingové rozpätia v absolútnych hodnotách, aj keď sú bežne vyjadrované v percentách z ceny franco hranice Spoločenstva, ktorých abstrakciu vykonávam v týchto príkladoch.

( 99 ) Kurzívou zvýraznil generálny advokát.

( 100 ) Bod 65.

( 101 ) Pripomínam, že v súlade s článkom 4 ods. 1 základného nariadenia označuje pojem „výrobné odvetvie Spoločenstva“ výrobcu podobných výrobkov v Spoločenstve ako celok alebo tých z nich, ktorých spoločný spoločná výroba výrobkov predstavuje podstatnú časť z celkovej výroby týchto výrobkov v Spoločenstve.

( 102 ) Pozri článok 3 ods. 1 základného nariadenia.

( 103 ) Medzi tieto hospodárske činitele a ukazovatele patrí „skutočnosť, že výrobné odvetvie doposiaľ neprekonalo účinky skorších subvencií alebo dumpingu, vyššie napadnuteľných subvencií, skutočného a možného poklesu predajov, zisku, výroby, podielu na trhu, produktivity, návratnosti investícií a vyťaženia kapacít“.

( 104 ) Medzi tieto činitele patria „skutočné a možné nepriaznivé účinky na pohyb peňažných prostriedkov, stav zásob, zamestnanosť, mzdy, hospodársky rast, schopnosť získať kapitál alebo investície“.

( 105 ) Podľa článku 3.4 antidumpingovej dohody „preskúmanie účinku dumpingových dovozov na domáce výrobné odvetvie bude zahŕňať vyhodnotenie všetkých príslušných ekonomických faktorov a ukazovateľov, ktoré majú vplyv na stav výrobného odvetvia vrátane skutočného a možného poklesu v predaji, ziskoch, výkonoch, podieloch na trhu, produktivite, návratnosti investícií alebo vo využití kapacity; faktory ovplyvňujúce domáce ceny; veľkosť dumpingového rozpätia; skutočné a možné záporné účinky na tok peňazí, zásoby, zamestnanosť, mzdy, rast, schopnosť získať kapitál alebo investície. Tento zoznam nie je vyčerpávajúci a jeden z týchto činiteľov alebo niekoľko z nich nemôžu poskytnúť rozhodujúce vodidlo“.

( 106 ) Pozri odôvodnenia č. 52 až 57 dočasného nariadenia.

( 107 ) Pozri poznámku pod čiarou 74.

( 108 ) Pozri odôvodnenie č. 61 dočasného nariadenia.

( 109 ) Pozri odôvodnenie č. 81 dočasného nariadenia.

( 110 ) Pozri odôvodnenie č. 40 a nasl. sporného nariadenia.

( 111 ) Ako príklad pozri odôvodnenie č. 82 dočasného nariadenia, ktoré uvádza, že objem predajov v Spoločenstve v priebehu prešetrenia klesol o 17 %, zatiaľ čo objem predajov výrobcov, ktorí tvoria výrobné odvetvie Spoločenstva a ktorí boli zahrnutí do vzorky, sa znížil iba o 1,5 %.

( 112 ) Pozri odôvodnenie č. 40 sporného nariadenia, ako aj bod 69 vyjadrenia Rady.

( 113 ) Pozri odôvodnenie č. 51 uvedeného nariadenia.

( 114 ) Pozri odôvodnenie č. 81 až 94 dočasného nariadenia.

( 115 ) Pozri body 27 až 30.

( 116 ) Kurzívou zvýraznil generálny advokát.

( 117 ) Pozri poznámku pod čiarou 115 týchto návrhov.

( 118 ) Pozri body 128 a 129 týchto návrhov.

( 119 ) Pozri odôvodnenie č. 64 a nasl. dočasného nariadenia.

( 120 ) Pozri bod 47 a nasl.

( 121 ) Kurzívou zvýraznil generálny advokát.

( 122 ) Pozri najmä článok 21 ods. 3 dohovoru.

( 123 ) Toto preskúmanie bolo nevyhnutné vzhľadom na to, že určenie ujmy a príčinného vzťahu v rámci sporného nariadenia bolo založené na preskúmaní spojeného účinku dovozov z Indie, Egypta a Pakistanu (pozri odôvodnenie č. 3 nariadenia č. 696/2002).

( 124 ) Pozri najmä rozsudok Súdu prvého stupňa z 20. mája 1999, H & R Ecroyd/Komisia, T-220/97, Zb. s. II-1677, bod 49.