II - 7183ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (šiesta komora)  
z 12. októbra 2011  *
Vo veci T-224/10,
A
ssociation belge des consommateurs test-achats ASBL,  so sídlom v  Bruseli 
( Belgicko), v zastúpení: A. Fratini a F. Filpo, advokáti,
žalobkyňa,
proti
Európskej komisii,  v zastúpení: N. Khan, A. Antoniadis a R. Sauer, splnomocnení 
zástupcovia,
žalovanej,
ktorú v konaní podporuje:
Électricité de France (EDF), so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: pôvodne 
C.  Lazarus, A.  Amsellem a  A.  Fontanille, neskôr C.  Lazarus a  A.  Creus Carreras, 
advokáti,
vedľajší účastník konania,
* Jazyk konania: angličtina.
II - 7184ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie K(2009)  9059 
a  K(2009)  8954 z  12.  novembra 2009, jedného, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za zlučiteľnú so spoločným trhom (vec COMP/M.5549 – EDF/Segebel) na základe 
nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi 
podnikmi (Ú. v. ES L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40), a druhého, ktorým sa zamie -
ta návrh príslušných belgických orgánov na čiastočné postúpenie tejto veci v súlade s článkom 9 tohto nariadenia,
VŠ
EOBECNÝ SÚD (šiesta komora),
v 
zložení: predseda komory E.  Moavero Milanesi (spravodajca), sudcovia N.  Wahl 
a S. Soldevila Fragoso,   
 tajomník: N. Rosner, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 11. mája 2011,vyhlásil tento
Rozsudok
Okolnosti predchádzajúce sporu
1Ž
alobkyňa Association belge des consommateurs test-achats ASBL je neziskovým 
združením, ktorého základným cieľom je ochrana záujmov spotrebiteľov, najmä 
v  Belgicku. Je nezávislá na orgánoch verejnej moci a  financovaná svojimi členmi 
II - 7185ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
formou príspevkov. Svojimi 350  000 individuálnymi členmi je najväčším spotrebite ľ-
s
kým združením v Belgicku.
2V 
júni 2009 sa žalobkyňa dozvedela, že Électricité de France (EDF) oznámila svoj 
zámer nadobudnúť výlučnú kontrolu nad Segebel SA (ďalej len „predmetná koncen-
trácia“), holdingovou spoločnosťou, ktorej jediným aktívom je 51  % účasť v SPE SA, 
druhom najväčšom hospodárskom subjekte s  elektrickou energiou v  Belgicku po 
hi
storickom hospodárskom subjekte Electrabel SA kontrolovanom GDF Suez SA. 
V  okamihu skutkových okolností v  prejednávanej veci mala Francúzska republika 
v držbe 84,6  % akcií EDF. Pokiaľ ide o GDF Suez, táto republika mala minoritnú účasť 
vo výške 35,91  %. Tieto podiely spravovala Agence des participations de l’État pro s-
tr
edníctvom dvoch rôznych riaditeľstiev.
3Dňa 23. 
júna 2009 zaslala žalobkyňa Komisii Európskych spoločenstiev list, v ktorom 
vyjadrila svoje obavy týkajúce sa predmetnej koncentrácie (ďalej len „list z 23. júna 2009“). Pri tejto príležitosti vyzvala Komisiu, aby analyzovala údajne škodlivé násle d-
ky prítomnosti Francúzskej republiky medzi akcionármi EDF a GDF Suez na ho s-
podársku súťaž, najmä na belgickom trhu s plynom a elektrickou energiou. Navyše 
žalobkyňa uviedla, že vzhľadom na to, že predmetná koncentrácia má vplyv na v ý-
robky alebo služby využívané konečnými spotrebiteľmi, želá si byť vypočutá v zmysle článku 11 písm. c) nariadenia Komisie (ES) č. 802/2004 zo 7. apríla 2004, ktorým sa 
vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi 
(Ú. v. ES L 133, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 88).
4K
omisia žalobkyni 20. júla 2009 odpovedala, že zohľadní jej pripomienky v rámci ana -
lýzy predmetnej koncentrácie, ak sa bude táto koncentrácia považovať za koncentrá -
ciu s významom pre celé Spoločenstvo.
II - 7186ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
5Dňa 23.  septembra 2009 EDF oznámila Komisii predmetnú koncentráciu v  súlade 
s nariadením Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40). Dňa 30. septembra 2009 bolo 
oznámenie o koncentrácii (ďalej len „oznámenie o koncentrácii“) uverejnené v  Úrad-
nom vestníku Európskej únie  (Ú. v. EÚ C 235, s. 26) a vyzývalo dotknuté tretie osoby, 
aby predložili svoje pripomienky. Žalobkyňa na toto oznámenie nereagovala.
6V 
súvislosti s belgickým trhom s elektrickou energiou Autorité belge de concurrence 
(belgický orgán pre hospodársku súťaž) podal 14. októbra 2009 na Komisiu žiadosť 
o čiastočné postúpenie predmetnej koncentrácie na základe článku 9 ods. 3 písm. b) nariadenia č. 139/2004 (ďalej len „žiadosť o postúpenie“).
7K
omisia vykonala analýzu predmetnej koncentrácie zaslaním dotazníka klientom, 
konkurentom, dodávateľom a  profesijným združeniam, ako aj na Commission de régulation de l’électricité et du gaz belge (Komisia pre reguláciu elektriny a plynu) (CREG). Okrem toho záväzky navrhnuté EDF 23. októbra 2009 podliehali testu kom -
patibility s trhom v rámci konzultácie s 20 rôznymi stranami, najmä s určitými výrob -
cami a dodávateľmi elektrickej energie, CREG a Autorité belge de concurrence.
8Dňa 
12. novembra 2009 Komisia prijala jednak rozhodnutie K(2009) 8954 (vec COM -
P/M.5549 – EDF/Segebel) (ďalej len „rozhodnutie o zamietnutí postúpenia“), ktorým 
zamietla žiadosť príslušných belgických orgánov o  čiastočné postúpenie uvedenej 
veci, a jednak rozhodnutie K(2009) 9059 (vec COMP/M.5549 – EDF/Segebel) (ďalej len „rozhodnutie o povolení“), ktorým vyhlásila zlučiteľnosť predmetnej koncentrácie so spoločným trhom. Rozhodnutie o povolení bolo prijaté na základe článku 6 ods. 1 písm. b) a článku 6 ods. 2 nariadenia č. 139/2004. V dôsledku záväzkov, ktoré navrhla EDF, v znení zmien a doplnení dospela Komisia k záveru, že z predmetnej 
 koncentrácie 
už nevyplývajú vážne pochybnosti, pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť so  spoločným trhom, 
II - 7187ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
a môžu teda byť schválené v rámci fázy postupu kontroly koncentrácií upravenej tý -
mit
o ustanoveniami (ďalej len „fáza I“) bez toho, aby bolo potrebné začať konanie 
upravené v článku 6 ods. 1 písm. c) toho istého nariadenia (ďalej len „fáza II“).
9V 
rozhodnutí o  povolení dospela Komisia k  názoru, že iba niektoré trhy s  elektr i-
nou a plynom v Belgicku, Francúzsku a Holandsku boli dotknuté v rámci predmetnej 
koncentrácie. Pokiaľ ide o belgické trhy, išlo po prvé o trh s výrobou elektrickej ener -
gie, o veľkoobchod a predaj elektrickej energie (odôvodnenia č. 15 až 117), po druhé o trh služieb vyvažovania a doplnkových služieb (odôvodnenia č. 118 až 130) a po tretie o maloobchodný trh s dodávkou malým a veľkým priemyselným zákazníkom 
(odôvodnenia č. 131 až 152). Vzhľadom na to, že na trhu dodávok elektrickej energie 
a plynu domácnostiam bola činná iba SPE, ale nie EDF, tento trh sa nepovažuje pri uvedenej koncentrácii za relevantný (odôvodnenia č. 11 a 139).
10P
okiaľ ide o  prípadné jednostranné účinky predmetnej koncentrácie, rozhodnutie 
o povolení potvrdzuje, že pred oznámenou operáciou začala spoločnosť EDF v Belgic -
ku rozvíjať dve oblasti, aby na nich vybudovala výrobné jednotky s plynovou turbínou s kombinovaným cyklom, pričom ešte neboli prijaté konečné rozhodnutia o investí -
ciách, a snažila sa taktiež rozbehnúť niekoľko projektov s cieľom mať prístup k v ý-
robnej kapacite (odôvodnenia č. 43 až 45). Keďže EDF disponovala iba obmedzenou prevádzkovou kapacitou, ktorá bola okrem toho dohodnutá zmluvne do roku 2015, 
neexistovalo nijaké významné prekrývanie medzi trhom výroby a veľkoobchodným 
trhom v zmysle skutočnej výrobnej kapacity (odôvodnenie č. 62). Vzhľadom však na to, že SPE už uskutočňovala niekoľko projektov vývoja výrobnej kapacity, rozho d-
nutie o povolení vážne spochybňuje pohnútku subjektu, ktorý vznikol z predmetnej koncentrácie, pokračovať v  rozvoji oboch oblastí uvedených vyššie (odôvodnenia č. 63 a 116); tieto pochybnosti boli rozptýlené záväzkami, ktoré navrhla EDF, v znení 
zmien a doplnení (odôvodnenia č. 206 až 246).
II - 7188ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
11Pokiaľ ide o prípadné koordinované účinky, rozhodnutie o povolení zohľadňuje tv r-
denia vznesené najmä Autorité belge de concurrence týkajúce sa najmä skutočnosti, 
že účasťou Francúzskej republiky v EDF a v GDF Suez by vzniklo nebezpečenstvo 
koordinácie medzi GDF Suez a subjektom, ktorý vzišiel z predmetnej koncentrácie. 
V rozhodnutí o povolení však dospela k názoru, že EDF možno považovať za podnik vybavený právomocou prijímať samostatné rozhodnutia vo vzťahu ku GDF Suez, čiže za skutočného konkurenta GDF (odôvodnenia č. 89 až 99).
12V 
rozhodnutí o zamietnutí postúpenia opierajúcom sa o súťažné posúdenie, ktoré je 
identické s posúdením uskutočneným v rozhodnutí o povolení, Komisia konštatovala, že podmienky postúpenia uvedené v článku 9 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 139/2004 
sú splnené. Komisia sa však domnieva, že je aj naďalej najvhodnejším orgánom na 
preskúmanie dotknutej koncentrácie vzhľadom na to, že po prvé sa v priebehu p o-
sledných rokov značne oboznámila s belgickým trhom s elektrickou energiou a po druhé obavy z pohľadu hospodárskej súťaže, ktoré vyjadril Autorité belge de concur -
rence, idú nad rámec belgických vnútroštátnych trhov, a vyžadujú si preto nadnáro d-
nú analýzu, pre ktorú nemá uvedený úrad dostatočné vyšetrovacie nástroje. Okrem toho by postúpenie so sebou prinieslo riziko, že dotknutá koncentrácia sa musí z dô -
vodu použitia belgického práva o hospodárskej súťaži schváliť bez uloženia podmie -
nok (odôvodnenia č. 260 až 263).
K
onanie a návrhy účastníkov konania
13Ž
alobkyňa návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 17. mája 2010 podala 
žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
14P
odaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 10.  septembra 2010 podala 
EDF návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Komisie. Návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania bol doručený účastníkom konania v súlade s článkom 116 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, ktorí nep o-
dali námietky.
II - 7189ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
15Uznesením zo 17. novembra 2010 predseda šiestej komory Všeobecného súdu tom u-
to návrhu vyhovel.
16Dňa 6. 
januára 2011 vedľajší účastník konania predložil svoje vyjadrenie, ku ktorému 
predložila žalobkyňa svoje písomné pripomienky v stanovenej lehote, zatiaľ čo Komi-
sia sa tejto možnosti vzdala.
17N
a základe správy sudcu spravodajcu Všeobecný súd (šiesta komora) rozhodol o otvo -
rení ústnej časti konania.
18L
istom z 25. marca 2011 na základe opatrení na zabezpečenie priebehu konania st a-
novených v článku 64 rokovacieho poriadku Všeobecný súd jednak vyzval Komisiu, 
aby predložila niektoré písomnosti, a položil jej písomné otázky, pričom ju vyzval, aby 
na ne písomne odpovedala. Komisia uvedeným opatreniam na zabezpečenie prieb e-
hu konania vyhovela v stanovených lehotách.
19Pr
ednesy účastníkov konania a ich odpovede na ústne otázky položené Všeobecným 
súdom boli vypočuté na pojednávaní 11. mája 2011.
20Ž
alobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
— zrušil rozhodnutie o povolení a rozhodnutie o zamietnutí postúpenia,
— zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
II - 7190ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
21Komisia a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
— zamietol žalobu,
— zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
22N
a podporu svojej žaloby, ktorá sa týka rozhodnutia o povolení, sa žalobkyňa dovo -
láva troch žalobných dôvodov vychádzajúcich po prvé z porušenia povinnosti odô -
vodnenia, porušenia článku  6 ods.  2 nariadenia č.  139/2004 a  zjavne nesprávneho 
posúdenia, pokiaľ ide o posúdenie štrukturálneho prepojenia medzi EDF a GDF Suez 
vykonaného Komisiou, po druhé z porušenia toho istého ustanovenia formou popr e-
tia práva žalobkyne zúčastniť sa konania a po tretie z porušenia tohto ustanovenia, 
ako aj zjavne nesprávneho posúdenia vyplývajúceho z nezačatia fázy II.
23P
okiaľ ide o rozhodnutie o zamietnutí postúpenia, žalobkyňa sa v podstate dovoláva 
žalobného dôvodu vychádzajúceho z porušenia článku 9 ods. 3 nariadenia č. 139/2004.
24K
omisia sa bez toho, aby vzniesla samostatným aktom námietku na základe člán -
ku 114 rokovacieho poriadku, dovoláva neprípustnosti tejto žaloby v rozsahu, v akom smeruje k  zrušeniu tak rozhodnutia o  povolení, ako aj rozhodnutia o  zamietnutí postúpenia.
II - 7191ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
O návrhu na zrušenie rozhodnutia o povolení
25K
omisia tvrdí, že žalobkyňa nemá aktívnu legitimáciu konať proti rozhodnutiu o p o-
volení, ktoré sa jej netýka ani priamo, ani osobne.
26P
odľa Komisie žalobkyňa okrem toho, že nespĺňa podmienky prípustnosti definované 
v judikatúre prijatej v rozsudku Súdneho dvora z 15. júla 1963, Plaumann/Komisia 
(25/62, Zb. s. 197), nepatrí do kategórie osôb, na ktoré sa vzťahuje článok 18 ods. 4 
nariadenia č. 139/2004, ktoré môže Komisia vypočuť a ktoré sa musia vypočuť, pokiaľ o to osoby požiadajú. Žalobkyňa tiež nedisponuje procesnými právami, ktoré by p o-
rušila Komisia tým, že nezačala fázu II, ktorá v každom prípade neumožňuje tretím osobám vyššiu mieru účasti v konaní, než aká je upravená v rámci fázy I.
Úvo
dné pripomienky
27J
e potrebné pripomenúť, že podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ môže fyzická 
alebo právnická osoba podať žalobu proti rozhodnutiu určenému inej osobe len vt e-
dy, ak sa jej toto rozhodnutie priamo a osobne týka. Z judikatúry však vyplýva, že v prípade rozhodnutí Komisie týkajúcich sa zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom sa aktívna legitimácia oprávnených subjektov dotknutých koncentráciou musí posudzovať odlišne v závislosti od toho, či sa tieto osoby jednak dovolávajú vád posti -
hujúcich podstatu týchto rozhodnutí (ďalej len „prvá kategória“), alebo jednak tvrdia, 
II - 7192ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
že Komisia porušila procesné práva, ktoré im zverujú právne akty Európskej únie 
upravujúce kontrolu koncentrácií (ďalej len „druhá kategória“).
28P
okiaľ ide o prvú kategóriu, samotná okolnosť, že určité rozhodnutie je spôsobilé mať 
vplyv na právnu situáciu žalobkyne, nepostačuje na to, aby sa dalo domnievať, že má aktívnu legitimáciu (rozsudky Súdu prvého stupňa z 27. apríla 1995, CCE de la S o-
ciété générale des grandes sources a i./Komisia, T-96/92, Zb. s. II-1213, bod 26, a CCE de Vittel a i./Komisia, T-12/93, Zb. s. II-1247, bod 36). Pokiaľ ide osobitne o osobnú dotknutosť v zmysle už citovaného rozsudku Plaumann/Komisia (Zb. s. 223), je p o-
trebné, aby sa dotknuté rozhodnutie dotýkalo tejto žalobkyne na základe jej určitých osobitných vlastností alebo na základe okolnosti, ktorá ju charakterizuje vo vzťahu 
k akejkoľvek inej osobe a ju individualizuje obdobným spôsobom ako osobu, ktorej by 
bolo rozhodnutie určené.
29P
okiaľ ide o druhú kategóriu, vo všeobecnosti, ak nariadenie prizná tretím osobám 
procesné práva, musia mať tieto osoby možnosť podať žalobu na ochranu svojich oprávnených záujmov. Pokiaľ ide konkrétnejšie o právne spory fyzických alebo prá v-
nických osôb, je potrebné najmä uviesť, že právo niektorých tretích osôb byť na vlast -
nú žiadosť riadne vypočutý v správnom konaní pred Komisiou môže byť súdom Únie 
potvrdené iba vo fáze preskúmania zákonnosti konečného rozhodnutia prijatého 
Komisiou. Aj pokiaľ sa toto rozhodnutie vo svojej podstate žalobcu osobne a/alebo priamo netýka, musí sa žalobkyni priznať aktívna legitimácia na podanie žaloby proti uvedenému rozhodnutiu, a to práve z dôvodu, aby sa preskúmalo, či nedošlo k p o-
rušeniu procesných záruk, ktorých by sa mohla oprávnene dovolávať. Iba pokiaľ by 
Všeobecný súd musel dospieť k záveru, že došlo k porušeniu týchto procesných záruk 
takým spôsobom, že to ohrozilo právo žalobkyne v priebehu uvedeného správneho konania účinne uplatniť jej postoj, ak o to požiada, prináleží Všeobecnému súdu, aby toto rozhodnutie pre porušenie podstatných formálnych náležitostí zrušil. Pokiaľ nejde o také zásadné porušenie procesných práv žalobkyne, samotná okolnosť, že sa žalobkyňa pred súdom Únie dovoláva porušenia týchto práv v priebehu správneho 
konania, nemôže založiť prípustnosť žaloby v  prípade, ak sa zakladá na žalobných 
II - 7193ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
dôvodoch vychádzajúcich z porušenia hmotnoprávnych noriem (pozri v tomto zmy s-
le analogicky rozsudok CCE de la Société générale des grandes sources a i./Komisia, 
už citovaný, bod 46, a rozsudok CCE de Vittel a i./Komisia, už citovaný, bod 59).
30Z 
toho vyplýva, že žaloba podaná žalobkyňou, ktorá nespadá do prvej kategórie, sa 
môže vyhlásiť za prípustnú iba v tom rozsahu, v akom smeruje k zabezpečeniu ochra-
ny procesných záruk, ktoré sú jej priznané v správnom konaní, pričom Všeobecný 
súd musí meritórne overiť, či rozhodnutie, ktorého zrušenie sa požaduje, tieto záruky porušuje (pozri v  tomto zmysle rozsudky CCE de la Société générale des grandes sources a i./Komisia, už citovaný, bod 47, a CCE de Vittel a i./Komisia, už citovaný, bod 60).
31Ok
rem toho je potrebné poznamenať, že toto rozlišovanie pripomína rozlišovanie, 
ktoré sa často uplatňuje v  sporoch týkajúcich sa noriem Zmluvy v  oblasti štátnej 
pomoci, ktorá rovnako spadá do práva hospodárskej súťaže Únie a ktorá teda môže 
poskytnúť relevantné príklady judikatúry bez toho, aby tým boli vylúčené prípadné úpravy potrebné pri použití týchto príkladov v konaní o kontrole koncentrácií. Podľa ustálenej judikatúry, ak žalobca naopak spochybňuje dôvodnosť rozhodnutia, ktorým Komisia posúdila, či je pomoc zlučiteľná s vnútorným trhom, samotná skutočnosť, že 
sa môže považovať za „dotknutú osobu“ v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ, a že mu 
teda prináležia určité procesné záruky, nemôže postačovať na posúdenie jej žaloby ako prípustnej, ale musí preukázať, že má osobitné postavenie v zmysle už citovaného rozsudku Plaumann/Komisia. Naopak, ak Komisia rozhodnutím prijatým na základe odseku 3 toho istého článku určí, že pomoc je zlučiteľná s vnútorným trhom, tieto 
dotknuté osoby môžu presadiť dodržanie procesných záruk, len keď majú možnosť 
toto rozhodnutie napadnúť na súde Únie. Z týchto dôvodov súd Únie musí žalobu o zrušenie tohto rozhodnutia podanú osobou, ktorá je dotknutá v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ, vyhlásiť za prípustnú, ak sa táto osoba snaží podaním žaloby zabezpečiť procedurálne práva, ktoré jej vyplývajú z posledného uvedeného ustanovenia (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 9. júla 2009, 3F/Komisia, C-319/07 P , Zb. 
s. I-5963, body 30, 31 a 34 a citovanú judikatúru) .
II - 7194ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
O prípustnosti žaloby proti rozhodnutiu o povolení, pokiaľ smeruje k spochybneniu 
tohto rozhodnutia
32V 
prejednávanom prípade žalobkyňa nespadá do prvej kategórie uvedenej v bode 27 
vyššie z  dôvodu, že nespĺňa podmienky upravené v  už citovanom rozsudku Pla u-
mann/Komisia, ktoré sa týkajú osobnej dotknutosti.
33P
o prvé osoby, ktoré žalobkyňa zastupuje, sú dotknuté rozhodnutím o povolení iba 
z toho dôvodu, že majú objektívnu a abstraktnú povahu spotrebiteľov energie, pret o-
že ceny dodávok by mohli narásť z dôvodu koncentrácie ponuky spôsobenej týmto 
rozhodnutím, takže všetci spotrebitelia elektrickej energie a plynu nachádzajúci sa 
na predmetnom geografickom trhu by tým boli dotknutí z toho istého dôvodu. Ro z-
hodnutie o povolení sa však netýka uvedených osôb z dôvodu ich určitých osobitných vlastností alebo faktických situácií, ktoré by ich individuálne odlišovali spôsobom, ktorý je analogický spôsobu, akým by bol individualizovaný adresát tohto aktu. Pokiaľ teda nie sú tieto osoby rozhodnutím o  povolení osobne dotknuté, nemožno takú -
to vlastnosť žalobkyni priznať, pretože združenie založené na presadzovanie kole k-
tívnych záujmov jednej kategórie osôb podliehajúcich súdnej právomoci sa nemôže považovať za osobne dotknuté v  zmysle článku  263 štvrtého odseku ZFEÚ aktom majúcim účinok na všeobecné záujmy tejto kategórie (pozri v tomto zmysle uzne -
senie Súdu prvého stupňa z 18. septembra 2006, Wirtschaftskammer Kärnten a best 
connect Ampere Strompool/Komisia, T-350/03, neuverejnený v Zbierke, body 29 až 
31 a tam citovanú judikatúru).
34P
o druhé, pokiaľ ide o možnosť, že by žalobkyňa bola osobne dotknutá rozhodnutím 
o povolení z dôvodu, že sa toto rozhodnutie týka jej vlastných záujmov ako združenia, treba konštatovať, že tieto záujmy pozostávajú v rámci konania o kontrole koncentrá -
cie predovšetkým z možnosti uplatnenia vlastného stanoviska počas konania, ktoré 
vedie k prijatiu rozhodnutia Komisie o zlučiteľnosti tejto koncentrácie s vnútorným 
II - 7195ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
trhom. Takáto dotknutosť sa zdá relevantná len na účely otázky, či žalobkyňa spadá 
do druhej kategórie uvedenej v bode 27 vyššie.
35Ž
aloba proti rozhodnutiu o povolení je preto neprípustná v rozsahu, v akom smeruje 
k spochybneniu podstaty tohto rozhodnutia.
O  prípustnosti žaloby proti rozhodnutiu o  povolení v  rozsahu, v  akom smeruje 
k zachovaniu procesných práv žalobkyne
36P
okiaľ ide o otázku, či žalobkyňa patrí do druhej kategórie uvedenej v bode 27 vy š-
šie, je potrebné pripomenúť, že podľa článku 11 písm. c) druhej zarážky nariadenia 
č.  802/2004 majú spotrebiteľské združenia právo byť vypočuté v  zmysle článku  18 nariadenia č.  139/2004, ak sa zamýšľaná koncentrácia týka výrobkov alebo služieb užívaných konečnými spotrebiteľmi. Posledná veta odseku 4 tohto článku upravuje, 
že pokiaľ fyzické a  právnické osoby, ktoré preukážu dostatočný záujem, požiadajú 
o vypočutie zo strany Komisie, ich žiadosti sa vyhovie. Rovnako tak článok 16 ods. 1 nariadenia č. 802/2004 zveruje právo uplatniť svoje stanovisko tretím osobám, ktoré písomne požiadajú, aby boli vypočuté v  súlade s  článkom  18 ods.  4 druhou vetou nariadenia č. 139/2004.
37Z 
toho vyplýva, že žalobkyňa ako spotrebiteľské združenie, ktoré má vlastnosti uvede -
né v bode 1 vyššie, môže disponovať procesným právom, totiž právom byť vypočutá v rámci správneho konania Komisie týkajúceho sa preskúmania dotknutej koncentrá -
cie pri dodržaní dvoch podmienok: po prvé, že ide o koncentráciu týkajúcu sa výrobkov 
II - 7196ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
alebo služieb užívaných konečnými spotrebiteľmi; po druhé, že písomná žiadosť o v y-
počutie Komisiou sa skutočne podala v priebehu tohto konania o preskúmaní.
38Z
a predpokladu, že sú splnené tieto podmienky, je prípustné, aby žalobkyňa napadla 
rozhodnutie o povolení z dôvodu porušenia tohto procesného práva. V tomto smere 
je potrebné poznamenať, že žalobkyňa vo svojich písomnostiach odkazuje na skuto č-
nosť, že nemala právo vyjadriť svoj postoj počas konania pred Komisiou a účastniť sa 
tohto konania, pretože rozhodnutie o povolení bolo prijaté bez začatia fázy II. Okrem toho pri konaní v odpovedi na otázky Všeobecného súdu žalobkyňa skutočne spresni -
la, že žalobné dôvody, ktorých sa vo svojej žalobe dovoláva, sa týkajú jednak podstaty 
napadnutých rozhodnutí a jednak porušenia jej procesných práv.
39J
e pritom určite pravda, ako pripomína Komisia, že ustanovenia týkajúce sa kontroly 
koncentrácií neukladajú, aby boli tretie osoby, ako je žalobkyňa, vypočuté iba v prie -
behu fázy II, takže porušenie prípadného práva žalobkyne byť vypočutá nepramení 
z toho, že rozhodnutie o povolení bolo prijaté na konci fázy I. Táto výhrada Komisie 
však nemá nijaký vplyv na prípustnosť návrhu na zrušenie uvedeného rozhodnutia, 
a to z dôvodu porušenia procesných práv žalobkyne. Je totiž nepochybné, že žalob -
kyňa nebola vôbec vypočutá, a to ani počas fázy I. Aj za predpokladu, že by procesné 
práva žalobkyne boli v oboch fázach rovnaké, by bolo prípustné, aby žalobkyňa moh -
la podať žalobu smerujúcu k tomu, aby Všeobecný súd preskúmal, či tieto procesné práva neboli porušené, a to nezávisle od fázy konania, po ktorej ukončení bolo prijaté rozhodnutie o povolení.
— O p
odmienkach týkajúcich sa konečných spotrebiteľov
40P
okiaľ ide o  prvú podmienku uvedenú v  bode  37 vyššie, je potrebné pripome -
núť článok  11 písm.  c) druhú zarážku nariadenia č.  802/2004, ktorý upravuje, že 
II - 7197ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
spotrebiteľské združenia majú právo byť vypočuté, iba ak sa zamýšľaná koncentrácia 
týka výrobkov alebo služieb užívaných konečnými spotrebiteľmi, napriek tomu ne -
vyžaduje, aby predmet tejto zamýšľanej koncentrácie odkazoval priamo na uvedené 
výrobky alebo služby.
41Ok
rem toho je potrebné poznamenať, že list z 23. júna 2009 priamo odkazoval na 
skutočnosť, že podľa názoru žalobkyne sa dotknutá koncentrácia týkala záujmov 
spotrebiteľov v zmysle ceny a služieb a že Komisia vo svojej odpovedi na uvedený list 
toto tvrdenie nepopierala.
42J
e pravda, že z rozhodnutia o povolení určite vyplýva, že Komisia konštatovala, že 
predmetná koncentrácia spôsobila iba druhotné účinky voči spotrebiteľom. Skuto č-
ne v odôvodnení č. 139 rozhodnutia o povolení Komisia konštatovala, že pokiaľ ide 
o maloobchodný trh s elektrickou energiou, predmetná koncentrácia vedie k hor i-
zontálnemu prekrývaniu iba v prípade, ak sa týka veľkých a malých priemyselných a obchodných zákazníkov vo vzťahu k belgickým trhom distribúcie elektrickej ener -
gie, bez odkazu na distribúciu elektrickej energie tuzemským zákazníkom. Naopak, v odôvodneniach č. 151 a 152 tohto rozhodnutia Komisia uznala, že predmetná kon -
centrácia bola spôsobilá mať účinky na rôzne belgické maloobchodné trhy, ale do -
mnieva sa, že ide o druhotné účinky, ktoré nespôsobujú vážne pochybnosti, pokiaľ ide o zlučiteľnosť predmetnej koncentrácie so spoločným trhom. Existencia týchto druhotných účinkov je uvedená aj v odôvodnení č. 207 rozhodnutia o povolení.
43Ani pr
ípadná druhotná povaha týchto účinkov nepozbavuje žalobkyňu jej práva byť 
vypočutá. Komisia totiž nemôže vykladať článok 11 písm. c) druhú zarážku nariade -
nia č. 802/2004 striktným spôsobom, ktorý by v zásade obmedzoval uplatnenie tohto 
II - 7198ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
ustanovenia na prípady, v ktorých má koncentrácia priame účinky na trhy, ktoré sa 
týkajú konečných spotrebiteľov. Uvedené platí o to viac, že na jednej strane článok 2 ods. 1 druhý pododsek písm. b) nariadenia č. 139/2004 upravuje, že v posudzovaní 
koncentrácie musí Komisia zohľadniť najmä záujmy sprostredkovateľov a konečných 
spotrebiteľov. Na druhej strane v zmysle článku 153 ods. 2 ES, ktorého obsah je v po d-
state identický s obsahom článku 12 ZFEÚ, sa musia požiadavky ochrany spotrebi -
teľov zohľadniť v definícii a prijatí iných politík a akcií Únie. Okrem toho článok 38 Charty základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 303, 2007, s. 1) upravuje, že vysoká 
úroveň ochrany spotrebiteľa je zabezpečená politikami Únie.
44N
akoniec Komisia nemá právo vylúčiť žiadosť spotrebiteľského združenia o vypoč u-
tie ako tretej osoby preukazujúcej dostatočný záujem na koncentrácii bez toho, aby sa mu poskytla príležitosť preukázať, ako by mohli byť spotrebitelia zainteresovaní na 
koncentrácii (pozri v tomto zmysle analogicky rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. ja -
nuára 2000, BEUC/Komisia, T-256/97, Zb. s. II-101, bod 77).
45Pr
eto je potrebné dospieť k  záveru, že žalobkyňa spĺňa podmienku uvedenú 
v bode 37vyššie.
— O podmienke týkajúcej sa podania žiadosti byť vypočutý
46P
okiaľ ide o druhú podmienku uvedenú v bode 37 vyššie, je potrebné overiť, či ž a-
lobkyňa platne podala žiadosť o vypočutie upravenú v článku 18 ods. 4 nariadenia 
č. 139/2004 a článku 16 ods. 1 nariadenia č. 802/2004.
II - 7199ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
47V tomto smere je potrebné predovšetkým pripomenúť, že v liste z 23. júna 2009 ž a-
lobkyňa potvrdila, že si želala uplatniť právo byť vypočutá v rámci konania o kontrole 
predmetnej koncentrácie, ktoré odvodila z článku 11 písm. c) nariadenia č. 802/2004. 
Okrem toho je isté, že list z 23. júna 2009 predchádzal oznámeniu predmetnej z a-
mýšľanej koncentrácie a  a fortiori oznámeniu koncentrácie uverejnenom v  Úradnom 
vestníku Európskej únie.
48K
omisia potvrdila doručenie tohto listu 20. júla 2009 a informovala žalobkyňu o tom, 
že jej pripomienky budú zohľadnené v rámci analýzy predmetnej koncentrácie, pokiaľ 
bude považovaná za koncentráciu s významom pre celé Spoločenstvo.
49Ani nar
iadenie č. 139/2004, ani nariadenie č. 802/2004, keď zakotvujú, že niektoré 
tretie osoby musia byť Komisiou vypočuté, ak o to požiadajú, nespresňujú, v priebehu akého obdobia sa musí táto žiadosť podať. Tieto nariadenia najmä výslovne nespre s-
ňujú, že táto žiadosť sa musí podať po oznámení koncentrácie, ktorej sa týka, alebo po uverejnení tohto oznámenia.
50Skut
očnosť, že právna úprava Európskej únie v  oblasti koncentrácií o  tejto otázke 
nehovorí nič, však nie je možné vykladať v tom zmysle, že žiadosť byť vypočutý so s e-
bou nesie povinnosť Komisie žiadosti vyhovieť za predpokladu, že ostatné podmien -
ky sú na tento účel splnené, a to aj keď je žiadosť podaná Komisii pred oznámením predmetnej koncentrácie. V právnej úprave Únie v oblasti kontroly koncentrácií je 
udalosťou, ktorá formálne začína konanie o preskúmaní Komisiou, práve oznámenie.
II - 7200ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
51V  tomto zmysle je potrebné podľa článku  4 ods.  1 prvého pododseku nariadenia 
č. 139/2004 uviesť, že všetky koncentrácie s významom pre celé Spoločenstvo sa m u-
sia riadne oznámiť Komisii pred ich uskutočnením a po uzatvorení zmluvy, po uvere j-
není verejnej ponuky alebo nadobudnutí kontrolného podielu. Druhý pododsek tohto ustanovenia dopĺňa, že oznámenie možno podať, aj keď účastníci koncentrácie vyjad -
ria voči Komisii svoju skutočnú vôľu uzatvoriť zmluvu, alebo v prípade verejnej p o-
nuky, ak verejne oznámia svoj úmysel uskutočniť takúto ponuku, pokiaľ bude výsle d-
kom takejto zmluvy alebo ponuky koncentrácia s významom pre celé Spoločenstvo. 
Tretí pododsek upresňuje, že na účely tohto nariadenia výraz „oznámená koncen -
trácia“ zahŕňa aj zamýšľané koncentrácie oznámené na základe druhého pododseku.
52Ok
rem toho z článku 6 ods. 1 a článku 10 ods. 1 a 4 nariadenia č. 139/2004 vyplýva, 
že Komisia preskúma oznámenie koncentrácie, akonáhle ho dostane, a že rozhodn u-
tie o oznámenej koncentrácii musí prijať v lehote najviac 25 pracovných dní, ktorá sa 
môže predĺžiť alebo byť pozastavená v prípadoch vyslovene zakotvených v uvedených 
ustanoveniach a ktorá začína plynúť prvý pracovný deň nasledujúci po dni prijatia 
oznámenia, alebo pokiaľ informácie, ktoré sa majú dodať s oznámením, nie sú úplné, prvý pracovný deň nasledujúci po dni prijatia úplných informácií. V tejto lehote, kt o-
rá vymedzuje fázu I, musí Komisia rozhodnúť o tom, či oznámená koncentrácia patrí do pôsobnosti nariadenia č. 139/2004, a v prípade, že to tak je, či ju možno v uvedenej fáze povoliť z dôvodu, že nevyvoláva vážne pochybnosti o svojej zlučiteľnosti s vn ú-
torným trhom, alebo ak je nutné začať fázu II, aby sa tieto pochybnosti podrobili dôkladnému preskúmaniu.
53K
eďže rozhodnutie na základe článku 6 nariadenia č. 139/2004 Komisia prijíma, iba 
pokiaľ ide o  „oznámenú koncentráciu“, je v  súlade s  logikou právnej úpravy Únie o  kontrole koncentrácií predpokladať, že kroky, ktoré musia tretie osoby podnik -
núť, aby sa mohli zúčastniť konania, sa musia uskutočniť po formálnom oznámení 
koncentrácie.
II - 7201ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
54Okrem toho treba vychádzať z  predpokladu, že veľmi často akékoľvek informácie 
o možných hospodárskych operáciách, ktoré môžu spadať do pôsobnosti nariadenia č. 139/2004, cirkulujú v zainteresovaných kruhoch a dokonca v tlači ešte predtým, 
než sa tieto operácie prípadne oznámia Komisii ako koncentrácie.
55V 
tomto ohľade po prvé fakt, že žiadosť o vypočutie sa musí v zmysle článku 18 ods. 4 
nariadenia č. 139/2004 a článku 16 ods. 1 nariadenia č. 802/2004 podať po oznáme -
ní koncentrácie, ktorej sa týka, umožňuje zabrániť v záujme tretích osôb tomu, aby 
predkladali žiadosti bez pevne vymedzeného predmetu konania o kontrole uskuto č-
nenej Komisiou, k  tomuto vymedzeniu dochádza až v  momente oznámenia pre d-
metnej hospodárskej operácie. Táto skutočnosť po druhé bráni tomu, aby musela Komisia systematicky spomedzi žiadostí, ktoré sú jej doručené, vytrieďovať tie, ktoré sa týkajú hospodárskych operácií viazaných na abstraktné prípady alebo jednoducho chýry, a tie operácie, ktoré vedú k oznámeniu.
56O
pačný scenár by viedol k  nie nevyhnutnému sťaženiu úloh, ktoré ukladá právna 
úprava Únie v oblasti kontroly koncentrácií Komisii. Potreba, aby tretie osoby, ktoré si želajú byť vypočuté, podávali svoje žiadosti na tento účel po oznámení dotknutej koncentrácie, je totiž v súlade s požiadavkou rýchleho konania, ktorá charakterizuje 
všeobecnú štruktúru nariadenia a ktorá ukladá Komisii povinnosť dodržiavať prísne 
lehoty na prijatie konečného rozhodnutia (rozsudky Súdneho dvora z 18. decembra 2007, Cementbouw Handel & Industrie/Komisia, C-202/06 P , Zb. s. I-12129, bod 39, a z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C-413/06 P , Zb. s. I-4951, bod 49). Komisia preto vzhľadom na uvedené prísne lehoty nemá povin -
nosť overovať pri každej oznamovanej koncentrácii, či pred oznámením koncentrácie 
už tretie osoby prejavili svoj záujem.
II - 7202ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
57Tretie osoby nemôžu predstierať, že nevedia o  existencii oznámenia. Naopak, sú 
o ňom informované výslovne samotnou Komisiou, pretože na základe článku 4 ods. 3 nariadenia č. 139/2004, ak tento orgán zistí, že oznámená koncentrácia patrí do p ô-
sobnosti tohto nariadenia, uverejní oznámenie v  Úradnom vestníku Európskej únie , 
pričom uvedie mená účastníkov koncentrácie, krajinu ich pôvodu, povahu koncen -
trácie a príslušné odvetvia hospodárstva. Toto uverejnenie zaručuje, že koncentrácia bola oznámená a je prístupná erga omnes.
58K
eďže pre začatie konania o preskúmaní zo strany Komisie je rozhodujúci iba dátum 
oznámenia, Komisia nemôže ignorovať žiadosti o vypočutie, ktoré jej dôjdu po ozná -
mení, avšak pred uverejnením, ktoré je upravené v ustanovení uvedenom vyššie.
59V 
prejednávanej veci žalobkyňa dva mesiace pred oznámením predmetnej koncen -
trácie informovala Komisiu o svojom prianí byť vypočutá, pokiaľ tento orgán v dô -
sledku oznámenia predmetnej koncentrácie dospeje k názoru, že táto koncentrácia predstavuje koncentráciu s významom pre celé Spoločenstvo. Táto skutočnosť však nemôže nahradiť neexistenciu obnovenia žiadosti alebo akejkoľvek iniciatívy zo stra -
ny žalobkyne, akonáhle sa hospodárska operácia, ktorú zamýšľa EDF a Segebel, o kt o-
rej bola vopred informovaná, stala fakticky riadne oznámenou a iniciovala konanie podľa nariadenia č. 139/2004, v rámci ktorého si žalobkyňa priala byť vypočutá.
60Ok
rem toho je potrebné uviesť, že žalobkyňa sa nemohla dovolávať legitímnej dôvery 
z dôvodu odpovede Komisie na list z 23. júna 2009. V tejto odpovedi sa totiž Komi -
sia nezaviazala, že prípadne sama znovu vstúpi do kontaktu so žalobkyňou, aby jej predložila nasledujúce pripomienky. Komisia sa iba zaviazala, že zohľadní obsah uve -
deného listu v prípade, že predmetná koncentrácia bude koncentráciou s významom pre celé Spoločenstvo. Stačí konštatovať, že v odôvodneniach č. 89 až 99 rozhodnutia 
o povolení Komisia oznámila, že zohľadnila otázku uvedenú v liste z 23. júna 2009, 
II - 7203ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
či možno EDF a GDF Suez považovať za dva samostatné podniky napriek významnej 
účasti Francúzskej republiky medzi akcionármi týchto podnikov, a dospela k záveru, že tomu tak v tomto prípade je. Nech je odôvodnenie uvedených odôvodnení akékoľ -
vek, nemožno poprieť, že Komisia postupovala v súlade s odpoveďou, ktorú na tento list dala.
61N
avyše podľa ustálenej judikatúry sa právo odvolávať sa na zásadu ochrany legitím -
nej dôvery v každom prípade vzťahuje na každú osobu v situácii, keď jej orgán Únie 
spôsobil vznik dôvodných očakávaní tým, že jej poskytol konkrétne záruky. Ak je 
však pozorný a obozretný hospodársky subjekt schopný predvídať prijatie opatrenia Únie spôsobilého ovplyvniť jeho záujmy, nemôže sa v prípade prijatia tohto opatrenia tejto zásady dovolávať (pozri rozsudok Súdneho dvora zo 17. septembra 2009, Komi -
sia/Koninklijke FrieslandCampina, C-519/07 P , Zb. s. I-8495, bod 84 a tam citovanú 
judikatúru).
62V 
prejednávanej veci najneskôr v  momente uverejnenia oznámenia o  koncentrácii 
mala žalobkyňa k dispozícii potvrdenie skutočnosti, že predmetná koncentrácia bola Komisii konečne oznámená. Navyše mala prístup k informáciám, že Komisia po prvé 
po predbežnom preskúmaní a bez toho, aby tým bolo dotknuté jej konečné rozho d-
nutie o tomto bode, dospela k názoru, že predmetná koncentrácia môže spadať do rozsahu pôsobnosti nariadenia č. 139/2004 (bod 3 oznámenia o koncentrácii), a po druhé vyzvala dotknuté tretie osoby, aby jej predložili prípadné pripomienky k pre d-
metnej koncentrácii v lehote desiatich dní od uverejnenia tohto oznámenia o koncen -
trácii (bod 4 oznámenia o koncentrácii).
II - 7204ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
63Za týchto okolností žalobkyňa mohla, a teda aj mala iniciatívne predložiť Komisii pr i-
pomienky alebo aspoň potvrdiť svoju žiadosť o vypočutie v priebehu konania. Okrem 
toho vzhľadom na harmonogram vyplývajúci Komisii z nariadenia č. 139/2004 mus e-
la žalobkyňa vedieť, že k rozhodnutiu o predmetnej koncentrácii môže dôjsť vo veľmi krátkych lehotách a že toto rozhodnutie môže spočívať v tom, že predmetná koncen -
trácia bude vyhlásená za zlučiteľnú s vnútorným trhom už vo fáze I.
64Z 
toho vyplýva, že žalobkyňa nespĺňa druhú podmienku nevyhnutnú na to, aby bolo 
prípustné spochybniť napadnuté rozhodnutie z dôvodu, že toto rozhodnutie porušuje jej procesné práva.
— Závery o prípustnosti žaloby proti rozhodnutiu o povolení
65K
eďže žalobkyňa nespĺňa ani podmienky prípustnosti vyplývajúce z už citovaného 
rozsudku Plaumann/Komisia, ani podmienky týkajúce sa žalôb smerujúcich k ochra -
ne procesných práv, stačí dospieť k záveru, že nemá aktívnu legitimáciu na podanie 
žaloby proti rozhodnutiu o povolení.
66T
ento záver nemožno spochybniť tvrdeniami žalobkyne, ktoré sa týkajú jej práva na 
účinnú súdnu ochranu, ktorého význam zdôraznila Lisabonská zmluva, a to najmä vzhľadom na to, že nadobudlo právnu záväznosť na základe Charty základných práv Európskej únie, ako aj na základe niektorých vývojových tendencií v právnych poriad -
koch viacerých členských štátov.
II - 7205ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
67Stačí totiž pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry sa nemožno od podmienok pr í-
pustnosti žaloby o neplatnosť odchýliť z dôvodu výkladu žalobkyne týkajúceho sa prá -
va na účinnú súdnu ochranu (rozsudok Súdneho dvora z 22. novembra 2007, Sniace/
Komisia, C-260/05 P , Zb. s. I-10005, bod 64, a uznesenie Súdneho dvora z 26. novem -
bra 2009, Região autónoma dos Açores/Rada, C-444/08 P , neuverejnené v Zbierke, 
bod 70). V dôsledku toho jednotlivec, ktorý nie je priamo a osobne dotknutý rozho d-
nutím Komisie a ktorý teda nie je dotknutý vo svojich záujmoch týmto opatrením, sa nemôže pri takomto rozhodnutí dovolávať práva na súdnu ochranu (pozri uznesenie 
 
S
údneho dvora zo 17.  februára 2009, Galileo Lebensmittel/Komisia, C-483/07  P ,  
Zb. s. I-959, bod 60 a tam citovanú judikatúru).
68Z 
vyššie opísaných okolností vyplýva, že v prejednávanej veci nie sú tieto podmien-
ky splnené, a že pokiaľ ide o neprípustnosť žaloby v tom rozsahu, v akom smeruje 
k ochrane procesných práv žalobkyne, vyplýva tento dôsledok z nečinnosti žalobkyne 
po oznámení predmetnej koncentrácie Komisii. Z toho vyplýva, že žalobkyňa nie je oprávnená tvrdiť, že vyhlásenie tejto žaloby za neprípustnú zasahuje do jej práva na účinnú súdnu ochranu.
69Z 
vyššie uvedeného vyplýva, že žalobný návrh žalobkyne smerujúci k zrušeniu ro z-
hodnutia o povolení sa musí zamietnuť ako neprípustný.
O náv
rhu na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí postúpenia
70K
omisia po prvé rozhodla, že žalobný návrh smerujúci k zrušeniu rozhodnutia o z a-
mietnutí postúpenia je neprípustný, pretože žaloba neobsahuje v  rozpore s  člán -
kom  44 ods.  1 písm.  c) rokovacieho poriadku stručný opis žalobných dôvodov na 
podporu uvedeného žalobného návrhu.
II - 7206ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
71V tomto smere je potrebné uviesť, že na základe článku 21 prvého pododseku Štatútu 
Súdneho dvora Európskej únie, ktorý sa uplatní na konanie pred Všeobecným súdom v súlade s článkom 53 prvým pododsekom toho istého štatútu a článkom 44 ods. 1 
písm. c) rokovacieho poriadku, musí žaloba obsahovať zhrnutie žalobných dôvodov, 
na ktorých je založená. Musí teda jasne formulovať, v čom spočíva žalobný dôvod, na ktorom sa žaloba zakladá, takže jeho samotné abstraktné uvedenie nezodpovedá požiadavkám Štatútu Súdneho dvora a rokovacieho poriadku. Navyše aj stručný opis musí byť dostatočne jasný a presný, aby žalovanému umožnil pripraviť si svoju ob -
ranu a Súdu prvého stupňa rozhodnúť o žalobe prípadne aj bez ďalších podporných informácií. Právna istota a  riadny výkon spravodlivosti vyžadujú na to, aby žaloba alebo, konkrétnejšie, žalobný dôvod boli prípustné, aby podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých sú založené, vyplývali koherentným a zrozumiteľným spôs o-
bom už zo samotného textu žaloby (rozsudky Súdu prvého stupňa z  9.  júla 2003, Archer Daniels Midland a Archer Daniels Midland Ingredients/Komisia, T-224/00, 
 
Zb. s
.  II-2597, bod  36, a  z  12.  decembra 2007, Taliansko/Komisia, T-308/05,  
Zb. s. II-5089, body 71 a 72).
72S
tačí konštatovať, že žalobkyňa dodržala vyššie uvedené podmienky. Hoci totiž ja s-
ne nevysvetlila dôvody, prečo okolnosti prejednávanej veci vyžadovali, aby Komisia 
návrhu na postúpenie vyhovela, nemení to nič na tom, že má výhradu voči Komisii, 
že žiadosť o postúpenie nepreskúmala dostatočne dôkladne, čo by mohlo znamenať, že uvedený orgán zneužil svoju posudzovaciu právomoc a nekonal v súlade so svojou predchádzajúcou rozhodovacou praxou v danej oblasti.
73Z 
toho vyplýva, že prvý dôvod neprípustnosti, ktorého sa Komisia dovoláva, sa musí 
zamietnuť.
II - 7207ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
74Po druhé sa Komisia domnieva, že rozhodnutie o zamietnutí postúpenia sa netýka 
priamo ani osobne tretích osôb, ako je žalobkyňa, a to na rozdiel od toho, ako je to v prípade rozhodnutia o postúpení preskúmania určitej koncentrácie vnútroštátnym 
orgánom, čo bolo predmetom veci, ktorá viedla k  vydaniu rozsudku Súdu prvého 
stupňa z 3. apríla 2003, Royal Philips Electronics/Komisia (T-119/02, Zb. s. II-1433).
75J
e potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry je prípustné, aby tretia osoba 
dotknutá koncentráciou pred Všeobecným súdom spochybnila rozhodnutie, ktorým 
Komisia vyhovela žiadosti o postúpenie podanej vnútroštátnym orgánom pre ho s-
podársku súťaž (ďalej len „rozhodnutie o postúpení“) (rozsudky Súdu prvého stup -
ňa Royal Philips Electronics/Komisia, už citovaný, body 299 a 300, a z 30. septembra 
2003, Cableuropa a i./Komisia, T-346/02 a T-347/02, Zb. s. II-4251, body 81 a 82).
76N
a zodpovedanie otázky, či by sa došlo k rovnakému výsledku, pokiaľ by išlo o ro z-
hodnutie, ktorým sa postúpenie veci zamietlo a ktorým sa naopak takémuto návrhu nevyhovie, je potrebné prejsť hlavné etapy odôvodnení, ktoré umožnili Všeobecnému súdu dospieť k vyššie uvedenému výsledku.
77P
okiaľ ide o priamy vplyv, Všeobecný súd poznamenal, že rozhodnutie o postúpení 
veci má priamo za následok, že koncentrácia alebo jej časť podlieha výlučnému pr e-
skúmaniu vnútroštátnym orgánom pre hospodársku súťaž, ktorý o postúpenie veci požiadal a ktorý rozhoduje na základe svojho vnútroštátneho práva hospodárskej sú -
ťaže. Rozhodnutie o postúpení v rozsahu, v akom mení kritériá posudzovania zákon -
nosti predmetnej koncentrácie a príslušné konanie, mení aj právnu situáciu tretích 
osôb tým, že ich zbavuje možnosti dosiahnuť preskúmanie zákonnosti predmetnej 
koncentrácie z hľadiska práva Únie Komisiou. V tomto smere Všeobecný súd spresnil, že toto konštatovanie je nezávislé na otázke, či vnútroštátne právo hospodárskej súť a-
že, ktoré sa uplatní v nadväznosti na rozhodnutie o postúpení, zakladá tretím osobám procesné práva analogické tým, ktoré sú im zabezpečené právom Únie, pričom toto rozhodnutie má v  každom prípade za následok, že zbavuje tieto tretie osoby pr o-
cesných práv, ktoré odvodzujú z článku 18 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 
II - 7208ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 257, 1990, 
s. 13; Mim. vyd. 08/001, s. 31), ktorého obsah je totožný s obsahom článku 18 ods. 4 nariadenia č.  139/2004. Okrem toho Všeobecný súd sa domnieval, že rozhodnutie 
o postúpení bráni tretím osobám spochybňovať pred ním posudzovanie vnútroštá t-
nych orgánov, zatiaľ čo ak nedôjde k postúpeniu, posúdenia uskutočnené Komisiou 
by mohli byť predmetom takéhoto spochybnenia (pozri v  tomto zmysle rozsudky Royal Philips Electronics/Komisia, už citovaný, body 280 až 287, a Cableuropa a i./Komisia, už citovaný, body 57 až 65).
78P
okiaľ ide o  osobnú dotknutosť, Všeobecný súd preskúmal najmä to, či v  prípade 
nepostúpenia majú tretie osoby dotknuté koncentráciou právo byť vypočuté podľa článku 18 ods. 4 nariadenia č. 4064/89. Po konštatovaní, že išlo o takýto prípad, do -
spel k záveru, že rozhodnutie o postúpení majúce za následok to, že tretie osoby sú 
zbavené možnosti spochybniť pred Všeobecným súdom posúdenie, ktoré by bolo pr í-
pustné spochybniť, pokiaľ by vec nebola postúpená, sa uvedených tretích osôb týka 
osobne rovnako, ako by sa ich týkalo rozhodnutie o schválení koncentrácie v prípade nepostúpenia (pozri v tomto zmysle rozsudky Royal Philips Electronics/Komisia, už citovaný, body 295 až 297, a Cableuropa a i./Komisia, už citovaný, body 74, 76 a 79).
79S
tačí preto určiť, že na pripustenie žaloby podanej tretími osobami proti rozhodnutiu 
o zamietnutí postúpenia sa Všeobecný súd opieral o dve úvahy, a to že právo Únie po prvé priznáva týmto tretím osobám procesné práva v priebehu preskúmania a po druhé sa opieral o  súdnu ochranu s  cieľom spochybniť prípadné porušenia týchto 
práv.
II - 7209ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
80Tieto procesné práva a táto súdna ochrana nie sú pritom nijako ohrozené rozho d-
nutím, ktorým sa zamieta postúpenie, ktoré práve naopak zaručuje tretím osobám 
dotknutým predmetnou koncentráciou s významom pre celé Spoločenstvo, že táto 
koncentrácia bude po prvé preskúmaná Komisiou z hľadiska práva Únie, a po druhé, 
že súdom, ktorý je príslušný rozhodnúť prípadnú žalobu proti rozhodnutiu Komisie, ktorou sa konanie končí, bude Všeobecný súd.
81Z
a týchto okolností nemôže aktívna legitimácia žalobkyne na konaní vyplynúť z ana -
logického uplatnenia judikatúry uvedenej v bode 75 vyššie.
82P
okiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, že rozhodnutie o zamietnutí postúpenia mení po d-
mienky, za ktorých sa môže predmetná koncentrácia preskúmať, je potrebné prip o-
menúť, že podľa článku 9 ods. 9 nariadenia č. 139/2004 môže každý členský štát podať žalobu, aby sa mohlo uplatniť jeho vnútroštátne právo hospodárskej súťaže. Naopak, v rámci systému kontroly koncentrácií s významom pre celé Spoločenstvo uprave -
ného uvedeným nariadením nemožno v nijakom prípade dospieť k záveru, že je pr í-
pustné, aby žalobkyňa napadla rozhodnutie o  zamietnutí postúpenia z  dôvodu, že toto rozhodnutie bráni tomu, aby preskúmanie predmetnej koncentrácie a opravné prostriedky proti rozhodnutiu, ktorým sa toto preskúmanie uskutočňuje, spadali do práva členského štátu a nie do práva Únie.
83Ok
rem toho je potrebné poznamenať, že prípustnosť žaloby proti rozhodnutiu o z a-
mietnutí postúpenia nemôže vyplývať z toho, že predmetné vnútroštátne právo môže žalobkyni dať širšie procesné práva a/alebo súdnu ochranu, než akú zakotvuje právo Únie. Právna istota totiž bráni tomu, aby prípustnosť žaloby pred súdom Únie záv i-
sela od otázky, či právny poriadok členského štátu, ktorého vnútroštátny orgán pre hospodársku súťaž neúspešne požadoval preskúmanie koncentrácie, dáva dotkn u-
tým tretím osobám širšie procesné práva a/alebo súdnu ochranu, než sú tie, ktoré 
zakotvuje právo Únie. V tomto smere je potrebné poznamenať, že rozsah uvedených 
II - 7210ROZSUDOK Z 12. 10. 2011 — VEC T-224/10
procesných práv a súdnej ochrany závisia od množstva faktorov, ktoré jednak možno 
ťažko porovnávať a jednak podliehajú ťažko kontrolovateľnému legislatívnemu a súd -
nemu vývoju.
84Ok
rem toho samotným cieľom žaloby o  neplatnosť podanej na súd Únie je zaistiť 
dodržiavanie práva Únie bez ohľadu na rozsah procesných práv a súdnej ochrany z a-
ručenej právom a nie sa domáhať prípadnej širšej ochrany vyplývajúcej z vnútroštá t-
neho práva.
85Z 
predchádzajúcich úvah vyplýva, že žalobný návrh žalobkyne smerujúci k zrušeniu 
rozhodnutia o zamietnutí postúpenia treba vyhlásiť za neprípustný a žalobu ako celok zamietnuť.
O trovách
86P
odľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal 
úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Po d-
ľa odseku 4 tretieho pododseku tohto článku Všeobecný súd môže rozhodnúť, že ve d-
ľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.
87K
eďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, znáša svoje vlastné trovy konania a je p o-
trebné zaviazať ju na náhradu trov konania Komisie v súlade s jej návrhmi. EDF znáša 
svoje vlastné trovy konania.
II - 7211ASSOCIATION BELGE DES CONSOMMATEURS TEST-ACHATS/KOMISIA
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (šiesta komora)
rozhodol a vyhlásil:
1. Žaloba sa odmieta ako neprípustná.
2. Association belge des consommateurs test-achats ASBL znáša svoje vlastné 
trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.
3. Électricité de France (EDF) znáša svoje vlastné trovy konania.
Moavero Milanesi  Wahl  Soldevila Fragoso
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 12. októbra 2011.
Podpisy