ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

§ 28 ods. 1 Ausländerbeschäftigungsgesetz (zákon o zamestnávaní cudzincov, BGBl. 218/1975), v znení uplatniteľnom v spore vo veci samej (ďalej len „AuslBG“), stanovuje: „Pokiaľ skutok nenapĺňa skutkovú podstatu trestného činu spadajúceho do právomoci súdov (§ 28c), spácha správny priestupok, za ktorý uloží okresný správny úrad sankciu, 1. ten, kto a) v rozpore s § 3 zamestná cudzinca, ktorému… nebolo udelené pracovné povolenie… … pričom toto porušenie sa potrestá v prípade neoprávneného zamestnania najviac troch cudzincov za každého neoprávnene zamestnaného cudzinca uložením pokuty vo výške od 1000 eur do 10000 eur, v prípade opakovania takého porušenia pokuty od 2000 eur do 20000 eur, v prípade viacerých ako troch zamestnaných cudzincov, za každého neoprávnene zamestnaného cudzinca uložením pokuty vo výške od 2000 eur do 20000 eur, v prípade opakovania takého porušenia pokuty od 4000 eur do 50000 eur; …“
13

Podľa vnútroštátneho súdu nemožno vylúčiť, že používanie označenia na prednej strane odevov by bolo len jedným zo spôsobov používania. Toto označenie by mohlo byť tiež uvedené na etikete vo vnútri odevov. V takomto prípade by verejnosť mohla uvedené označenie vnímať ako ochrannú známku, teda ako údaj o obchodnom pôvode výrobkov.
15

Článok 27 nariadenia č. 882/2004 s názvom „Poplatky alebo sadzby [dane – neoficiálny preklad]“ je formulovaný takto: „1. Členské štáty môžu vyberať poplatky alebo sadzby [dane – neoficiálny preklad] na pokrytie nákladov spôsobených úradnými kontrolami. 2. Pokiaľ však ide o činnosti uvedené v oddiel[e] A prílohy IV a oddiel[e] A prílohy V, členské štáty zabezpečia vyberanie poplatku. 3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 4 a 6, poplatky vyberané s ohľadom na určité činnosti uvedené v oddiel[e] A prílohy IV a oddiel[e] A prílohy V, nebudú nižšie než minimálne sadzby uvedené v odseku B [oddiele B – neoficiálny preklad] prílohy IV a v odseku B [oddiele B – neoficiálny preklad] prílohy V. Na prechodné obdobie do 1. januára 2008 však môžu členské štáty s ohľadom na činnosti uvedené v oddiel[e] A prílohy IV naďalej používať sadzby, ktoré používajú teraz podľa [smernice Rady z 29. januára 1985 o financovaní veterinárnych inšpekcií a kontrol čerstvého mäsa a hydinového mäsa (Ú. v. ES L 32, 1985, s. 14; Mim. vyd. 03/006, s. 161)]. … 4. Poplatky vyberané na účely úradných kontrol podľa odseku 1 alebo 2: … b) môžu byť pevne stanovené ako jednorazový poplatok na základe nákladov, ktoré znášajú príslušné orgány za dané obdobie, alebo, kde to prichádza do úvahy, vo výške, uvedenej v oddiel[e] B prílohy IV a v oddiel[e] B prílohy V. 5. Pri stanovovaní poplatkov budú členské štáty brať do úvahy: a) typ príslušného podniku a príslušné rizikové faktory, b) záujmy podnikov s nízkou výrobnou kapacitou, c) tradičné metódy výroby, spracovania a distribúcie, d) potreby podnikov v oblastiach s osobitnými zemepisnými obmedzeniami. 6. Ak sa, vzhľadom na systém vlastnej kontroly a sledovania, ktorý má zavedený prevádzkovateľ v oblasti krmív a potravín, a vzhľadom na úroveň dodržiavania zistenú pri úradných kontrolách pre určitý typ krmív, potravín alebo činností, vykonávajú kontroly so zníženou frekvenciou, alebo ak je potrebné zohľadniť kritériá uvedené v odseku 5 b) až d), členský štát môže stanoviť nižší poplatok za úradné kontroly než je minimálna sadzba uvedená v odseku 4 b). Podmienkou je, že tento členský štát poskytne Komisii správu s týmito údajmi: a) typ príslušných krmív, potravín alebo činností týkajúci sa [o ktoré ide –neoficiálny preklad]; b) kontroly, ktoré vykonáva príslušný prevádzkovateľ v oblasti krmív a potravín [kontroly vykonané v dotknutom podniku pôsobiacom v odvetví krmív alebo potravín – neoficiálny preklad] a c) metóda výpočtu zníženia poplatku. …“
25

Porovnávacia analýza rôznych jazykových verzií článku 16 ods. 1 smernice 2008/48 neumožňuje určiť presný rozsah stanoveného zníženia celkových nákladov spojených s úverom. Na jednej strane totiž holandské, poľské a rumunské jazykové znenie tohto ustanovenia naznačuje, že ide o zníženie nákladov spojených so zvyšnou dĺžkou trvania zmluvy („een verlaging van de totale kredietkosten, bestaande uit de interesten en de kosten gedurende de resterende duur van de overeenkomst“, „obniżki całkowitego kosztu kredytu, na którą składają się odsetki i koszty przypadające na pozostały okres obowiązywania umowy“ a „o reducere a costului total al creditului, care constă în dobânda și în costurile aferente duratei restante a contractului“). Na druhej strane nemecké a anglické znenia uvedeného ustanovenia sa vyznačujú istou nejednoznačnosťou a nasvedčujú tomu, že náklady spojené s týmto obdobím slúžia ako údaj na výpočet zníženia („das Recht auf Ermäßigung der Gesamtkosten des Kredits, die sich nach den Zinsen und den Kosten für die verbleibende Laufzeit des Vertrags richtet“ a „reduction consisting of the interest and the costs for the remaining duration of the contract“). Talianske znenie tohto ustanovenia, podobne ako francúzske znenie, uvádza „dlhované“ úroky a náklady („dus“, „dovuti“) za zvyšnú dĺžku trvania zmluvy. Napokon španielska verzia článku 16 ods. 1 smernice 2008/48 vyžaduje zníženie, ktoré zahŕňa náklady, ktoré zodpovedajú zvyšnej dĺžke trvania zmluvy („una reducción del coste total del crédito, que comprende los intereses y costes correspondientes a la duración del contrato que quede por transcurrir“).
42

V takejto situácii by teda výrobcovi, ktorý by patril do prioritnej kategórie na základe uplatnenia jedného z kritérií stanovených v článku 9 ods. 1 uvedeného nariadenia, bez toho, aby si splnil povinnosť zaplatiť mesačnú platbu, bolo možné priznať zníženie dlžného poplatku až po tom, čo by boli vrátené preplatky výrobcom, ktorí vyhoveli tejto povinnosti, a to za predpokladu, že po vrátení platieb týmto výrobcom by ešte boli k dispozícii finančné prostriedky.
3

Odôvodnenia 1, 3, 12 až 14, 23 a 24 smernice 2002/65 stanovujú: „1. V rámci dosahovania cieľov jednotného trhu je dôležité prijať opatrenia určené na postupnú konsolidáciu tohto trhu a tieto opatrenia musia prispieť k dosiahnutiu vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa v súlade s článkami 95 a 153 [ES]. … 3. … Pre zachovanie slobody výberu, ktorá je základným spotrebiteľským právom, je potrebný vysoký stupeň ochrany spotrebiteľa, aby sa zvýšila dôvera spotrebiteľov v diaľkový predaj. … 12. Protichodné alebo odlišné predpisy o ochrane spotrebiteľa, prijaté členskými štátmi, upravujúce marketing spotrebiteľských finančných služieb na diaľku, by mohli mať negatívny vplyv na fungovanie vnútorného trhu a hospodárskej súťaže medzi spoločnosťami na tomto trhu. Preto je potrebné schváliť spoločné predpisy na úrovni spoločenstva v tejto oblasti, ktoré neznížia celkovú ochranu spotrebiteľa v členských štátoch. 13. Vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa by mala zabezpečiť táto smernica, ktorej cieľom je zabezpečiť voľný pohyb finančných služieb. Členské štáty by nemali mať možnosť prijať iné ustanovenia okrem tých, ktoré sú určené v tejto smernici v oblastiach, ktoré zosúlaďuje, ak v nej nie je výslovne uvedené inak. 14. Táto smernica zahŕňa všetky finančné služby, ktoré by mohli byť poskytované na diaľku. Avšak niektoré finančné služby sa spravujú špecifickými ustanoveniami vnútro[š]tátnych právnych predpisov spoločenstva, ktoré naďalej platia pre tieto finančné služby. Je však potrebné určiť zásady, ktorými sa bude spravovať marketing týchto služieb na diaľku. … 23. Na účely optimálnej ochrany spotrebiteľa je dôležité, aby bol spotrebiteľ dostatočne informovaný o ustanoveniach tejto smernice a o všetkých etických kódexoch existujúcich v tejto oblasti a že má právo odstúpiť od zmluvy. 24. Ak právo na odstúpenie od zmluvy neuplatní, pretože spotrebiteľ výslovne požiadal o vykonanie zmluvy, dodávateľ by mal spotrebiteľa o tejto skutočnosti informovať.“
59

Pokiaľ však ide konkrétne o kritérium výberu založené na neprítomnosti v práci, treba uviesť, že zamestnanec so zdravotným postihnutím je v zásade vystavený riziku, že bude mať vyššiu neprítomnosť v práci v porovnaní so zamestnancom bez zdravotného postihnutia, keďže je vystavený dodatočnému riziku, že bude neprítomný v práci z dôvodu choroby súvisiacej s jej zdravotným postihnutím. Zdá sa teda, že kritérium výberu spočívajúce vo vysokej miere neprítomnosti v práci v priebehu roka môže znevýhodňovať zamestnancov so zdravotným postihnutím, ak neprítomnosť v práci súvisí so zdravotným postihnutím, a viesť tak k rozdielnemu zaobchádzaniu nepriamo založenému na zdravotnom postihnutí v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78 (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. apríla 2013, HK Danmark, C‑335/11 a C‑337/11, EU:C:2013:222, bod 76, ako aj z 18. januára 2018, Ruiz Conejero, C‑270/16, EU:C:2018:17, bod 39).
47

Navyše na účely opačného výkladu by bolo potrebné preukázať nebezpečenstvo pre verejný poriadok alebo verejnú bezpečnosť, čo by veľmi sťažovalo, ba až prakticky znemožňovalo vyhostenie štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí sú manželskými partnermi občanov Únie a ktorí v určitom období možno iba využili právo na prechodný pobyt z dôvodu činností svojich manželských partnerov v hostiteľskom členskom štáte, a to bez ohľadu na súčasnú činnosť alebo miesto, kde sa títo občania Únie aktuálne zdržiavajú a ktoré by mohlo byť aj mimo Únie.
3

Odôvodnenia 9, 19, 30 a 31 smernice 2008/48 znejú: „(9) Úplná harmonizácia je potrebná na to, aby sa všetkým spotrebiteľom v Spoločenstve zabezpečila vysoká a rovnocenná úroveň ochrany ich záujmov a aby sa vytvoril skutočný vnútorný trh. Členské štáty by preto nemali mať možnosť zachovať alebo zaviesť iné vnútroštátne ustanovenia ako ustanovenia tejto smernice. Takéto obmedzenie by sa však malo uplatňovať len na ustanovenia harmonizované touto smernicou. Ak neexistujú takéto harmonizované ustanovenia, členské štáty by mali mať možnosť zachovať alebo zaviesť vnútroštátne právne predpisy. … … (19) Na to, aby sa spotrebitelia mohli rozhodnúť na základe úplnej znalosti veci, mali by sa im pred uzavretím zmluvy o úvere poskytnúť primerané informácie o podmienkach a nákladoch spojených s úverom a o ich povinnostiach, ktoré si spotrebiteľ môže vziať so sebou a zvážiť. … … (30) Táto smernica neupravuje otázky zmluvného práva, ktoré sa týkajú platnosti zmlúv o úvere. Členské štáty preto môžu v tejto oblasti zachovať alebo zaviesť vnútroštátne ustanovenia, ktoré sú v súlade s právom Spoločenstva. Členské štáty môžu upraviť právny režim, ktorým sa riadi ponuka na uzatvorenie zmluvy o úvere, najmä to, kedy sa má predložiť, a obdobie, počas ktorého je záväzná pre veriteľa. Ak sa takáto ponuka predloží zároveň s informáciami, ktoré sa majú poskytnúť v súlade s touto smernicou pred uzavretím zmluvy, mala by sa, tak ako akékoľvek ďalšie doplňujúce informácie, ktoré môže veriteľ chcieť spotrebiteľovi poskytnúť, predložiť v osobitnom dokumente, ktorý môže byť pripojený k štandardným európskym informáciám o spotrebiteľskom úvere. (31) Zmluva o úvere by mala zrozumiteľným a stručným spôsobom poskytovať všetky potrebné informácie, aby sa mohol spotrebiteľ oboznámiť so svojimi právami a povinnosťami, ktoré mu z nej vyplývajú.“
18

Podľa stanoviska plenárneho zasadnutia Consiglio di Stato (Štátna rada) treba z dôvodov koherencie s vnútroštátnym procesným systémom a so zásadou procesnej autonómie založenej na konaní účastníkov konania uprednostniť riešenie, podľa ktorého záujem žalobkyne vo veci samej na konaní musí byť posúdený konkrétne súdom, na ktorý bola podaná žaloba, a nie na základe čisto teoretických dôvodov. Z tohto hľadiska by bolo vhodné priznať členským štátom možnosť určiť spôsoby preukázania konkrétneho charakteru uvedeného záujmu, pričom je potrebné zabezpečiť právo uchádzačov na obhajobu, ktorí sa ešte zúčastňujú verejného obstarávania, ale neboli predvolaní pred súd, a to v súlade so zásadami týkajúcimi sa dôkazného bremena.
45

Súdny dvor na základe toho dospel k záveru, že v prípade predaja a dodávky falšovaného tovaru, ku ktorým došlo na území členského štátu, po ktorom ho tento kupujúci predal ďalej v inom členskom štáte, na ktorého území pôvodný predávajúci nekonal, toto kritérium neumožňuje určenie súdnej právomoci súdu pre ochranné známky Európskej únie tohto členského štátu uvedeného ako posledného na rozhodovanie o žalobe podanej proti pôvodnému predávajúcemu. Takáto súdna právomoc by sa zakladala na účinku porušenia, ktorého sa dopustil uvedený pôvodný predávajúci, a nie na údajnom nezákonnom akte daného predávajúceho, čo by bolo v rozpore so slovným spojením „územ[ie členského štátu, kde] došlo k porušeniu práv“ (pozri v tomto zmysle rozsudok z 5. júna 2014, Coty Germany, C‑360/12, EU:C:2014:1318, body 34, 37 a 38).
5

Odôvodnenie 39 smernice 2009/136 uvádza: „Koncoví užívatelia by mali mať možnosť volať na služby tiesňového volania a mať k nim prístup pomocou akejkoľvek telefónnej služby, ktorá umožňuje vytváranie volania prostredníctvom čísla alebo čísel z národného telefónneho číslovacieho plánu. …Mala by sa posilniť aj povinnosť poskytovať informácie o polohe volajúceho, aby sa zlepšila ochrana občanov. Konkrétne by podniky mali sprístupniť informácie o polohe volajúceho službám tiesňového volania, a to okamžite po tom, ako volanie dosiahne uvedenú službu, a nezávisle od použitej technológie. …“
18

Daňová správa podala kasačný opravný prostriedok na vnútroštátny súd, a to na Augstākā tiesa (Najvyšší súd, Lotyšsko). Tvrdí, že podľa nariadenia č. 178/2002 prevádzkovatelia v potravinárskom odvetví musia byť schopní identifikovať akúkoľvek látku, ktorá je určená na pridávanie do potravín alebo krmív, alebo o ktorej sa predpokladá, že sa bude pridávať do potravín alebo krmív, a musia mať na tento účel zavedené systémy a postupy, ktoré umožnia, aby tieto informácie boli sprístupnené príslušným orgánom. Altic však nevykonala minimálne overenia týkajúce sa jej zmluvných strán, ani neoverila, či boli zaregistrované na Úrade pre potravinovú a veterinárnu bezpečnosť Lotyšska. Z toho vyplýva, že Altic vedela alebo mala vedieť, že bola zapletená do štruktúry zneužívajúcej spoločný systém DPH.
18

K mnohým komanditným spoločnostiam, ktorých štruktúry vytvára skupina MPC, patria Dreiundvierzigste Sachwert Rendite‑Fonds Holland GmbH & Co KG (ďalej len „43. fond“), Einundfünfzigste Sachwert Rendite‑Fonds Holland GmbH & Co KG a Zweiundsiebziegste Sachwert Rendite‑Fonds Holland GmbH & Co KG.
18

Z toho vyvodil, že uložená sankcia je premlčaná, keďže od dátumu platby dotknutej pomoci do dňa, keď žiadateľ bol informovaný o tom, že pomoc bola poskytnutá neoprávnene, uplynuli viac ako štyri roky. Uplatnenie pravidiel premlčania stanovených v článku 49 nariadenia č. 2419/2001 tak umožnilo dôjsť k menej prísnemu výsledku, ako je ten, ktorý by vyplýval z bežne uplatniteľného pravidla, a to z článku 3 ods. 1 druhého pododseku prvej vety nariadenia č. 2988/95. Podľa tohto posledného ustanovenia totiž premlčacia doba začína plynúť až odo dňa, keď sa nezrovnalosť skončila, a to v roku 2004, čiže v čase, keď sa žiadateľ dozvedel o existencii nezrovnalostí vo svojich žiadostiach, by sankcia ešte nebola premlčaná.
15

Dňa 8. júna 2015 First‑tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) [Prvostupňový súd (senát pre prisťahovalecké a azylové záležitosti), Spojené kráľovstvo] zamietol odvolanie, ktoré pani Bajratari podala proti rozhodnutiu Home Office (ministerstva vnútra). Dňa 6. októbra 2016 Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) [Druhostupňový súd (senát pre prisťahovalecké a azylové záležitosti), Spojené kráľovstvo] zamietol druhé odvolanie, ktoré podala pani Bajratari. Obrátila sa preto na Court of Appeal in Northern Ireland (Odvolací súd Severného Írska, Spojené kráľovstvo) so žiadosťou o povolenie na podanie opravného prostriedku proti rozsudku Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) [Druhostupňový súd (senát pre prisťahovalecké a azylové záležitosti)].
46

CMA sa v prvom rade domnieva, že ak by Všeobecný súd vyložil uvedené ustanovenie v súlade s článkom 127 ods. 6 ZFEÚ a článkom 1 nariadenia č. 1024/2013, ktoré sa týkajú osobitných úloh zverených ECB v oblasti kontroly a dohľadu nad „úverovými inštitúciami“, mal by dospieť k záveru, že ústredný orgán uvedený v článku 2 bode 21 písm. c) nariadenia č. 468/2014 musí mať na to, aby ECB mohla vykonávať konsolidovaný prudenciálny dohľad, počnúc týmto ústredným orgánom, nevyhnutne postavenie úverovej inštitúcie.
22

BUB 1976 bolo nahradené BUB 1989, ktorého § 10 ods. 1 v znení uplatniteľnom od 1. júla 1989 do 1. januára 1992 stanovoval, že „v systéme sociálneho poistenia nie je poistený rezident, ktorý vykonáva zárobkovú činnosť výlučne mimo Holandska“. V období od 1. januára 1992 do 1. januára 1997 toto ustanovenie BUB 1989 stanovovalo, že „v systéme sociálneho poistenia nie je poistený rezident, ktorý počas súvislého obdobia v dĺžke najmenej tri mesiace vykonáva zárobkovú činnosť výlučne mimo Holandska“. Podľa znenia uplatniteľného od 1. januára 1997 do 1. januára 1999 § 10 ods. 1 BUB 1989 stanovoval, že „v systéme sociálneho poistenia nie je poistený rezident, ktorý počas súvislého obdobia v dĺžke najmenej tri mesiace vykonáva zárobkovú činnosť výlučne mimo Holandska, s výnimkou prípadov, keď túto činnosť vykonáva na základe pracovného pomeru so zamestnávateľom, ktorý má sídlo alebo bydlisko v Holandsku“.
44

Toto ustanovenie bolo vyložené Európskym súdom pre ľudské práva tak, že ukladá členskému štátu pozitívnu povinnosť chrániť osobnú slobodu osôb, ktoré patria do jeho právomoci. V prípade, ak by to tak nebolo, vyplývala by z toho značná právna medzera pri ochrane pred svojvoľným zadržaním, čo by nebolo v súlade s významom, ktorý má osobná sloboda v demokratickej spoločnosti. Štát má teda povinnosť prijať opatrenia poskytujúce účinnú ochranu zraniteľným osobám (rozsudok ESĽP, 17. januára 2012, Stanev v. Bulharsko, č. 36760/06, CE:ECHR:2012:0117JUD003676006, § 120).
38

Za týchto podmienok Fővárosi Ítélőtábla (Odvolací súd hlavného mesta Budapešť, Maďarsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Má sa bod 1 písm. q) prílohy smernice [93/13] vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie ako kogentná norma Únie, ktorá má postavenie normy verejného poriadku, všeobecne a bez nutnosti ďalšieho posudzovania zakazuje, aby veriteľ vnútil dlžníkovi v postavení spotrebiteľa zmluvné ustanovenie vo forme všeobecnej a individuálne nedohodnutej zmluvnej podmienky, ktorej predmetom alebo účinkom je prenesenie dôkazného bremena na dlžníka v postavení spotrebiteľa? 2. V prípade, že predmet alebo účinok zmluvnej podmienky sa má posudzovať na základe bodu 1 písm. q) prílohy smernice [93/13], možno konštatovať, že výkonu práv spotrebiteľov bráni zmluvná podmienka – podľa ktorej môže dlžník v postavení spotrebiteľa legitímne predpokladať, že musí splniť zmluvu v celom rozsahu, vrátane všetkých jej podmienok, spôsobom a v rozsahu stanovenom veriteľom, a to aj vtedy, keď je dlžník presvedčený o tom, že plnenia požadované veriteľom sú čiastočne alebo úplne nevymáhateľné, alebo – ktorej účinok spočíva vo vylúčení alebo v obmedzení prístupu spotrebiteľa k spôsobu urovnania sporov založeného na spravodlivom vyjednávaní, pretože veriteľ môže považovať spor za urovnaný tým, že sa odvolá na túto podmienku? 3. V prípade, že sa má o nekalej povahe zmluvných podmienok uvedených v prílohe smernice [93/13] rozhodnúť aj z hľadiska kritérií stanovených v článku 3 ods. 1 smernice, je teda podmienka, ktorá má vplyv na rozhodovanie spotrebiteľa o plnení zmluvy, o riešení sporov s veriteľom súdnou alebo mimosúdnou cestou alebo o vykonanie práv, v súlade so zásadou jasnej a zrozumiteľnej formulácie podmienok uvedenou v článku 5 smernice, pričom je spresnené, že dotknutá podmienka je nepochybne formulovaná gramaticky jasne, ale jej právne účinky možno objasniť iba výkladom vnútroštátnych právnych predpisov, ku ktorým v čase uzavretia zmluvy ani v nasledujúcich rokoch neexistovala jednotná judikatúra? 4. Má sa bod 1 písm. m) prílohy smernice [93/13] vykladať v tom zmysle, že zmluvná podmienka, ktorá nebola dohodnutá individuálne, môže byť nekalá aj vtedy, ak predajcovi alebo dodávateľovi umožňuje jednostranne určiť, či je plnenie spotrebiteľa v súlade so zmluvou, a ak spotrebiteľ uzná, že je touto podmienkou viazaný, ešte skôr, než jedna alebo druhá zmluvná strana poskytne akékoľvek plnenie?“
36

V tejto súvislosti treba konštatovať, že hoci by poskytnutie prístupu k dotknutým informáciám vo formáte, ktorý by umožnil elektronické spracovanie týchto informácií, uľahčovalo ich používanie týmito prevádzkovateľmi, a tak by prispelo k zabezpečeniu efektívnej hospodárskej súťaže na každom z týchto trhov, ako aj k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu, nič nenasvedčuje tomu, že by sa tieto ciele mohli dosiahnuť len tým, že sa výrobcom automobilov uloží povinnosť sprístupniť dotknuté informácie v takomto formáte.
18

V obdobiach od 27. septembra do 15. októbra 2012 a od 13. februára do 21. mája 2013 vrátane dvaja colní zástupcovia, konajúci v mene a na účet dovozcu bicyklov sídliaceho vo Francúzsku, a to spoločnosti Trace Sport, podali v Holandsku colné vyhlásenia na prepustenie bicyklov odoslaných zo Srí Lanky do voľného obehu. Vo všetkých týchto vyhláseniach sú uvedení srílanskí vyvážajúci výrobcovia, a to buď Kelani Cycles, alebo Creative Cycles, deklarovaní ako vývozcovia týchto bicyklov.
33

Občianka Únie by pritom bola odradená od výkonu svojho práva na voľný pohyb, ak by jej za predpokladu, že by bola tehotná v hostiteľskom členskom štáte a v dôsledku toho ukončila výkon samostatnej zárobkovej činnosti, aj keď len na krátke obdobie, hrozilo, že stratí postavenie samostatne zárobkovo činnej osoby v tomto štáte (pozri analogicky rozsudok z 19. júna 2014, Saint Prix, C‑507/12, EU:C:2014:2007, bod 44).
19

VIPA je obchodná spoločnosť založená podľa maďarského práva, ktorá prevádzkuje lekáreň. Ústav počas kontroly konštatoval, že v období od 1. januára 2014 do 15. septembra 2015 VIPA v 25 prípadoch vydala v rozpore so zákonom lieky viazané na lekársky predpis na základe objednávok vystavených predpisujúcimi osobami, ktoré nemajú povolenie na výkon činnosti v oblasti zdravotnej starostlivosti vydané maďarským správnym orgánom pre zdravotníctvo. Predmetom sporu bolo 21 objednávok vystavených lekárskou spoločnosťou so sídlom v Spojenom kráľovstve a 4 objednávky vystavené lekárom vykonávajúcim činnosť v Rakúsku. V dôsledku toho rozhodnutím z 31. augusta 2016 ústav uložil spoločnosti VIPA pokutu 45000000 maďarských forintov (HUF) (približne 140000 eur), uložil jej zákaz pokračovania v činnosti výdaja liekov v rozpore so zákonom v predmetnej lekárni a odobral jej povolenie na prevádzku.
3

Odôvodnenie 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72) stanovuje, že „zásada zaobchádzania s niektorými faktami alebo udalosťami, ku ktorým dochádza na území iného členského štátu, ako keby sa udiali na území členského štátu, ktorého právne predpisy sú uplatniteľné, by však nemala prekážať zásade spočítania dôb poistenia, zamestnania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo bydliska ukončených podľa vnútroštátnych právnych predpisov iného členského štátu k takýmto dobám ukončeným podľa vnútroštátnych právnych predpisov príslušného členského štátu. Doby ukončené podľa právnych predpisov iného členského štátu by sa preto mali vziať do úvahy iba pri uplatňovaní zásady spočítania dôb“.
44

Akékoľvek iné opatrenie by totiž išlo nad rámec jednoduchého konštatovania kapitálového zisku v súvislosti s vymenenými cennými papiermi vyplývajúceho z výmeny cenných papierov pri tejto výmene a mohlo by mať za následok reálne nevýhodné daňové dôsledky, pokiaľ ide o zdanenie tohto kapitálového zisku ku dňu, keď nastane skutočnosť zakladajúca toto zdanenie, v tomto prípade ku dňu následného prevodu cenných papierov získaných pri výmene, čo by bolo v rozpore so zásadou daňovej neutrality uvedenou v článku 8 ods. 1 smernice 2009/133.