ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
I - 11939Vec C-356/09
Pensionsversicherungsanstalt
proti
Christine Kleistovej
(návrh na začatie prejudiciálneho konania  
podaný Oberster Gerichtshof)
„Sociálna politika — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami v zamestnaní 
a povolaní — Smernica 76/207/EHS — Článok 3 ods. 1 písm. c) — Vnútroštátna 
právna úprava zjednodušujúca prepustenie pracovníkov, ktorým vznikol nárok 
na starobný dôchodok — Cieľ podporovať prístup mladších osôb k zamestnaniu   
— Vnútroštátna právna úprava stanovujúca vekovú hranicu na vznik nároku 
na tento dôchodok na 60 rokov pre ženy a 65 rokov pre mužov“
Návrhy prednesené 16. septembra 2010 – generálna advokátka J. Kokott   .  . I - 11941
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. novembra 2010   .  .  .  .  .  . I - 11959
Abstrakt rozsudku
Sociálna politika — Pracovníci mužského a ženského pohlavia — Prístup k zamestnaniu a pra -
covné podmienky  — Rovnosť zaobchádzania  — Smernica 76/207  — Vnútroštátna právna 
úprava zjednodušujúca prepustenie pracovníkov, ktorým vznikol nárok na starobný dôchodok
[Smernica Rady 76/207, článok 3 ods. 1 písm. c)]
ABSTRAKT — VEC C-356/09
I - 11940Článok  3 ods.  1 písm.  c) smernice 76/207 
o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádza -
nia s  mužmi a  ženami, pokiaľ ide o  prístup k  zamestnaniu, odbornej príprave a  postu -
pu v  zamestnaní a  o  pracovné podmienky, 
zmenenej a  doplnenej smernicou 2002/73, 
sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštát -
na právna úprava, ktorá s cieľom podporovať 
prístup mladších osôb k zamestnaniu umož-
ňuje zamestnávateľovi prepustiť zo zamest -
nania zamestnancov, ktorým vznikol nárok na starobný dôchodok, pričom tento nárok vzniká ženám o päť rokov skôr než mužom, 
predstavuje priamu diskrimináciu na základe 
pohlavia, ktorú táto smernica zakazuje.
(pozri bod 46 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

Aproximácia právnych predpisov – Postupy zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby – Smernica 2004/18 – Pôsobnosť

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18)

Summary

Smernica 2004/18 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že ak verejný obstarávateľ uzavrie so súkromnou, od neho nezávislou spoločnosťou zmluvu, ktorej cieľom je založenie spoločného podniku vo forme akciovej spoločnosti na účely poskytovania služieb v oblasti zdravia a vhodných pracovných podmienok, zadanie zákazky uvedeným verejným obstarávateľom týkajúce sa služieb určených vlastným zamestnancom, ktorej hodnota prekračuje prah stanovený touto smernicou a ktorá je oddeliteľná od zmluvy zakladajúcej túto spoločnosť, sa musí uskutočniť v súlade s ustanoveniami tejto smernice, ktoré sa uplatňujú na služby patriace do jej prílohy II B.

Aj keď sa na založenie spoločného podniku verejným obstarávateľom so súkromným hospodárskym subjektom ako také nevzťahuje smernica 2004/18, kapitálová transakcia však v skutočnosti nemôže zakrývať pridelenie zmluvy, ktorú by bolo možné považovať za verejnú zmluvu alebo koncesiu, súkromnému partnerovi. Okrem toho skutočnosť, že súkromný a obstarávateľský subjekt spolupracujú v rámci jedného subjektu so zmiešaným kapitálom, nemôže ospravedlniť nedodržiavanie ustanovení, ktoré sa týkajú verejných zákaziek, keď sa tomuto súkromnému subjektu alebo subjektu so zmiešaným kapitálom zadávajú verejné zákazky. Pokiaľ nevyhnutnosť uzavrieť takúto zmiešanú zmluvu s jedným partnerom nie je objektívne preukázaná a časť zmiešanej zmluvy spočívajúca v záväzku verejného obstarávateľa využívať zdravotnícke služby spoločného podniku určené zamestnancom tohto mesta je oddeliteľná od tejto zmluvy, na túto časť zmluvy sa vzťahujú relevantné ustanovenia smernice 2004/18.

(pozri body 33, 34, 45 – 47 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

Pomoc poskytovaná štátmi – Skúmanie sťažností – Povinnosti Komisie – Fáza predbežného preskúmania – Povinnosť ukončiť túto fázu prijatím rozhodnutia – Zrušenie rozhodnutia o odložení sťažnosti týkajúcej sa údajnej protiprávnej pomoci – Podmienky

(Článok 88 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 4 ods. 2, 3 a 4, článok 13 ods. 1 a článok 20 ods. 2)

Summary

Článok 13 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 týkajúceho sa uplatnenia článku 88 ES Komisii ukladá, aby hneď ako dotknuté osoby predložia dodatočné pripomienky alebo akonáhle uplynie primeraná lehota, ukončila fázu predbežného preskúmania prijatím rozhodnutia podľa článku 4 ods. 2, 3 alebo 4 tohto nariadenia, teda prijatím rozhodnutia konštatujúceho neexistenciu pomoci, rozhodnutia o nevznesení námietok alebo rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania.

Ak by po vydaní rozhodnutia o odložení sťažnosti týkajúcej sa údajnej štátnej pomoci bola Komisia oprávnená zrušiť takýto akt, mohla by potom počas fázy predbežného preskúmania zotrvávať v nečinnosti v rozpore s povinnosťami, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 a článku 20 ods. 2 nariadenia č. 659/1999, a vyhnúť sa akémukoľvek súdnemu preskúmaniu. Pokiaľ by sa taká možnosť pripustila, bolo by to v rozpore s právnou istotou, ktorú má nariadenie č. 659/1999 za cieľ posilniť, ako to vyplýva z jeho odôvodnení č. 3, 7 a 11.

Následne vzhľadom na požiadavky riadnej správy vecí verejných a právnej istoty, ako aj na zásadu účinnej súdnej ochrany treba vychádzať z toho, že Komisia môže zrušiť rozhodnutie o odložení sťažnosti týkajúcej sa údajnej protiprávnej pomoci, len aby odstránila protiprávnosť uvedeného rozhodnutia, a ďalej, že po takom zrušení nemôže v konaní pokračovať v štádiu, ktoré časovo predchádza konkrétnemu okamihu, v ktorom konštatovaná protiprávnosť nastala.

(pozri body 63, 68 – 70)
Keywords

Summary



Keywords

Prejudiciálne otázky – Právomoc Súdneho dvora – Hranice

(Článok 267 ZFEÚ)

Summary

Je nevyhnutné, aby Súdny dvor poznal skutkový a právny rámec sporu vo veci samej, pretože informácie obsiahnuté v návrhu na začatie prejudiciálneho konania neslúžia iba na to, aby Súdnemu dvoru umožnili poskytnúť užitočné odpovede, ale tiež na to, aby vládam členských štátov, ako aj ďalším dotknutým stranám bola poskytnutá možnosť podať pripomienky v súlade s článkom 23 Štatútu Súdneho dvora. Súdnemu dvoru prináleží dbať na to, aby táto možnosť bola zaručená, keďže podľa tohto ustanovenia sa oznamujú dotknutým osobám iba návrhy na začatie prejudiciálneho konania. Preto, hoci sa musí Súdny dvor opierať čo najviac o posúdenie vnútroštátneho súdu, pokiaľ ide o nevyhnutnosť otázok, ktoré mu boli predložené, musí byť schopný vykonať posúdenie, inherentné pre splnenie svojej vlastnej funkcie, a to najmä s cieľom prípadne preveriť, tak ako je to povinnosťou každého súdu, svoju vlastnú právomoc.

Pokiaľ ide o prejudiciálnu otázku o výklade smernice 2003/55 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30, položenú v rámci sporu týkajúceho sa zrušenia rozhodnutia, ktorým boli v rozpore s vnútroštátnym právom stanovené tarify za prepravu zemného plynu, Súdny dvor už nie je schopný rozhodnúť o otázke, ktorá mu bola položená, keďže po podaní tejto prejudiciálnej otázky bol na jednej strane tento zákon zrušený Ústavným súdom dotknutého štátu, a teda vnútroštátny právny rámec, ktorý sa týka sporu vo veci samej, nie je ten, ktorý opísal vnútroštátny súd vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania, a na druhej strane žalobkyňa vzala späť svoje žalobné dôvody založené na porušení sporného vnútroštátneho zákona.

(pozri body 30, 31, 33, 34)
Keywords

Summary



Keywords

1. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Šiesta smernica – Plnenia predstavujúce zneužívajúce konanie – Pojem

(Smernica Rady 77/388)

2. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Šiesta smernica – Plnenia predstavujúce zneužívajúce konanie

(Smernica rady 77/388)

Summary

1. Daňová výhoda vyplývajúca z toho, že podnik uprednostnil lízingové operácie týkajúce sa majetku pred priamym nákupom tohto majetku, nepredstavuje daňovú výhodu, ktorej priznanie by bolo v rozpore s cieľom príslušných ustanovení šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu, zmenenej a doplnenej smernicou 95/7, a vnútroštátnej právnej úpravy preberajúcej túto smernicu, pod podmienkou, že zmluvné podmienky týkajúce sa týchto operácií, a to najmä tie, ktoré súvisia s určením výšky nájomného, zodpovedajú obvyklým podmienkam na trhu a zahrnutie tretej spoločnosti ako sprostredkovateľa do týchto operácií nebráni uplatneniu uvedených ustanovení, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

Okolnosť, že tento podnik v rámci bežných obchodných transakcií neuskutočňuje lízingové operácie, nie je v tejto súvislosti podstatná. Konštatovanie existencie zneužívajúceho konania totiž nevyplýva z povahy obchodnej transakcie, ktorú autor operácií uskutočňuje, ale z predmetu, účelu a účinkov týchto operácií.

(pozri body 44, 45, bod 1 výroku)

2. Pokiaľ niektoré zmluvné podmienky týkajúce sa lízingových operácií, ktoré podnik uskutočňuje, a/alebo účasť tretej spoločnosti ako sprostredkovateľa na týchto operáciách predstavujú zneužívajúce konanie, potom musia byť uvedené operácie predefinované tak, aby bola nastolená taká situácia, ktorá by existovala v prípade, keby neexistovali prvky týchto zmluvných podmienok predstavujúce zneužívajúce konanie a/alebo účasť tejto spoločnosti. V tejto súvislosti vykonané predefinovanie nesmie ísť nad rámec toho, čo je potrebné na zabezpečenie správneho výberu dane z pridanej hodnoty a vyhnutie sa únikom.

(pozri body 52, 53, bod 2 výroku)
Keywords

Summary



Keywords

1. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Odpočet dane zaplatenej na vstupe

[Smernica Rady 77/388, článok 17 ods. 3 písm. a)]

2. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Odpočet dane zaplatenej na vstupe – Vylúčenia z práva na odpočet

[Smernica Rady 77/388, článok 17 ods. 3 písm. a)]

Summary

1. Článok 17 ods. 3 písm. a) šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu sa musí vykladať v tom zmysle, že členský štát zdaniteľnej osobe nemôže odmietnuť odpočet dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe v súvislosti s kúpou tovaru v tomto členskom štáte, ak bol tento tovar použitý na lízingové plnenia uskutočnené v inom členskom štáte, len z dôvodu, že plnenia uskutočnené na výstupe neviedli v druhom členskom štáte k platbe dane z pridanej hodnoty.

Podľa uvedeného článku 17 ods. 3 písm. a) právo na odpočet dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe z určitých plnení vo vzťahu k iným plneniam uskutočneným na výstupe v inom členskom štáte totiž závisí od toho, či právo na odpočet existuje, ak sú všetky tieto plnenia uskutočnené v rámci toho istého členského štátu. V dôsledku toho skutočnosť, že členský štát nevybral uvedenú daň na výstupe z dôvodu spôsobu, akým obchodnú transakciu kvalifikoval, nemôže pripraviť zdaniteľnú osobu o právo na odpočet dane zaplatenej na vstupe v inom členskom štáte.

(pozri body 32, 42, 46, bod 1 výroku)

2. Zásada zákazu zneužívajúceho konania nebráni právu na odpočet dane z pridanej hodnoty uznanému v článku 17 ods. 3 písm. a) šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu za okolností, keď sa podnik so sídlom v jednom členskom štáte rozhodne poskytnúť prostredníctvom svojej dcérskej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte lízing tovaru pre tretiu spoločnosť so sídlom v prvom členskom štáte, aby sa tak vyhol dani z pridanej hodnoty z platby poskytnutej ako protihodnotu za tieto lízingové plnenia, ktoré sú v prvom členskom štáte kvalifikované ako služby prenájmu poskytnuté v druhom členskom štáte a v tomto druhom členskom štáte ako dodávka tovaru uskutočnená v prvom členskom štáte.

Zdaniteľné osoby majú totiž v zásade slobodu zvoliť si takú organizačnú štruktúru a taký spôsob uskutočňovania plnení, aké považujú za najvhodnejšie pre svoju hospodársku činnosť a na účely obmedzenia daňových nákladov. Voľba podnikateľa medzi plneniami oslobodenými od dane a zdaniteľnými plneniami sa môže zakladať na množstve faktorov vrátane úvah daňovej povahy týkajúcich sa objektívneho systému dane z pridanej hodnoty. Keď má zdaniteľná osoba možnosť výberu medzi viacerými plneniami, má právo zvoliť si štruktúru svojej činnosti tak, aby obmedzila svoju daňovú povinnosť.

(pozri body 53 – 55, bod 2 výroku)
Keywords

Summary



Keywords

Prejudiciálne otázky – Podanie návrhu na Súdny dvor – Vnútroštátny súdny orgán v zmysle článku 267 ZFEÚ – Pojem

(Článok 267 ZFEÚ)

Summary

Pri posúdení, či vnútroštátny orgán má povahu „súdneho orgánu“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, čo je otázka, ktorá výlučne spadá do práva Únie, Súdny dvor spoločne posudzuje všetky skutočnosti, akými sú právny základ orgánu, jeho pôsobenie, záväzný charakter jeho právnych aktov, kontradiktórna povaha konania, uplatnenie právnych predpisov orgánom, ako aj jeho nezávislosť.

Presnejšie, čo sa týka nezávislosti vnútroštátneho orgánu, tento pojem zahŕňa dve hľadiská. Prvé, vonkajšie hľadisko predpokladá, že orgán je chránený od vonkajších zásahov alebo nátlakov, ktoré by mohli ohroziť nezávislosť rozhodovania jeho členov v súvislosti s prejednávanými spormi. Druhé, vnútorné hľadisko pridáva pojem nestrannosť a týka sa rovnakého odstupu od účastníkov konania a ich príslušných záujmov vo vzťahu k predmetu sporu.

Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel, ktorého úlohou je kontrolovať dodržiavanie audiovizuálnych pravidiel zo strany poskytovateľov mediálnych služieb a sankcionovať prípadné priestupky, toto kritérium nezávislosti nespĺňa, a preto táto Collège nepredstavuje súdny orgán v zmysle článku 267 ZFEÚ. Ani organizačná štruktúra Conseil supérieur de l’audiovisuel a orgánov, ktoré ju tvoria, ani úlohy, ktoré sú im zverené, totiž neumožňujú domnievať sa, že táto Collège bude vystupovať ako nestranná tretia osoba medzi údajným porušiteľom práva na jednej strane a správnym orgánom povereným dozorom nad audiovizuálnou oblasťou na druhej strane. Konkrétne, Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel ako rozhodujúci orgán je prostredníctvom kancelárie funkčne prepojená s uvedenou Conseil ako celkom a súčasne je prepojená aj s vyšetrovacím sekretariátom, pretože rozhoduje na základe jeho návrhu. Z toho vyplýva, že pri prijímaní rozhodnutia Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel sa neodlišuje od dozorného správneho orgánu, ktorý môže byť účastníkom konania týkajúceho sa audiovizuálnej oblasti. Toto konštatovanie potvrdzuje okrem iného skutočnosť, že kancelária zastupuje Conseil supérieur de l’audiovisuel pred súdmi a voči tretím osobám.

(pozri body 36, 39 – 42, 44 – 46)
Keywords

Summary



Keywords

Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Prechodná úprava zdaňovania obchodu medzi členskými štátmi

(Smernica Rady 77/388, článok 28c A)

Summary

Ak k dodávke tovaru v rámci Spoločenstva naozaj došlo, ale pri tejto príležitosti dodávateľ utajil totožnosť skutočného nadobúdateľa s cieľom umožniť mu vyhnúť sa plateniu dane z pridanej hodnoty, môže členský štát odoslania dodávky v rámci Spoločenstva odmietnuť uplatnenie oslobodenia od dane na túto dodávku na základe právomoci, ktorá mu prináleží podľa prvej časti prvej vety článku 28c A šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou 2000/65.

V tejto súvislosti predloženie falošných faktúr alebo falošných dokumentov, ako aj akákoľvek iná manipulácia s dôkazmi môžu brániť správnemu vyberaniu dane a následne správnemu fungovaniu spoločného systému DPH. Takáto činnosť je o to závažnejšia, ak sa uskutočňuje v rámci prechodnej úpravy zdaňovania dodávok v rámci Spoločenstva, ktorá funguje na základe dôkazov predložených zdaniteľnou osobou. Právo Únie tak nebráni, aby členské štáty považovali predloženie nepravdivých faktúr za daňový podvod a odmietli v takom prípade poskytnúť oslobodenie.

Pokiaľ však ide o jednotlivé prípady, v ktorých sú vážne dôvody domnievať sa, že nadobudnutie v rámci Spoločenstva zodpovedajúce dotknutému dodaniu by sa mohlo vyhnúť plateniu dane z pridanej hodnoty v členskom štáte určenia, a to napriek vzájomnej pomoci a správnej spolupráci medzi daňovými orgánmi dotknutých členských štátov, je členský štát odoslania v zásade povinný odmietnuť oslobodenie od dane v prospech dodávateľa tovaru a donútiť ho zaplatiť dane a posteriori , aby sa zabránilo tomu, že toto dodanie nebude zdanené. V súlade so základnou zásadou spoločného systému dane z pridanej hodnoty sa totiž táto daň uplatňuje na všetky plnenia výroby a distribúcie po odpočítaní dane z pridanej hodnoty, ktorou boli priamo zaťažené jednotlivé nákladové prvky tvoriace cenu.

(pozri body 48, 49, 52, 55 a výrok)
Keywords

Subject of the case

Výrok



Keywords

Žaloba o nesplnenie povinnosti

–

Skúmanie dôvodnosti Súdnym dvorom

–

Stav, ktorý treba zohľadniť

–

Stav ku dňu uplynutia lehoty stanovenej odôvodneným stanoviskom (článok 258 ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/1) (pozri body 10

–

13)

Subject of the case

Predmet

Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. EÚ L 24, s. 8) – Podmienky udelenia povolenia pre existujúce prevádzky – Povinnosť zabezpečiť, aby sa takéto prevádzky prevádzkovali v súlade s požiadavkami smernice

Výrok

Výrok

1. Helénska republika si tým, že neprijala potrebné opatrenia, ktoré by zabezpečovali, že vnútroštátne orgány prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (kodifikované znenie) alebo vo vhodnej forme prostredníctvom prehodnotenia, a ak je to potrebné, aktualizáciou podmienok budú dohliadať na to, aby sa existujúce prevádzky prevádzkovali v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 tejto smernice najneskôr do 30. októbra 2007, bez toho, aby tým boli dotknuté iné osobitné predpisy Spoločenstva, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 1 uvedenej smernice.

2. Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.
Keywords

Summary



Keywords

Spoločný colný sadzobník – Položky sadzobníka – Chodúľky pozostávajúce z rúrkového hliníkového rámu na štyroch kolieskach, s otočnými prednými kolieskami, rúčkami a brzdami, určené na pomoc osobám trpiacim ťažkosťami pri chôdzi

(Nariadenie Komisie č. 729/2004)

Summary

Nariadenie č. 729/2004 o zatrieďovaní niektorých tovarov do kombinovanej nomenklatúry v znení vyplývajúcom z korigenda uverejneného 7. mája 2004 je neplatné jednak v časti, v ktorej prostredníctvom korigenda došlo k rozšíreniu pôsobnosti pôvodného nariadenia na chodúľky, ktoré sa skladajú z rúrkového hliníkového rámu na štyroch kolieskach, s otočnými prednými kolieskami, rúčkami a brzdami, a sú určené na pomoc osobám trpiacim ťažkosťami pri chôdzi, a takisto v časti, v ktorej zatrieďuje uvedené chodúľky do podpoložky 8716 80 00 kombinovanej nomenklatúry.

V tomto ohľade treba konštatovať, že korigendum uverejnené 7. mája 2004 prekračuje rámec obyčajnej opravy formálnej chyby a v skutočnosti mení obsah nariadenia č. 729/2004, a to tak, že sa stáva uplatniteľným na chodúľky.

Takéto výrobky nemôžu byť zaradené do položky 8716 kombinovanej nomenklatúry. Na zaradenie do tejto položky totiž vozidlo s jedným alebo viacerými kolesami musí byť určené na prepravu osôb alebo tovaru. Uvedené chodúľky však nezodpovedajú týmto charakteristikám. Ich osobitným účelom je umožniť osobám so zníženou pohybovou schopnosťou vykonávať samostatnú chôdzu kompenzáciou nedostatku rovnováhy, ktorá je pre chôdzu nevyhnutná. Uvedené chodúľky majú podobnú funkciu ako barle, čo predstavuje významný prvok na účely ich zaradenia do položky 9021 kombinovanej nomenklatúry.

(pozri body 36, 46, 53, 55, 59 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

Právo Únie – Zásady – Rovnosť zaobchádzania – Rovnosť zaobchádzania so ženami a s mužmi v prístupe k tovaru a službám a ich poskytovanie – Smernica 2004/113 – Poistno‑matematické faktory

(Smernica Rady 2004/113, článok 5 ods. 2)

Summary

Článok 5 ods. 2 smernice 2004/113 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu je neplatný s účinnosťou od 21. decembra 2012.

Je nesporné, že cieľom sledovaným smernicou 2004/113 v oblasti poisťovacích služieb je, ako to odráža jej článok 5 ods. 1, použitie pravidla rovnakého poistného a plnenia pre obe pohlavia. Odôvodnenie č. 18 tejto smernice výslovne uvádza, že na účely zabezpečenia rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami by použitie pohlavia ako poistno‑matematického faktora nemalo mať za následok rozdiely v poistnom a v plnení. Odôvodnenie č. 19 uvedenej smernice výslovne upravuje možnosť garantovanú členským štátom neuplatniť pravidlo rovnakého poistného a plnenia pre obe pohlavia ako „výnimku“. Smernica 2004/113 je tak založená na predpoklade, že na účely uplatnenia zásady rovnosti zaobchádzania so ženami a s mužmi, ktorá je zakotvená v článkoch 21 a 23 Charty základných práv Európskej únie, sú situácie žien a mužov z hľadiska nimi dohodnutého poistného a poistného plnenia porovnateľné.

Článok 5 ods. 2 smernice 2004/113, ktorý povoľuje dotknutým členským štátom zachovať bez časového obmedzenia výnimku z pravidla rovnakého poistného a poistného plnenia pre obe pohlavia, je v rozpore s realizáciou cieľa rovnosti zaobchádzania so ženami a s mužmi, ktorý sleduje uvedená smernica, a je nezlučiteľný s článkami 21 a 23 Charty základných práv Európskej únie. Preto sa toto ustanovenie po uplynutí primeraného prechodného obdobia musí považovať za neplatné.

(pozri body 30, 32 – 34 a výrok)
Miera dokazovania potrebná na preukázanie existencie dohody poškodzujúcej hospodársku súťaž v rámci vertikálneho vzťahu, nie je zo zásady vyššia než miera dokazovania potrebná v rámci horizontálneho vzťahu. Je istotne pravda, že skutočnosti, ktoré by prípadne umožnili v rámci horizontálneho vzťahu dospieť k záveru o existencii dohody poškodzujúcej hospodársku súťaž medzi konkurentmi, sa môžu ukázať ako nevhodné na preukázanie existencie takejto dohody v rámci vertikálneho vzťahu medzi výrobcom a distribútorom, pretože v tomto vzťahu sú niektoré obchody legitímne. Nič to však nemení na skutočnosti, že existenciu nezákonnej dohody treba posúdiť so zreteľom na všetky relevantné skutočnosti, ako aj hospodársky a právny kontext osobitný pre každý jednotlivý prípad. Otázka, či dôkaz dovoľuje, alebo nedovoľuje preukázať uzavretie dohody, ktorá je v rozpore s článkom 81 ods. 1 ES, nemožno skúmať abstraktne podľa toho, či ide o vertikálny vzťah, alebo horizontálny vzťah, oddelene od kontextu a iných skutočností osobitných pre daný prípad.

(pozri body 71, 72)