ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

Článok 10 nariadenia č. 1924/2006, ktorý sa týka zdravotných tvrdení a je nazvaný „Osobitné podmienky“, vo svojich odsekoch 1 až 3 uvádza: „1. Zdravotné tvrdenia [sa zakazujú a – neoficiálny preklad] sú povolené len vtedy, ak sú v súlade so všeobecnými požiadavkami uvedenými v kapitole II [obsahujúcej články 3 až 7 uvedeného nariadenia] a osobitnými požiadavkami uvedenými v tejto kapitole [obsahujúcej články 10 až 19 toho istého nariadenia] a sú povolené v súlade s týmto nariadením a zahrnuté do zoznamov povolených tvrdení ustanovených v článkoch 13 a 14. 2. Zdravotné tvrdenia sú povolené len vtedy, ak označenie obsahuje tieto informácie, alebo v prípade, že takéto označenie neexistuje, ak sú tieto informácie uvedené pri prezentácii a v reklame: a) údaj poukazujúci na dôležitosť pestrej a vyváženej stravy a zdravého životného štýlu; b) množstvo potraviny a spôsob konzumácie, ktoré sú potrebné na dosiahnutie tvrdeného pozitívneho účinku; c) v prípade potreby údaj určený osobám, ktoré by sa mali vyhnúť používaniu tejto potraviny; a d) príslušné varovanie pri výrobkoch, ktoré môžu pri nadmernej konzumácii predstavovať zdravotné riziko. 3. Odkaz na všeobecný a nešpecifický prínos živiny alebo potraviny pre celkové zdravie alebo dobrý zdravotný stav je možné uviesť, len ak sa s spolu s ním uvedie aj osobitné zdravotné tvrdenie uvedené v zoznamoch uvedených v článkoch 13 alebo 14.“
10

Odôvodnenia 2, 5, 8 a 10 nariadenia č. 1383/2003 sú formulované takto: „(2) obchodovanie napodobenín, pirátskeho tovaru a v skutočnosti všetkého tovaru porušujúceho práva duševného vlastníctva spôsobuje významnú ujmu výrobcom dodržiavajúcim zákony, obchodníkom a držiteľom práv, ako aj klamanie a v niektorých prípadoch ohrozovanie zdravia a bezpečnosti spotrebiteľov. Pokiaľ je to možné, takýto tovar by nemal vstúpiť na trh a mali by sa prijať opatrenia, ktoré sa zaoberajú touto protiprávnou činnosťou bez toho, aby predstavovali prekážku pre slobodu legálneho obchodu. … … (5) na obdobie potrebné na určenie, či je podozrivý tovar skutočne napodobeninou, pirátskym tovarom alebo tovarom porušujúcim niektoré práva duševného vlastníctva, by malo konanie colných orgánov zahŕňať odklad uvoľnenia do voľného obehu… alebo zadržanie tovaru v prípade tovaru umiestneného na odkladný postup [do colného režimu s podmienečným oslobodením – neoficiálny preklad]… … (8) konania začaté s cieľom určiť, či sa podľa vnútroštátneho práva právo duševného vlastníctva porušilo, sa budú viesť s odkazom na kritériá použité pri preukázaní, či tovar vyrobený v tomto členskom štáte porušuje práva duševného vlastníctva. Toto nariadenie neovplyvňuje ustanovenia členských štátov o právomociach súdov alebo súdne postupy; … (10) je potrebné ustanoviť opatrenia uplatniteľné na tovar, u ktorého sa zistilo, že je napodobeninou, pirátskym tovarom alebo tovarom všeobecne porušujúcim niektoré práva duševného vlastníctva. …“
2

Návrh, ktorý podal High Court (vec C‑293/12), sa týka sporu medzi Digital Rights Ireland Ltd (ďalej len „Digital Rights“) a Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Commissioner of the Garda Síochána, Írskom, ako aj Attorney General vo veci zákonnosti legislatívnych a správnych opatrení týkajúcich sa uchovávania údajov v súvislosti s elektronickými komunikáciami.
9

Odseky 4 až 6 tohto § 15 podrobne upravujú prípady uvedené v odseku 1 písm. d) až f) uvedeného paragrafu. § 15 ods. 5 zákona z roku 1993 najmä spresňoval, že o odchode do dôchodku môže byť rozhodnuté ex offo len vtedy, ak parlamentný komisár nie je schopný plniť úlohy spojené so svojou funkciou počas viac ako 90 dní z dôvodov, ktoré mu nemožno pripísať. Odsek 6 tohto paragrafu uvádzal, že o demisii môže byť rozhodnuté ex offo, ak si parlamentný komisár neplní úlohy spojené so svojou funkciou počas viac ako 90 dní z dôvodov, ktoré mu možno pripísať, pokiaľ sa úmyselne vyhýba povinnosti podať majetkové priznanie, v majetkovom priznaní zámerne uvedie nepresné podstatné údaje alebo skutočnosti, alebo ak spáchal trestný čin konštatovaný právoplatným rozsudkom.
17

Za týchto okolností Komisia uviedla, že neobmedzená záruka zo strany štátu v prospech podniku La Poste by viedla k prevodu štátnych prostriedkov v zmysle bodu 2.1 oznámenia Komisie o uplatňovaní článkov 87 [ES] a 88 [ES] na štátnu pomoc vo forme záruk (Ú. v. EÚ C 155, 2008, s. 10) (odôvodnenie 254 sporného rozhodnutia), a bola by pripísateľná štátu (odôvodnenie 255 sporného rozhodnutia).
9

Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že pán Spoering je fotograf, ktorý v priebehu februára 2003 vyhotovil na požiadanie Hi Hotel 25 diapozitívov s pohľadom na interiér rôznych priestorov hotela prevádzkovaného touto spoločnosťou v Nice. Pán Spoering postúpil Hi Hotel právo na používanie fotografií v reklamných prospektoch a na jej internetovej stránke. Písomná dohoda o postúpení práv na používanie neexistuje. Pán Spoering fakturoval Hi Hotelu 2500 eur za tieto fotografie s poznámkou „include the rights – only for the hotel hi“.
22

Dňa 25. februára 2010 uzatvorila pani I. Weberová s pani M. Weberovou pred tým istým notárom zmluvu, v ktorej výslovne uznali účinné vykonanie predkupného práva pani I. Weberovou a dohodli sa na prevode vlastníckeho práva na pani I. Weberovú za rovnakú cenu, ako je tá, na ktorej sa v kúpnej zmluve dohodla pani M. Weberová so spoločnosťou Z. GbR. Dohodli sa však na tom, že notár má podniknúť kroky potrebné na prepis vlastníctva v katastri nehnuteľností v súlade s § 873 ods. 1 BGB až vtedy, keď pani M. Weberová písomne oznámi tomuto notárovi, že nevykoná právo odstúpiť od zmluvy alebo že sa tohto práva odstúpiť od zmluvy vyplývajúceho zo zmluvy uzavretej so spoločnosťou Z. GbR vzdala a to v stanovenej lehote, ktorá uplynula 28. marca 2010. Dňa 2. marca 2010 pani I. Weberová zaplatila dohodnutú kúpni cenu vo výške 4 milióny eur.
12

V odôvodnení 34 sporného rozhodnutia, ktoré je uvedené v časti 2 tohto rozhodnutia nazvanej „Skutková podstata“, Komisia opísala zmenu podmienok splácania takto: „V rámci reštrukturalizačného plánu Holandsko predložilo zmeny a doplnenia dohody o splatení cenných papierov Core Tier 1 spoločnosťou ING. Podľa zmenených a doplnených podmienok môže ING odkúpiť 50 % cenných papierov kapitálu Core Tier 1 za emisný kurz (10 eur) plus nahromadený úrok v súvislosti s ročným kupónom 8,5 % (približne 253 mil. eur) plus penále za predčasné splatenie, keď ING predá akcie za cenu vyššiu ako 10 eur. Penále za spätné odkúpenie sa zvyšuje s cenou akcií ING. Na účely výpočtu prémie za spätné odkúpenie je zvýšenie ceny akcií obmedzené zhora sumou 12,45 eura. Pri tejto úrovni sa penále rovná 13 % ročne. Penále za spätné odkúpenie môže predstavovať maximálne 705 mil. eur za predpokladu, že 5 mld. eur sa splatí 400 dní po dátume emisie. Okrem toho je prémia/penále obmedzená zdola sumou 340 mil. eur, čím sa zabezpečí minimálna interná miera návratnosti pre Holandsko 15 %. Inými slovami, berúc do úvahy, že ING by normálne musela zaplatiť 2,5 mld. eur ako prémiu za spätné odkúpenie, táto zmena by mala za následok dodatočnú výhodu pre ING v rozpätí od 1,79 mld. do 2,2 mld. eur v závislosti od trhovej ceny akcií ING. …“
8

Podľa článku 6 nariadenia č. 1191/69: „1. Dopravné podniky podajú na príslušných orgánoch členských štátov žiadosti, uvedené v článku 4, a to do jedného roka odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Dopravné podniky môžu podávať žiadosti aj po uplynutí vyššie uvedenej lehoty, ak zistia, že ustanovenia článku 4 ods. 1 sú splnené. 2. Rozhodnutia zachovať záväzok služby vo verejnom záujme alebo jeho časť, alebo ho zrušiť na konci stanoveného obdobia, musia zahŕňať aj ustanovenie zabezpečujúce náhradu za finančné bremeno, ktoré z tohto vyplýva; výška náhrady sa stanoví podľa spoločných postupov, ktoré sú uvedené v článkoch 10 až 13. 3. Príslušné orgány členských štátov rozhodnú do jedného roka odo dňa podania žiadosti v prípade záväzku prevádzkovať alebo dopravovať a do šiestich mesiacov, pokiaľ ide o tarifné záväzky. Nárok na náhradu vzniká dňom vydania rozhodnutia príslušným orgánom, avšak v žiadnom prípade nie pred 1. januárom 1971. 4. Ak to však príslušné orgány členských štátov považujú z dôvodu počtu a významu žiadostí podaných jednotlivými podnikmi za nutné, môžu predĺžiť termín uvedený v prvom pododseku odseku 3 najneskôr do 1. januára 1972. V takomto prípade vznikne nárok na náhradu k tomuto dňu. Pokiaľ chcú príslušné orgány členských štátov uplatniť toto právo, musia o tom do šiestich mesiacov od podania žiadostí informovať dotknuté podniky. Ak by niektorý členský štát mal zvláštne ťažkosti, môže Rada na požiadanie tohto štátu a na návrh Komisie oprávniť dotknutý štát predĺžiť lehotu uvedenú v prvom pododseku tohto odseku až do 1. januára 1973. 5. Ak príslušné orgány nedospejú v stanovenej lehote k rozhodnutiu, záväzok, ktorého zrušenia sa týka žiadosť dopravného podniku podľa článku 4 ods. 1, zostane zrušený. 6. Na základe správy predloženej Komisiou pred 31. decembrom 1972 preštuduje Rada, pokiaľ ide o vykonanie tohto nariadenia, situáciu v každom členskom štáte.“
22

Takáto schéma musí byť nevyhnutne „pyramídová“ v tom zmysle, že na to, aby pretrvala, je potrebné pristúpenie stále väčšieho počtu nových účastníkov, aby bolo možné financovať kompenzácie zaplatené existujúcim členom. Schéma takisto predpokladá, že kompenzácia poskytovaná za účasť je menej pravdepodobná v prípade naposledy registrovaných členov. Táto schéma prestane byť životaschopnou, ak rast počtu členov, ktorý by mal na to, aby systém pretrval, teoreticky pokračovať do nekonečna, už nepostačuje na financovanie kompenzácií prisľúbených všetkým členom.
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťami Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, WPCS (UK) Finance Ltd, AS Watson Card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd a Superdrug Stores plc proti Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs, týkajúceho sa uplatnenia právnej úpravy úľavy na dani pre skupinu v rámci združenia podnikov.
46

Súdny dvor už rozhodol, že ak existuje rozpor medzi viacerými základnými právami, musia členské štáty pri preberaní smernice dbať na to, aby vychádzali z výkladu tejto smernice, ktorý umožňuje zabezpečiť spravodlivú rovnováhu medzi uplatniteľnými základnými právami chránenými právnym poriadkom Únie. Ďalej je potrebné, aby orgány a súdy členských štátov pri vykonávaní opatrení na prebratie tejto smernice nielen vykladali svoje vnútroštátne právo v súlade s uvedenou smernicou, ale tiež dbali na to, aby nevychádzali z výkladu tejto smernice, ktorý by kolidoval s uvedenými základnými právami alebo s inými všeobecnými zásadami práva Únie, ako je zásada proporcionality (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. januára 2008, Promusicae, C-275/06, Zb. s. I-271, bod 68).
3

Odôvodnenia 7, 9, 26, 28 a 47 smernice 2008/48 znejú takto: „(7) Ak sa má uľahčiť vytvorenie riadne fungujúceho vnútorného trhu so spotrebiteľskými úvermi, je potrebné, aby sa v niekoľkých kľúčových oblastiach ustanovil harmonizovaný rámec Spoločenstva… … (9) Úplná harmonizácia je potrebná na to, aby sa všetkým spotrebiteľom v Spoločenstve zabezpečila vysoká a rovnocenná úroveň ochrany ich záujmov a aby sa vytvoril skutočný vnútorný trh. Členské štáty by preto nemali mať možnosť zachovať alebo zaviesť iné vnútroštátne ustanovenia ako ustanovenia tejto smernice. … … (26) Členské štáty by mali prijať vhodné opatrenia na podporu zodpovedných postupov počas všetkých fáz úverového vzťahu, berúc do úvahy osobitný charakter svojho trhu s úvermi. … Najmä na rozvíjajúcom sa trhu s úvermi je dôležité, aby veritelia neposkytovali úvery nezodpovedne alebo bez predchádzajúceho posúdenia úverovej bonity a aby členské štáty vykonávali potrebný dohľad na vyvarovanie sa takémuto správaniu a aby stanovili potrebné opatrenia na sankcionovanie veriteľov v takýchto prípadoch. … … (28) Pri posudzovaní úverovej bonity spotrebiteľa by mal veriteľ nahliadnuť aj do príslušných databáz; právne a reálne okolnosti môžu vyžadovať, aby sa tieto nahliadnutia rozsahovo líšili. … … (47) Členské štáty by mali ustanoviť pravidlá o sankciách uplatniteľných v prípade porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a zabezpečiť ich vykonávanie. Aj keď výber sankcií ostáva v právomoci členských štátov, ustanovené sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.“
24

Vzhľadom na pochybnosti, ktoré mal vnútroštátny súd, najmä pokiaľ ide o to, či ustanovenia článku 13 B písm. d) bodu 5 a článku 5 ods. 3 písm. c) šiestej smernice umožňujú členským štátom oslobodiť transakcie týkajúce sa obchodovania s akciami spoločností, ktorých majetok tvoria predovšetkým nehnuteľnosti, od DPH a či táto smernica umožňuje, aby nadobudnutie väčšinového podielu na základnom imaní týchto spoločností podliehalo nepriamej dani odlišnej od DPH, akou je daň z prevodov majetku, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Ukladá [šiesta] smernica… v článku 13 časti B písm. d) bode 5 povinnosť uplatnenia DPH bez možnosti oslobodenia od tejto dane na transakcie týkajúce sa predaja akcií uskutočňované zdaniteľnou osobou, ktoré zahŕňajú nadobudnutie vlastníctva k nehnuteľnostiam, vzhľadom na výnimku, ktorú stanovuje pre cenné papiere, ktoré držiteľovi poskytujú de jure alebo de facto vlastnícke právo alebo právo držby nehnuteľnosti alebo jej časti? 2. Umožňuje [šiesta] smernica… existenciu ustanovení, ako je článok 108 zákona… o trhu s cennými papiermi, ktorý nadobudnutie väčšinového podielu na základnom imaní spoločnosti, ktorej aktíva tvoria predovšetkým nehnuteľnosti, zdaňuje nepriamou daňou odlišnou od DPH, nazývanou ‚daň z prevodov majetku‘ bez zohľadnenia skutočnosti, že účastníci transakcie môžu byť podnikateľmi, pričom teda nie je vylúčený prípad, že ak by došlo k priamemu prevodu nehnuteľností namiesto prevodu akcií, transakcia by podliehala DPH? 3. Je so slobodou usadiť sa zaručenou článkom [49 ZFEÚ] a so slobodou pohybu kapitálu upravenou v článku [63 ZFEÚ] zlučiteľné vnútroštátne ustanovenie, akými je článok 108 zákona… o trhu s cennými papiermi, ktorý zdaňuje nadobudnutie väčšinového podielu na základnom imaní spoločností, ktorých aktíva tvoria predovšetkým nehnuteľnosti nachádzajúce sa na území Španielska, a to bez toho, aby umožňoval preukázať, že spoločnosť, nad ktorou bola prevzatá kontrola, vykonáva ekonomickú činnosť?“
21

Podľa § 27 ods. 1 a 2 toho istého zákona: „1. Na verejných cestných komunikáciách v Litve sa môžu pohybovať motorové vozidlá a ich prívesy, ktoré sú prihlásené do evidencie. Povinnosť prihlásiť motorové vozidlá do evidencie v Litovskej republike sa dočasne (do 90 dní ročne) neuplatňuje na cudzincov, ktorí pricestujú do Litovskej republiky vo vozidle prihlásenom do evidencie v zahraničí a nemajú povolenie na dočasný alebo trvalý pobyt v Litovskej republike alebo majú povolenie na pobyt v EÚ, ako aj na litovských občanov, ktorí majú trvalé bydlisko v zahraničí. 2. … motorové vozidlá, ktoré sú určené na premávku na ľavej strane vozovky a/alebo ktoré majú volant na pravej strane, nie je možné prihlásiť do evidencie v Litovskej republike, pokiaľ nejde o historické vozidlá a vozidlá určené na osobitné účely.“
12

Za týchto podmienok Employment Tribunal, Leicester, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky: „1. V prípade, že: — ročná odmena pracovníka pozostáva zo základnej mzdy a z platieb provízií poskytnutých na základe zmluvného nároku na províziu, — provízia sa vypláca na základe dosiahnutého objemu predaja a zmlúv uzavretých zamestnávateľom v dôsledku práce pracovníka, — provízia sa vypláca spätne a výška provízie vyplatenej v danom referenčnom období sa mení podľa hodnoty dosiahnutého objemu predaja a uzavretých zmlúv a času tohto predaja, — počas dovolenky za kalendárny rok pracovník nevykonáva nijakú prácu, z ktorej by mu vyplýval nárok na tieto platby provízií, a teda nezískava za takéto obdobia províziu, — počas obdobia vyplácania mzdy, ktoré zahŕňa obdobie čerpania dovolenky za kalendárny rok, pracovník má nárok na základnú mzdu a ďalej dostáva platby provízií založené na skôr zarobenej provízii a — jeho priemerný príjem z provízií v priebehu roka je nižší, ako by bol v prípade, ak by nečerpal dovolenku, lebo počas obdobia čerpania dovolenky nevykonáva nijakú prácu, z ktorej by mu vyplýval nárok na platbu provízií, vyžaduje článok 7 smernice [Rady] 93/104/ES [z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 195)], zmenenej a doplnenej smernicou 2003/88…, aby členské štáty prijali opatrenia na zabezpečenie vyplácania odmeny pracovníkovi za obdobia čerpania dovolenky za kalendárny rok na základe platieb provízií, ktoré by získal počas tohto obdobia, ak by nečerpal dovolenku, ako aj jeho základnej mzdy? 2. Akými zásadami sa riadi odpoveď na [prvú] otázku…? 3. Ak je odpoveď na [prvú] otázku… kladná, z akých zásad (prípadne) musia členské štáty vychádzať pri výpočte sumy, ktorá sa má vyplatiť pracovníkovi na základe provízie, ktorú by pracovník získal alebo mohol získať, ak by nečerpal dovolenku za kalendárny rok?“
57

Naproti tomu normotvorca Únie v článku 29 ods. 1 nariadenia o prospekte náležite spresnil, že podmienky uverejnenia v elektronickej podobe, ktoré sú v ňom uvedené, by mali byť splnené, že uverejnenie by malo byť zabezpečené v súlade s článkom 14 ods. 2 písm. c) až e) smernice o prospekte alebo že toto uverejnenie v elektronickej podobe by malo byť iba doplňujúcim prostriedkom sprístupnenia verejnosti.
12

Na účely zhodnotenia, do akej miery by mohol projekt diaľnice A 2 v dotknutej lokalite sústavy Natura 2000 nepriaznivo ovplyvniť životné prostredie, bolo vypracované prvé „Posúdenie prírody A“. V tomto posúdení sa dospelo k záveru, že ako dôsledok depozície dusíka nemožno vylúčiť významné nepriaznivé vplyvy na chránené druhy biotopov a chránené druhy v tejto lokalite a že v tejto súvislosti treba vykonať primerané posudzovanie vplyvov. Z druhého „Posúdenia prírody B“ vyplýva, že projekt diaľnice A 2 má nepriaznivý vplyv na existujúcu plochu biotopu bezkolencových lúk. V oblasti nazývanej „Moerputten“ bude ovplyvnených 6,7 hektára bezkolencových lúk z dôvodu vysušovania a okysľovania pôdy. Z tohto posúdenia tiež vyplýva, že nemožno vylúčiť ohrozenie bezkolencových lúk v oblasti nazývanej „Bossche Broek“, a to v dôsledku narastajúcich depozícií dusíka z dôvodu rozšírenia príslušnej diaľnice. Projekt diaľnice tiež vyvolá dočasné zvýšenie depozícií dusíka v oblasti nazývanej „Vlijmens Ven“, ktoré však nebude spôsobovať nepriaznivé vplyvy na rozširovanie bezkolencových lúk v tejto oblasti. Z tohto posúdenia vyplýva, že na trvalú ochranu a trvalý rozvoj bezkolencových lúk je potrebné dokončiť hydrologický systém.
Článok 7 šiestej smernice uvádzal:

„1. ‚Dovozom tovaru‘ je:

a) vstup takého tovaru do spoločenstva, ktorý nespĺňa podmienky stanovené v článkoch [23 ES a 24 ES] alebo na ktorý sa nevzťahuje [zmluva o ESUO] a ktorý nie je vo voľnom obehu;

b) vstup tovarov, na ktoré sa nevzťahuje písmeno a)[,] z územia tretích krajín na územie spoločenstva.

2. Miesto dovozu tovaru bude ten členský štát, v rámci ktorého územia je tento tovar vtedy, keď vstupuje do spoločenstva.

3. Nie v rozpore s odsekom 2, kde tovar referovaný v odseku 1 a) je pri vstupe do spoločenstva umiestnený pod jedno z opatrení, referovanom v článku 16 (1) (B) a), b), c) a d) podľa opatrení pre dočasné dovážanie s celkovým vyňatím z dovozného cla alebo pod externé tranzitné opatrenia, pričom miesto dovozu takéhoto tovaru musí byť členský štát, v rámci ktorého prestanú platiť tieto opatrenia. [Odchylne od toho, čo stanovuje odsek 2, ak je tovar uvedený v odseku 1 písm. a) od vstupu na územie Spoločenstva umiestnený do jedného z režimov uvedených v článku 16 ods. 1 časti B body a), b), c) a d), do režimu dočasného dovozu s celkovým vyňatím z dovozného cla, alebo do režimu vonkajšieho tranzitu, miestom jeho dovozu je členský štát, na území ktorého tento tovar opustil tieto režimy – neoficiálny preklad].

Podobne keď tovary uvedené v odseku 1 b) sa pri vstupe do spoločenstva zaradia do niektorého z režimov uvedených v článku 33a (1) b) alebo c), je miestom dovozu členský štát, na ktorého území prestane tento režim platiť.“
4.

Článok 12 písm. b) a článok 14 prvý odsek písm. a) smernice 95/46 sa majú vykladať v tom zmysle, že v rámci posúdenia podmienok uplatnenia týchto ustanovení treba najmä preskúmať, či má údajový subjekt právo na to, aby predmetná informácia týkajúca sa jeho osoby už nebola v súčasnosti prepojená s jeho menom prostredníctvom zoznamu výsledkov zobrazených v nadväznosti na vyhľadávanie uskutočnené na základe zadania jeho mena, pričom však predpokladom konštatovania existencie takéhoto práva nie je to, aby zahrnutie dotknutej informácie na zoznam výsledkov spôsobovalo tomuto údajovému subjektu ujmu. Keďže údajový subjekt môže vzhľadom na svoje základné práva podľa článkov 7 a 8 Charty žiadať, aby dotknutá informácia už nebola sprístupnená širokej verejnosti prostredníctvom jej zahrnutia na takýto zoznam výsledkov, tieto práva v zásade prevažujú nielen nad hospodárskym záujmom poskytovateľa vyhľadávača, ale aj nad záujmom verejnosti na prístupe k uvedenej informácii v rámci vyhľadávania týkajúceho sa mena tohto subjektu. To však neplatí v prípade, ak sa z osobitných dôvodov, akým je úloha uvedenej osoby vo verejnom živote, zistí, že zásah do jej základných práv je odôvodnený prevažujúcim záujmom uvedenej verejnosti na prístupe k predmetnej informácii prostredníctvom takéhoto zahrnutia.
4

Podľa článku 2 písm. a), c), e) a f) smernice 2004/83 na účely tejto smernice: „a) ‚medzinárodná ochrana‘ znamená postavenie utečenca a postavenie doplnkovej ochrany ako je definované v písm. d) a f); … c) ‚utečenec‘ znamená štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý kvôli oprávnenej obave pred prenasledovaním z rasových, náboženských dôvodov, dôvodov štátnej príslušnosti, politických dôvodov, z dôvodu zastávania určitého politického názoru alebo príslušnosti k určitej sociálnej skupine, nemôže prijať alebo v dôsledku uvedených obáv odmieta ochranu tejto krajiny; alebo osobu bez štátneho občianstva, ktorá sa nachádza mimo štátu svojho doterajšieho pobytu z dôvodov ako je uvedené vyššie alebo ktorá sa tam vzhľadom na uvedené obavy nemôže alebo nechce vrátiť a na ktorú sa neuplatňuje článok 12; … e) ‚osoba oprávnená na doplnkovú ochranu‘ znamená štátneho príslušníka tretej krajiny…, ktorá nie je oprávnená ako utečenec, ale vzhľadom, ku ktorej boli preukázané podstatné dôvody domnievať sa, že dotknutá osoba v prípade, ak by bola vrátená do svojej krajiny pôvodu…, čelila by reálnemu riziku utrpenia vážneho bezprávia, ako je definované v článku 15… f) ‚postavenie doplnkovej ochrany‘ znamená uznanie členským štátom štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osoby bez štátneho občianstva za osobu oprávnenú na doplnkovú ochranu“.
48

V tomto ohľade sa dotknuté osoby zastúpené na pojednávaní zhodli na tom, že pani Wieringová nestratila svoje postavenie úradníka v Nemecku počas obdobia, keď poberala „Elterngeld“, čo však musí overiť vnútroštátny súd. Ak by to tak naozaj bolo, bolo by možné usudzovať, že pani Wieringová vykonávala zárobkovú činnosť v Nemecku počas posudzovaného obdobia, takže pravidlom na zamedzenie súbehu, ktoré by sa uplatnilo na spor vo veci samej, by bol článok 10 ods. 1 písm. b) bod i) nariadenia č. 574/72.
15

Odôvodnenie 5 smernice 2009/140 znie: „Cieľom je postupne redukovať predpisy ex ante špecifické pre daný sektor počas toho, ako sa bude rozvíjať hospodárska súťaž na príslušných trhoch, pričom v konečnom dôsledku by sa elektronické komunikácie mali spravovať výhradne právom hospodárskej súťaže. Vzhľadom na to, že na trhoch v oblasti elektronických komunikácií sa v posledných rokoch zaznamenala vysoká dynamika hospodárskej súťaže, je dôležité, aby sa regulačné povinnosti ex ante ukladali, len ak neexistuje efektívna a udržateľná hospodárska súťaž.“