ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Odôvodnenia 12, 17 a 27 smernice 2010/64 znejú: „(12) Táto smernica… stanovuje spoločné minimálne pravidlá, ktoré sa majú uplatňovať v oblastiach tlmočenia a prekladu v trestnom konaní, s cieľom posilniť vzájomnú dôveru medzi členskými štátmi. … (17) Táto smernica by mala zabezpečiť bezplatnú a primeranú jazykovú pomoc, ktorá umožní podozrivým alebo obvineným osobám, ktoré nehovoria jazykom konania alebo mu nerozumejú, plne uplatniť ich právo na obhajobu a mala by zaručiť spravodlivý proces. … (27) Povinnosť starostlivosti voči podozrivým alebo obvineným osobám, ktoré sú v potenciálne slabšom postavení najmä z dôvodu zdravotného postihnutia, ktoré má vplyv na ich schopnosť efektívne komunikovať, je jedným zo základov náležitého výkonu spravodlivosti. Prokuratúra, orgány na presadzovanie práva a justičné orgány by preto mali zabezpečiť, aby uvedené osoby mohli účinne vykonávať práva ustanovené v tejto smernici napríklad tým, že vezmú do úvahy každé potenciálne zranenie, ktoré má vplyv na ich schopnosť sledovať konanie a zrozumiteľne komunikovať, a prijmú vhodné opatrenia na zaručenie týchto práv.“
26

Ak by totiž prechod práv v súvislosti s výkladom pojmu „tretia zodpovedná osoba“ mal závisieť od kvalifikácie, ktorú rôzne vnútroštátne práva priradia obdobným režimom odškodnenia podľa toho, či závisia alebo nezávisia od zodpovednosti, mohla by nastať situácia nerovnosti zvýhodňujúca určitých úradníkov. Zatiaľ čo by na Úniu prešli práva úradníka v prípade, že by vnútroštátne právo kvalifikovalo povinnosť tretej osoby voči tomuto úradníkovi ako povinnosť súvisiacu so zodpovednosťou, takýto prechod práv by bol vylúčený v prípade, že tá istá povinnosť odškodnenia obeti by bola vnútroštátnym právom kvalifikovaná ako samostatná forma odškodnenia. Existovalo by teda riziko, že úradníci, ktorých práva neprešli na Úniu, by mohli byť odškodnení dvakrát za tú istú škodu, zatiaľ čo takýto prípad by nenastal u úradníkov, ktorých práva prešli na Úniu.
48

Po druhé treba konštatovať, že zo znenia článku 8 ods. 1 prvého pododseku smernice 98/34 vyplýva, že členský štát môže stanoviť záväznosť európskej alebo medzinárodnej normy jej prebratím do technického predpisu, ktorý má vo svojej podstate záväznú silu. Ako uviedla generálna advokátka v bode 65 svojich návrhov, neexistuje žiadny dôvod na to, aby sa mohlo predpokladať, že by to bolo inak v prípade vnútroštátnej normy, najmä ak táto norma zodpovedá európskej norme, ako je to vo veci samej.
18

Vzhľadom na to, že z rozhodnutí vnútroštátneho súdu vyplýva, že spoločnosť Biovet žiada vrátenie spotrebnej dane zaplatenej za etanol použitý na čistenie alebo dezinfekciu zariadení a priestorov v rámci svojej činnosti pri výrobe liekov, treba preskúmať, či sa na takú situáciu, ako je situácia vo veci samej, vzťahuje článok 27 ods. 1 písm. d) smernice 92/83. Pokiaľ by totiž šlo o takýto prípad, tento alkohol by bol povinne oslobodený od spotrebných daní podľa tohto ustanovenia, takže by už nebolo potrebné overovať, či je na takúto situáciu uplatniteľný článok 27 ods. 2 písm. d) tejto smernice.
26

Pokiaľ ide o uplatnenie článku 82 ES na systém zliav, je potrebné pripomenúť, že tento článok stanovuje zákaz zneužitia dominantného postavenia na trhu v rozsahu, v akom by to mohlo mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi, a tým sa vzťahuje na správanie, ktoré by mohlo ovplyvniť štruktúru trhu, na ktorom je už stupeň hospodárskej súťaže oslabený, najmä z dôvodu prítomnosti podniku v takomto postavení, a ktoré by v dôsledku toho mohlo byť prekážkou udržania stupňa hospodárskej súťaže, ktorý ešte na trhu existuje, alebo prekážkou rozvoja tejto hospodárskej súťaže (pozri v tomto zmysle rozsudky Nederlandsche Banden‑Industrie‑Michelin/Komisia, 322/81, EU:C:1983:313, bod 70, a British Airways/Komisia, C‑95/04 P, EU:C:2007:166, bod 66).
35

V prejednávanej veci z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že Nejvyšší soud si tiež kladie otázku, či by rozdelením rozhodovacieho konania o dedičstve do dvoch rôznych členských štátov, na jednej strane do štátu, kde bolo začaté dedičské konanie, a na druhej strane do štátu obvyklého pobytu dieťaťa podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 2201/2003, nebol ohrozený najlepší záujem dieťaťa.
38

Pokiaľ ide o členské štáty, ktoré si zvolili buď úradné zoznamy schválených zhotoviteľov, dodávateľov či poskytovateľov služieb, alebo certifikáciu certifikačnými orgánmi zriadenými podľa verejného alebo súkromného práva, je potrebné konštatovať, že aj keď najmä článok 52 ods. 1 a 5 smernice 2004/18 obsahuje určité požiadavky, pokiaľ ide o určenie podmienok zápisu do uvedených zoznamov alebo o podmienky uvedenej certifikácie, táto smernica neuvádza ani mieru, do akej môžu byť verejné subjekty zapísané v dotknutých úradných zoznamoch alebo do akej sa na ne môže vzťahovať uvedená certifikácia, ani to, či sú predmetný zápis alebo certifikácia povinné.
21

V marci 2006 presunul pána Bukovanského jeho švajčiarsky zamestnávateľ v rámci dohody o presune do dcérskej spoločnosti tejto skupiny, a to do spoločnosti Novartis Pharma Productions GmbH (ďalej len „W‑GmbH“), usadenej v Nemecku. Pôvodne mala závislá činnosť vykonávaná pánom Bukovanským v Nemecku trvať dva roky, ale bola postupne predlžovaná až do konca roku 2012.
2

Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi spoločnosťou RegioPost GmbH & Co. KG (ďalej len „RegioPost“) a Stadt Landau in der Pfalz (Mesto Landau in der Pfalz, Nemecko, ďalej len „mesto Landau“), v súvislosti s povinnosťou uloženou uchádzačom a ich subdodávateľom v rámci zadania verejnej zákazky na poštové služby tohto mesta, aby prijali záväzok platiť minimálnu mzdu osobám vykonávajúcim plnenia, ktoré sú predmetom tejto verejnej zákazky.
31

EIG alkoholické nápoje, ktoré doviezla, neprihlásila fínskym colným orgánom, takže nedošlo k vyrubeniu spotrebných daní. EIG nevymenovala nijakého zástupcu na daňové účely podľa § 7 siedmeho odseku zákona o spotrebných daniach, ktorému by fínska colná správa priznala právo, aby zaplatil spotrebné dane z výrobkov, ktoré boli odoslané do Fínska. EIG nepodala ani colné vyhlásenie za odoslané výrobky a neposkytla nijakú záruku za zaplatenie spotrebných daní pred odoslaním výrobkov do Fínska. Okrem toho EIG nezaplatila nijakú spotrebnú daň z určitých balení nápojov vzťahujúcu sa na balenia. Nakoniec EIG nemala nijaké povolenie na veľkoobchodný ani maloobchodný predaj v zmysle § 8 zákona o alkohole, pokiaľ ide o dodanie alkoholických nápojov po ich dovoze kupujúcemu.
29

Spojené kráľovstvo sa domnieva, že vzhľadom na to, že tieto ustanovenia označujú koridor „Severné more – Stredomorie“ ako jeden z počiatočných koridorov nákladnej dopravy, jeho rozšírenie predstavuje „projekt spoločného záujmu“ v zmysle článkov 171 ZFEÚ a 172 ZFEÚ. Takýto projekt by sa mal totiž zakladať na analýze socio‑ekonomických nákladov a prínosov, ako je stanovené v článku 7 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1315/2013.
b)

v prípade neexistencie platných ustanovení osobitnej dohody ako suma zodpovedajúca čiastke, na ktorú by mal pracovník nárok podľa článku 16 za obdobie dovolenky a ktorá je určená podľa vzorca (A x B) – C, pričom A je dĺžka dovolenky, na ktorú má pracovník nárok podľa [článku 13 a článku 13a], B je časť referenčného roka pracovníka, ktorá uplynula pred skončením pracovného pomeru, a C je dĺžka dovolenky čerpaná pracovníkom od začiatku referenčného roka do dňa skončenia pracovného pomeru.
43

Z toho by totiž vyplývalo, že tak štátne orgány, ako aj príjemcovia štátnej pomoci by mohli obísť zákaz uvedený v článku 108 ods. 3 tretej vete ZFEÚ tým, že by získali – bez toho, aby sa odvolávali na právo Únie v oblasti štátnej pomoci, – určovací rozsudok, ktorého účinky by im umožnili s konečnou platnosťou naďalej poskytovať predmetnú pomoc v priebehu niekoľkých rokov. V prípade, o aký ide vo veci samej, by tak dochádzalo k porušovaniu práva Únie pri každom novom dodaní dreva bez toho, aby to bolo možné napraviť.
65

Z tohto dôvodu, keďže cezhraničný dosah doručenia súdnej alebo, ako je to v prejednávanej veci, mimosúdnej písomnosti predstavuje objektívnu podmienku uplatniteľnosti nariadenia č. 1393/2007, treba ju považovať za nevyhnutne splnenú vždy, keď doručenie takej písomnosti patrí do pôsobnosti tohto nariadenia, pričom sa musí vykonať v súlade so systémom, ktorý toto nariadenie stanovuje.
15

Zamestnankyni, ktorej sa týkalo toto posledné uvedené ukončenie pracovného pomeru, bola 15. septembra 2013 v súlade s článkom 41 ET oznámená zmena jej pracovných podmienok, a to zníženie jej fixnej mzdy o 25 % na základe tých istých objektívnych dôvodov, aké boli uvedené v rôznych ďalších ukončeniach, ku ktorým došlo v období od 16. do 26. septembra 2013. Päť dní po tom podpísala dotknutá zamestnankyňa dohodu o ukončení pracovného pomeru. Počas následného administratívneho zmierovacieho konania však Gestora uznala, že zmeny pracovnej zmluvy, ktoré boli zamestnankyni oznámené, išli nad rámec rozsahu článku 41 ET, a súhlasila s ukončením pracovnej zmluvy na základe článku 50 tohto zákona, pričom poskytla náhradu ujmy.
22

Podľa Fazenda Pública sa služby, ktoré Saudaçor poskytuje v oblasti plánovania a riadenia regionálneho systému zdravotnej starostlivosti v rámci rámcových zmlúv, týkajú oblastí činnosti, ktoré spadajú pod súkromnú iniciatívu, čo znamená, že oslobodenie od DPH by mohlo viesť k narušeniu hospodárskej súťaže. Takým prípadom by boli napríklad správa a údržba informačných systémov zdravotnej starostlivosti autonómneho regiónu. V skutočnosti by išlo o ekonomickú činnosť, takže príspevky, ktoré sú stanovené v rámcových zmluvách a ktoré ako protihodnotu za tieto služby vyplácajú regionálne orgány, by podliehali DPH. Saudaçor navyše pripustila, že je zdaniteľnou osobou na účely tejto dane v rozsahu, v akom si uplatnila odpočet DPH z nákupu tovarov a služieb v celkovej sume 2300273,17 eura.
14

Aby mohol vnútroštátny súd rozhodnúť vo veci samej, považuje za potrebné, aby Súdny dvor rozhodol o otázke zosúladenia zásady preklúzie procesných lehôt úzko spojenej so zásadou právnej istoty, s automatickou ochranou spotrebiteľa, ktorá je nepremlčateľná, a to konštatovaním úplnej neplatnosti nekalej podmienky a nemožnosti jej zahrnutia do zmluvy, tak ako to vyplýva zo smernice 93/13 v zmysle jej nedávneho výkladu Súdnym dvorom.
15

Vnútroštátny súd prerušil konanie vo veci samej až do vyhlásenia uznesenia Kovács (C‑5/13, EU:C:2013:705). Súdny dvor v ňom rozhodol, že článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, ako je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje, že na pozemných komunikáciách tohto členského štátu sa v zásade môžu používať len vozidlá so správnym povolením a evidenčným číslom vydaným týmto členským štátom, a že obyvateľ tohto štátu, ktorý sa dovoláva výnimky z tohto pravidla na základe skutočnosti, že používa vozidlo, ktoré mu poskytol jeho zamestnávateľ so sídlom v inom členskom štáte, musí byť schopný okamžite preukázať počas policajnej cestnej kontroly, že spĺňa podmienky pre túto výnimku stanovené dotknutou vnútroštátnou právnou úpravou, pretože inak mu hrozí bezprostredné uloženie pokuty bez možnosti upustenia od potrestania, ktorej výška sa rovná pokute ukladanej v prípade porušenia povinnosti registrácie vozidla.
35

V rozsudku Hamann International (C‑337/01, EU:C:2004:90) Súdny dvor teda rozhodol, ako to vyplýva najmä z bodov 21 až 24, 32 a 36 tohto rozsudku, že vzhľadom na okolnosti vo veci, v ktorej bol vyhlásený uvedený rozsudok, nesplnenie povinnosti umiestniť tovar do tranzitného režimu vedie k odňatiu spod colného dohľadu v zmysle článku 203 colného kódexu, hoci dotknutý tovar opustil územie Únie. V rozsudku SEK Zollagentur (C‑75/13, EU:C:2014:1759) Súdny dvor uviedol, ako to vyplýva najmä z bodov 18 a 33 tohto rozsudku, že dočasné neposkytnutie dokumentu o tranzite tovaru, ktorý je uvedený na tomto dokumente, sa musí kvalifikovať ako „odňatie uvedeného tovaru spod colného dohľadu“ v zmysle tohto článku, hoci dotknutý tovar bol riadne prepustený do hospodárskeho obehu Únie jeho prepustením do voľného obehu.
3

Odôvodnenia 9, 10, 12, 14 a 17smernice 96/9 stanovujú: „(9) keďže databázy sú veľmi dôležitým nástrojom vývoja informačného trhu v rámci spoločenstva a pretože tento nástroj sa bude využívať aj v mnohých ďalších oblastiach; (10) keďže exponenciálny rast ročného objemu informácií generovaných a spracovaných vo všetkých oblastiach obchodu a priemyslu v spoločenstve aj vo svete si vo všetkých členských štátoch vyžaduje investovanie do rozvinutých informačných systémov spracovania; … (12) keďže takéto investície do moderných informačných pamäťových a postupových systémov sa nebudú uskutočňovať v rámci spoločenstva, pokiaľ nebude zavedený stabilný a jednotný systém právnej ochrany práv zostavovateľov databáz; … (14) keďže ochrana v zmysle tejto smernice môže byť rozšírená i na neelektronické databázy; … (17) keďže pojem ‚databáza‘ by mal zahŕňať zbierky diel, či už literárnych, umeleckých, hudobných alebo iných, alebo iných materiálov, napr. textov, zvukov, obrazov, čísel, faktov alebo údajov; tento pojem by sa mal vzťahovať na zbierky diel, údajov alebo ďalších nezávislých materiálov, ktoré sú systematicky alebo metodicky usporiadané a môžu byť individuálne prístupné;…“
17

Návrhom doručeným do kancelárie Súdneho dvora 17. februára 2014 Komisia požiadala Súdny dvor o odklad výkonu napadnutého rozsudku až do vyhlásenia rozsudku o odvolaní. Listom doručeným do kancelárie Súdneho dvora 18. februára 2014 Komisia rovnako žiadala, aby sa predbežne vyhovelo tomuto návrhu ešte predtým, ako druhý účastník konania predloží svoje pripomienky, až do vyhlásenia uznesenia, ktorým sa konanie o nariadení predbežného opatrenia ukončí.
13

Vnútroštátny súd uvádza, že transakcie, ktoré pán Hedqvist plánuje uskutočňovať, sa majú vykonávať elektronicky prostredníctvom internetovej stránky jeho spoločnosti. Táto spoločnosť by nakupovala virtuálne menové jednotky „bitcoin“ priamo od súkromných osôb a podnikov alebo na stránke medzinárodnej burzy. Uvedená spoločnosť by následne predávala tieto jednotky na stránke takej burzy, alebo ich uložila. Spoločnosť pána Hedqvista by takéto jednotky tiež predávala súkromným osobám a podnikom, ktoré by zadávali objednávky na jej internetovej stránke. Za predpokladu, že by klient akceptoval cenu uvedenú vo švédskych korunách, ktorú spoločnosť pána Hedqvista ponúka, a jeho platba by bola spoločnosti doručená, predané virtuálne menové jednotky „bitcoin“ by boli automaticky zaslané touto spoločnosťou na zadanú „bitcoin“ adresu. Virtuálne menové jednotky „bitcoin“, ktoré by táto spoločnosť predávala, by boli buď tie, ktoré kúpila na stránke burzy hneď po zadaní objednávky klientom, alebo tie, ktoré spoločnosť už mala v zásobe. Cena pre klientov ponúkaná spoločnosťou by sa určovala na základe platnej ceny na konkrétnej stránke burzy navýšená o určitú percentuálnu prirážku. Zisk spoločnosti pána Hedqvista by tvoril rozdiel medzi nákupnou a predajnou cenou. Táto spoločnosť by si neúčtovala ďalšie poplatky.
8

V článku 1 sporného rozhodnutia sa konštatuje, že AC‑Treuhand je zodpovedná za to, že sa v období od 1. decembra 1993 do 21. marca 2000 v sektore cínových stabilizátorov a v období od 1. decembra 1993 do 26. septembra 2000 v sektore ESBO/estery zúčastnila v rámci EHP na súbore dohôd a zosúladených postupov, ktorý v podstate spočíval v určovaní cien, rozdelení trhov prostredníctvom predajných kvót, rozdelení zákazníkov a vo výmene citlivých obchodných informácií, a to najmä o zákazníkoch, produkcii a predajoch.
52

Pokiaľ sa výber podniku povereného službou všeobecného hospodárskeho záujmu nevykonal, ako vo veci samej, v rámci verejného zadávacieho konania, vnútroštátnemu súdu prináleží aj ubezpečiť sa v súlade so štvrtou podmienkou stanovenou v bode 93 rozsudku Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415), že úroveň tejto kompenzácie je určená na základe analýzy nákladov, ktoré by stredne veľký dobre riadený a vybavený podnik vynaložil na výkon svojich záväzkov služby vo verejnom záujme, berúc do úvahy príslušné príjmy, ako aj primeraný zisk z výkonu týchto záväzkov.
11

Od januára 2011 do októbra 2012 poberal pán Trapkowski najskôr počas určitej doby podporu v nezamestnanosti. Od novembra 2011 do januára 2012, ako aj od 1. do 22. februára 2012 bol v Nemecku zamestnaný, potom poberal dávky podľa nemeckého zákonníka o sociálnom zabezpečení.
48

Táto vláda na jednej strane tvrdí, že spochybnenie zovšeobecnenej povinnosti uzatvoriť zmluvu s jedinou správcovskou organizáciou určenou sociálnymi partnermi v rámci existujúcich doplnkových režimov sociálneho zabezpečenia by malo vážne dôsledky, pretože popri 142000 a 117476 zamestnancoch v odvetví nehnuteľností a v odvetví pekárstva a cukrárstva by sa týkalo približne 2400000 zamestnancov zo všetkých profesijných odvetví. Vyplýval by totiž z neho zásah do zásady vzájomného podieľania sa na rizikách, aká bola zavedená a ktorá je obzvlášť dôležitá v rámci týchto režimov vyznačujúcich sa vysokým stupňom solidarity, čo by ovplyvnilo ich finančnú rovnováhu, ako aj záruky, ktoré upravujú. V dôsledku toho by toto spochybnenie zasiahlo do krytia, ktoré majú dotknutí zamestnanci v súčasnosti v rámci týchto režimov. Okrem toho by mohlo spôsobiť spory v masívnom rozsahu na vnútroštátnych súdoch.
16

Pán Pekka Komu a pani Jelena Komu tvrdili, že článok 22 bod 1 nariadenia č. 44/2001 priznáva v oblasti vecných práv k nehnuteľnosti výlučnú právomoc súdom členského štátu, kde sa nehnuteľnosť nachádza, a preto navrhli zamietnutie uvedeného návrhu ako neprípustného a spresnili, že prípadné rozhodnutie Etelä‑Savon käräjäoikeus (Prvostupňový súd kraja Južné Savo, Fínsko) vo veci samej by na základe týchto ustanovení nemohlo byť v Španielsku uznané. Okrem toho títo účastníci konania vo veci samej poukazujú na to, že vlastníctvo dvoch nehnuteľností, o ktoré ide vo veci samej, je zaťažené užívacím právom v prospech pani Ritvy Komuovej, zapísaného do katastra nehnuteľností, a že táto okolnosť môže byť prekážkou predaja týchto nehnuteľností tretím osobám.
2.

Článok 30 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni postupu členského štátu, akým je postup dotknutý vo veci samej, v rámci ktorého sa poplatok za prihlásenie do evidencie zaplatený pri dovoze motorových vozidiel pochádzajúcich z iných členských štátov nevracia, napriek tomu, že dotknuté motorové vozidlá, ktoré neboli nikdy prihlásené do evidencie v tomto členskom štáte, boli vyvezené do iného členského štátu.
(17)

Rozhodné právo by sa malo určiť na základe miesta, kde vznikla škoda, bez ohľadu na to, na území ktorej krajiny alebo krajín nastali nepriame následky. V dôsledku toho by teda krajinou, na území ktorej vznikla škoda, mala byť v prípade ujmy na zdraví krajina, kde došlo k tejto ujme, a v prípade škody na majetku krajina, kde sa poškodil majetok.“
24

Súdny dvor už tiež rozhodol, že s prihliadnutím na to, že vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa minimálneho kapitálu sú nezlučiteľné so slobodou usadiť sa, ktorá je zaručená Zmluvou, platí nevyhnutne to isté pre sankcie, ktoré sa viažu na nesplnenie týchto povinností, ako osobná a spoločná a nerozdielna zodpovednosť konateľov v prípade, keď je kapitál nižší ako minimálna čiastka stanovená vnútroštátnym právom alebo keď v rámci činností klesne pod túto minimálnu čiastku (pozri v tomto zmysle rozsudok Inspire Art, C‑167/01, EU:C:2003:512, bod 141).
5

§ 23 ods. 1 lotyšského zákona o daniach a poplatkoch stanovuje: „Po vykonaní finančnej kontroly finančná správa určí alebo spresní sumy, ktoré sa majú uviesť v povinných častiach výkazov a daňových priznaní, zdaniteľné príjmy (alebo straty), výpočty daní (alebo sadzby) v súlade s daňovou právnou úpravou a uloží pokutu do troch rokov od uplynutia lehoty na zaplatenie stanovenej uvedenou právnou úpravou. Ak sa v súvislosti so stanovenou daňou, časťou daňového priznania, sadzbou alebo akoukoľvek inou platbou stanovenou zákonom za dotknuté zdaňovacie obdobie uskutočňuje finančná kontrola, jej stanovisko je konečné a možno ho zmeniť, len ak je začaté trestné stíhanie pre podvod, falšovanie listín, podvod na daniach a iných platbách obdobnej povahy alebo pre iné porušenia, ktoré by mohli mať vplyv na určenie výšky dane.“
50

Nakoniec aj za predpokladu, ako to uvádza ÚHVT, že by z napadnutého rozsudku bolo možné vyvodiť, že Všeobecný súd potom, čo vykonal preskúmanie týkajúce sa existencie prípadného spojenia medzi kolidujúcimi označeniami, dospel k záveru, že v prejednávanej veci nie sú splnené podmienky uplatnenia článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 z dôvodu, že z preskúmania podmienok na uplatnenie odseku 1 písm. b) tohto článku, ktoré vykonal, vyplýva, že dotknutí spotrebitelia nie sú schopní vytvoriť si medzi kolidujúcimi označeniami bezprostredné koncepčné spojenie, bolo by potrebné konštatovať, že taký dôvod by bol postihnutý nesprávnym právnym posúdením. Zásahy uvedené v článku 8 ods. 5 tohto nariadenia si totiž nevyžadujú, aby spojenie, ktoré si spotrebitelia môžu vytvoriť medzi kolidujúcimi označeniami, bolo bezprostredné.
18

Pokiaľ ide najmä o zákon z roku 1995, ktorého účelom je prebrať smernicu do belgického právneho poriadku, Súdny dvor už uznal svoju právomoc v prípadoch týkajúcich sa zmluvy o obchodnom zastúpení v oblasti služieb, a to vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok Unamar (C‑184/12, EU:C:2013:663). V tejto súvislosti Súdny dvor v bode 30 uvedeného rozsudku uviedol, že hoci smernica priamo neupravuje situáciu, o ktorú ide v konaní vo veci samej, nič to nemení na tom, že belgický normotvorca sa pri preberaní ustanovení tejto smernice do vnútroštátneho práva rozhodol uplatniť rovnaké zaobchádzanie v prípade zmlúv o zastúpení týkajúcich sa tovaru a zmlúv o zastúpení týkajúcich sa služieb.
41

V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd pýta Súdneho dvora predovšetkým na to, či – tak, ako to tvrdia manželia Lantosovci – takáto zmluva tým, že obsahuje ustanovenia o výmenných kurzoch, ktoré majú za následok prenos kurzového rizika na dlžníkov, patrí do oblasti pôsobnosti smernice 2004/39, keďže podľa týchto ustanovení Banif Plus Bank poskytuje investičnú službu, takže ako úverová inštitúcia podľa článku 1 ods. 2 tejto smernice mala okrem iného posúdiť, či je ponúkaná služba vhodná v súlade s príslušným ustanovením článku 19 tejto smernice. Manželia Lantosovci ďalej tvrdia, že keďže nedošlo k takému posúdeniu, zmluva sa musí zrušiť.
6

Druhé až piate odôvodnenie smernice 90/425 znie takto: „keďže harmonické fungovanie spoločnej organizácie trhu so zvieratami a výrobkami živočíšneho pôvodu predpokladá odstránenie zootechnických a veterinárnych prekážok rozvoja obchodu s príslušnými zvieratami a výrobkami vnútri [S]poločenstva; keďže v tomto smere je voľný pohyb zvierat a poľnohospodárskych výrobkov základnou črtou spoločnej organizácie trhu a mal by uľahčiť racionálny rozvoj poľnohospodárskej produkcie a optimálne využitie výrobných faktorov; keďže vo veterinárnej oblasti sa v súčasnosti hranice využívajú na vykonávanie kontroly zameranej na zabezpečenie všeobecnej hygieny a zdravia zvierat; keďže konečným cieľom je zabezpečiť, aby sa veterinárna kontrola vykonávala len v mieste expedície; keďže dosiahnutie tohto cieľa predpokladá harmonizáciu základných požiadaviek na zabezpečenie zdravia zvierat; keďže s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu do doby, než sa dosiahne tento cieľ, by sa mal klásť dôraz na kontroly, ktoré by sa vykonávali v mieste expedície, a na organizáciu tých, ktoré by sa mohli vykonávať na mieste určenia; keďže takéto riešenie by znamenalo prerušenie veterinárnej kontroly na vnútorných hraniciach [S]poločenstva a keďže je v tejto súvislosti dobrý dôvod zachovať zdravotný certifikát alebo identifikačný dokument, ako ho upravujú predpisy [S]poločenstva; …“