Keywords

Summary



Keywords

1. Voľný pohyb kapitálu – Obmedzenia

(Články 56 ES a 58 ES)

2. Prejudiciálne otázky – Výklad – Časové účinky rozsudkov o výklade

(Článok 234 ES)

Summary

1. Články 56 ES a 58 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia daňovej právnej úprave, podľa ktorej pri vyplácaní dividend kapitálovou spoločnosťou má akcionár, ktorý je daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou v členskom štáte, nárok na zápočet dane vypočítaný v závislosti od sadzby dane z vyplácaných plnení z titulu dane z príjmov právnických osôb vtedy, ak má vyplácajúca spoločnosť sídlo v tom istom členskom štáte, ale nie vtedy, ak má uvedená spoločnosť sídlo v inom členskom štáte.

Právna úprava predstavuje obmedzenie voľnému pohybu kapitálu, pokiaľ môže odradiť daňovníkov dane z príjmov s neobmedzenou daňovou povinnosťou v dotknutom členskom štáte od investovania svojho kapitálu do spoločností so sídlom v iných členských štátoch; rovnako môže mať obmedzujúci účinok vo vzťahu k týmto spoločnostiam v tom, že tvorí prekážku výplaty kapitálu v dotknutom členskom štáte v neprospech uvedených spoločností.

Aj keď je táto daňová právna úprava založená na spojitosti medzi daňovou výhodou a kompenzačným daňovým odvodom, keďže stanovuje, že zápočet dane priznaný akcionárovi, ktorý je daňovníkom dane z príjmov s neobmedzenou daňovou povinnosťou v dotknutom členskom štáte, sa vypočíta v závislosti od dane z príjmov právnických osôb, ktorú zaplatila spoločnosť so sídlom v tomto členskom štáte z rozdeľovaného zisku, takáto právna úprava sa nezdá byť nevyhnutnou na zachovanie vnútornej súdržnosti vnútroštátneho daňového systému. Vzhľadom na cieľ, a to odstrániť dvojité zdanenie ziskov spoločností, ktoré boli vyplatené vo forme dividend, by totiž priznanie zápočtu dane akcionárovi, ktorý je daňovníkom dane z príjmov s neobmedzenou daňovou povinnosťou v dotknutom členskom štáte a držiteľom akcií spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte, pričom zápočet dane by sa vypočítal v závislosti od dane zaplatenej touto spoločnosťou z titulu dane z príjmov právnických osôb v štáte, v ktorom sídli, nespochybnilo vnútornú súdržnosť vnútroštátneho daňového systému a išlo by o menej reštriktívne opatrenie pre voľný pohyb kapitálu.

Pokiaľ ide o zníženie daňových príjmov týkajúcich sa dividend, ktoré vyplatili spoločnosti so sídlom v iných členských štátoch, nemôže sa považovať za naliehavý dôvod všeobecného záujmu, ktorého by sa bolo možné dovolávať pri odôvodnení opatrenia, ktoré je v zásade v rozpore so základnou slobodou.

(pozri body 20, 23, 24, 28, 29, 30, 31 a výrok)

2. Pri výkone svojej právomoci podľa článku 234 ES iba výnimočne môže Súdny dvor uplatnením všeobecnej zásady právnej istoty, ktorá je súčasťou právneho poriadku Spoločenstva, dospieť k tomu, že obmedzí možnosť všetkých dotknutých osôb dovolávať sa ustanovenia, ktoré vyložil, so zreteľom na spochybnenie právnych vzťahov vzniknutých v dobrej viere. Také obmedzenie možno pripustiť iba v samotnom rozsudku, ktorým sa rozhoduje o požadovanom výklade. Časové účinky požadovaného výkladu, ktorý Súdny dvor dáva ustanoveniu práva Spoločenstva, totiž treba nevyhnutne určiť v jediný moment. Zásada, že obmedzenie možno pripustiť iba v samotnom rozsudku, ktorým sa rozhoduje o požadovanom výklade, v tomto ohľade zabezpečuje rovnosť zaobchádzania s členskými štátmi a ďalšími subjektmi so zreteľom na toto právo, a tým spĺňa požiadavky vyplývajúce zo zásady právnej istoty.

(pozri body 34 – 37)