C 25/29

Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 12. novembra 2018 – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Vec C-703/18)

(2019/C 25/37)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Healthspan Limited

Žalovaný: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Prejudiciálne otázky

1. Ak zákazník uzatvorí zmluvu a) s dodávateľom na kúpu tovaru a b) s dodávateľskou spoločnosťou tretej strany (ďalej len „dodávateľská spoločnosť“) na odoslanie a dodanie tovaru, ide o tovar, ktorý sa považuje za dodaný z miesta, kde sa nachádza v čase začatia odoslania alebo prepravy tovaru k zákazníkovi, takže sa vždy uplatní článok 32 (1) (a nie článok 33)?

2. Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, je tovar prepravovaný „dodávateľom alebo na jeho účet“ ak zákazník uzavrie zmluvu s dodávateľskou spoločnosťou a platí jedna z nasledujúcich podmienok a ak áno, ktorá: (a) Zákazník nemá žiadnu praktickú alternatívu k použitiu dodávateľskej spoločnosti. (b) Zákazník má kontakt len s dodávateľom a nie s dodávateľskou spoločnosťou. (c) Dodávateľ a dodávateľská spoločnosť sa dohodli na cene, ktorú má dodávateľská spoločnosť účtovať, bez toho, aby s tým mal zákazník akékoľvek náklady. (d) Dodávateľ poskytuje zákazníkovi zľavu z poplatku za dodanie prostredníctvom zľavy z ceny tovaru. (e) Dodávateľ vyberá poplatky za dodanie od zákazníka a poukazuje ich dodávateľskej spoločnosti tretej strany. (f) Zmluvné podmienky, ktoré stanovujú, kedy dochádza k prevodu vlastníckeho práva k tovaru na zákazníka nemajú z obchodného hľadiska zmysel, ale to nie je v praxi podstatné, pretože dodávateľ nahradí zákazníkovi náklady za akékoľvek poškodenie tovaru počas dodania. (g) Pokiaľ ide o poplatky za dodanie tovaru v prípade problému s pôvodným dodaním tovaru: i) podľa zmluvy so zákazníkom je dodávateľ povinný vrátiť poplatky, ktoré zákazník už zaplatil; ii) podľa zmluvy so zákazníkom nie je dodávateľ povinný vrátiť tieto poplatky ale v praxi tak robí; iii) v oboch prípadoch dodávateľ (a nie dodávateľská spoločnosť) znáša náklady na vrátenie; a/alebo iv) podľa zmluvy so zákazníkom je dodávateľ povinný uhradiť obidvoje náklady na zaslanie náhradného tovaru a príslušný poplatok za dodanie tovaru; alebo v) podľa zmluvy so zákazníkom je dodávateľ povinný uhradiť náklady na zaslanie náhradného tovaru, nie však na jeho dodanie, ale v praxi tak robí?

3. Ak je odpoveď na druhú otázku záporná, koná dodávateľská spoločnosť na účet dodávateľa, ak je splnená viac ako jedna z vyššie uvedených podmienok? Ak áno, ktoré faktory je potrebné vziať do úvahy a akú dôležitosť treba dať každému jednotlivému faktoru?

4. Ak je odpoveď na druhú alebo tretiu otázku kladná, koná dodávateľská spoločnosť na účet dodávateľa, ak dodávateľ priamo alebo nepriamo zasahuje do prepravy alebo dodania tovaru, ako to bude platiť od roku 2021 v zmysle smernice 2017/2455 (2)? Inak povedané, vyjadrujú zmeny zavedené touto smernicou, len v zrozumiteľnejšom jazyku, význam článku 33 v jeho súčasnej podobe?

(1) Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).

(2) Smernica Rady (EÚ) 2017/2455 z 5. decembra 2017, ktorou sa mení smernica 2006/112/ES a smernica 2009/132/ES, pokiaľ ide o určité povinnosti týkajúce sa dane z pridanej hodnoty pri poskytovaní služieb a predaji tovaru na diaľku (Ú. v. EÚ L 348, 2017, s. 7).