SK Úradný vestník Európskej únie C 143/32

Žaloba podaná 7. apríla 2006 – Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening a iní/Rada

(Vec T-115/06)

(2006/C 143/65)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobcovia: Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening (Oslo, Nórsko), Norske Sjømatbedrifters Landsforening (Trondheim, Nórsko), Salmar Farming AS (Frøya, Nórsko), Hydroteck AS (Kristiansund, Nórsko), Hallvard Lerøy AS (Bergen, Nórsko), Lerøy Midnor AS (Hestvika, Nórsko) (v zastúpení: B. Servais a T. S. Paulsen, advokáti)

Žalovaná: Rada Európskej únie

Návrhy žalobcov

— zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 85/2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz lososa s pôvodom v Nórsku, a

— zaviazať Radu na náhradu trov konania.

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobcovia, ktorí sú nórski výrobcovia, chovatelia a vývozcovia lososa, alebo ktorí takéto podniky zastupujú, sa domáhajú zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 85/2006 zo 17. januára 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné clo uložené na dovoz chovaného lososa s pôvodom v Nórsku (1) („napadnuté nariadenie“), pretože sa domnievajú, že nariadenie porušuje viaceré články nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (2) („základné nariadenie“).

Útvary Komisie v priebehu konania vedúceho k prijatiu napadnutého nariadenia súhlasili so zmenou formy opatrení z cla na minimálne dovozné ceny. Toto bolo napadnutým nariadením potvrdené.

Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že vzorka nórskych výrobcov/vývozcov obmedzená na vyvážajúcich výrobcov a nezahŕňajúca nevyvážajúcich chovateľov a nevyrábajúcich vývozcov nereprezentovala zloženie výrobného odvetvia nórskeho lososa a nebola v súlade s predchádzajúcimi rozhodnutiami o vzorkách trhu nórskeho lososa.

Navyše žalobcovia tvrdia, že žalovaná neuplatnila pravidlo nižšieho cla obsiahnuté v článku 9 ods. 4 základného nariadenia. Podľa žalobcov vážený priemer dumpingového rozpätia bol nižší ako vážený priemer rozpätia ujmy, a preto mali byť minimálna dovozná cena a pevné clo stanovené na základe váženého priemeru dumpingového rozpätia a nie na základe váženého priemeru rozpätia ujmy. Pokiaľ ide o výpočet nedumpingovej minimálnej dovoznej ceny, žalobcovia ďalej uvádzajú, že prepočet z NOK na EUR použitím trojročného priemeru výmenného kurzu namiesto priemerného výmenného kurzu za obdobie prešetrovania umelo zvýšil nedumpingovú minimálnu dovoznú cenu.

Okrem toho žalobcovia namietajú, že minimálna dovozná cena filé lososa nebola založená na reprezentatívnych údajoch a bola určená v rozpore s článkom 3 ods. 5 a článkom 20 základného nariadenia, ako aj porušením zásad správneho úradného postupu, legitímneho očakávania a práva na obhajobu.

Nakoniec žalobcovia uvádzajú, že odhad ujmy a jej príčin je chybný. Po prvé, žalovaná pri analýze ujmy považovala všetky dovozy za „dumpingové dovozy“ bez ohľadu na skutočnosť, že jedna spoločnosť bola označená za nedumpingovú. Po druhé, zrejmý pokles priemerných cien predaja vo výrobnom odvetví Spoločenstva nebol spôsobený dovozmi, ale prepočtom GBP na EUR, keďže všetci výrobcovia Spoločenstva vo vzorke pochádzali z Veľkej Británie. Po tretie, žalovaná dôsledne nepreskúmala prípadný dopad zvyšovania výrobných nákladov v Spoločenstve na situáciu vo výrobnom odvetví Spoločenstva.

(1) Ú. v. EÚ L 15, 2006, s. 1.

(2) Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45.