Keywords

Summary



Keywords

1. Pomoc poskytovaná štátmi – Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania o štátnom opatrení kvalifikovanej ako nová pomoc – Povinnosť odôvodnenia – Dosah

(Článok 88 ods. 2 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 6)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Rozhodnutie začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES – Posun v stanovisku Komisie na konci konania

(Článok 88 ods. 2 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 7)

3. Hospodárska súťaž – Pravidlá Spoločenstva – Podnik – Pojem – Výkon hospodárskej činnosti – Pojem – Povinnosti služby vo verejnom záujme – Neexistencia vplyvu – Činnosti, ktoré sa viažu na výkon výsadných práv verejnej moci – Vylúčenie

(Článok 87 ods. 1 ES)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Narušenie hospodárskej súťaže – Prevádzková pomoc – Financovanie poskytnuté podniku, ktorý vykonáva úlohu vo verejnom záujme na trhu otvorenom konkurencii

(Článok 87 ods. 1 ES, články 86 ES a 88 ES)

5. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Opatrenia na kompenzáciu nákladov poskytovania verejnej služby podnikom

(Článok 86 ods. 2 ES a článok 87 ods. 1 ES)

6. Pomoc poskytovaná štátmi – Existujúca pomoc – Opatrenia na kompenzáciu nákladov poskytovania verejnej služby podnikom – Rozhodnutie 2005/842 – Dosah

(Článok 86 ods. 2 ES; rozhodnutie Komisie 2005/842)

7. Pomoc poskytovaná štátmi – Existujúca pomoc a nová pomoc – Opatrenie, ktoré zavádza zmenu existujúcej schémy pomoci – Kvalifikovanie novej pomoci – Kritériá

(Článok 88 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 1)

8. Hospodárska súťaž – Podniky poverené správou služieb všeobecného hospodárskeho záujmu – Definícia služieb všeobecného hospodárskeho záujmu – Voľná úvaha členských štátov

(Článok 86 ods. 2 ES; oznámenie Komisie 2001/C 17/04, bod 22, a oznámenie Komisie 2001/C 320/04, bod 36)

Summary

1. V súlade s článkom 6 nariadenia č. 659/1999 týkajúceho sa uplatnenia článku 88 ES, ak Komisia rozhodne o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, rozhodnutie o začatí konania sa môže obmedziť na zhrnutie relevantných skutkových a právnych okolností, uvedenie predbežného posúdenia dotknutého štátneho opatrenia s cieľom určiť, či má povahu pomoci, a vyjadrenie dôvodov, ktoré vedú k pochybnostiam o jeho zlučiteľnosti so spoločným trhom. Podľa rovnakého článku 6 teda musí rozhodnutie o začatí konania umožniť dotknutým osobám účinne sa zúčastniť na konaní vo veci formálneho zisťovania, v rámci ktorého budú mať možnosť uplatniť svoje tvrdenia. Na tento účel stačí, ak sa dotknuté osoby môžu zoznámiť s úvahami, ktoré viedli Komisiu k predbežnej domnienke, že dotknuté opatrenie by mohlo byť novou pomocou nezlučiteľnou so spoločným trhom.

(pozri body 37, 38)

2. Z článku 7 nariadenia č. 659/1999 týkajúceho sa uplatnenia článku 88 ES vyplýva, že na konci konania vo veci formálneho zisťovania môže dôjsť k posunu v analýze Komisie, keďže tá môže napokon rozhodnúť, že opatrenie nepredstavuje pomoc alebo že pochybnosti o jeho zlučiteľnosti boli odstránené. Z toho vyplýva, že konečné rozhodnutie môže byť do istej miery odlišné od rozhodnutia o začatí konania bez toho, aby tieto rozdiely predstavovali vadu konečného rozhodnutia.

(pozri bod 50)

3. V oblasti práva hospodárskej súťaže pojem podnik zahŕňa každý subjekt vykonávajúci hospodársku činnosť nezávisle od právneho postavenia tohto subjektu a spôsobu jeho financovania. Hospodárskou činnosťou je akákoľvek činnosť pozostávajúca z ponuky tovarov alebo služieb na danom trhu.

V tejto súvislosti nemôže skutočnosť, že subjektu sú zverené určité úlohy všeobecného záujmu, brániť tomu, aby sa tieto činnosti považovali za hospodársku činnosť. Naopak činnosti, ktoré sa viažu na výkon výsadných práv verejnej moci, nemajú hospodársku povahu odôvodňujúcu uplatnenie pravidiel Zmluvy v oblasti hospodárskej súťaže.

Preto na určenie toho, či sú činnosti subjektu činnosťami podniku v zmysle Zmluvy, treba zistiť povahu týchto činností.

(pozri body 92 – 95)

4. Pomoc, ktorej účelom je oslobodiť určitý podnik od nákladov, ktoré by inak musel znášať v rámci svojej bežnej prevádzky alebo svojich bežných činností, v zásade narušuje podmienky hospodárskej súťaže.

Skutočnosť, že podnik je poverený plnením úlohy vo verejnom záujme a svoje funkcie vykonáva v súlade s ustanoveniami, ktoré túto funkciu upravujú, sama osebe nevylučuje nebezpečenstvo skreslenia hospodárskej súťaže vo vzťahu k ostatným podnikom, iba ak by články 86 ES až 88 ES pozbavila potrebného účinku. Úloha vo verejnom záujme môže byť totiž predmetom nadmernej kompenzácie zo strany dotknutého členského štátu, ktorá v okamihu jej preukázania sama osebe predstavuje nebezpečenstvo skreslenia na trhu, ktorý je otvorený konkurencii.

(pozri body 119, 120)

5. Z úplne jednoznačného znenia rozsudku z 24. júla 2003, Altmark, C‑280/00, vyplýva, že jediným a výlučným účelom štyroch v ňom uvedených podmienok je kvalifikácia predmetného štátneho opatrenia ako štátnej pomoci, či presnejšie určenie existencie zvýhodnenia.

Štátny zásah, ktorý nespĺňa jednu alebo viacero z uvedených podmienok, treba považovať za štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES.

(pozri body 145, 146)

6. Článok 1 rozhodnutia Komisie 2005/842 o uplatňovaní článku 86 ods. 2 ES na štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu stanovuje, že jeho cieľom je stanoviť podmienky, podľa ktorých sa táto štátna pomoc má považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom a má sa vyňať z oznamovacej povinnosti podľa článku 88 ods. 3 ES.

Z toho vyplýva, že rozhodnutie 2005/842 samo osebe nijako nedefinuje podmienky, ktoré musia kompenzácie za služby vo verejnom záujme spĺňať, najmä pokiaľ ide o poskytnuté zvýhodnenie s cieľom vyhnúť sa kvalifikácii za štátnu pomoc, ale sa neuplatňuje na opatrenia, ktoré už boli kvalifikované ako štátna pomoc, pri ktorej ide o určenie, či je zlučiteľná so spoločným trhom. Navyše rozhodnutie 2005/842 sa výslovne odvoláva na kritériá stanovené Súdnym dvorom v rozsudku z 24. júla 2003, Altmark, C‑280/00, s cieľom vopred určiť existenciu štátnej pomoci v danej oblasti.

Komisia teda musí najprv preskúmať, či kritériá stanovené Súdnym dvorom v rozsudku Altmark sú splnené, aby určila, či uvedené financovanie predstavuje štátnu pomoc, a po tom, čo dospeje k záveru o existencii štátnej pomoci, preskúmať jej zlučiteľnosť so spoločným trhom.

(pozri body 153 – 155)

7. Z článku 1 nariadenia č. 659/1999 týkajúceho sa uplatnenia článku 88 ES vyplýva, že kvalifikácia existujúcej pomoci sa vzťahuje na všetky pomoci, ktoré boli prijaté pred nadobudnutím účinnosti Zmluvy v dotknutých členských štátoch, a na každú pomoc, ktorá bola schválená Komisiou alebo Radou, a že za novú pomoc treba považovať každú úpravu existujúcej pomoci.

Podľa tohto jednoznačného znenia sa nemá považovať za novú pomoc „každá upravená existujúca pomoc“, ale len zmenu ako takú možno kvalifikovať ako novú pomoc. Teda len za predpokladu, že úprava ovplyvňuje pôvodnú schému z hľadiska jej samotnej podstaty, táto schéma sa zmení na novú schému pomoci. O podstatnej zmene však nemožno hovoriť vtedy, ak nový prvok možno zjavne odčleniť od pôvodnej schémy pomoci.

Pomoc možno kvalifikovať ako novú schému pomoci alebo jej zmenu so zreteľom na ustanovenia, ktoré pomoc upravujú, na ich pravidlá a obmedzenia.

(pozri body 176, 177, 180)

8. Členské štáty disponujú širokou mierou voľnej úvahy pri definovaní toho, čo pokladajú za služby všeobecného hospodárskeho záujmu. Komisia preto môže definovanie takejto služby spochybniť iba v prípade zjavného pochybenia.

Čo sa týka definície služieb vo verejnom záujme v odvetví vysielania, hoci je pravda, že Komisii neprislúcha rozhodovať, či nejaký program sa má vysielať ako služba všeobecného hospodárskeho záujmu, ani spochybniť povahu alebo kvalitu daného produktu, musí mať ako strážkyňa Zmluvy možnosť v prípade zjavného pochybenia zasiahnuť.

(pozri body 223, 224)