ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keď teda rozhodnutie o zmene miesta pridelenia do sídla predstavuje opatrenie, ktoré nepriaznivo ovplyvňuje dočasného zamestnanca Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ), je povinnosťou tejto služby podľa článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie riadne vypočuť dotknutú osobu pred prijatím tohto rozhodnutia. V tejto súvislosti prináleží tejto službe, aby predložila dôkaz, že dotknutá osoba mohla účinne uviesť svoje stanovisko tak k prípadnému rozhodnutiu o okamžitej zmene miesta pridelenia do sídla, ako aj k základným dôvodom tohto rozhodnutia.

Z článku 26 služobného poriadku, ktorý sa uplatňuje na dočasných zamestnancov podľa článku 11 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, nevyplýva, že administratíva je povinná vložiť do osobného spisu úradníka po odovzdaní správu z administratívneho vyšetrovania, ktoré sa proti nemu viedlo. Okrem toho ani ustanovenia upravujúce administratívne vyšetrovanie, nachádzajúce sa v prílohe IX služobného poriadku s názvom „Disciplinárne konanie“, ktoré sa na dočasných zamestnancov uplatňujú podľa článku 50a uvedených podmienok, neupravujú povinnosť odovzdať celú správu z vyšetrovania dotknutej osobe. Na jednej strane totiž v súlade s článkom 1 ods. 3 a článkom 2 ods. 1 prílohy IX služobného poriadku možno do osobného spisu dotknutej osoby vložiť rozhodnutie o zastavení administratívneho vyšetrovania len keď to dotknutá osoba výslovne požaduje. Na druhej strane článok 2 ods. 2 prílohy IX služobného poriadku stanovuje, že administratíva informuje dotknutú osobu o ukončení vyšetrovania a odovzdá jej iba závery vyšetrovacej správy. Toto ustanovenie rovnako stanovuje, že administratíva musí dotknutej osobe odovzdať na požiadanie a pod podmienkou ochrany legitímnych záujmov tretích osôb všetky dokumenty priamo súvisiace s obvineniami, ktoré boli proti nej vznesené.

(pozri body 50 a 51)
53

Navyše v prípadoch, keď chcel zohľadniť doby odpracované zamestnancom v postavení dočasného zamestnanca, aby z toho vyvodil dôsledky pre jeho služobný postup úradníka, tak normotvorca urobil výslovne. To je prípad článku 32 tretieho odseku služobného poriadku, podľa ktorého ako výnimka z článku 32 prvého odseku, podľa ktorého sa úradník zaradí do prvého stupňa svojej triedy platí, že „dočasní zamestnanci, zaradení do tried v súlade s klasifikačnými kritériami prijatými orgánom, si zachovajú započítanú prax v rámci daného stupňa, dosiahnutú v tejto funkcii, ak budú vymenovaní za úradníkov v rovnakej triede bezprostredne po skončení obdobia ich dočasnej služby“. V rovnakom zmysle článok 40 druhý odsek PZOZ stanovuje, že „na účely výpočtu rokov služby potrebných na odchod do dôchodku podľa prílohy VIII k služobnému poriadku sa zohľadní každé obdobie pracovného pomeru dočasného zamestnanca Únie“.
17

V prvom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že popri diplome o absolvovaní stredoškolského vzdelania sa v článku 82 ods. 2 písm. b) PZOZ, článku 2 bode 1 písm. b) VVU 2004 a článku 1 bode 3 písm. c) prílohy I VVU 2011 na prístup do funkčnej skupiny III vyžaduje iba „zodpovedajúca odborná prax“ v dĺžke troch rokov. Požiadavka Komisie, podľa ktorej by požadovaná prax mala byť na „rovnocennej úrovni“ s úlohami vykonávanými v uvedenej funkčnej skupine, podľa žalobcu nemá žiadny právny základ. Podľa žalobcu VVU 2004 a VVU 2011 nestanovujú prísnejšie požiadavky, než je požiadavka „zodpovedajúcej praxe v dĺžke troch rokov“, okrem požiadaviek na účely zaradenia zmluvných zamestnancov do platových tried. Podľa neho však ide o dodatočné podmienky k podmienke odbornej praxe, ktorá je stanovená ako minimálna podmienka na prijatie do pracovného pomeru.
Platí to o to viac, že rozhodnutie o ukončení zmluvy na konci skúšobnej doby sa svojou povahou líši od prepustenia zamestnanca po uplynutí tejto skúšobnej doby. Zatiaľ čo v tomto druhom prípade sa vyžaduje dôkladné preskúmanie dôvodov odôvodňujúcich ukončenie existujúceho služobného pomeru, v prvom prípade sa nemusí vykonať celkové preskúmanie a toto preskúmanie sa týka iba existencie či neexistencie všetkých pozitívnych skutočností, ktoré sa prejavili v priebehu skúšobnej doby, a musí z neho vyplynúť, že ponechanie zamestnanca v službe je v jej záujme.

Hodnotiteľ v zásade nemôže meniť zoznam cieľov pridelených úradníkovi alebo dotknutému zamestnancovi v štádiu vypracovania správy o skúšobnej dobe, pretože by to viedlo k výčitkám, že uvedený úradník alebo zamestnanec nedosiahol ciele, o ktorých na začiatku svojej skúšobnej doby nevedel. V prípade, že úradníkovi alebo zamestnancovi boli pridelené iné ciele než tie, ktoré boli pôvodne dohodnuté na začiatku skúšobnej doby, hodnotiteľ môže v správe o skúšobnej dobe nezohľadniť tie pôvodné ciele a vziať do úvahy iné ciele, ale za tohto predpokladu prináleží administratíve preukázať, že tieto nové ciele boli v skúšobnej dobe dotknutej osobe riadne pridelené. Pokiaľ jej nové ciele boli pridelené v skúšobnej dobe, treba to v správe o skúšobnej dobe uviesť, aby hodnotiteľ vedel predovšetkým o tom, že osoba v skúšobnej dobe mala menej času než bolo pôvodne stanovené na ich dosiahnutie, a mohol to zohľadniť.

(pozri body 80 – 82)

Odkaz:

Súd pre verejnú službu: 14. septembra 2010, Rossi Ferreras/Komisia, F‑85/09, bod 58
Keď sa administratíva zaoberá prípadom osoby, má povinnosť konať s náležitou starostlivosťou. Táto povinnosť predstavuje všeobecnú zásadu práva Únie, ktorej dodržiavanie zabezpečujú súdy Únie a ktorá je tiež uvedená v článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie ako súčasť práva na riadnu správu vecí verejných, pričom jej nedodržanie môže viesť k vzniku zodpovednosti Únie. Ak sa zdá, že administratíva nevynaložila náležitú starostlivosť, jej úlohou je preukázať existenciu osobitných okolností takej povahy, ktoré môže jej konanie odôvodniť.

V tejto súvislosti má v disciplinárnej oblasti menovací orgán, alebo prípadne Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF), povinnosť konať s náležitou starostlivosťou od okamihu, keď sa dozvedel o skutočnostiach a o konaniach, ktoré môžu predstavovať porušenia služobných povinností úradníka, v rámci posúdenia toho, či treba začať vyšetrovanie, ako aj prípadne počas tohto vyšetrovania, a pokiaľ ide o uvedený orgán, počas disciplinárneho konania. Najmä pokiaľ ide o disciplinárne konanie, tento orgán je povinný dbať, aby sa každý nasledujúci úkon vykonal v primeranej lehote po predchádzajúcom úkone.

Na účely posúdenia, či nedostatok náležitej starostlivosti zo strany administratívy viedol k sťaženiu výkonu práva dotknutého úradníka na obhajobu, ktoré odôvodňuje, podobne ako pravidlo premlčania, zrušenie postihu prijatého na konci tohto konania, treba zohľadniť dobu, ktorá uplynula od momentu, kedy k sporným udalostiam došlo, do momentu, kedy sa o nich menovací orgán či OLAF dozvedeli. Naproti tomu nie je táto lehota relevantná na posúdenie toho, či uvedený orgán a OLAF spôsobili osobe škodu v dôsledku toho, že ju ponechali veľmi dlho v stave úzkosti vyvolanom tým, že bola podozrievaná z porušenia svojich služobných povinností, a to škodu, ktorá musí by nahradená, keďže v tomto prípade nebola uvedenému orgánu či OLAF‑u predložená nijaká skutočnosť, ktorá by mohla preukázať existenciu porušenia zo strany dotknutého úradníka, v dôsledku čoho nemožno jednému ani druhému vytýkať, že by ponechali daného úradníka neprimerane dlho v stave neistoty z dôvodu nedostatku náležitej starostlivosti.

(pozri body 123 a 125 – 127)

Odkaz:

Súdny dvor: 21. septembra 2006, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied/Komisia, C‑105/04 P, bod 35

Súd prvého stupňa: Angeletti/Komisia, už citovaný, bod 162

Súd pre verejnú službu: 13. januára 2010, A a G/Komisia, F‑124/05 a F‑96/06, bod 395; 8. marca 2012, Kerstens/Komisia, F‑12/10, body 124 až 126
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

Úradníci – Povýšenie – Sťažnosť nepovýšeného uchádzača – Rozhodnutie o zamietnutí – Úplná absencia odôvodnenia

(Služobný poriadok úradníkov, článok 25 druhý odsek, článok 45 a článok 90 ods. 2)

Menovací orgán nie je povinný odôvodniť svoje rozhodnutia o povýšení s ohľadom na nepovýšených úradníkov, je naopak povinný odôvodniť svoje rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti nepovýšeného úradníka, pričom odôvodnenie tohto rozhodnutia by sa malo zhodovať s odôvodnením rozhodnutia, proti ktorému sťažnosť smerovala, takže hodnotenie zásluh v jednom aj druhom rozhodnutí vzájomne splývajú.

Úplná absencia odôvodnenia pred podaním žaloby nemôže byť napravená vysvetleniami podanými menovacím orgánom po podaní žaloby. V tomto štádiu také vysvetlenia už neplnia svoju úlohu umožniť dotknutej osobe posúdiť vhodnosť podania žaloby a súdu overiť správnosť odôvodnenia. Navyše za úplnej absencie odôvodnenia by možnosť dodať odôvodnenie po podaní žaloby totiž zasahovala do práva na obranu, pretože žalobca by bol zbavený možnosti predložiť žalobné dôvody proti odôvodneniu, s ktorými sa mohol oboznámiť až po podaní žaloby. Zásada rovnosti účastníkov konania pred súdom Spoločenstva by tým bola porušená.

(pozri body 27 a 28)

Odkaz:

Súdny dvor: 30. októbra 1974, Grassi/Rada, 188/73, Zb. s. 1099, bod 13; 27. októbra 1977, Moli/Komisia, 121/76, Zb. s. 1971, bod 12; 13. apríla 1978, Mollet/Komisia, 75/77, Zb. s. 897, bod 12; 26. novembra 1981, Michel/Parlament, 195/80, Zb. s. 2861, bod 22; 7. februára 1990, Culin/Komisia, C‑343/87, Zb. s. I‑225, body 13 a 15; 23. septembra 2004, Hectors/Parlament, C‑150/03 P, Zb. s. I‑8691, bod 50

Súd prvého stupňa: 12. februára 1992, Volger/Parlament, T‑52/90, Zb. s. II‑121, body 40 a 41; 20. februára 2002, Roman Parra/Komisia, T‑117/01, Zb. VS s. I‑A‑27, II‑121, bod 32; 11. decembra 2007, Sack/Komisia, T‑66/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 66, ktorý je predmetom odvolania na Súdnom dvore, C‑38/08 P
ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (tretia komora)

z 10. októbra 2007

Vec F‑107/06

Michael Berrisford

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Verejná služba – Úradníci – Povýšenie – Povyšovanie za rok 2005 – Prideľovanie prednostných bodov – VVU k článku 45 služobného poriadku“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou M. Berrisford najmä navrhuje zrušiť rozhodnutie o nezaradení jeho mena na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A*13, zverejneného 23. novembra 2005 v Administratívnych informáciách č. 85‑2005 v rámci povyšovania za rok 2005 a zaviazať Komisiu, aby mu zaplatila 25 000 eur ako náhradu škody

Rozhodnutie: Rozhodnutie o nezapísaní žalobcu na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A*13 v rámci povyšovania za rok 2005 sa zrušuje. Návrhy sa v zostávajúcej časti žaloby zamietajú. Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

Abstrakt

Úradníci – Povýšenie – Porovnávacie hodnotenie zásluh





Pokiaľ menovací orgán vykonáva porovnávacie hodnotenie zásluh kandidátov na povýšenie podľa článku 45 služobného poriadku, má povinnosť starostlivo a nestranne preskúmať všetky relevantné prvky každej kandidatúry.

Prvok, ktorý je potrebné zohľadniť, je skutočnosť, že úradník bol v predchádzajúcom období pre povýšenie navrhnutý na povýšenie, ale nebol povýšený. To totiž predstavuje relevantnú zásluhu za predpokladu, že sa zásluhy dotknutej osoby medzitým nezmenšili.

Všeobecné vykonávacie ustanovenia k článku 45 služobného poriadku prijaté Komisiou, ktoré stanovujú, že sa povýšenie musí vykonať po porovnaní trvalých individuálnych zásluh, potvrdzujú záväzný charakter tohto zohľadnenia.

Okrem toho by nezohľadnenie týchto skorších návrhov mohlo viesť k rovnakému zaobchádzaniu s rozdielnymi situáciami.

Pokiaľ by sa ukázalo, že kritéria pre udelenie prednostných bodov, z ktorých vychádzal výbor pre povyšovanie, boli prekážkou pre zohľadnenie tohto osobitného hľadiska zásluh, je menovací orgán, ktorý má povinnosť dodržiavať pravidlá práva vyššej právnej sily, povinný uvedené kritéria neuplatňovať.

(pozri body 67, 68, 71 – 76 a 103)

Odkaz:

Súdny dvor: 21. novembra 1991, Technische Universität München, C‑269/90, Zb. s. I‑5469, bod 14

Súd prvého stupňa: 11. decembra 1991, Frederiksen/Parlament, T‑169/89, Zb. s. II‑1403, bod 69; 4. mája 2005, Sena/EASA, T‑30/04, Zb. VS s. I‑A‑113, II‑519, bod 80; 15. septembra 2005, Casini/Komisia, T‑132/03, Zb. VS s. I‑A‑253, II‑1169, bod 69; 6. júna 2007, Parlante/Komisia, T‑432/04, Zb. VS s. I‑A-2-0000, II‑A-2-0000, bod 97
2.

Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd a Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd. sú povinné nahradiť trovy konania.
2.

Facebook Ireland identifikuje dokumenty, ktoré obsahujú údaje uvedené v bode 1 výroku a odošle ich Komisii na samostatnom elektronickom nosiči. Tieto dokumenty budú následne umiestnené do virtuálnej dátovej sály, ktorá bude prístupná čo najmenšiemu počtu členov personálu poverených vyšetrovaním, a to za prítomnosti (virtuálnej alebo fyzickej) zodpovedajúceho počtu advokátov spoločnosti Facebook Ireland. Členovia personálu poverení vyšetrovaním preskúmajú a vyberú predmetné dokumenty, pričom predtým, než pridajú dokumenty považované za relevantné do zložky, dajú advokátom spoločnosti Facebook Ireland možnosť sa k nim vyjadriť. V prípade nesúhlasu vo veci kvalifikácie dokumentu budú mať advokáti spoločnosti Facebook Ireland právo vysvetliť dôvody svojho nesúhlasu. V prípade trvajúceho nesúhlasu bude Facebook Ireland môcť požiadať riaditeľa pre informácie, komunikáciu a médiá generálneho riaditeľstva Komisie pre hospodársku súťaž o rozhodnutie sporu.
C 246/23

Uznesenie Všeobecného súdu z 23. mája 2019 — Fujifilm Recording Media/EUIPO — iTernity (d:ternity)

(Vec T-609/18) (1)

(„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie d:ternity - Staršia slovná ochranná známka iTernity - Späťvzatie návrhu na výmaz pred podaním žaloby - Obsolentnosť napadnutého rozhodnutia - Absencia záujmu na konaní - Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez akéhokoľvek právneho odôvodnenia“)

(2019/C 246/24)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Fujifilm Recording Media GmbH (Kleve, Nemecko) (v zastúpení: R.-D. Härer, C. Schultze, C. Weber, H. Ranzinger a C. Gehweiler, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: iTernity GmbH (Freiburg, Nemecko)

Predmet veci

Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. júla 2018 (vec R 2324/2017-4) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi iTernity a Fujifilm Recording Media

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.

2. Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 445, 10.12.2018.
Uznesenie Všeobecného súdu z 19. novembra 2018 – Landesbank Baden-Württemberg/SRB

(Vec T-14/17) (1)

((Žaloba o neplatnosť - Hospodárska a menová únia - Banková únia - Jednotný mechanizmus pre riešení krízových situácií úverových inštitúcií a niektorých investičných podnikov (SRM) - Jednotný fond pre riešenie krízových situácií (SRF) - Stanovenie príspevku ex ante na rok 2016 - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Zjavná neprípustnosť))

(2019/C 44/74)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a K. Rübsamen, advokáti)

Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) (v zastúpení: A. Martin-Ehlers, S. Raes, A. Kopp a T. Van Dyck, advokáti)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblytė a K.-Ph. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia SRB prijatého na výkonnom zasadnutí 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2016 (SRB/ES/SRF/2016/06) a rozhodnutia SRB prijatého na výkonnom zasadnutí z 20. mája 2016 o úprave príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2016, ktorým sa doplnilo rozhodnutie SRB z 15. apríla 2016 (SRB/ES/SRF/2016/13), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne

Výrok

1. Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

2. Landesbank Baden-Württemberg znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB).

3. Európska komisia znáša vlastné trovy konania

(1) Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.
SK Úradný vestník Európskej únie C 112/38

Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. februára 2017 – Voralberger Landes- und Hypothekenbank/CRU

(Vec T-645/16 R)

((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Jednotná rada pre riešenie krízových situácií - Jednotný fond na riešenie krízových situácií - Príspevky ex ante - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))

(2017/C 112/53)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Voralberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Rakúsko) (v zastúpení: G. Eisenberger, advokát)

Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií SRB (v zastúpení: B. Meyring a S. Schelo, advokáti)

Predmet veci

Návrh, ktorý je založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ a smeruje k nariadeniu predbežných opatrení, ktorých cieľom je jednak odklad výkonu rozhodnutia výkonného zasadnutia SRB (SRB/ES/SRF/2016/06) z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií za rok 2016 a jednak príkaz adresovaný SRB, pristúpiť k vráteniu príspevkov ex ante, ktoré zaplatila žalobkyňa

Výrok

1. Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.
SK Úradný vestník Európskej únie C 359/15

Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Španielsko/Komisia

(Vec T-461/13 R)

(Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Rozhodnutie označujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie, ako aj zrušenie zostávajúcich platieb - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia fumus boni iuris a naliehavosti)

2013/C 359/28

Jazyk konania: španielčina

Účastníci konania

Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, abogado del Estado)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2013) 3204 final z 19. júna 2013 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009) poskytnutej Španielskom na podporu digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených oblastiach a v menej obývaných oblastiach (s výnimkou Castilla — La Manacha)

Výrok

1. Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.
1.

Bod 174 rozsudku z 11. apríla 2018, H/Rada (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180), znie: „Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Podľa článku 133 rokovacieho poriadku v spojení s článkom 219 rokovacieho poriadku sa však o trovách konania na Všeobecnom súde a o trovách odvolacieho konania rozhodne v rozsudku alebo uznesení, ktorým sa konanie končí. Inými slovami podľa článku 134 ods. 3 uvedeného rokovacieho poriadku, ak mali účastníci konania úspech len v časti predmetu konania, každý z nich znáša svoje vlastné trovy konania. Ak sa to však zdá oprávnené vzhľadom na okolnosti prípadu, Všeobecný súd môže rozhodnúť, že účastník konania znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť časť trov konania druhého účastníka. Za okolností prejednávanej veci treba rozhodnúť, že na jednej strane Rada znáša svoje vlastné trovy konania a ja povinná nahradiť trovy konania žalobkyne až do vyhlásenia rozsudku o odvolaní, avšak len tie, ktoré sa týkajú otázky prípustnosti žaloby, a na druhej strane žalobkyňa znáša všetky svoje ostatné trovy konania a je povinná nahradiť všetky ostatné trovy konania vynaložené Radou pred a po uvedenom vyhlásení.“
2.

Animal Trading Company (ATC) BV, Avicentra NV, Borgstein Birds and Zoofood Trading vof, Bird Trading Company Van der Stappen BV, New Little Birds Srl, Vogelhuis Kloeg a Giovanni Pistone znášajú svoje vlastné trovy konania.
SK Úradný vestník Európskej únie C 44/46

Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. decembra 2008 – Longevity Health Products/ÚHVT – Hennig Arzneimittel (Cellutrim)

(Vec T-169/07) (1)

(„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva Cellutrim - Skoršia vnútroštátna slovná ochranná známka Cellidrin - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu“)

(2009/C 44/81)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobca: Longevity Health Product, Inc. (Nassau, Bahamy) (v zastúpení: J. Korab, advokát)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG (Flörsheim, Nemecko) (S. Ziegler, C. Kleiner a F. Dehn, advokáti)

Predmet veci

Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. marca 2007 (vec R 1123/2006-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Celltech Pharma GmbH & Co. KG, neskôr Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG a Longevity Health Products, Inc.

Výrok rozsudku

1. Žaloba sa zamieta.

2. Longevity Health Products, Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.
SK Úradný vestník Európskej únie C 183/20

Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júna 2008 – Atlantic Dawn a i./Komisia

(Vec T-172/07) (1)

(„Žaloba o neplatnosť - Kvóty na rybolov - Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 - Nedostatok priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)

(2008/C 183/42)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobcovia: Atlantic Dawn Ltd (Killybegs, Donegal, Írsko); Antarctic Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Atlantean Ltd (Killybegs, Donegal); Killybegs Fishing Enterprises Ltd (Killybegs, Donegal); Doyle Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Western Seaboard Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); O'Shea Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Aine Fishing Co. Ltd (Burtonport, Donegal); Brendelen Ltd (Greencastle, Donegal); Cavankee Fishing Co. Ltd (Greencastle, Donegal); Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Donegal); Eileen Oglesby (Burtonport, Donegal); Noel McGing (Killybegs, Donegal); Mullglen Ltd (Dublin, Írsko); Bradan Fishing Co. Ltd (Sligo, Sligo, Írsko); Larry Murphy (Castletownbere, Cork, Írsko); Pauric Conneelly (Claregalway, Galway, Írsko); Thomas Flaherty (Kilronan, Aran Islands, Galway); Carmarose Trawling Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Colmcille Fishing Ltd (Killybegs, Donegal) (v zastúpení: G. Hogan, SC, N. Travers a T. O'Sullivan, BL, a D. Barry, solicitor)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Banks, splnomocnený zástupca)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, abogado del Estado)

Predmet veci

Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 147/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa prispôsobujú určité rybné kvóty na obdobie rokov 2007 – 2012 v súlade s článkom 23 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. EÚ L 46, s. 10)

Výrok uznesenia

1. Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

2. Žalobcovia, Atlantic Dawn Ltd a i., znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie.

3. Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.