ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Vec T-185/07

Calvin Klein Trademark Trust

proti

Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

„Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CK CREACIONES KENNYA — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva CK Calvin Klein a skoršie obrazové národné ochranné známky CK — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“

Rozsudok Súdu prvého stupňa (šiesta komora) zo 7. mája 2009 II ‐ 1325

Abstrakt rozsudku

Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby – Pravdepodobnosť zámeny so skoršou ochrannou známkou

[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 1 písm. b)]

Pre priemerného spotrebiteľa v Španielsku a v Spoločenstve neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi jednak slovným označením CK CREACIONES KENNYA, ktorého prihláška za ochrannú známku Spoločenstva bola podaná pre „Usne, koženky a výrobky z týchto materiálov nezahrnuté v iných triedach; koža, surové kože; kufre a cestovné tašky; dáždniky, slnečníky a vychádzkové palice; biče, postroje a sedlárske výrobky“, a „Odevy, obuv a pokrývky hlavy“ patriace do tried 18 a 25 v zmysle Niceskej dohody, a jednak obrazovou ochrannou známkou CK Calvin Klein skoršie zapísanou ako ochranná známka Spoločenstva a obrazovou ochrannou známkou CK skoršie zapísanou v Španielsku pre výrobky patriace do rovnakých tried.

Z preskúmania týchto známok z vizuálneho, fonetického a koncepčného hľadiska je zrejmé, že celkovému dojmu zo skorších ochranných známok dominuje jediný, resp. dominantný prvok „ck“, zatiaľ čo pri dojme, ktorý vyvoláva prihlasovaná ochranná známka, je to prvok „creaciones kennya“. Absencia podobnosti kolidujúcich označení teda vyplýva z vizuálnej, fonetickej a koncepčnej odlišnosti.

Zhodnosť výrobkov označených kolidujúcimi ochrannými známkami nemení posúdenie, podľa ktorého sa nedá dospieť k záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny, keďže predmetné označenia nie sú podobné. Z prihlasovanej ochrannej známky jasne vyplýva, že skupina písmen „ck“ odkazuje na slová „creaciones kennya“, ktoré jednoznačne odlišujú prihlasovanú ochrannú známku od skorších ochranných známok. Keďže podobnosť označení je podmienkou uznania pravdepodobnosti zámeny, konštatovanie jej absencie bráni tomu, aby bola pripustená pravdepodobnosť zámeny.

(pozri body 36, 52 — 54)
Uvedené ustanovenie upravuje všeobecnú zásadu ochrany práva na obranu v rámci práva ochranných známok Spoločenstva, podľa ktorej sa musí adresátom rozhodnutí orgánov verejnej moci, ktoré výrazným spôsobom ovplyvňujú ich záujmy, účinne umožniť uviesť svoje stanovisko. Okrem toho právo byť vypočutý sa vzťahuje na všetky skutkové a právne okolnosti, ktoré tvoria základ rozhodovacieho aktu, ale nie na konečné stanovisko, ktoré chce správny orgán prijať. Preto odvolací senát nie je povinný vypočuť žalobcu o posúdení skutkového stavu, ktoré patrí do jeho konečného stanoviska.

Zo znenia článku 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva vyplýva, že spravidla, a pokiaľ nie je uvedené inak, predloženie skutočností a dôkazov účastníkmi konania zostáva možným po uplynutí lehôt, ktorým je podriadené takéto predloženie, za uplatnenia ustanovení nariadenia č. 40/94, a že nič nezakazuje Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zohľadniť skutočnosti a dôkazy takto oneskorene označené alebo predložené. Naopak, z predmetnej formulácie rovnako jasne vyplýva, že takéto oneskorené označenie alebo predloženie skutočností alebo dôkazov nedáva účastníkovi konania, ktorý ich predložil, bezpodmienečné právo na to, aby takéto skutočnosti alebo dôkazy boli zo strany Úradu zohľadnené. Upresňujúc, že Úrad sa „môže“ v podobných prípadoch rozhodnúť nebrať takéto skutočnosti alebo dôkazy do úvahy, článok 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94 v skutočnosti udeľuje Úradu širokú mieru voľnej úvahy s cieľom rozhodovať, aj keď ten súčasne musí odôvodniť svoje rozhodnutie v tomto bode, či je alebo nie je potrebné zobrať tieto skutočnosti a dôkazy do úvahy. Takéto zohľadnenie zo strany Úradu, ak má rozhodovať v rámci námietkového konania, môže byť odôvodnené najmä vtedy, ak sa Úrad domnieva, že na jednej strane oneskorene uvedené skutočnosti môžu byť skutočne relevantné, pokiaľ ide o výsledok námietok, ktoré boli pred Úradom podané, a na druhej strane štádium konania, v ktorom došlo k tomuto oneskorenému predloženiu a okolnosti, ktoré ho sprevádzajú, nebránia tomuto zohľadneniu.

(pozri bod 82)
Rozsudok Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 16. septembra 2009 — JanSport Apparel/ÚHVT (BUILT TO RESIST)

(vec T-80/07)

„Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BUILT TO RESIST — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009]“

Ochranná známka Spoločenstva — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva — Absolútne dôvody zamietnutia — Ochranné známky zložené výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť na označenie vlastností tovaru [nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 1 písm. c)] (pozri body 24 — 29, 41 — 47)

Predmet

Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. januára 2007 (vec R 1090/2006-2), týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky BUILT TO RESIST ako ochrannej známky Spoločenstva

Údaje týkajúce sa veci

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: JanSport Apparel Corp. Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: národná slovná ochranná známka BUILT TO RESIST pre tovary a služby v triedach 16, 18 a 25 — prihláška č. 2937522 Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.

2. JanSport Apparel Corp. je povinná nahradiť trovy konania.

Rozsudok Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 16. septembra 2009 — JanSport Apparel/ÚHVT (BUILT TO RESIST)

(vec T-80/07)

„Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BUILT TO RESIST — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009]“

Ochranná známka Spoločenstva — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva — Absolútne dôvody zamietnutia — Ochranné známky zložené výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť na označenie vlastností tovaru [nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 1 písm. c)] (pozri body 24 — 29, 41 — 47)

Predmet

Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. januára 2007 (vec R 1090/2006-2), týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky BUILT TO RESIST ako ochrannej známky Spoločenstva

Údaje týkajúce sa veci

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: JanSport Apparel Corp. Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: národná slovná ochranná známka BUILT TO RESIST pre tovary a služby v triedach 16, 18 a 25 — prihláška č. 2937522 Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.
Skutočnosť, že SČŠ vyhlásil dokumentačný súbor za úplný v zmysle článku 6 ods. 1 nariadenia č. 451/2000, teda nevyhnutne nezaručuje, že obsahuje všetky informácie umožňujúce SČŠ, Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) a Komisii prijať stanovisko o „škodlivom účinku“ dotknutej účinnej látky v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 91/414 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh. V tejto súvislosti bude SČŠ považovať za úplný dokumentačný súbor, ktorý obsahuje štúdie a správy uvedené v článku 6 ods. 3 nariadenia č. 451/2000, čo však nevylučuje, že určitý údaj môže chýbať na to, aby SČŠ a/alebo EFSA vedecky vyhodnotili dotknutú účinnú látku. Z tohto dôvodu článok 8 ods. 2 a 5 nariadenia č. 451/2000 upravuje oprávnenie SČŠ a EFSA žiadať od ohlasovateľov predloženie dodatočných informácií potrebných na objasnenie dokumentácie. Vzhľadom na to, že ohlasovateľ sa musí ubezpečiť o skutočnosti, že predložený dokumentačný súbor je úplný, mu však uvedený článok 8 ods. 2 a 5 nepriznáva nijakú možnosť doplniť svoj dokumentačný súbor z vlastného podnetu.

Toto ustanovenie vykladané v spojení so zásadou obozretnosti implikuje, že pokiaľ ide o zdravie ľudí, existencia vážnych indícií, ktoré bez odstránenia vedeckej neistoty umožňujú rozumne pochybovať o neškodnosti látky, v podstate bráni zaradeniu tejto látky do prílohy I smernice 91/414. Zásada obozretnosti sa totiž snaží predchádzať potenciálnym rizikám.

Článok 5 ods. 1 písm. b) smernice 91/414 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh stanovuje, že na to, aby bola látka zaradená do prílohy I tej istej smernice, sa musí vzhľadom na súčasné vedecké a technické poznatky dať očakávať, že používanie prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich dotknutú účinnú látku podľa správnej odbornej praxe ochrany rastlín nebude mať škodlivé účinky na zdravie ľudí alebo zvierat a ani žiadny neprijateľný vplyv na životné prostredie, ako je uvedené v článku 4 ods. 1 písm. b) bode iv) a v) uvedenej smernice.

Z odkazu na „súčasné vedecké a technické poznatky“ v článku 5 ods. 1 smernice 91/414 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh nemožno vyvodiť, že podniky, ktoré oznámili účinnú látku a ktoré sú konfrontované s možnosťou rozhodnutia o nezaradení tejto látky do prílohy I rovnakej smernice, musia mať možnosť predložiť nové štúdie a údaje dovtedy, kým pretrvávajú pochybnosti o neškodnosti tejto účinnej látky. Takýto výklad uvedeného ustanovenia by bol v rozpore s cieľom vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí a zvierat, ako aj životného prostredia, ktorý vychádza z uvedeného článku 5 ods. 1, keďže by priznával účastníkovi, ktorý ohlasuje účinnú látku a ktorý jednak nesie dôkazné bremeno o jej neškodnosti a jednak má lepšie vedomosti o dotknutej látke, právo veta pri prijímaní prípadného rozhodnutia o nezaradení tejto látky do prílohy I smernice 91/414.

(pozri bod 169)
The Ester C Company

slovná ochranná známka ESTER-E pre tovary a služby zaradené do tried 3 a 5 — prihláška č. 3163946

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:
Obrazové označenie znázorňujúce ruku držiacu obdĺžnikový obrazec, ktorý vyzerá ako karta, doplnené tromi rovnako smerujúcimi trojuholníkmi, o ktorého zápis sa žiada pre výrobky a služby patriace do tried 9, 35 až 38 a 42 v zmysle Niceskej dohody, nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, keďže označenie bude príslušná skupina verejnosti chápať ako návod na použitie poukazujúci na krok, ktorý treba podniknúť pri použití karty na vykonanie transakcie, a nie ako odkaz na obchodný pôvod dotknutých výrobkov a služieb. Priemerný spotrebiteľ sa totiž denne stretáva s týmto druhom účelových pokynov na najrôznejších miestach, ako sú banky, supermarkety, stanice, letiská, parkoviská a telefónne búdky.

Súvislosť, v ktorej je tento obdĺžnikový obrazec svetlej farby prezentovaný, teda so štylizovanou rukou, ktorá ho drží, a tromi rovnako nasmerovanými trojuholníkmi, ani dotknuté výrobky a služby nenechávajú priestor pre neistotu, pokiaľ ide o vnímanie tohto označenia príslušnou skupinou verejnosti. Takisto celok skladajúci sa z troch trojuholníkov čiernej farby nemá na základe svojho začlenenia do predmetného označenia rozlišovaciu spôsobilosť, lebo príslušná skupina verejnosti ho chápe ako smerové šípky s účelovou funkciou, ktorou je označiť miesto, na ktorom treba magnetickú kartu vsunúť do distribútora. Spomínané trojuholníky teda nemajú rozlišovaciu funkciu vo vzťahu k žiadnej triede dotknutých výrobkov a služieb.

Záver o nedostatku rozlišovacej spôsobilosti platí pre všetky dotknuté výrobky a služby, ktoré sú spojené s používaním elektronických platobných kariet a vykonávaním transakcií prostredníctvom takých kariet, ako sú elektronické platby prostredníctvom magnetickej karty (trieda 9), administratívna správa automatických distribútorov (trieda 35), ďalej so systémami elektronických platieb na počítačových sieťach (trieda 42), s predajom magnetických platobných kariet či s transakciami vykonávanými prostredníctvom spomínaných kariet (trieda 36), alebo s vykonávaním telekomunikácie či prenosu elektronických informácií pôsobiacich ako určitý druh oznámenia, podľa ktorých môžu byť tieto služby využívané vďaka použitiu magnetickej karty (trieda 38).

V tomto ohľade nebolo preukázané, že je nesprávne usudzovať, že s ohľadom na dotknuté výrobky a služby by príslušná skupina verejnosti vnímala prihlasovanú ochrannú známku ako bezprostredne a nevyhnutne spojenú s vykonávaním transakcií elektronických platieb prostredníctvom magnetickej karty.

(pozri body 37 – 41)
Právomoc Komisie kontrolovať a zamietnuť národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov (NAP), ktorý členský štát oznámil v súlade s článkom 9 ods. 3 smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, je značne ohraničená, a to tak vecnými, ako aj časovými obmedzeniami. Na jednej strane je táto kontrola obmedzená na to, že Komisia skúma zlučiteľnosť NAP s kritériami prílohy III a s ustanoveniami článku 10 smernice, a na druhej strane musí byť vykonaná v trojmesačnej lehote od oznámenia uvedeného NAP členským štátom.

Ak neexistuje všeobecná povoľovacia právomoc Komisie v pravom slova zmysle vo vzťahu k oznámenému národnému alokačnému plánu emisných kvót skleníkových plynov (NAP), nevznesenie výhrad Komisiou do uplynutia lehoty troch mesiacov, ktorá je stanovená v článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, nemôže zakladať žiadnu právnu domnienku povolenia NAP.

Ak by Komisia mohla v rámci uplatňovania systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, ktorý zaviedla smernica 2003/87, prijať rovnakú metódu posudzovania národných alokačných plánov emisných kvót skleníkových plynov (NAP) pre všetky členské štáty, znamenalo by to priznať jej nielen skutočnú zjednocovaciu právomoc v rámci uplatňovania systému obchodovania s kvótami, ale aj hlavnú úlohu pri vypracovávaní NAP. Normotvorca v smernici pritom Komisii v rámci jej právomoci kontrolovať NAP nepriznal ani takúto zjednocovaciu právomoc, ani takúto hlavnú úlohu.

Uplatnenie zásady rovnosti zaobchádzania so všetkými členskými štátmi totiž nemôže viesť k zmene rozdelenia právomocí medzi členské štáty a Komisiu, ako je stanovené v smernici 2003/87, v súlade so zásadou subsidiarity, o ktorej sa predpokladá, že bola pri prijímaní smernice dodržaná.

(pozri body 104, 106)
Čiastočné zrušenie aktu Spoločenstva je možné len vtedy, ak časti, ktorých zrušenie sa navrhuje, sú oddeliteľné od ostatných častí aktu. Táto podmienka oddeliteľnosti nie je splnená, ak by čiastočné zrušenie aktu spôsobilo zmenu jeho podstaty.

Ak v rámci prebratia alebo vykonania smernice v oblasti životného prostredia predmetná smernica nestanovuje formu a metódy na dosiahnutie konkrétneho výsledku, členský štát má v zásade úplnú voľnosť pri výbere foriem a metód na dosiahnutie uvedeného výsledku. V prípade neexistencie pravidla Spoločenstva, ktoré by jasným a presným spôsobom upravovalo formu a metódy, ktoré musí členský štát použiť, prináleží Komisii, aby v rámci výkonu svojej kontrolnej právomoci najmä na základe článkov 211 ES a 226 ES z právneho hľadiska dostatočne preukázala, že nástroje, ktoré členský štát v tejto súvislosti použil, sú v rozpore s právom Spoločenstva.

Striktné dodržiavanie týchto zásad je prvoradé na zabezpečenie dodržiavania zásady subsidiarity, ktorá je zakotvená v článku 5 druhom odseku ES, teda zásady, ktorú musia dodržiavať inštitúcie Spoločenstva pri výkone svojich normotvorných činností. V zmysle tejto zásady Európske spoločenstvo zasahuje v oblastiach, ktoré nepatria do jeho výlučnej právomoci, len vtedy a do tej miery, ak ciele zamýšľaných opatrení nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty, a preto sa môžu, či z dôvodu ich predpokladaného rozsahu alebo účinku, lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva. Preto v takej oblasti, akou je oblasť životného prostredia upravená v článkoch 174 ES až 176 ES, v ktorej Spoločenstvo a členské štáty zdieľajú právomoci, prináleží dôkazné bremeno Spoločenstvu, to znamená Komisii, ktorá musí preukázať, v akom rozsahu je právomoc členského štátu, a teda miera jeho voľnosti, obmedzená.

(pozri body 51, 52)
Široká miera voľnej úvahy, ktorou v tomto ohľade disponuje Rada, pokiaľ ide o dôkazy, na ktoré treba prihliadnuť na účely prijatia alebo zachovania opatrenia zmrazenia finančných prostriedkov, zahŕňa posúdenie hrozby, ktorú môže naďalej predstavovať subjekt alebo osoba páchajúca v minulosti teroristické činy bez ohľadu na prerušenie jej teroristickej činnosti na kratšie či dlhšie obdobie. Za týchto okolností nemožno od Rady vyžadovať, aby podrobnejšie uviedla, v akom zmysle by mohlo zmrazenie finančných prostriedkov žalobcu prispieť konkrétnym spôsobom k boju proti terorizmu, alebo aby predložila dôkazy, ktoré by preukázali, že dotknutá osoba by v budúcnosti mohla tieto prostriedky použiť na spáchanie teroristických činov alebo na napomáhanie k ich uskutočneniu.

Okrem toho z článku 1 ods. 6 spoločnej pozície 2001/931 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, na ktorú odkazuje aj článok 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001, vyplýva, že ak následným rozhodnutiam o zmrazení finančných prostriedkov musí predchádzať revízia situácie dotknutej osoby, je to na účely ubezpečenia sa, že jeho ponechanie na spornom zozname zostáva odôvodnené, a to prípadne na základe nových informácií alebo dôkazov. Pokiaľ je však odôvodnenie následného rozhodnutia o zmrazení finančných prostriedkov v podstate rovnaké ako odôvodnenie, ktoré už bolo použité pri predchádzajúcom rozhodnutí, môže na tento účel postačovať jednoduché vyhlásenie, najmä ak zainteresovaným subjektom je skupina alebo subjekt.

Keď má Rada v úmysle prijať alebo po opätovnom preskúmaní ponechať v platnosti opatrenie o zmrazení finančných prostriedkov v zmysle nariadenia č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu na základe vnútroštátneho rozhodnutia o „začatí vyšetrovania alebo trestného stíhania“ teroristického činu, nemôže ignorovať neskorší vývoj tohto vyšetrovania alebo trestného stíhania. Takisto je možné, že vyšetrovanie polície alebo informačnej služby bolo uzavreté bez toho, aby bolo predmetom súdneho konania, lebo nebolo možné získať dostatok dôkazov, alebo že došlo k zastaveniu súdneho konania pre tie isté dôvody. Rozhodnutie o začatí trestného stíhania môže rovnako viesť k zastaveniu stíhania alebo k oslobodeniu spod obžaloby v trestnom konaní. Nebolo by prípustné, aby Rada nezohľadnila tieto skutočnosti, ktoré sú súčasťou relevantných údajov, ktoré musia byť zohľadnené pri posúdení tejto situácie. Ak by bolo rozhodnuté inak, znamenalo by to poskytnúť Rade a členským štátom mimoriadnu právomoc zmraziť na dobu neurčitú finančné prostriedky dotknutej osoby mimo akéhokoľvek súdneho preskúmania a bez ohľadu na prípadný výsledok prebiehajúcich súdnych konaní.

(pozri bod 116)
Keywords

Subject of the case

Výrok



Keywords

Žaloba o neplatnosť

–

Dôvody

–

Neexistencia alebo nedostatok odôvodnenia

–

Nesprávne posúdenie (článok 230 ES) (pozri body 36

–

39, 48, 50

–

52, 66, 67, 70, 74, 77)

Subject of the case

Predmet

Zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 465 v konečnom znení z 23. februára 2006, ktorým sa nariadilo vrátenie sumy zálohy zvýšenej o úroky z omeškania, poskytnutej na základe zmluvy o finančnej pomoci uzavretej v rámci programu Prince pre operáciu s názvom „The EURO – Its genuine and essential impact on schoolchildren“ (Eurogenesis), týkajúcu sa prípravy na zavedenie eura v školách

Výrok

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.

2. KEK Diavlos je povinný nahradiť trovy konania.
Na to, aby v rámci mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva bolo možné usúdiť, že je splnená podmienka týkajúca sa existencie príčinnej súvislosti medzi vytýkaným správaním a uvádzanou škodou, musí uvádzaná škoda vyplývať dostatočne priamo z vytýkaného správania, teda toto správanie musí byť rozhodujúcou príčinou ujmy.

Na vymedzenie škody pripísanej zavinenému konaniu zo strany inštitúcie Spoločenstva je potrebné zohľadniť účinky porušenia povinnosti, ktoré zakladá zodpovednosť, a nie účinky aktu, z ktorého vychádza, pokiaľ inštitúcia mohla alebo musela prijať akt s týmto účinkom bez porušenia právnej normy. Analýza príčinnej súvislosti nemôže vychádzať z nesprávneho predpokladu, podľa ktorého by v prípade neexistencie protiprávneho aktu inštitúcia nekonala alebo by prijala akt v opačnom znení, čo by z jej strany mohlo rovnako byť protiprávnym správaním, ale musí vychádzať z porovnania medzi situáciou spôsobenou dotknutej tretej osobe zavineným konaním a situáciou, ktorá by pre ňu vyplynula zo správania inštitúcie rešpektujúceho právnu normu.

(pozri body 47, 48)
slovná ochranná známka DSBW pre služby zaradené do tried 39, 41, 43 a 44 — prihláška č. 2852143

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:
Pre priemerného nemeckého spotrebiteľa existuje pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva medzi slovným označením LIFE BLOG, ktorého zápis ako ochrannej známky Spoločenstva sa požaduje pre výrobky spadajúce do tried 9, 38 a 41 v zmysle Niceskej dohody, a slovnou ochrannou známkou LIFE predtým zapísanou v Nemecku pre výrobky spadajúce do tried 1, 7 až 11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 a 42.

Dotknuté výrobky a služby sú čiastočne zhodné a čiastočne podobné. Ďalej celkový dojem kolidujúcich označení môže medzi nimi vytvoriť dostatočnú podobnosť na to, aby z toho vo vedomí spotrebiteľa vyplývala pravdepodobnosť zámeny. Okrem toho aj za predpokladu, že príslušná skupina verejnosti, vrátane tej, ktorej úroveň pozornosti je vyššia, môže sporné označenia rozlíšiť, mohla by uveriť tomu, že ochranné známky pochádzajú od rovnakého podniku, prípadne od podnikov, ktoré sú hospodársky prepojené a identifikované na základe výrazu „life“.

Nič nenasvedčuje tomu, že v tomto prípade je slovo „life“ vyslovované v prihlasovanej ochrannej známke menej výrazne ako slovo „blog“. V prejednávanej veci sa zdá, že rozdielnosť dvoch dotknutých označení týkajúca sa posledného slova prihlasovanej ochrannej známky nie je dostatočná na to, aby kompenzovala podobnosť konštatovanú medzi jedným z dvoch prvkov prihlasovanej ochrannej známky a jediným prvkom tvoriacim skoršiu ochrannú známku.

Okrem toho, ak by aj existoval skutočný koncepčný rozdiel medzi oboma označeniami, nemohol by sa považovať za faktor, ktorý by neutralizoval vizuálne a fonetické podobnosti.

Okrem toho aj v prípade, keď na strane jednej má skoršia ochranná známka nízku rozlišovaciu spôsobilosť a na strane druhej nie je prihlasovaná ochranná známka jej úplnou reprodukciou, môže existovať pravdepodobnosť zámeny predovšetkým pre podobnosť dotknutých označení a podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú.

Z toho vyplýva, že pri kumulatívnom posúdení sú stupeň podobnosti dotknutých ochranných známok a zhodnosť alebo stupeň podobnosti výrobkov a služieb označených týmito ochrannými známkami dostatočne vysoké na vykonanie záveru, že v súvislosti s dotknutou verejnosťou existuje pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými označeniami.

(pozri body 64 – 66, 70, 71)