ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 363/12

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)/Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

(Vec C-106/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie a ochrana ľudského zdravia - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) - Článok 7 ods. 2 a článok 33 - Látky vzbudzujúce veľké obavy, ktoré sa nachádzajú vo výrobkoch - Oznamovacia povinnosť a povinnosť informovania - Výpočet prahovej hodnoty 0,1 % hmotnostného (w/w)))

(2015/C 363/14)

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Conseil d’État

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)

Žalovaný: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

Výrok rozsudku

1. Článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 366/2011 zo 14. apríla 2011, sa má vykladať v tom zmysle, že na účely uplatňovania tohto ustanovenia prislúcha výrobcovi, aby určil, či látka vzbudzujúca veľké obavy identifikovaná v súlade s článkom 59 ods. 1 tohto nariadenia v znení zmien a doplnení je prítomná v koncentrácii vyššej než 0,1 % hmotnostného (w/w) v každom výrobku, ktorý vyrába, a dovozcovi tovaru zloženého z viacerých výrobkov prislúcha, aby pri každom výrobku určil, či je takáto látka prítomná v koncentrácii vyššej než 0,1 % hmotnostného (w/w) tohto výrobku.

2. Článok 33 nariadenia č. 1907/2006 v znení zmien a doplnení sa má vykladať v tom zmysle, že na účely uplatňovania tohto ustanovenia prislúcha dodávateľovi tovaru, ktorého jeden alebo viacero výrobkov, z ktorých sa skladá, obsahuje látku vzbudzujúcu veľké obavy identifikovanú v súlade s článkom 59 ods. 1 tohto nariadenia v koncentrácii vyššej než 0,1 % hmotnostného (w/w) na výrobok, aby informoval príjemcu a na požiadanie aj spotrebiteľa o prítomnosti tejto látky a aby im pritom oznámil prinajmenšom názov dotknutej látky.

(1) Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.
SK Úradný vestník Európskej únie C 398/5

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court – Írsko) – Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner

(Vec C-362/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Osobné údaje - Ochrana fyzických osôb pri spracovaní týchto údajov - Charta základných práv Európskej únie - Články 7, 8 a 47 - Smernica 95/46/ES - Články 25 a 28 - Prenos osobných údajov do tretích krajín - Rozhodnutie 2000/520/ES - Prenos osobných údajov do Spojených štátov - Neprimeraná úroveň ochrany - Platnosť - Sťažnosť fyzickej osoby, ktorej osobné údaje boli prenesené z Európskej únie do Spojených štátov - Právomoci vnútroštátnych dozorných orgánov))

(2015/C 398/06)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court (Írsko)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Maximillian Schrems

Žalovaný: Data Protection Commissioner

Výrok rozsudku

1. Článok 25 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, zmenenej a doplnenej nariadením (ES) č. 1882/2003 Európskeho parlamentu a Rady z 29. septembra 2003, v spojení s článkami 7, 8 a 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie prijaté podľa tohto ustanovenia, akým je rozhodnutie Komisie 2000/520/ES z 26. júla 2000 v súlade so smernicou 95/46 o primeranosti ochrany poskytovanej zásadami bezpečného prístavu a súvisiacimi často kladenými otázkami vydanými Ministerstvom obchodu Spojených štátov amerických, ktorým Európska komisia konštatuje, že tretia krajina zaisťuje primeranú úroveň ochrany, nebráni tomu, aby dozorný orgán členského štátu v zmysle článku 28 tejto smernice v znení zmien a doplnení preskúmal žiadosť osoby v súvislosti s ochranou jej práv a slobôd pri spracovaní osobných údajov, ktoré sa jej týkajú a ktoré boli prenesené z členského štátu do tejto tretej krajiny, ak táto osoba tvrdí, že platné právo a prax v tejto krajine nezaisťujú primeranú úroveň ochrany.

2. Rozhodnutie 2000/520 je neplatné.

(1) Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.
2.

Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2012) 4391 final z 2. júla 2012, ktorým sa povoľuje vyplácanie doplnkových vnútroštátnych priamych platieb v Litve za rok 2012 je neplatné, hoci preskúmanie prejudiciálnych otázok neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 10 ods. 1 in fine a článku 132 ods. 2 posledného pododseku in fine nariadenia č. 73/2009.
SK Úradný vestník Európskej únie C 429/6

Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 29. októbra 2015 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo

(Vec C-589/14) (1)

((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Slobodné poskytovanie služieb - Voľný pohyb kapitálu - Úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam, ktoré nie sú predstavované cennými papiermi - Vyberanie zrážkovej dane z hnuteľného majetku - Investičné spoločnosti so sídlom v Belgicku, ktoré sú príjemcami týchto úrokov - Investičné spoločnosti, ktoré sú príjemcami týchto úrokov, so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohovoru o EHP - Rozdielne zaobchádzanie - Dôkazné bremeno - Úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam, ktoré sú predstavované belgickými cennými papiermi - Zdanenie takýchto úrokov, ak sú tieto cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohovoru o EHP - Oslobodenie od dane, ak sú cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v Belgicku))

(2015/C 429/08)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. -F. Brakeland a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 56 ZFEÚ a článku 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, keď zachovalo v platnosti ustanovenia, podľa ktorých podliehajú úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam predstavovaným belgickými cennými papiermi výberu zrážkovej dani z hnuteľného majetku, ak sú tieto cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcii so sídlom v inom členskom štáte Európskej únie ako je Belgické kráľovstvo alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, pričom tieto úroky sú oslobodené od zrážkovej dani z hnuteľného majetku, ak sú cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcii so sídlom v Belgicku.

2. V zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

3. Európska komisia a Belgické kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.
2.

Článok 10 ods. 4 a článok 15 ods. 1, ods. 2 písm. a) a ods. 3 smernice 2006/123 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá obmedzuje povolenie na výkon odbornej činnosti kominára ako celku na vymedzenú geografickú oblasť, ak táto právna úprava koherentným a systematickým spôsobom nesleduje dosiahnutie cieľa ochrany verejného zdravia, čo prislúcha preskúmať vnútroštátnemu súdu. Článok 15 ods. 4 smernice 2006/123 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takejto právnej úprave za predpokladu, že úlohy z oblasti „požiarnej polície“ by sa kvalifikovali ako úlohy súvisiace so službou všeobecného hospodárskeho záujmu, ak je stanovené územné obmedzenie nevyhnutné a primerané výkonu týchto úloh za ekonomicky životaschopných podmienok. Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby to preskúmal.
1.

Článok 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín sa má vykladať v tom zmysle, že plán alebo projekt, ktorý nie je priamo spojený so správou určitej lokality alebo nie je na túto správu priamo potrebný a ktorý bol v nadväznosti na štúdiu, ktorá nezodpovedá požiadavkám podľa článku 6 ods. 3 tejto smernice, povolený pred zaradením dotknutej lokality do zoznamu lokalít s európskym významom, musí byť pred svojou realizáciou následne preskúmaný príslušnými orgánmi, pokiaľ ide o jeho vplyvy na túto lokalitu, ak toto preskúmanie predstavuje jediné primerané opatrenie na zamedzenie tomu, aby v dôsledku realizácie uvedeného plánu alebo projektu došlo k poškodeniu alebo rušeniu, ktoré by mohlo byť podstatné vo vzťahu k cieľom tejto smernice. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či boli tieto podmienky splnené.
SK Úradný vestník Európskej únie C 68/3

Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a i. (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT a i. (C-26/14)

(Spojené veci C-25/14 a C-26/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Zásada rovnosti zaobchádzania a zásada zákazu diskriminácie - Povinnosť transparentnosti - Pôsobnosť tejto povinnosti - Národné kolektívne zmluvy - Režim sociálneho zabezpečenia, doplnkový k všeobecnému režimu - Určenie poisťovacej organizácie poverenej správou tohto režimu sociálnymi partnermi - Rozšírenie tohto režimu na všetkých zamestnancov a zamestnávateľov odvetvia činnosti, ktorého sa týka ministerské nariadenie - Obmedzenie časových účinkov prejudiciálneho rozhodnutia Súdneho dvora))

(2016/C 068/04)

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Conseil d'État

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

Žalovaní: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a i. (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT a i. (C-26/14)

Výrok rozsudku

Povinnosť transparentnosti, ktorá vyplýva z článku 56 ZFEÚ, bráni tomu, aby členský štát rozšíril pôsobnosť kolektívnej dohody, uzatvorenej organizáciami zastupujúcimi zamestnávateľov a zamestnancov určitého odvetvia činnosti, ktorou sa jedinému hospodárskemu subjektu vybratému sociálnymi partnermi zveruje správa povinného doplnkového režimu sociálneho zabezpečenia zriadeného v prospech zamestnancov, na všetkých zamestnávateľov a zamestnancov daného odvetvia činnosti, pokiaľ vnútroštátna právna úprava nestanovuje primerané zverejnenie umožňujúce príslušnému orgánu verejnej moci v plnom rozsahu zohľadniť predložené informácie týkajúce sa existencie výhodnejšej ponuky.

Účinky tohto rozsudku sa nevzťahujú na kolektívne dohody týkajúce sa určenia jedinej organizácie na správu doplnkového režimu sociálneho zabezpečenia, o ktorých orgán verejnej moci pred dátumom vyhlásenia tohto rozsudku rozhodol, že sú záväzné pre všetkých zamestnávateľov a zamestnancov daného odvetvia činnosti, čím nie sú dotknuté súdne opravné prostriedky podané pred týmto dátumom.

(1) Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.
SK Úradný vestník Európskej únie C 68/9

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 23. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Rüdiger Hobohm/Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

(Vec C-297/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc vo veciach spotrebiteľských zmlúv - Článok 15 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 1 - Pojem obchodná alebo podnikateľská činnosť „smerovaná do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa - Mandátna zmluva, ktorá slúži na uskutočnenie hospodárskeho cieľa sledovaného prostredníctvom skoršej zmluvy o sprostredkovaní uzavretej v rámci obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa - Úzka súvislosť))

(2016/C 068/11)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Bundesgerichtshof

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Rüdiger Hobohm

Žalované: Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

Výrok rozsudku

Článok 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v rozsahu, v akom sa týka zmluvy uzatvorenej v rámci obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej“ podnikateľom „do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa, sa má v spojení s článkom 16 ods. 1 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že sa môže uplatniť na zmluvu uzatvorenú medzi spotrebiteľom a podnikateľom, ktorá sama osebe nespadá do oblasti obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej“ týmto podnikateľom „do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa, ale má úzku súvislosť so skoršou zmluvou uzatvorenou medzi tými istými zmluvnými stranami v rámci takejto činnosti. Vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či sú splnené skutočnosti tvoriace túto súvislosť, najmä právna alebo vecná zhodnosť zmluvných strán týchto dvoch zmlúv, zhodnosť hospodárskeho cieľa sledovaného prostredníctvom týchto zmlúv, ktoré sa týkajú toho istého konkrétneho účelu, a doplňujúca povaha druhej zmluvy voči prvej zmluve v rozsahu, v akom má za účel umožniť dosiahnutie hospodárskeho cieľa sledovaného prostredníctvom prvej zmluvy.

(1) Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.
1.

Portugalská republika tým, že v aglomeráciách Alvalade, Odemira, Pereira do Campo, Vila Verde (PTAGL 420), Mação, Pontével, Castro Daire, Arraiolos, Ferreira do Alentejo, Vidigueira, Alcácer do Sal, Amareleja, Monchique, Montemor-o-Novo, Grândola, Estremoz, Maceira, Portel, Viana do Alentejo, Cinfães, Ponte de Reguengo, Canas de Senhorim, Repeses, Vila Viçosa, Santa Comba Dão, Tolosa, Loriga, Cercal, Vale de Santarém, Castro Verde, Alomodôvar, Amares/Ferreiras, Mogadouro, Melides, Vila Verde (PTAGL 421), Serpa, Vendas Novas, Vila de Prado, Nelas, Vila Nova de São Bento, Santiago do Cacém, Alter do Chão, Tábua a Mangualde nezabezpečila, aby vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd podliehalo primeranej úrovni čistenia v súlade s príslušnými požiadavkami prílohy I oddielu B smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 uvedenej smernice.
SK Úradný vestník Európskej únie C 98/8

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „ERGO Insurance“ SE, v zastúpení „ERGO Insurance“ SE Lietuvos filialas/“If P&C Insurance“ AS, v zastúpení „If P& C Insurance“ AS filialas (C-359/14), „Gjensidige Baltic“ AAS, v zastúpení „Gjensidige Baltic“ AAS Lietuvos filialas/„PZU Lietuva“ UAB DK (C-475/14)

(Spojené veci C-359/14 a C-475/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Určenie rozhodného práva - Nariadenia (ES) č. 864/2007 a č. 593/2008 - Smernica 2009/103/ES - Nehoda, ktorú spôsobil ťahač s návesom, pričom každé vozidlo bolo poistené iným poistiteľom - Nehoda, ku ktorej došlo v inom členskom štáte, než je členský štát, v ktorom boli uzavreté zmluvy o poistení - Regresná žaloba medzi poistiteľmi - Rozhodné právo - Pojmy „zmluvné záväzky“ a „mimozmluvné záväzky“))

(2016/C 098/09)

Jazyk konania: litovčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Vilniaus miesto apylinkės teismas, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne:„ERGO Insurance“ SE, v zastúpení „ERGO Insurance“ SE Lietuvos filialas, (C-359/14), „Gjensidige Baltic“ AAS, v zastúpení „Gjensidige Baltic“ AAS Lietuvos filialas (C-475/14)

Žalované:„If P& C Insurance“ AS, v zastúpení „If P& C Insurance“ AS filialas (C-359/14), „PZU Lietuva“ UAB DK (C-475/14)

Výrok rozsudku

Článok 14 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie neobsahuje osobitnú kolíznu normu, ktorá by mala určiť právny poriadok uplatniteľný na regresnú žalobu medzi poistiteľmi za okolností, ako sú okolnosti konania vo veci samej.

Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (Rím II) sa majú vykladať v tom zmysle, že právo uplatniteľné na regresnú žalobu poistiteľa ťahača, ktorý nahradil škodu poškodeným pri dopravnej nehode zavinenej vodičom uvedeného vozidla, voči poistiteľovi návesu ťahaného pri tejto dopravnej nehode sa určuje uplatnením článku 7 nariadenia č. 593/2008, pokiaľ pravidlá zodpovednosti za civilný delikt uplatniteľné na túto dopravnú nehodu podľa článku 4 a nasl. nariadenia č. 864/2007 stanovujú rozdelenie záväzku náhrady škody.

(1) Ú. v. EÚ C 329, 22.9.2014.

Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015.
1.

Neprijatím pre každú z dotknutých skládok odpadov, a to konkrétne pre skládky Ortuella (Baskicko), Zurita a Juan Grande (Kanárske ostrovy), opatrení potrebných na to, aby prevádzkovateľovi bolo uložené vypracovať plán úpravy skládky a zabezpečiť úplné vykonanie tohto plánu v súlade s požiadavkami smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, s výnimkou požiadaviek uvedených v bode 1 prílohy I uvedenej smernice, v lehote ôsmich rokov od dátumu uvedeného v článku 18 ods. 1 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, si Španielske kráľovstvo v prípade každej z uvedených skládok odpadov nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 14 písm. c) uvedenej smernice.
1.

Všeobecná zásada zákazu diskriminácie na základe veku, tak ako je konkretizovaná smernicou Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že aj v konaní medzi súkromnoprávnymi subjektmi bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, ako je právna úprava v konaní vo veci samej, podľa ktorej zamestnanec nemá nárok na odstupné, ak má nárok na starobný dôchodok vyplácaný zamestnávateľom v rámci dôchodkového systému, do ktorého tento zamestnanec vstúpil pred dosiahnutím veku 50 rokov, bez ohľadu na to, či sa rozhodne zostať na trhu práce, alebo odísť do dôchodku.
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – ADM Hamburg AG/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Vec C-294/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia a spoločný colný sadzobník - Colný kódex Spoločenstva - Colné preferencie - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Článok 74 ods. 1 - Výrobky s pôvodom vo zvýhodnenej krajine - Preprava - Zásielka pozostávajúca zo zmesi surového oleja z palmových jadier pochádzajúceho z niekoľkých krajín využívajúcich rovnaké preferenčné zaobchádzanie))

(2016/C 211/07)

Jazyk konania: nemčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Finanzgericht Hamburg

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: ADM Hamburg AG

Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Výrok rozsudku

Článok 74 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 1063/2010 z 18. novembra 2010, je potrebné vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide vo veci samej, v prípade predloženia platných osvedčení o pôvode je možné uznať preferenčný pôvod tovaru v zmysle všeobecného systému preferencií zavedeného nariadením č. 732/2008 z 22. júla 2008, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií na obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2011 a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nariadenia Komisie (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 pre zásielky surového oleja z palmových jadier, aj keď tento tovar bol v rámci prepravy do Európskej únie v lodnej nádrži zmiešaný, a to za podmienok, keď môže byť vylúčené, že by do tejto nádrže mohli byť pridané iné výrobky, predovšetkým výrobky, ktoré nie sú predmetom preferenčného zaobchádzania.

(1) Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.
3.

Článok 94 ods. 2 nariadenia č. 2100/94 sa má vykladať v tom zmysle, že výška ďalších škôd podľa tohto ustanovenia sa musí stanoviť v závislosti od konkrétnych skutočností predložených v tejto súvislosti majiteľom odrody, pri ktorej došlo k porušeniu, prípadne paušálne, ak uvedené skutočnosti nie sú vyčísliteľné. Toto ustanovenie nebráni tomu, aby trovy konania vynaložené v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia, ktoré nebolo úspešné, neboli zahrnuté do celkového posúdenia tejto škody, ani tomu, aby sa nezohľadnili ani mimosúdne výdavky vynaložené v rámci konania o merite veci. Nezohľadnenie týchto výdavkov však podlieha podmienke, že výška trov konania, ktorých náhradu možno priznať poškodenej osobe, nie je takej povahy, že by mohla odradiť poškodenú osobu od uplatnenia svojich práv na súde so zreteľom na sumy, ktoré bude musieť sama znášať ako vynaložené mimosúdne výdavky, ako aj ich užitočnosť s ohľadom na konanie vo veci samej o náhrade škody.
2.

V rozsahu, v akom predmet konania o prijatí do systému dohôd, akým je systém dotknutý vo veci samej, predstavuje určitý cezhraničný záujem, toto konanie musí byť konštruované a vedené v súlade so základnými pravidlami Zmluvy o FEÚ, osobitne so zásadami nediskriminácie a rovnosti zaobchádzania medzi hospodárskymi subjektmi, ako aj povinnosťou transparentnosti, ktorá z nich vyplýva.