ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
41

Je však nepochybné, že cieľ článku 39 ES by nebol dosiahnutý, ak by mali migrujúci pracovníci v dôsledku uplatnenia svojho práva na voľný pohyb stratiť výhody sociálneho zabezpečenia, ktoré im zaisťuje právna úprava členského štátu. Taký dôsledok by totiž mohol odradiť pracovníka v Spoločenstve od výkonu svojho práva na voľný pohyb a predstavovať tak prekážku tejto slobody (pozri rozsudky zo 4. októbra 1991, Paraschi, C-349/87, Zb. s. I-4501, bod 22, a van Munster, už citovaný, bod 27).
60

Súdny dvor už rozhodol, že pokiaľ ide o účasti, na ktoré sa nevzťahuje smernica 90/435, je vecou členských štátov, aby určili, či a v akom rozsahu sa musí zamedziť dvojitému hospodárskemu zdaneniu rozdeľovaných ziskov, a na tieto účely jednostranne alebo prostredníctvom dohôd uzavretých s inými členskými štátmi zaviedli mechanizmy na zamedzenie alebo obmedzenie tohto dvojitého hospodárskeho zdanenia, pričom táto skutočnosť im však sama osebe neumožňuje uplatňovať opatrenia, ktoré sú v rozpore so slobodami pohybu zaručenými Zmluvou (pozri rozsudky Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 54; Amurta, už citovaný, bod 24, a z 18. júna 2009, Aberdeen Property Fininvest Alpha, C-303/07, Zb. s. I-5145, bod 28).
3

Podľa článku 2 kráľovského nariadenia z 9. júna 1999, ktorým sa vykonáva zákon z o zamestnávaní zahraničných pracovníkov (Moniteur belge z , s. 24162), zmeneného a doplneného kráľovským nariadením zo (Moniteur belge z , s. 9583): „Od povinnosti získať pracovné povolenie sú oslobodení: … 14. pracovníci, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu Európskeho hospodárskeho priestoru a zamestnáva ich podnik so sídlom v členskom štáte Európskeho hospodárskeho priestoru, teda podnik, ktorý do Belgicka vstupuje s cieľom poskytovať služby, pod podmienkou: a) že títo pracovníci majú v členskom štáte Európskeho hospodárskeho priestoru, kde majú bydlisko, právo alebo povolenie na pobyt presahujúce tri mesiace; b) že títo pracovníci majú v členskom štáte svojho bydliska pracovné povolenie platné aspoň počas poskytovania služieb, ktoré sa má uskutočniť v Belgicku; c) že títo pracovníci majú riadnu pracovnú zmluvu; d) že títo pracovníci pre podnik pracujú aspoň šesť mesiacov bez prerušenia; e) že títo pracovníci majú na účely zabezpečenia návratu do krajiny pôvodu alebo bydliska pas a povolenie na pobyt platné až do skončenia poskytovania služieb a nasledujúce tri mesiace.“
66

Odmietnuť právo na odpočet DPH zaplatenej na vstupe z nákladov poradenstva týkajúceho sa prevodu akcií oslobodeného z dôvodu zapojenia do riadenia spoločnosti, ktorej akcie sú prevádzané, a pripustiť toto právo na odpočet pre takéto náklady, ak sa týkajú prevodu, ktorý nepatrí do pôsobnosti DPH, z dôvodu, že predstavujú celkové náklady zdaniteľnej osoby, by viedlo k odlišnému daňovému zaobchádzaniu s objektívne podobnými transakciami, čím by bola porušená zásada daňovej neutrality.
3

Z deviateho odôvodnenia smernice 92/85 vyplýva, že ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci tehotných pracovníčok, pracovníčok krátko po pôrode a dojčiacich pracovníčok by nemala znevýhodňovať ženy na trhu práce a nemala by zasahovať do rámca smerníc o rovnosti zaobchádzania s mužmi a so ženami.
28

V každom prípade sa Komisia domnieva, že to, že služby právnej pomoci poskytované za čiastočný príspevok štátnymi kanceláriami nepodliehajú DPH vedie k skresleniu hospodárskej súťaže určitého významu v zmysle článku 4 ods. 5 druhého pododseku šiestej smernice. Vzhľadom na nízkosť stropov príjmov a majetku, ktorým podlieha priznanie tejto pomoci, totiž rozdiel 22% zodpovedajúci sadzbe DPH uplatniteľnej vo Fínsku v protihodnote, ktorá sa má zaplatiť, citeľne skresľuje hospodársku súťaž a to o to viac, že koneční spotrebitelia nemajú právo odpočítať túto daň. Toto skreslenie hospodárskej súťaže sa musí v zmysle judikatúry považovať za „väčšie ako zanedbateľné“ (pozri rozsudok zo 16. septembra 2008, Isle of Wight Council a i., C-288/07, Zb. s. I-7203, bod 79), keďže viac ako 4000 osôb každý rok využíva služby právnej pomoci za čiastočný príspevok.
63

Okrem toho aj za predpokladu, že by plnenie, ktoré je predmetom sporu vo veci samej, bolo považované za dodávku tovaru v zmysle šiestej smernice, nevzťahovalo by sa naň oslobodenie od dane stanovené v článku 13 B písm. c) tejto smernice, pretože oslobodenie tohto plnenia by nebolo v súlade s cieľom sledovaným týmto ustanovením, ktorým je vylúčiť dvojité zdanenie, ktoré je v rozpore so zásadou daňovej neutrality obsiahnutej v spoločnom systéme DPH (rozsudok z 25. júna 1997, Komisia/Taliansko, C-45/95, Zb. s. I-3605, bod 15, ako aj uznesenie zo , Salus a Villa Maria Beatrice Hospital, C-155/05 a C-18/05, Zb. s. I-6199, bod 29).
13

Článok 16 nariadenia o spoločnej hospodárskej politike — podpora príjmov v roku 2006 (Regeling GLB-inkomenssteun 2006, ďalej len „Regeling“) predovšetkým stanovuje: „1. Na účely priznania nárokov na platby zo štátnej rezervy môžu byť zohľadnené výlučne tieto osoby: … c) poľnohospodári, ktorí podľa článku 21 nariadenia č. 795/2004 investovali do produkčnej kapacity alebo odkúpili pôdu, ak bolo podľa posúdenia ministra preukázané, že títo poľnohospodári podľa článku 21 nariadenia č. 795/2004 najneskôr do 15. mája 2004: — investovali do rozšírenia kapacít maštalí alebo si tieto maštale najmenej šesť rokov prenajímali, — odkúpili pôdu alebo si ju najmenej šesť rokov prenajímali, — kúpili zvieratá, za ktoré môže byť poskytnutá priama platba uvedená v prílohe VI nariadenia č. 1782/2003, … d) poľnohospodári, ktorí si podľa článku 22 nariadenia č. 795/2004 prenajali alebo odkúpili pôdu, ak bolo podľa posúdenia ministra preukázané, že túto pôdu si prenajali alebo odkúpili najneskôr do 15. mája 2004; … 2. Poľnohospodári v zmysle odseku 1 písm. b) až d) môžu získať nároky na platby zo štátnej rezervy len vtedy, ak: a) v dôsledku investície do produkčnej kapacity alebo nadobudnutia vlastníctva, kúpy alebo prenájmu pôdy, na ktorú možno poskytnúť podporu v zmysle článku 44 ods. 2 nariadenia č. 1782/2003, v bezprostredne nasledujúcom kalendárnom roku disponujú: i) väčšou kapacitou maštalí; ii) vyšším počtom zvierat, za ktoré môže byť poskytnutá priama platba uvedená v prílohe VI nariadenia č. 1782/2003; … ako disponovali podľa produkčnej kapacity alebo výmery pôdy v referenčnom období; b) na základe vyššie uvedeného získali v súlade s výpočtami podľa článku 17 viac priamych platieb a c) pokiaľ táto dodatočná produkčná kapacita alebo pôda ešte nezakladajú právo na priznanie platobných nárokov alebo referenčných čiastok na základe referenčného obdobia. 3. O stanovenie nárokov na platby zo štátnej rezervy sa musí žiadať v súlade s článkom 11.“
21

Článok 158 kráľovského dekrétu 2393/2004, ktorým sa prijalo vykonávacie nariadenie k zákonu o cudzincoch (Reglamento de la Ley de Extranjería) z 30. decembra 2004 (BOE č. 6 zo , s. 485), stanovuje: „1. Ak dotknutá osoba nemá povolenie na pobyt v Španielsku najmä preto, lebo podmienky na vstup alebo pobyt nespĺňa alebo už prestala spĺňať, alebo ak administratívny orgán zamietol žiadosť o predĺženie pobytu, o povolenie na trvalý pobyt alebo žiadosť, ktorou sa žiadal akýkoľvek iný dokument nevyhnutný pre cudzinca na zotrvanie na španielskom území, … administratívnym rozhodnutím sa dotknutej osobe musí oznámiť, že je povinná opustiť Španielske kráľovstvo, bez toho, aby bola dotknutá možnosť zapísať túto výzvu do cestovného pasu alebo obdobného dokladu, alebo samostatného dokladu v prípade, ak sa dotknutá osoba zdržiava v Španielsku na základe dokladu totožnosti, ktorý neumožňuje vyznačiť túto poznámku ad hoc. … 2. Dotknutá osoba je povinná opustiť španielske územie v lehote stanovenej rozhodnutím o zamietnutí žiadosti alebo najneskôr do pätnástich dní od oznámenia rozhodnutia o zamietnutí žiadosti, okrem prípadu, ak nastanú výnimočné okolnosti a dotknutá osoba môže preukázať, že má dostatočné prostriedky na pobyt; v tomto prípade možno lehotu predĺžiť až na 90 dní. Ak do uplynutia lehoty dotknutá osoba neopustí španielske územie, použijú sa ustanovenia tohto nariadenia na prípady, na ktoré odkazuje článok 53 písm. a) zákona [o cudzincoch]. 3. Ak cudzinci, na ktorých odkazuje tento článok, skutočne opustia španielske územie v súlade s ustanoveniami predchádzajúceho odseku, vstup do Španielska sa im nezakáže a budú sa môcť do Španielska vrátiť, pokiaľ dodržia predpisy upravujúce vstup na španielske územie. …“
29

Najskôr treba spomenúť nariadenie Rady (EHS) č. 295/91 zo 4. februára 1991 stanovujúce spoločné pravidlá systému náhrad pri odmietnutí nástupu do lietadla v pravidelnej leteckej doprave (Ú. v. ES L 36, s. 5; Mim. vyd. 07/001, s. 306). Toto nariadenie však stanovuje len spoločné minimálne pravidlá používané v prípade, keď je cestujúcim na pravidelnom lete odmietnutý nástup do lietadla z dôvodu, že bola potvrdená rezervácia na viac miest na sedenie, než je skutočne k dispozícii. Na rozdiel od tohto nariadenia, ktoré upravuje len odmietnutie nástupu do lietadla, sa však Varšavský dohovor týka zodpovednosti leteckých dopravcov, najmä v prípade omeškania letu.
47

Ako tvrdí generálna advokátka v bodoch 54 a 55 svojich návrhov, vnútroštátna právna úprava, ktorá by viedla k redukcii práv vyplývajúcich z pracovného pomeru v prípade rodičovskej dovolenky, by mohla odradiť pracovníka od čerpania tejto dovolenky a mohla by podnecovať zamestnávateľa, aby dal prednostne výpoveď tým pracovníkom, ktorí čerpajú rodičovskú dovolenku. To by bolo priamo v rozpore s účelom rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke, v ktorej jedným z cieľov je lepšie zosúladiť pracovný a rodinný život.
17

Požiadavku verejného záujmu nemožno preto odôvodniť dôvodmi ochrany bezpečnosti na cestách, pričom Komisia v tejto súvislosti spresnila, že podmienka proporcionality by nebola splnená. Pokiaľ by sa totiž nezohľadnilo fungovanie staníc technickej kontroly, dotknutý vnútroštátny systém by sám osebe nemohol zabezpečiť dosiahnutie tohto cieľa. Navyše udelenie povolenia podľa nejasnej požiadavky verejného záujmu by išlo nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa bezpečnosti na cestách.
51

Švédska vláda, ktorá uznáva, že v súčasnosti iba dve združenia majú aspoň 2000 členov, a zodpovedajú tak podmienke stanovenej v § 13 kapitoly 16 zákona o životnom prostredí skutočne uviedla, že miestne združenia sa mohli obrátiť na jedno z týchto dvoch združení a požiadať ich o podanie opravného prostriedku. Táto jediná možnosť však nemôže uspokojiť požiadavky smernice 85/337, pretože na jednej strane v prípade týchto spôsobilých združení môže byť ten istý záujem na činnosti menej intenzívny a na druhej strane by tieto združenia riskovali, že budú adresátom mnohých žiadostí v tomto zmysle, medzi ktorými by nevyhnutne museli pristúpiť k výberu podľa kritérií, ktoré by sa vymykali akejkoľvek kontrole. Takýto systém by svojou povahou znamenal filtrovanie opravných prostriedkov v oblasti životného prostredia, ktoré je v priamom rozpore s duchom uvedenej smernice, ktorá, ako sa pripomenulo v bode 33 tohto rozsudku, má za cieľ zabezpečiť vykonanie Aarhuského dohovoru.
25

To však nič nemení na tom, že aj v prípade, že uvedený daňovník vlastní takýto nehnuteľný majetok dostatočne dlhý čas na to, aby odpočítal všetky straty z neskorších kladných príjmov, ako aj na to, aby odpísal všetky obstarávacie náklady alebo náklady na zhotovenie takejto nehnuteľnosti, nemôže, na rozdiel od daňovníka s bydliskom v Nemecku, ktorý investoval do nehnuteľného majetku v tomto členskom štáte, využiť okamžité zohľadnenie týchto strát ani vyššie počiatočné sadzby odpisovania a prichádza tak, ako zdôrazňuje Komisia Európskych spoločenstiev, o finančnú výhodu (pozri analogicky rozsudky z 12. decembra 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, Zb. s. I-11753, body 84 a 153, ako aj z , Rewe Zentralfinanz, C-347/04, Zb. s. I-2647, bod 29).
60

Vzhľadom na to, že kritériá výberu súkromného spoločníka sú založené nielen na vloženom kapitáli, ale aj na technickej spôsobilosti tohto spoločníka a na charakteristike jeho ponuky v súvislosti so špecifickými plneniami, ktoré majú byť poskytnuté, a vzhľadom na to, že tento spoločník je, ako to je v spore vo veci samej, poverený prevádzkovaním predmetnej služby, t. j. správou tejto služby, možno sa nazdávať, že výber držiteľa koncesie nepriamo vyplýva z výberu uvedeného spoločníka, ktoré prebehlo v súlade so zásadami práva Spoločenstva, a preto by druhé výberové konanie na držiteľa koncesie nebolo odôvodnené.
13

Spor vo veci samej sa týka rokovacieho konania v rámci verejného obstarávania prác vo výške presahujúcej prahovú hodnotu Spoločenstva. Ide o spor medzi dvoma obchodnými spoločnosťami so sídlom v Nemecku, a to spoločnosťami Hochtief AG a Linde-Kca-Dresden GmbH na jednej strane a RKRVO na druhej strane. Obstarávateľ tejto zmluvy, Budapest Főváros Önkormányzata (miestna správa hlavného mesta Budapešť), vstúpil do tohto sporu ako vedľajší účastník na podporu RKRVO.
3

Článok 5 ods. 1 až 3 smernice 89/104 stanovoval: „1. Zapísaná ochranná známka dáva svojmu majiteľovi výlučné práva. Majiteľ bude mať právo zabrániť všetkým tretím stranám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby v obchodnom styku používali: a) akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou pre tovary alebo služby, ktoré sú zhodné s tými, pre ktoré je ochranná známka zapísaná; b) akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej natoľko podobné, a zároveň sú si natoľko podobné príslušné tovary alebo služby, že existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, vrátane pravdepodobnosti asociácie medzi označením a ochrannou známkou. 2. Každý členský štát môže tiež stanoviť, že majiteľ bude mať právo zabrániť všetkým tretím stranám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby používali v obchodnom styku akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej podobné, pre tovary alebo služby, ktoré nie sú podobné tým, pre ktoré je ochranná známka zapísaná, ak má táto ochranná známka v členskom štáte dobré meno a ak by používanie označenia bez náležitého dôvodu znamenalo, že by nečestne ťažilo z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky, alebo by to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky škodilo. 3. V rámci odsekov 1 a 2 možno okrem iného zakázať toto: a) umiestňovať označenie na tovary alebo na ich obal; b) ponúkať tovary alebo ich uvádzať na trh, alebo na tieto účely skladovať pod týmto označením, alebo ponúkať alebo poskytovať takto označené služby; c) dovážať alebo vyvážať takto označený tovar; d) používať toto označenie v obchodnej korešpondencii a v reklame.“
52

Navyše členské štáty musia smernicu 85/337 implementovať spôsobom plne zodpovedajúcim požiadavkám, ktoré stanovuje, berúc do úvahy jej základný cieľ, ktorým je, ako to vyplýva z jej článku 2 ods. 1, podriadiť projekty, ktoré môžu mať podstatný vplyv na životné prostredie najmä svojím charakterom, veľkosťou alebo umiestnením, posudzovaniu ich vplyvov, a to pred vydaním povolenia (pozri v tomto zmysle rozsudok Ecologistas en Acción-CODA, už citovaný, bod 33).
25

Grécka vláda a Komisia naopak zastávajú názor, že pri tovare patriacom do colnej položky 7312 KN sa pri poslednom podstatnom spracovaní alebo prepracovaní určujúcom pôvod vyžaduje, aby nastala zmena colnej položky. Kritérium založené na zmene colnej položky umožňuje na jednej strane jednotne uplatňovať článok 24 colného kódexu na colnom území Spoločenstva a na druhej strane zohľadniť technické štádiá spracovania alebo prepracovania pri výrobe lán. V tejto súvislosti Komisia uvádza, že spracovanie splietaných laniek na laná z ocele nevedie k charakteristickej kvalitatívnej zmene základného výrobku a je len montážnou činnosťou, ktorá neudeľuje pôvod týmto výrobkom. Naopak výroba lán z oceľových drôtov by viedla k zmene colnej položky a v dôsledku toho by udelila týmto výrobkom nový pôvod.
27

Takýto systematický výklad nakoniec potvrdzuje harmonizačný cieľ ôsmej smernice, ako vyplýva z bodov 19 až 22 tohto rozsudku. Cieľ, ktorý táto smernica sleduje tým, že vo svojej prílohe A výslovne uvádza vopred stanovený vzor žiadosti o vrátenie DPH, totiž možno dosiahnuť len vtedy, ak majú pojmy, ktoré sa v tejto žiadosti nachádzajú, totožný zmysel a dosah vo všetkých členských štátoch a nejdú nad rámec požiadaviek presne stanovených v tomto vzore. Ak by sa členskému štátu umožnilo, aby uložil platiteľovi dane iné požiadavky než požiadavky stanovené týmto vzorom, napríklad požiadavku vlastnoručného podpisu platiteľa dane, viedlo by to k zavedeniu náležitosti nezlučiteľnej s uvedeným cieľom.
30

V tomto ohľade treba najskôr zdôrazniť, že skutočnosť, že pani Slanina a jej bývalý manžel sú rozvedení, je irelevantná. Súdny dvor totiž už pripustil, že hoci sa nariadenie č. 1408/71 výslovne netýka rodinných situácií nasledujúcich po rozvode, nič neodôvodňuje ich vylúčenie z pôsobnosti uvedeného nariadenia. Jedným z bežných dôsledkov rozvodu je, že dieťa sa zverí do starostlivosti jedného z dvoch rodičov, u ktorého bude mať svoje bydlisko. Je však možné, že z rôznych dôvodov, v tomto prípade po rozvode, rodič, ktorému bolo dieťa zverené do starostlivosti, po rozvode opustí svoj členský štát a usadí sa v inom členskom štáte s cieľom pracovať tam tak ako vo veci, v ktorej bol vyhlásený už citovaný rozsudok Humer, alebo s cieľom vykonávať tam zamestnanie až niekoľko rokov po zriadení bydliska, ako je to v prejednávanej veci. V podobnom prípade sa aj bydlisko maloletého dieťaťa premiestni do tohto iného členského štátu (pozri rozsudok Humer, už citovaný, body 42 a 43).
14

Rozhodnutím zo 14. decembra 2005 Kemikalieinspektionen zamietla uvedenú žiadosť. Nordiska Dental podala žalobu proti tomuto rozhodnutiu na Stockholms tingsrätt (obvodný súd v Štokholme), ktorý čiastočne vyhovel tejto žalobe, keď rozsudkom z rozhodol, že zákaz vývozu zubného amalgámu obsahujúceho ortuť, stanovený švédskym právom, do ostatných členských štátov Európskej únie ako aj do členských štátov Európskeho hospodárskeho priestoru je v rozpore s článkom 4 ods. 1 smernice 93/42, resp. s článkom 29 ES. Naproti tomu sa uvedený súd domnieval, že pokiaľ sa tento zákaz týka vývozov do tretích krajín, nie je v rozpore s právom Spoločenstva.
54

Návrh na začatie prejudiciálneho konania však neuvádza, či situácia K. Filipiaka spadá do pôsobnosti článku 43 ES v zmysle judikatúry Súdneho dvora, teda či K. Filipak má v spoločnosti založenej v inom členskom štáte účasť, z ktorej mu vyplýva určitý vplyv na rozhodovanie tejto spoločnosti umožňujúci mu určovať jej činnosti. V každom prípade prináleží vnútroštátnemu súdu, aby posúdil, či to je skutočne tak a či situácia K. Filipiaka spadá do pôsobnosti článku 43 ES.
59

Podľa Regione Sardegna rozdiel v zaobchádzaní s podnikmi rezidentmi a podnikmi nerezidentmi nepredstavuje selektívnu výhodu. Daňová právna úprava dotknutá vo veci samej nie je selektívna z geografického hľadiska, pretože v súlade s výkladom Súdneho dvora v jeho rozsudku zo 6. septembra 2006, Portugalsko/Komisia (C-88/03, Zb. s. I-7115), referenčný rámec, v ktorom by bolo potrebné posudzovať „všeobecnosť“ opatrenia, predstavuje územnosprávny celok nižšej ako štátnej úrovne, pokiaľ disponuje dostatočnou autonómiou. To platí v prípade veci samej, keďže Regione Sardegna disponuje autonómnymi právomocami priznanými osobitným štatútom so silou ústavného zákona, ktorý mu priznáva právo zavádzať vlastné dane. Okrem toho v súlade so všeobecnejšou zásadou rovnosti v daňovej oblasti zdaňuje uvedená právna úprava nerovnako situácie, ktoré sú de jure a de facto nerovnaké.
22

Podľa tohto súdu by však otázka neutrality DPH bola menej, dokonca by nebola vôbec dotknutá, keď nadobúdateľ a nie predávajúci, ktorý dodáva nehnuteľnosť, ktorej odstránenie sa plánuje, nariadi odstránenie stavby a dá si náklady tohto odstránenia vyúčtovať. Bolo by to a fortiori tak aj v prípade, ak by to nebol predávajúci, ale kupujúci, kto naplánoval novú stavbu. V takom prípade sa treba skôr domnievať, že predávajúci v skutočnosti dodáva starú budovu.
3

Odôvodnenia č. 5, 6, 8 a 19 „prístupovej“ smernice znejú takto: „(5) na otvorenom a konkurenčnom trhu by nemali existovať obmedzenia brániace podnikom dohodnúť sa medzi sebou na režime prístupu a prepojenia, hlavne v cezhraničných dohodách podľa súťažných pravidiel zmluvy [ES]. V súvislosti s dosiahnutím efektívnejšieho skutočne celoeurópskeho trhu, s účinnou hospodárskou súťažou, väčším výberom konkurenčných služieb pre zákazníkov, by mali podniky prijímajúce žiadosti o prístup alebo prepojenie také dohody uzatvárať v zásade na konkurenčnej báze a rokovať a dohodnúť sa na nich v dobrej viere. (6) na trhoch, kde pretrvávajú veľké rozdiely v pozícii pri rokovaniach medzi jednotlivými podnikmi a kde sa niektoré podniky spoliehajú na infraštruktúru poskytnutú inými subjektami na dodávanie svojich služieb, je primerané vytvoriť rámec na zabezpečenie účinných funkcií trhov. Národné regulačné orgány by mali mať právomoci ktorými by, v prípade zlyhania obchodných rokovaní, zabezpečili primeraný prístup, prepojenie a interoperabilitu služieb v záujme koncových používateľov. Môžu najmä zabezpečiť prepojenie koncových užívateľov uložením primeraných povinností podnikom kontrolujúcim prístup koncových používateľov. … … (8) operátori siete, ktorí kontrolujú prístup k svojim zákazníkom, tak konajú na základe jednoznačných čísel alebo adries vybraných z verejného rozsahu číslovania alebo adresovania. Ostatní operátori siete musia byť schopní zabezpečiť volanie týmto zákazníkom a potrebujú byť preto vzájomne priamo alebo nepriamo prepojení. Existujúce práva a povinnosti k rokovaniu o vzájomnom prepojení by sa mali preto dodržať. … … (19) povinnosť zaručenia prístupu k infraštruktúre môže byť oprávnená ako prostriedok zvýšenia hospodárskej súťaže, ale národné regulačné orgány musia zosúladiť práva vlastníka infraštruktúry, aby sa jeho infraštruktúra využívala v jeho prospech a práva ostatných poskytovateľov služieb na prístup k prostriedkom, ktoré sú základné pre poskytovanie konkurenčných služieb. Ak sú na operátorov uvalené povinnosti vyžadujúce splnenie oprávnenej požiadavky na prístup a využívanie zložiek siete a súvisiacich prostriedkov, môže byť takáto požiadavka odmietnutá len na základe objektívnych kritérií ako technická uskutočniteľnosť alebo potreba udržania integrity siete. …“
6

Tento článok 4 ods. 2 písm. c) uvádza: „2. Nasledovné transakcie môžu, do rozsahu, v ktorom boli zdanené sadzbou 1% k 1. júlu 1984, aj naďalej podliehať dani z vkladu … c) úver prevzatý kapitálovým podnikom [kapitálovou spoločnosťou — neoficiálny preklad], ak je veriteľ oprávnený podieľať sa na zisku podniku.“
9

Príloha I dohody s názvom „Voľný pohyb osôb“ [neoficiálny preklad] vo svojom článku 9, ktorý sa nachádza v jej hlave II, stanovuje: „Rovnosť zaobchádzania 1. So zamestnancom, ktorý je štátnym príslušníkom jednej zmluvnej strany, sa na území druhej zmluvnej strany nemôže z dôvodu jeho štátnej príslušnosti zaobchádzať inak ako s tuzemskými zamestnancami, pokiaľ ide o podmienky zamestnania a pracovné podmienky, najmä odmeňovanie, prepustenie a opätovné začlenenie do práce alebo zamestnania, ak by sa stal nezamestnaným. 2. Na zamestnancov a ich rodinných príslušníkov uvedených v článku 3 tejto prílohy sa vzťahujú rovnaké daňové a sociálne zvýhodnenia ako na tuzemských zamestnancov a ich rodinných príslušníkov. …“ [neoficiálny preklad]
39

Podľa estónskej vlády sa táto prvá otázka musí preskúmať výlučne s ohľadom na KN platnú k 1. máju 2004. Skutočnosť, že od 16. februára do 1. mája 2004 platil vnútroštátny predpis zaraďujúci mrazené MSM z hydiny do podpoložky 0207149911, je irelevantná. Táto vláda však zdôrazňuje, že v roku 2002 v odpovedi na žiadosť o poskytnutie informácie o nomenklatúrnom zaradení tovaru podanú RLK sa colné orgány vyslovili v prospech zaradenia mrazeného MSM z hydiny do podpoložky 02071410. Na základe tohto rozhodnutia žalobca vo veci samej pokračoval v dovoze tohto druhu výrobku do , a to aj napriek tomu, že od vstúpil do platnosti estónsky predpis obsahujúci zaradenie tohto výrobku do podpoložky 0207149911.