Keywords

Summary



Keywords

1. Aproximácia právnych predpisov – Potravinové doplnky – Smernica 2002/46

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/46, článok 5 ods. 4)

2. Aproximácia právnych predpisov – Potravinové doplnky – Smernica 2002/46

(Články 28 ES a 30 ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/46, odôvodnenia č. 13 a 14 a článok 5 ods. 1, 2 a 4)

3. Aproximácia právnych predpisov – Potravinové doplnky – Smernica 2002/46

(Články 28 ES a 30 ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/46, článok 12)

4. Aproximácia právnych predpisov – Potravinové doplnky – Smernica 2002/46

(Článok 30 ES; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/46, článok 5)

5. Aproximácia právnych predpisov – Potravinové doplnky – Smernica 2002/46

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/46, článok 5 ods. 1 a 2)

Summary

1. Smernica 2002/46 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov sa má vykladať v tom zmysle, že členské štáty si zachovávajú právomoc prijať právne predpisy upravujúce maximálne množstvá vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, pokiaľ Komisia nestanovila tieto množstvá v súlade s článkom 5 ods. 4 tejto smernice bez toho, aby tým bola dotknutá Zmluva.

(pozri bod 24, bod 1 výroku)

2. Okrem povinnosti dodržiavať články 28 ES a 30 ES sú členské štáty tiež povinné inšpirovať sa prvkami uvedenými v článku 5 ods. 1 a 2 smernice 2002/46 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov, vrátane požiadavky zhodnotenia rizík založeného na všeobecne akceptovaných vedeckých údajoch, na stanovenie maximálnych množstiev vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, až kým Komisia nestanoví tieto množstvá na základe odseku 4 uvedeného článku 5.

Ak si aj totiž členské štáty zachovávajú právomoc prijať právne predpisy upravujúce uvedené množstvá, pokiaľ Komisia nestanovila tieto množstvá v súlade s článkom 5 ods. 4 uvedenej smernice, napriek tomu platí, že pri výkone tejto právomoci musia dodržiavať právo Únie. V tejto súvislosti výsledok, ktorý stanovuje smernica 2002/46, sa nedosiahne, ak členské štáty nezohľadnili prvky uvedené v článku 5 tejto smernice. Článok 5 ods. 1 a 2 smernice 2002/46 je základným ustanovením, pokiaľ ide o stanovenie maximálnych množstiev vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, pretože vymenúva prvky, ktoré sa musia zohľadniť pri stanovení týchto množstiev. Tieto prvky vedú k analýze rizík v zmysle nariadenia (ES) č. 178/2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín, ktorá sa podľa jeho článku 1 ods. 2 má použiť na všetky opatrenia týkajúce sa bezpečnosti potravín, vrátane tých opatrení, ktoré boli prijaté na úrovni členských štátov. Ďalej z článku 5 ods. 1 a 2 smernice 2002/46, v spojení s jej odôvodneniami č. 13 a 14, vyplýva, že stanovenie maximálnych množstiev vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, na základe týchto prvkov smeruje k zabezpečeniu ochrany zdravia osôb.

(pozri body 26, 28 – 32, bod 2 výroku)

3. Smernica 2002/46 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, keď pri stanovení maximálneho množstva minerálu, ktorý sa môže používať pri výrobe potravinových doplnkov, nie je možné presne vyčísliť príjem tohto minerálu z iných potravinových zdrojov a pokiaľ Komisia nestanovila maximálne množstvá vitamínov alebo minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov v súlade s článkom 5 ods. 4 tejto smernice, členský štát môže stanoviť pre uvedené maximálne množstvo nulovú hodnotu bez toho, aby dodržal postup upravený v článku 12 tejto smernice, ak existuje preukázané riziko, že tento príjem dosahuje hornú bezpečnú hladinu stanovenú pre predmetný minerál, a za splnenia podmienky, že neporuší články 28 ES a 30 ES.

Keďže totiž použitie článku 12 smernice 2002/46 je podmienené vykonaním tejto smernice a najmä jej článku 5, to znamená stanovením maximálnych množstiev uvedených v tomto článku Komisiou, a Komisia ešte nestanovila tieto maximálne množstvá, uvedený článok 12 nie je uplatniteľný. V tomto kontexte nemožno vylúčiť, že zohľadnenie jedného alebo viacerých prvkov uvedených v článku 5 ods. 1 a 2 smernice 2002/46 môže viesť k stanoveniu veľmi nízkej, dokonca nulovej hodnoty, pokiaľ ide o maximálne množstvá vitamínu alebo minerálu, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, napriek tej skutočnosti, že tento vitamín alebo tento minerál patrí medzi vitamíny a minerály, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov a ktoré vymenúva príloha I tejto smernice.

(pozri body 41, 42, 44, 48, bod 3 výroku)

4. Článok 5 smernice 2002/46 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že prispôsobené označenie by mohlo odradiť skupinu spotrebiteľov, ktorým je určené, od použitia pre nich priaznivej živiny v nižšej dávke, nie je relevantným prvkom na stanovenie maximálnych množstiev vitamínov alebo minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov. Zohľadnenie rôznych stupňov citlivosti jednotlivých skupín spotrebiteľov môže umožniť členskému štátu použiť na celú populáciu takéto maximálne množstvo prispôsobené osobitnej skupine spotrebiteľov, ako sú deti, len vtedy, ak sa toto opatrenie obmedzuje na to, čo je nevyhnutné na zabezpečenie ochrany zdravia osôb, ktoré patria do tejto skupiny, a ak je uvedené opatrenie primerané sledovanému cieľu, ktorý nie je možné dosiahnuť opatreniami menej obmedzujúcimi obchod v rámci Európskej únie, čo však musí overiť vnútroštátny súd.

Členské štáty totiž musia pri výkone svojej voľnej úvahy, ktorá sa týka ochrany verejného zdravia, dodržiavať zásadu proporcionality. Okrem toho je úlohou vnútroštátnych orgánov, aby osobitne v každom jednotlivom prípade s prihliadnutím na národné stravovacie návyky a s ohľadom na výsledky medzinárodného vedeckého výskumu preukázali, že ich právna úprava je potrebná na účinnú ochranu záujmov uvedených v článku 30 ES, a najmä, že uvádzanie daných výrobkov na trh predstavuje skutočné riziko pre verejné zdravie. V tomto kontexte je úlohou vnútroštátneho súdu skúmať najmä to, či prispôsobené označenie, ktoré informuje spotrebiteľov o podstate, prísadách a vlastnostiach predmetných potravinových doplnkov, je dostatočným opatrením, ktoré umožňuje zabezpečiť ochranu zdravia uvedených osôb, najmä preto, aby sa vyhlo škodlivým účinkom, ktoré súvisia s nadmernou spotrebou dotknutých výživných látok.

(pozri body 54, 55, 57, 61, bod 4 výroku)

5. Smernica 2002/46 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje stanovenie maximálnych množstiev vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, keď v prípade, že neexistuje preukázané nebezpečenstvo pre zdravie osôb, neboli určené pre tieto vitamíny a minerály horné bezpečné hladiny, ibaže by takéto opatrenie bolo odôvodnené na základe zásady prevencie, ak vedecké zhodnotenie rizík odhalí, že pretrváva pochybnosť, pokiaľ ide o existenciu a dopad skutočných rizík na zdravie. Po tom, ako boli stanovené horné bezpečné hladiny, sa nedá vylúčiť možnosť stanoviť takéto maximálne množstvá na úroveň, ktorá je podstatne nižšia, ako je úroveň uvedených hladín, keďže stanovenie týchto maximálnych množstiev možno odôvodniť zohľadnením prvkov uvedených v článku 5 ods. 1 a 2 smernice 2002/46 a keďže takýto postup je v súlade so zásadou proporcionality. Je úlohou vnútroštátneho súdu vykonať toto posúdenie, a to individuálne od prípadu k prípadu.

(pozri bod 73, bod 5 výroku)