ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Uplatnenie vnútroštátneho práva – Podmienky a obmedzenia

(Článok 88 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 14 ods. 3)

Summary

Článok 14 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88] Zmluvy o ES sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje, keď v prípade, že čiastky zodpovedajúce predmetnej pomoci už boli vrátené, vnútroštátny súd z dôvodu formálnej vady zruší platobné výmery vydané na účely vymáhania protiprávnej štátnej pomoci, pokiaľ je možnosť odstránenia tejto formálnej vady zaručená vnútroštátnym právom. Tomuto ustanoveniu naopak odporuje, ak by tieto čiastky boli príjemcovi tejto pomoci čo i len dočasne opätovne vyplatené.

Článok 14 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 totiž vyjadruje požiadavky zásady efektivity, podľa ktorej má členský štát, ktorý je podľa rozhodnutia Komisie povinný zabezpečiť vrátenie protiprávne poskytnutej štátnej pomoci, slobodu vo voľbe prostriedkov, ktorými si túto povinnosť splní, pokiaľ zvolené opatrenia nebudú narušovať pôsobnosť a účinnosť práva Únie.

Preskúmanie uskutočnené vnútroštátnym súdom týkajúce sa formálnej zákonnosti platobného výmeru vydaného na účely vymáhania protiprávnej štátnej pomoci a prípadné zrušenie tohto výmeru z dôvodu, že formálne požiadavky stanovené vnútroštátnym právom neboli dodržané, sú obyčajným vyjadrením zásady účinnej súdnej ochrany, ktorá podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora predstavuje všeobecnú zásadu práva Únie. Takéto zrušenie platobného výmeru by v zásade mohlo mať za následok, že by príjemca pomoci, ktorému sa vyhovelo, mal na základe vnútroštátneho práva nárok požadovať, aby mu čiastky už vrátenej pomoci boli znovu vyplatené. Preto je potrebné, aby vnútroštátne právo obsahovalo nástroje nevyhnutné na predídenie tomu, aby zrušenie platobného výmeru automaticky viedlo k okamžitému vráteniu čiastky, ktorú dlžník uhradil na základe tohto výmeru. Príslušný orgán preto musí odstrániť formálnu vadu, ktorú uvedené výmery majú, bez toho, aby musel príjemcom protiprávnej pomoci znovu vyplatiť, a to ani dočasne, čiastky, ktoré boli vrátené na základe uvedených výmerov.

(pozri body 20 – 21, 25 – 27, 33 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

Aproximácia právnych predpisov – Humánne lieky – Smernica 2001/83 – Reklama

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83, zmenená a doplnená smernicou 2004/27, článok 94 ods. 1)

Summary

Článok 94 ods. 1 smernice 2001/83, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, je potrebné vykladať tak, že v rozpore s ním nie sú také systémy finančných podnetov, zriadené vnútroštátnymi orgánmi zodpovednými za zdravie verejnosti s cieľom znížiť ich výdavky v danej oblasti, ktoré uprednostňujú na účely liečby niektorých chorôb predpisovanie špecificky určených liekov lekármi, obsahujúcich odlišnú účinnú látku od tej, ktorú obsahoval dovtedy predpisovaný liek alebo ktorý by mohol byť predpísaný, keby takýto systém podnetov neexistoval.

Vo všeobecnosti politika zdravia definovaná členským štátom a verejné výdavky, ktoré na to dáva, nesledujú žiadny cieľ zisku ani obchodný cieľ. Systém finančných podnetov patrí do takej politiky a nemožno ho považovať za taký, že by patril do rámca obchodnej propagácie liekov.

Na účely zaručenia potrebného účinku smernice Rady 89/105 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia je však potrebné umožniť odborníkom z farmaceutického priemyslu, ktorých lieky sú alebo nie sú predmetom finančných podnetov na ich predpisovanie, aby sa ubezpečili, že systém finančných podnetov zavedený verejnými orgánmi sa opiera o objektívne kritériá a že nedochádza k diskriminácii liekov pochádzajúcich z iných členských štátov vo vzťahu k vnútroštátnym liekom. V dôsledku toho, hoci sa smernica 89/105 riadi zásadou minimálneho zasahovania do organizácie politiky sociálneho zabezpečenia členských štátov, vnútroštátne orgány poverené ochranou zdravia verejnosti, ktoré zaviedli systém finančných podnetov na predpisovanie špecificky určených liekov, sú najmä povinné zverejniť takýto systém, ako aj dať k dispozícii odborníkom v oblasti zdravia a farmaceutického priemyslu posúdenia stanovujúce terapeutickú rovnováhu medzi disponibilnými účinnými látkami patriacimi do terapeutickej triedy, ktorá je predmetom uvedeného systému.

(pozri body 33, 37, 38, 42 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

Colná únia – Colný režim vonkajšieho tranzitu

[Nariadenie Rady č. 2913/92, článok 204 ods. 1 písm. a)]

Summary

Článok 204 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením č. 648/2005, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní na situáciu, v ktorej schválený odosielateľ omylom vygeneroval dva colné režimy vonkajšieho tranzitu pre jeden a ten istý tovar, keďže prebytočný režim, ktorý sa vzťahuje na neexistujúci tovar, nemôže spôsobiť vznik colného dlhu na základe uvedeného ustanovenia.

V tejto súvislosti omyl, ktorý spočíva v zavedení dvoch colných režimov vonkajšieho tranzitu pre jeden a ten istý tovar, nemôže zo svojej podstaty narušiť ciele, ktoré sleduje uvedený článok 204, a odôvodniť tak vznik colného dlhu. Po prvé, pokiaľ ide o cieľ predchádzať riziku, že tovar, ktorý nie je tovarom Spoločenstva, bude zavedený do hospodárskeho obehu Únie, treba konštatovať, že v prípade colného režimu vonkajšieho tranzitu, ktorý bol vygenerovaný pre neexistujúci tovar, neexistuje nijaké riziko, aby bol takýto tovar bez preclenia zavedený do uvedeného hospodárskeho obehu, čo by mohlo viesť k nekalej súťaži a nebezpečenstvu finančných strát. Po druhé cieľ zabezpečiť starostlivé uplatňovanie predpisov predmetného colného režimu nemožno dosiahnuť v prípade colného režimu vonkajšieho tranzitu, ktorému nezodpovedá existujúci tovar. Taký režim totiž nie je možné správnym spôsobom vykonať, pokiaľ sa uplatňuje na neexistujúci tovar. To platí tým skôr, že povinnosť predložiť tovar colnému úradu určenia v prípade, keď tovar, na ktorý sa vzťahuje omylom vygenerovaný režim tranzitu, neexistuje, by v rozpore so zásadou „plniť nemožné nie je nikto povinný“ ( ultra posse nemo obligatur ) ukladala hlavnému zodpovednému úlohu, ktorú by nemohol splniť.

(pozri body 32 – 34, 37, 38 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

1. Slobodné poskytovanie služieb – Služby – Pojem

2. Medzinárodné dohody – Dohoda medzi ES a Švajčiarskom o voľnom pohybe osôb – Slobodné poskytovanie služieb

(Dohoda medzi ES a Švajčiarskom o voľnom pohybe osôb, články 1, 2 a 15 a prílohy I, II a III)

Summary

1. Pokiaľ zmluvná povinnosť spočíva v poskytnutí územného obvodu nachádzajúceho sa v členskom štáte stranám, kde za náhradu a za určitých podmienok môžu loviť, zmluva o prenájme sa týka poskytovania služieb. Okrem toho má cezhraničnú povahu, keďže nájomcovia majú švajčiarsku štátnu príslušnosť. Týchto nájomcov preto treba považovať za príjemcov služby, ktorá spočíva v poskytnutí časovo obmedzeného užívania práva poľovníctva na uvedenom území a za náhradu.

(pozri body 31 – 33)

2. Ustanovenia Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb nebránia tomu, aby štátny príslušník jednej zo zmluvných strán podliehal na území druhej strany ako príjemca služieb zaobchádzaniu, ktoré je rozdielne od zaobchádzania vyhradeného osobám, ktoré majú hlavné bydlisko na uvedenom území, občanom Únie, ako aj osobám, ktoré sú im podľa práva Únie postavené na roveň, pokiaľ ide o výber poplatku za poskytovanie služieb, akým je poskytnutie práva poľovníctva.

Hoci sa totiž článok 2 dohody zaoberá zásadou zákazu diskriminácie, nezakazuje všeobecne a úplne akúkoľvek diskrimináciu štátnych príslušníkov jednej zo zmluvných strán, ktorí majú pobyt na území inej strany, ale len diskrimináciu uplatňovanú na základe štátnej príslušnosti, a to pokiaľ situácia týchto štátnych príslušníkov patrí do vecnej pôsobnosti ustanovení príloh I až III tejto dohody. Dohoda ani jej prílohy neobsahujú nijaké osobitné pravidlo s cieľom, aby sa na príjemcov služieb vzťahovala zásada zákazu diskriminácie v rámci uplatňovania fiškálnych právnych predpisov týkajúcich sa obchodných transakcií, ktorých predmetom je poskytovanie služieb. Okrem toho, keďže sa Švajčiarska konfederácia nezačlenila do vnútorného trhu Spoločenstva, ktorý má za cieľ odstrániť všetky prekážky na vytvorenie priestoru úplnej slobody pohybu podobného tomu, ktorý poskytuje vnútroštátny trh zahŕňajúci okrem iného slobodné poskytovanie služieb a slobodu usadiť sa, nemožno výklad ustanovení práva Únie o tomto vnútornom trhu automaticky použiť na výklad dohody, s výnimkou výslovných ustanovení, ktoré samotná dohoda na tieto účely stanovuje.

(pozri body 39 – 43 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

1. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Oslobodenia upravené v šiestej smernici – Oslobodenie nemocničnej a lekárskej starostlivosti, ako aj s ňou úzko súvisiacich plnení – Oslobodenie poskytovania starostlivosti v rámci lekárskeho a paramedického povolania od dane

[Smernica Rady 2006/112, článok 132 ods. 1 písm. b) a c)]

2. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Oslobodenia upravené v šiestej smernici – Oslobodenie nemocničnej a lekárskej starostlivosti, ako aj s ňou úzko súvisiacich plnení

[Smernica Rady 2006/112, článok 132 ods. 1 písm. b)]

Summary

1. Ak činnosti spočívajúce v zaslaní materiálu na odber pupočníkovej krvi novorodencov, ako aj analýze a spracovaní tejto krvi a prípadne skladovaní kmeňových buniek, ktoré táto krv obsahuje, na prípadné budúce terapeutické použitie majú za cieľ iba zabezpečiť, aby bol dostupný určitý zdroj na účel zdravotnej liečby, za neistého predpokladu, že by sa táto liečba stala potrebnou, a samy osebe neslúžia na diagnostikovanie, liečbu alebo vyliečenie chorôb alebo zdravotných anomálií, takéto činnosti v súhrne alebo jednotlivo nepatria pod pojem „hospitalizácia a zdravotná starostlivosť“ uvádzaný v článku 132 ods. 1 písm. b) smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ani pod pojem „poskytovanie zdravotnej starostlivosti“ uvádzaný v článku 132 ods. 1 písm. c) tejto smernice. Nie je to inak, ani pokiaľ ide o analýzu pupočníkovej krvi, ak táto analýza nemá za cieľ skutočne umožniť stanovenie zdravotnej diagnózy, čo v potrebnom rozsahu prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

(pozri bod 47, bod 1 výroku)

2. Pojem transakcie, ktoré „úzko súvisia“ s „hospitalizáciou a zdravotnou starostlivosťou“ v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice 2006/112 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, sa má vykladať tak, že sa nevzťahuje na činnosti spočívajúce v zaslaní materiálu na odber pupočníkovej krvi novorodencov, ako aj analýze a spracovaní tejto krvi a prípadne skladovaní kmeňových buniek, ktoré táto krv obsahuje, na prípadné budúce terapeutické použitie, s ktorým sa tieto činnosti spájajú iba eventuálne a ktoré nie je uskutočnené, neprebieha a ani nie je plánované.

(pozri bod 52, bod 2 výroku)
Keywords

Summary



Keywords

Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Odpočet dane zaplatenej na vstupe – Prenesenie daňovej povinnosti – Zdaniteľná osoba ako príjemca tovaru alebo služieb povinná zaplatiť daň z pridanej hodnoty – Právo na odpočet

(Smernica Rady 2006/112, články 167, 168 a 178)

Summary

Články 167, 168 a 178 smernice 2006/112 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa musia vykladať v tom zmysle, že bránia uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy so spätnou účinnosťou, ktorá v rámci systému prenesenia daňovej povinnosti podmieňuje odpočítanie dane z pridanej hodnoty týkajúcej sa stavebných prác upravením faktúr týkajúcich sa uvedených prác a podaním dodatočného daňového priznania napriek tomu, že dotknutý daňový úrad má k dispozícii všetky údaje potrebné na to, aby mohol určiť, že zdaniteľná osoba je ako príjemca dotknutých plnení povinná zaplatiť daň z pridanej hodnoty, a overiť výšku odpočítateľnej dane.

Skutočnosť, že si zdaniteľná osoba zvolila uplatnenie nového vnútroštátneho zákona o dani z pridanej hodnoty a nie starého zákona, totiž nemôže sama osebe ovplyvniť jej právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe, ktoré vyplýva priamo z článkov 167 a 168 smernice 2006/112. Zásada daňovej neutrality ďalej vyžaduje, aby odpočítanie dane zaplatenej na vstupe bolo priznané, pokiaľ sú dostatočne splnené hmotnoprávne podmienky, napriek tomu, že zdaniteľné osoby nesplnili niektoré formálne požiadavky. Vo chvíli, keď daňový úrad disponuje údajmi nevyhnutnými na stanovenie, že zdaniteľná osoba ako príjemca dotknutých plnení je povinná zaplatiť daň z pridanej hodnoty, články 167, 168 a článok 178 písm. f) smernice 2006/112 bránia právnej úprave ukladať, pokiaľ ide o právo tejto poslednej uvedenej osoby odpočítať túto daň, dodatočné podmienky, ktoré by mohli mať za účinok nemožnosť výkonu tohto práva. To by sa mohlo stať v prípade, ak sú hmotnoprávne podmienky stanovené v článku 168 písm. a) smernice 2006/112 na účely priznania práva na odpočítanie splnené a ak v čase, keď správca dane odmietne priznať zdaniteľnej osobe právo na odpočet dane z pridanej hodnoty, má dotknutý úrad k dispozícii všetky údaje potrebné na to, aby mohol určiť, že zdaniteľná osoba je ako príjemca dotknutých plnení povinná zaplatiť daň.

(pozri body 36, 39, 40, 42, 43, 46 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

Poľnohospodárstvo – Spoločná organizácia trhov – Podpora na reštrukturalizáciu a konverziu v odvetví vinárstva – Stanovenie konečných finančných príspevkov priznaných členským štátom

(Nariadenie Rady č. 1493/1999, článok 14 ods. 1; nariadenie Komisie č. 1227/2000, článok 16 ods. 1 a 2 a článok 17 ods. 1)

Summary

Neexistujú pochybnosti, že formulácia článku 16 ods. 1 nariadenia č. 1227/2000 stanovujúceho pravidlá uplatňovania nariadenia č. 1493/1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom s ohľadom na výrobný potenciál pripisuje lehote stanovenej uvedeným článkom záväzný charakter. Tento výklad potvrdzuje tak systematika nariadenia č. 1227/2000, ako aj cieľ článku 16 ods. 1 tohto nariadenia.

Záväzný charakter tejto lehoty potvrdzuje znenie článku 16 ods. 2 nariadenia č. 1227/2000, ktorého cieľom je práve podnietiť členské štáty, aby dodržiavali svoju povinnosť predložiť výkazy, ktorá vyplýva z odseku 1 tohto článku.

Nič v znení článku 17 ods. 1 nariadenia č. 1227/2000 nenasvedčuje, že Komisia je povinná opierať sa o skutočné údaje, a teda že musí zohľadniť opravy, ktoré členské štáty zaslali po uplynutí lehoty stanovenej v článku 16 ods. 1 tohto nariadenia. Naopak, z článku 17 ods. 4 uvedeného nariadenia vyplýva, že Komisia nie je povinná pri prijímaní rozhodnutia, ktorým sa stanovujú konečné finančné príspevky, vychádzať zo skutočnej celkovej plochy, ale môže vychádzať z plochy, ktorá jej bola oznámená v lehote stanovenej v uvedenom článku 16 ods. 1.

Z cieľa sledovaného formuláciou uvedenou v článku 16 ods. 1 nariadenia č. 1227/2000 takisto vyplýva, že dátum 10. júl uvedený v tomto ustanovení má Komisii umožniť, aby mohla včas prijať rozhodnutie, ktorým sa stanovujú konečné finančné príspevky pridelené členským štátom, a že Komisia nie je povinná opierať sa pri prijatí tohto rozhodnutia o zmenené údaje, ktoré boli oznámené po uvedenom dátume. Len striktné chápanie lehoty stanovenej v uvedenom článku 16 ods. 1 umožňuje zabezpečiť, že finančné príspevky poskytnuté členským štátom, ktoré sú podľa článku 14 ods. 1 nariadenia č. 1493/1999 najskôr priznané len predbežne, budú včas upravené podľa skutočných výdavkov. Rozhodnutie, ktorým sa stanovujú konečné finančné príspevky členským štátom, je totiž nevyhnutné prijať pred skončením rozpočtového roka, t. j. do 15. októbra, s cieľom umožniť členským štátom, aby pred koncom bežného rozpočtového roka mohli vykonať posledné platby vzťahujúce sa na výdavky, ktoré sú zaúčtované podľa článku 16 ods. 1 nariadenia č. 1227/2000, a dosiahnuť ich preplatenie zo strany Komisie pred koncom rozpočtového roka z rozpočtových položiek disponibilných na tento rozpočtový rok. Na to, aby Komisia mohla prijať a uverejniť rozhodnutie, ktorým sa stanovujú tieto konečné finančné príspevky, ešte pred týmto dátumom, je vzhľadom na procesné povinnosti, ktoré ju zaväzujú, dôležité, aby mala informácie týkajúce sa všetkých členských štátov najneskôr do 10. júla dotknutého rozpočtového roka.

(pozri body 46, 47, 48, 54, 57, 59, 60, 63, 65, 66)
Keywords

Summary



Keywords

Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Poskytovanie služieb – Určenie miesta daňovej povinnosti

[Smernica rady 77/388, článok 9 ods. 2 písm. e)]

Summary

Poskytovania služieb, ktoré spočívajú v uskutočňovaní výskumných a vývojových prác v oblasti životného prostredia, a technológie, ktoré uskutočňujú technici usadení v jednom členskom štáte na objednávku a v prospech objednávateľa, ktorý je usadený v inom členskom štáte, sa majú kvalifikovať ako „služby technikov“ v zmysle článku 9 ods. 2 písm. e) šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu, ktorý určuje miesto daňovej povinnosti pre poskytovanie služieb poradcov, technikov, konzultačných agentúr, právnikov, účtovníkov a iné podobné služby.

Tieto služby sa totiž majú považovať za patriace do pôsobnosti uvedeného ustanovenia, keďže výskumné a vývojové práce sú poskytovaniami služieb najmä a zvyčajne uskutočňovanými v rámci povolania technika, tak ako sú uvedené v tomto ustanovení. To je prípad poskytovania služieb, ktoré sa vyznačujú skutočnosťou, že ide nielen o uplatňovanie existujúcich znalostí a postupov na konkrétne problémy, ale tiež o získavanie nových znalostí a vyvíjanie nových postupov na vyriešenie rovnakých problémov alebo nových problémov. Od týchto činností sa odlišujú okrem iného činnosti uvedené v článku 9 ods. 2 písm. c) šiestej smernice, keďže predmetné poskytovania služieb nie sú dodávané viacerým zákazníkom, ale sú realizované v prospech iba jediného zákazníka. Okolnosť, že jediný príjemca služieb bol vedený k tomu, aby predal tretím osobám alebo spoločnostiam, ktoré patria do tej istej skupiny ako on, výsledky prác, ktoré si objednal, je v tejto súvislosti irelevantná.

(pozri body 20, 21, 24 – 26, 30 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

1. Poľnohospodárstvo – Spoločná poľnohospodárska politika – Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci – Režim jednotnej platby – Možnosť poskytnutia podpory – Využitie nárokov na vyňatie pôdy z produkcie

(Nariadenie Rady č. 1782/2003, článok 46, článok 54 ods. 6, článok 57 a článok 63 ods. 1)

2. Poľnohospodárstvo – Spoločná poľnohospodárska politika – Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci – Režim jednotnej platby – Využitie nárokov na vyňatie pôdy z produkcie

(Nariadenie Komisie č. 796/2004, článok 50 ods. 4 a článok 51)

Summary

1. Článok 54 ods. 6 nariadenia č. 1782/2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, sa má vykladať v tom zmysle, že poľnohospodár môže žiadať o poskytnutie podpory za platobné nároky, ktoré má k dispozícii vrátane nárokov súvisiacich s plochami, na ktoré nemožno poskytnúť podporu za vyňatie pôdy z produkcie, len vtedy, ak najprv aktivoval všetky svoje nároky za vyňatie pôdy z produkcie.

Zo štruktúry a cieľov nariadenia č. 1782/2003 totiž vyplýva, že povinnosť, ktorú upravuje jeho článok 54 ods. 6, má absolútny charakter v tom zmysle, že sa vzťahuje na celú plochu, ktorú má dotknutý poľnohospodár k dispozícii. Na zachovanie potrebného účinku článku 54 ods. 6 nariadenia č. 1782/2003 je však nevyhnutné, aby sa nároky za vyňatie pôdy z produkcie uplatnili pred inými nárokmi bez ohľadu na to, či sú založené na ploche, na ktorú možno poskytnúť podporu za vyňatie pôdy z produkcie, alebo nie. V opačnom prípade by totiž bolo ohrozené skutočné vyňatie poľnohospodárskej pôdy z produkcie, keďže časť nárokov za vyňatie pôdy z produkcie by zostala nevyužitá buď preto, lebo určití poľnohospodári previedli časť svojich plôch, na ktoré možno poskytnúť podporu za vyňatie pôdy z produkcie, alebo preto, lebo prevodom získali – v súlade s článkom 46 uvedeného nariadenia v spojení s jeho článkom 57 alebo v prípade regionalizácie režimu jednotnej platby v súlade s článkom 63 ods. 1 rovnakého nariadenia – nároky za vyňatie pôdy z produkcie bez pozemkov, ktoré sa na ne vzťahujú.

(pozri body 35, 39, 43, 44, bod 1 výroku)

2. Článok 51 nariadenia č. 796/2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení č. 1782/2003, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 659/2006, v spojení s článkom 50 ods. 4 uvedeného nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že vzhľadom na zásadu právnej istoty sa sankcia upravená v tomto článku 51 ods. 1 neuplatní na poľnohospodára, ktorý síce neaktivoval všetky svoje nároky za vyňatie pôdy z produkcie z dôvodu, že nemal dostatočný počet hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu za vyňatie pôdy z produkcie, ale aktivoval platobné nároky založené na stálych pasienkoch.

(pozri bod 53, bod 2 výroku)
Keywords

Summary



Keywords

Voľný pohyb osôb – Sloboda usadiť sa – Pracovníci – Uznávanie diplomov a dokladov o vzdelaní – Smernica 89/48 – Regulované povolanie – Odborná prax – Pojem

[Články 39 ES a 43 ES; smernica Rady 89/48, článok 1 písm. e) a článok 4 ods. 1 písm. b)]

Summary

Vnútroštátny orgán poverený uznávaním odborných kvalifikácií získaných v inom členskom štáte je povinný v zmysle článkov 39 ES a 43 ES pri určovaní prípadných kompenzačných opatrení zameraných na odstránenie podstatných odlišností medzi vzdelávaním a prípravou uchádzača a vzdelávaním a prípravou požadovanými v hostiteľskom členskom štáte zohľadniť akúkoľvek prax, ktorá by mohla uvedené odlišnosti úplne alebo čiastočne vyrovnať.

Hoci prax získaná uchádzačmi pred udelením diplomu, z ktorého im vyplýva právo vykonávať dotknuté povolanie v členskom štáte, nemôže zahŕňať výkon regulovaných povolaní a nijaká povinnosť zohľadniť prax, ktorá nepredstavuje „odbornú prax“ v zmysle článku 1 písm. e) smernice 89/48 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov, nevyplýva z článku 4 ods. 1 písm. b) druhého pododseku tejto smernice, opatrenia prijaté podľa práva Únie však musia byť v súlade so všeobecnými zásadami tohto práva, najmä so zásadou proporcionality. V tejto súvislosti môže byť účinné uplatňovanie základných slobôd garantovaných článkami 39 ES a 43 ES neodôvodnene obmedzené, ak príslušné vnútroštátne orgány poverené uznávaním odborných kvalifikácií nadobudnutých v inom členskom štáte neberú do úvahy príslušné vedomosti a kvalifikácie už získané uchádzačom, ktorý má v úmysle vykonávať na vnútroštátnom územní povolanie, pričom prístup k tomuto povolaniu je v zmysle vnútroštátnej právnej úpravy podmienený diplomom alebo odbornou kvalifikáciou. Príslušný orgán posúdi presnú hodnotu, ktorú je potrebné tejto praxi priznať podľa konkrétnych vykonávaných úloh, vedomostí získaných a uplatňovaných v rámci výkonu týchto úloh, ako aj zverenej zodpovednosti a stupňa nezávislosti dotknutej osoby.

(pozri body 61, 64 – 66, 69, 72 a výrok)