ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (odvolacia komora)

zo 16. decembra 2010

Vec T-175/09 P

Rada Európskej únie

proti

Willemovi Stolsovi

„Odvolanie – Verejná služba – Povýšenie – Porovnávacie hodnotenie zásluh – Zjavne nesprávne posúdenie – Skreslenie dôkazov“

Predmet: Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 17. februára 2009, Stols/Rada (F-51/08, ZB. VS s. I-A-1-27 a II-A-1-119), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

Rozhodnutie: Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 17. februára 2009, Stols/Rada (F-51/08, ZB. VS s. I-A-1-27 a II-A-1-119), sa zrušuje. Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu. O trovách konania sa rozhodne neskôr.

Abstrakt

1. Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu – Neprípustnosť – Preskúmanie posúdenia dôkazov Všeobecným súdom – Vylúčenie okrem prípadov skreslenia

(Článok 225a ods. 3 ES; Štatút Súdneho dvora, príloha I článok 11 ods. 1)

2. Úradníci – Povýšenie – Porovnávacie hodnotenie zásluh

(Články 230 ES a 236 ES)

1. Podľa článku 225a tretieho odseku ES a článku 11 ods. 1 prílohy I Štatútu Súdneho dvora odvolanie na Všeobecný súd sa obmedzuje len na právne otázky a musí sa zakladať na dôvodoch nepríslušnosti Súdu pre verejnú službu, porušenia procesných pravidiel pred týmto súdom, ktoré sa nepriaznivo dotýka záujmov dotknutého účastníka konania, ako aj na porušení práva Únie Súdom pre verejnú službu.

Z týchto ustanovení vyplýva, že odvolanie sa môže zakladať iba na dôvodoch týkajúcich sa porušenia právnych noriem, ale nie na posúdení skutkového stavu. Iba prvostupňový súd je oprávnený jednak zistiť skutkový stav, s výnimkou prípadu, ak vecná nesprávnosť jeho zistení vyplýva z písomností v spise, ktoré mu boli predložené, a jednak posúdiť tento skutkový stav. Posúdenie skutkového stavu teda nepredstavuje, s výhradou prípadu skreslenia dôkazov predložených prvostupňovému súdu, právnu otázku, ktorá ako taká podlieha preskúmaniu Všeobecným súdom.

Takéto skreslenie dôkazov musí zjavne vyplývať z písomností v spise bez toho, aby bolo potrebné vykonať nové posúdenie skutkového stavu a dôkazov.

(pozri body 20, 21 a 40)

Odkaz: Súdny dvor, 28. mája 1998, New Holland Ford/Komisia, C-8/95 P, Zb. s. I-3175, bod 72; Súdny dvor, 6. apríla 2006, General Motors/Komisia, C-551/03 P, Zb. s. I-3173, bod 54; Súd prvého stupňa, 12. júla 2007, Beau/Komisia, T-252/06 P, Zb. VS s. I-B-1-13 a II—B-1-63, body 45 a 46; Súd prvého stupňa, 12. marca 2008, Rossi Ferreras/Komisia, T-107/07 P, Zb. VS s. I-B-1-5 a II-B-1-31, bod 29; Súd prvého stupňa, 8. septembra 2008, Kerstens/Komisia, T-222/07 P, Zb. VS s. I-B-1-37 a II-B-1-267, bod 62

2. V rámci žaloby o neplatnosť podanej úradníkom treba v zásade uskutočniť samostatné posúdenie skutkového stavu prvostupňovým súdom v rámci preskúmania zákonnosti, ktoré prislúcha tomuto súdu na základe článkov 230 ES a 236 ES najmä pri dodržaní zásady, podľa ktorej súd Spoločenstva (teraz súd Únie) nemôže svojím posúdením nahradiť posúdenie administratívy, pokiaľ táto disponuje širokou mierou voľnej úvahy. Menovací orgán na účely porovnávacieho hodnotenia zásluh úradníkov uchádzajúcich sa o povýšenie disponuje širokou mierou voľnej úvahy a tejto oblasti sa preskúmanie súdom musí obmedziť na otázku, či so zreteľom na prostriedky a dôvody, ktoré mohli viesť administratívu k jej posúdeniu, konala v medziach, ktoré nemožno napadnúť a neuplatnila svoju právomoc zjavne nesprávnym spôsobom. Súd teda nemôže posúdenie menovacím orgánom nahradiť svojím posúdením kvalifikácie a zásluh uchádzačov.

(pozri body 22 a 23)

Odkaz: Súdny dvor, 21. apríla 1983, Ragusa/Komisia, 282/81, Zb. s. 1245, body 9 a 13; Súdny dvor, 3. apríla 2003, Parlament/Samper, C-277/01 P, Zb. s. I-3019, bod 35; Súdny dvor, 22. novembra 2007, Španielsko/Lenzing, C-525/04 P, Zb. s. I-9947, body 56 až 61; Súdny dvor, 29. júna 2010, Komisia/Alrosa, C-441/07 P, Zb. s. I-5949, bod 67; Súdny dvor, 2. septembra 2010, Komisia/Scott, C-290/07 P, Zb. s. I-7763, body 67, 72, 79, 80, 81 a 84; Súd prvého stupňa, 19. marca 2003, Tsarnavas/Komisia, T-188/01 až T-190/01, Zb. VS s. I-A-95, II-495, bod 97; Súd prvého stupňa, 15. septembra 2005, Casini/Komisia, T-132/03, Zb. VS s. I-A-253, II-1169, bod 52