ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Pokiaľ ide o obrazové označenia zložené jednak z číselných prvkov 100 a 300 a jednak z obrazových prvkov, akými sú farby, rámovanie, stužky a použitý typ písma, o ktorých zápis za ochrannú známku Spoločenstva sa žiada pre „plagáty, albumy, brožúry, časopisy, formuláre, tlačoviny, noviny, kalendáre, krížovky, rébusy“ a „manipulačné rébusy, hádanky, puzzle“ patriace do tried 16 a 28 v zmysle Niceskej dohody, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) môže požadovať ako podmienku zápisu, aby prihlasovateľ vyhlásil, že si nebude uplatňovať výlučné právo na číselné prvky.

Číslice 100 a 300 odkazujú na množstvo a priemerný spotrebiteľ v celom Európskom spoločenstve ich bude bezprostredne a bez ďalšieho uvažovania vnímať ako opis vlastností dotknutých výrobkov, najmä množstva plagátov v predajných balíkoch, počtu strán publikácií alebo množstva jednotlivých kúskov puzzle a hádaniek, ktoré určujú ich stupeň obtiažnosti, čiže základných vlastností pre rozhodnutie o kúpe. Verejnosť bude teda vnímať tieto číselné prvky ako prvky poskytujúce informácie o označených výrobkoch, a nie ako prvky označujúce pôvod dotknutých výrobkov.

Pokiaľ ide o existenciu pochybností o rozsahu ochrany, obrazové prvky prihlasovaných ochranných známok, teda farby, rámovanie, stužky a použitý typ písma, sú príliš nevýrazné, aby sa uchovali vo vnímaní spotrebiteľov. Naopak číslice ako jediné slovné prvky môžu viac pritiahnuť pozornosť dotknutých spotrebiteľov, a majú preto dominantné postavenie v celkovom dojme, ktorý prihlasované ochranné známky vyvolávajú. Pokiaľ by nebola stanovená žiadna podmienka na zápis prihlasovaných ochranných známok, mohlo by to vyvolať dojem, že k prvkom „100“ a „300“ sa vzťahujú výlučné práva, čo by bránilo ich použitiu v iných ochranných známkach. Zahrnutie týchto označení do prihlasovaných ochranných známok mohlo vyvolať pochybnosti o rozsahu poskytovanej ochrany.

(pozri body 24, 25, 27, 28)
Keywords

Subject of the case

Výrok



Keywords

Európske spoločenstvá – Jazykový režim – Nariadenie č. 1 – Pôsobnosť (nariadenie Rady č. 1) (pozri body 52 – 54)

2. Európske spoločenstvá – Jazykový režim – Existencia všeobecnej zásady priznávajúcej každému občanovi právo, aby každý akt, ktorý by sa mohol dotknúť jeho záujmov, bol spísaný v jeho jazyku – Neexistencia (nariadenie Rady č. 1) (pozri bod 73)

3. Úradníci – Výberové konanie – Oznámenie o výberovom konaní – Uverejnenie v úradnom vestníku iba v určitých úradných jazykoch (pozri body 77 – 85)

4. Úradníci – Výberové konanie – Oznámenie o výberovom konaní – Úplné uverejnenie v úradnom vestníku iba v určitých úradných jazykoch (pozri body 91, 93, 94)

5. Úradníci – Zásady – Ochrana legitímnej dôvery – Podmienky (pozri body 110 – 112)

Subject of the case

Predmet

Návrh na zrušenie oznámení o výberových konaniach EPSO/AD/94/07, na základe ktorých mal byť vytvorený zoznam pre budúce prijímanie referentov (AD5) v oblasti informácií, komunikácie a médií (Ú. v. EÚ C 45 A, 2007, s. 3), EPSO/AST/37/07, na základe ktorého mal byť vytvorený zoznam pre budúce prijímanie asistentov (AST3) v oblasti komunikácie a informácií (Ú. v. EÚ C 45 A, 2007, s. 15), a EPSO/AD/95/07, na základe ktorého mal byť vytvorený zoznam pre budúce prijímanie referentov (AD5) v oblasti informácií (knižnica/dokumentácia) (Ú. v. EÚ C 103A, 2007, s. 7)

Výrok

Výrok

1. Žaloby sa zamietajú.

2. Talianska republika znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

3. Litovská republika a Helénska republika znášajú vlastné trovy konania.
V prípade neexistencie výslovnej výnimky v tomto zmysle sa na regulované odvetvia uplatňuje právo hospodárskej súťaže. Okrem toho uplatniteľnosť pravidiel hospodárskej súťaže nie je vylúčená, keďže predmetné odvetvové ustanovenia ponechali priestor na to, aby hospodárska súťaž mohla byť vylúčená, obmedzená alebo narušená samostatným konaním podnikov. V každom prípade, aj keby odvetvová regulácia vyplývala z aktov sekundárneho práva Únie, je potrebné zdôrazniť, že vzhľadom na zásady, ktorými sa riadi hierarchia noriem, sa takéto akty nemôžu, ak to ustanovenie Zmluvy neumožňuje vo forme výnimky, odchýliť od ustanovenia Zmluvy, v predmetnom prípade článku 82 ES.

V rámci kontroly dodržiavania pravidiel hospodárskej súťaže na trhoch s telekomunikáciami, kontrola národných regulačných orgánov ex ante a kontrola Komisie ex post majú odlišné ciele a účely, pričom pravidlá týkajúce sa hospodárskej súťaže stanovené Zmluvou o ES dopĺňajú výkonom kontroly ex post regulačný rámec prijatý normotvorcom Únie s cieľom regulovať uvedené trhy.

Hoci súd Únie priznáva Komisii v ekonomických záležitostiach určitú mieru voľnej úvahy, neznamená to, že sa tento súd musí zdržať preskúmania, ako Komisia vyložila údaje takejto povahy. Súd Únie musí totiž nielen overiť vecnú správnosť uplatnených dôkazov, ich spoľahlivosť a spojitosť, ale musí preskúmať aj to, či tieto dôkazy obsahujú všetky relevantné údaje, ktoré treba zohľadniť pri posúdení komplexnej situácie, a či sú spôsobilé podporiť závery, ktoré sa z nich vyvodili.

Článok 82 ES sa naopak môže uplatniť, ak sa preukáže, tak ako v predmetnom prípade, že vnútroštátne právne predpisy ponechávajú priestor na to, aby hospodárska súťaž mohla byť vylúčená, obmedzená alebo narušená samostatným konaním podnikov. Bez ohľadu na to, či takáto právna úprava existuje, pokiaľ má vertikálne integrovaný podnik v dominantnom postavení určitý rozhodovací priestor na zmenu čo i len svojich maloobchodných cien, z tohto dôvodu mu možno pripísať stláčanie ziskového rozpätia.

Podmienky potrebné na preukázanie existencie zneužívajúceho odmietnutia poskytovania sa nemusia nevyhnutne uplatniť aj v rámci posúdenia zneužívajúcej povahy konania, ktoré spočíva v tom, že poskytovanie služieb alebo predaj tovaru podlieha nevýhodným podmienkam alebo podmienkam, za ktorých by o ne kupujúci nemohol mať záujem. Toto konanie by totiž mohlo predstavovať samostatnú formu zneužitia odlišného od odmietnutia poskytovania. Okrem toho opačný výklad by viedol k tomu, že na to, aby sa každé konanie podniku v dominantnom postavení týkajúce sa obchodných podmienok mohlo považovať za zneužívajúce, by sa zakaždým vyžadovalo splnenie podmienok potrebných na preukázanie existencie odmietnutia dodávať, čo by neoprávnene obmedzilo potrebný účinok článku 82 ES.

(pozri body 74, 75)
Vec T-421/07

Deutsche Post AG

proti

Európskej komisii

„Štátna pomoc — Opatrenia prijaté nemeckými orgánmi v prospech spoločnosti Deutsche Post AG — Rozhodnutie začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES — Neexistencia skoršieho konečného rozhodnutia — Neprípustnosť“

Rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 8. decembra 2011 II - 8107

Abstrakt rozsudku

Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Akty s právnymi účinkami – Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania o prebiehajúcom štátnom opatrení predbežne kvalifikovanom ako nová pomoc – Akt, ktorý možno napadnúť žalobou – Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania týkajúce sa rovnakých opatrení, ako sú opatrenia, ktoré boli predmetom skoršieho rozhodnutia o začatí konania – Neprípustnosť v prípade neukončenia prvého konania

(Článok 87 ods. 1 ES, článok 88 ods. 2 a 3 ES a článok 230 ES; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 7)

Len opatrenia so záväznými právnymi účinkami spôsobilé zasiahnuť do záujmov žalobcu tým, že výrazne menia jeho právne postavenie, sú aktmi alebo rozhodnutiami, ktoré môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť v zmysle článku 230 ES. To je prípad rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sa štátnej pomoci, ak Komisia kvalifikuje opatrenie, s ktorého uplatňovaním sa už začalo, ako novú pomoc, a to aj v prípade, keď sa orgány dotknutého členského štátu domnievajú, že ide o existujúcu pomoc, o ktorej popierajú, že spadá do pôsobnosti článku 87 ods. 1 ES.

Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania prijaté v súvislosti s opatrením, s ktorého uplatňovaním sa už začalo a ktoré Komisia kvalifikovala ako novú pomoc, totiž nevyhnutne mení právny dosah skúmaného opatrenia, ako aj právne postavenie podnikov, ktoré sú jeho príjemcami, a to najmä pokiaľ ide o pokračovanie uplatňovania tohto opatrenia. Na takéto rozhodnutie by sa bolo možné odvolávať aj pred vnútroštátnym súdom, ktorý má vyvodiť všetky dôsledky vyplývajúce z porušenia článku 88 ods. 3 poslednej vety ES. Napokon takéto rozhodnutie môže viesť podniky, ktoré sú príjemcami opatrenia, k odmietnutiu nových platieb, alebo nových výhod, alebo ich môže viesť k zabezpečeniu nevyhnutných peňažných prostriedkov na účely prípadnej neskoršej finančnej náhrady. Vo vzťahoch s uvedenými príjemcami bude obchodná sféra tiež brať do úvahy ich krehkú finančnú a právnu situáciu.

Naopak takéto rozhodnutie nemôže spôsobiť samostatné právne účinky, a teda ani nemôže byť rozhodnutím, ktoré by mohlo byť predmetom žaloby o neplatnosť, vtedy, keď sa týka rovnakých opatrení, ako sú opatrenia, ktoré boli predmetom skoršieho rozhodnutia o začatí konania, pokiaľ konanie vo veci formálneho zisťovania týchto opatrení nebolo ukončené a pokiaľ v rámci tohto konania Komisia už uviedla, že sporné opatrenia mohli spadať do pôsobnosti zákazu vyplývajúceho z článku 87 ods. 1 ES.

V takomto modelovom prípade totiž samostatné právne účinky spojené s konaním vo veci formálneho zisťovania už vznikli v dôsledku prvého rozhodnutia o začatí konania.

(pozri body 49 – 51, 61, 63)
Pojem jediné porušenie sa týka takej situácie, keď sa viaceré podniky zúčastnili na porušení pozostávajúcom z pretrvávajúceho správania sledujúceho jediný ekonomický cieľ, ktorým je skresliť hospodársku súťaž, alebo tiež z individuálnych porušení vzájomne spojených rovnakým cieľom (rovnaký účel všetkých súčastí) a rovnakými subjektmi (tie isté dotknuté podniky, ktoré sú si vedomé, že sa podieľajú na spoločnom cieli).

Pojem jediný cieľ nemožno vymedziť všeobecným odkazom na narušenie hospodárskej súťaže na trhu dotknutom porušením, pretože ovplyvnenie hospodárskej súťaže, či už ako predmet alebo účinok, je spoločnou základnou zložkou každého správania spadajúceho do pôsobnosti článku 81 ods. 1 ES. Takáto definícia pojmu jediný cieľ môže pojem jediné a pokračujúce porušenie pripraviť o časť zmyslu, keďže by mala za následok, že viaceré správania týkajúce sa určitého hospodárskeho odvetvia, ktoré článok 81 ods. 1 ES zakazuje, by sa mali systematicky kvalifikovať ako súčasti jediného porušenia. Preto je na účely kvalifikácie rôznych porušení ako jediného a pokračujúceho porušenia potrebné overiť, či sa navzájom doplňujú v tom zmysle, že účelom každého z nich bolo čeliť dôsledkom riadnej hospodárskej súťaže, pričom všetky na základe vzájomného pôsobenia prispievali k uskutočneniu súhrnu protisúťažných účinkov plánovaných zúčastnenými subjektmi v rámci spoločného plánu sledujúceho jediný cieľ. V tomto ohľade je namieste zohľadniť všetky okolnosti, ktoré by mohli takúto väzbu preukázať alebo spochybniť, ako napríklad obdobie uplatňovania, obsah (vrátane použitých metód) a zároveň cieľ rôznych dotknutých konaní.

(pozri body 141, 144)
Hoci Komisia disponuje širokou mierou voľnej úvahy pri vykonávaní prílohy IV bodu 4 ods. 2 Aktu o pristúpení k Európskej únii Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky, nemôže ukladať jednoduchú povinnosť úhrady na úkor nových členských štátov v prospech Spoločenstva na základe tohto ustanovenia bez toho, aby táto povinnosť úhrady mohla byť považovaná za peňažný príspevok na krytie nákladov odstránenia nadbytkov z vnútorného trhu.

Preto povinnosť zaplatenia peňažnej sumy do rozpočtu Spoločenstva uložená novým členským štátom rozhodnutím 2007/361 o určení nadbytočných zásob poľnohospodárskych produktov iných ako cukor a o finančných dosahoch ich odstránenia v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska nie je zlučiteľná s prílohou IV bodom 4 ods. 2 aktu o pristúpení, keďže systém odstránenia nadbytkov poľnohospodárskych výrobkov iných než cukor upravený týmto rozhodnutím sa nezakladá na zničení týchto nadbytkov alebo ich vývoze mimo vnútorného trhu a povinnosť nových členských štátov znášať náklady odstránenia týchto nadbytkov sa prejavuje jednoduchou povinnosťou zaplatiť do rozpočtu Spoločenstva peňažnú sumu vypočítanú v závislosti od objemu nadbytkov každého dotknutého poľnohospodárskeho produktu. Peňažné sumy stanovené rozhodnutím teda odzrkadľujú cenu, ktorú by musel znášať rozpočet Spoločenstva, ak by Spoločenstvo financovalo vývoz zistených nadbytkov mimo vnútorného trhu. Rozhodnutie však neupravuje takýto vývoz. Preto finančné sumy dotknuté týmto rozhodnutím nemožno považovať za náhradu alebo zohľadnenie nákladov určitých odstránení uskutočnených Spoločenstvom. Ide o jednoduchú povinnosť úhrady na úkor nových členských štátov v prospech Spoločenstva.

Nemožno však vylúčiť, že by sa existencia povinnosti pre nové členské štáty zaplatiť finančnú sumu do rozpočtu Spoločenstva mohla považovať za doplňujúci mechanizmus v rámci systému fyzického odstránenia nadbytkov nevyhnutný na zaručenie, že dodatočné náklady potrebné na to, aby sa čelilo prípadným narušeniam poľnohospodárskych trhov, ktoré vyplývajú z existencie nadbytkov, ku ktorých odstráneniu z vnútorného trhu nedošlo v súlade s pravidlami stanovenými týmto systémom, nebude niesť rozpočet Spoločenstva alebo výrobcovia Spoločenstva, ale dotknuté členské štáty. Peňažné sumy uvedené v rozhodnutí 2007/361 však nepredstavujú takýto doplňujúci mechanizmus. Práve naopak, povinnosť zaplatiť tieto peňažné sumy nahrádza odstránenie dotknutých nadbytkov z vnútorného trhu a predstavuje jediný mechanizmu „odstránenia“ upravený napadnutým rozhodnutím. Rovnako táto povinnosť v sebe nezahŕňa nijaký priamy prospech pre výrobcov Spoločenstva.

(pozri body 49 – 52, 75, 77, 79)
Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

slovná ochranná známka Substance for Success pre výrobky a služby patriace do tried 1 a 40 až 42 – prihláška č. 3660552
9

Napadnuté rozhodnutie spočíva na nasledujúcom odôvodnení. Najskôr odvolací senát pripomenul, že odvolanie podané CMS Hasche Sigle je prípustné podľa článku 55 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94, keďže rozdiel, ktorý robí žalobkyňa medzi procesnou spôsobilosťou a záujmom na konaní, sa v nariadení č. 40/94 nikde neuvádza a článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94 sleduje cieľ všeobecného záujmu, ktorý umožňuje, aby návrhy na vyhlásenie neplatnosti založené na tomto článku mohli byť podané čo najširšou škálou účastníkov konania. Ďalej odvolací senát dospel k záveru, že slovná ochranná známka COLOR EDITION je opisná v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94, keďže na jednej strane spojenie slov „color“ a „edition“ vyjadruje odkaz, ktorý je bezprostredne a priamo chápaný dotknutou skupinou verejnosti ako odkaz na rad kozmetických prípravkov v rôznych tónoch farieb, a na druhej strane tieto pojmy môžu byť použité konkurentmi na opísanie niektorých vlastností ich výrobkov, a teda by mali zostať verejným vlastníctvom. Napokon odvolací senát potvrdil, že vzhľadom na to, že predmetná slovná ochranná známka je opisná, nemá ani rozlišovaciu spôsobilosť podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

slovná ochranná známka DREAM IT, DO IT! pre služby patriace do tried 35, 36, 41 a 45 – prihláška č. 3844792
25

Žalobkyňa nepredložila žiadny dôkaz, ktorý by potvrdzoval jej tvrdenia, podľa ktorých odvolací senát v krátkosti uviedol v odôvodnení napadnutého rozhodnutia zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre výrobky patriace do triedy 24. Z bodu 16 odôvodnenia napadnutého rozhodnutia naopak vplýva, že odvolací senát usúdil, že po prijatí rozhodnutia námietkového oddelenia žiadateľka zúžila okruh výrobkov uvedených v prihláške len na župany patriace do triedy 25. Z nasledujúcich bodov napadnutého rozhodnutia okrem iného vyplýva, že odvolací senát sa tak domnieval, že župany patriace do triedy 25 sú jedinými výrobkami, o ktorých rozhoduje.
28

Podaniami podanými do kancelárie Súdu prvého stupňa 28. augusta, 5. a 6. septembra 2007, v tomto poradí, podali najskôr Komisia, následne spoločnosti Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA a Colombo New Scal SpA (ďalej len „spoločnosti, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci“) a napokon Talianska republika návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Rady.
ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (odvolacia komora)

z 12. septembra 2007

Vec T‑20/07 P

Komisia Európskych spoločenstiev

proti

Eleni Chatziioannidou

„Odvolanie – Verejná služba – Úradníci – Dôchodky – Zrušenie rozhodnutia Komisie o výpočte odpracovaných rokov na účely dôchodku na prvom stupni – Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok“

Predmet: Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 14. novembra 2006, Chatziioannidou/Komisia (F‑100/05, Zb. VS s. I‑A‑1‑129, II‑A‑1‑487) smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

Rozhodnutie: Odvolanie sa zamieta. Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

Abstrakt

Úradníci – Dôchodky – Práva na dôchodok nadobudnuté pred nástupom do služieb Spoločenstiev – Prevod do režimu Spoločenstva

(Služobný poriadok úradníkov, príloha VIII, článok 11 ods. 2; nariadenie Rady č. 1103/97, články 1 a 3, a nariadenie Rady č. 974/98, článok 14)

So zreteľom na skutočnosť, že nariadenie č. 1103/97 zo 17. júna 1997 o určitých ustanoveniach týkajúcich sa zavedenia eura sa podľa jeho článku 1 vzťahuje aj na zákony, iné právne predpisy, ako aj správne opatrenia, nemožno ho vykladať tak, že sa obmedzuje len na stanovenie zásady kontinuity zmlúv. Naopak stanovuje povinnú neutralitu prechodu na euro, ktorá je vyjadrená najmä v oblasti zmluvného práva zásadou kontinuity zmlúv, ktorá platí pre všetky právne nástroje spadajúce do jeho pôsobnosti. Z článku 3 nariadenia č. 1103/97 konkrétne vyplýva, že zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, najmä na ktoré sa toto nariadenie vzťahuje, sa zavedením eura vôbec nemenia a že sa nezmeneným spôsobom uplatnia na situácie, ktoré upravovali pred zavedením eura, tak aj na situácie po jeho zavedení. Z toho vyplýva, že nariadenie č. 1103/97 nevyžaduje existenciu zmluvného alebo mimozmluvného vzťahu pred zavedením eura na to, aby sa zásada kontinuity uplatnila na situácie upravené právnymi nástrojmi uvedené v tomto článku.

Pokiaľ teda zákonodarca alebo dotknuté orgány zamýšľajú zmeniť podmienky právneho nástroja patriaceho do pôsobnosti článku 3 nariadenia č. 1103/97 alebo oslobodiť alebo vyňať právny nástroj spod jeho výkonu, musí sa tento právny nástroj výslovne zmeniť. Z toho vyplýva, že Komisia mala v súlade s nariadením č. 1103/97 po zavedení eura nezmeneným spôsobom uplatňovať na žiadosti o prevod práv na dôchodok nadobudnutých v členských štátoch, ktoré prijali túto menu, mechanizmus priemerného aktualizovaného konverzného kurzu pre výpočet započítaných odpracovaných rokov, stanovený všeobecnými vykonávacími ustanoveniami k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku, ktoré vydala. Naopak, pokiaľ mienila dať týmto ustanoveniam iný význam, ona bola príslušná zmeniť tieto pravidlá.

(pozri body 34 a 41 – 43)

Odkaz: Súdny dvora, 22. februára 1989, Komisia/Francúzsko a Spojené kráľovstvo, 92/87 a 93/87, Zb. s. 405, body 22 až 24
8.

Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Voľná úvaha Komisie – Rozhodnutie Komisie podmieňujúce súhlas poskytnúť pomoc skoršiemu vráteniu predtým vyplatenej protiprávnej pomoci dotknutým podnikom – Podmienka uložená s cieľom vyhnúť sa kumulácii pomoci meniacej podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom – Rozhodnutie patriace do právomoci Komisie (článok 88 ods. 2 ES) (pozri body 130 – 134)
Rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) zo 17. septembra 2019 –

Írsko a Aughinish Alumina/Komisia

(spojené veci T‑129/07 a T‑130/07)

„Štátna pomoc – Smernica 2003/96/ES – Spotrebné dane z minerálnych olejov – Minerálne oleje používané ako palivo na výrobu oxidu hlinitého – Oslobodenie od spotrebnej dane – Selektívnosť – Pravidlá Spoločenstva pre štátnu pomoc na ochranu životného prostredia z roku 2001“

1. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Selektívnosť – Odchýlka od všeobecného daňového systému – Odôvodnenie založené na povahe a štruktúre systému – Dôkazné bremeno – Oslobodenie od spotrebnej dane z ťažkých palivových olejov na výrobu oxidu hlinitého – Neexistencia dôkazov preukazujúcich uvedené odôvodnenie (článok 87 ods. 1 ES) (pozri body 55, 56, 60, 61, 65, 69 – 72, 89 – 93)

2. Súdne konanie – Návrh na začatie konania – Formálne náležitosti – Jasné a presné uvedenie dôvodov, na ktorých je návrh založený – Podobné požiadavky, ak sa na podporu žalobného dôvodu uvádzajú výhrady – Všeobecný odkaz na spoločné vyhlásenie Rady a Komisie pri prijímaní smernice – Prípustnosť [Štatút Súdneho dvora, článok 21 prvý odsek a článok 53 prvý odsek, Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 44 ods. 1 písm. c)] (pozri body 80 – 86)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Odchýlky – Pomoc, ktorú možno považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom – Pomoc na ochranu životného prostredia – Pravidlá Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia – Pomoc vo forme oslobodenie od dane – Kritériá posúdenia (článok 6 a článok 87 ods. 3 ES; oznámenie Komisie 2001/C 37/03, bod 51 ods. 1) (pozri body 102 – 109, 111)

Predmet

Návrhy založené na článku 263 ZFEÚ na zrušenie, úplne alebo sčasti, rozhodnutia Komisie 2007/375/ES zo 7. februára 2007 o oslobodení od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v Gardanne, v regióne Shannon a na Sardínii, ktoré uplatňujú Francúzsko, Írsko a Taliansko v uvedenom poradí [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (Ú. v. EÚ L 147, 2007, s. 29) v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje existencia štátnej pomoci poskytnutej Írskom od 1. januára 2004 na základe oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo na výrobu oxidu hlinitého v regióne Shannon (Írsko), a v rozsahu v akom sa nariaďuje Írsku vymáhať uvedenú pomoc alebo zrušiť alebo prerušiť jej vyplácanie

Výrok

1. Žaloby sa zamietajú.

2. Írsko je povinné nahradiť trovy konania vo veci T‑129/07.
Nijaké ustanovenie nariadenia č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy ES Komisii nedáva možnosť opätovne začať ukončené konanie vo veci formálneho zisťovania, tak ako ho upravuje článok 88 ods. 2 ES, a prijať nové rozhodnutie bez toho, aby predtým zrušila alebo stiahla rozhodnutie o ukončení.

Je síce nepochybné, že takéto opätovné začatie konania nariadenie č. 659/1999 výslovne nezakazuje. Uvedené opätovné začatie konania by však bolo v rozpore so zásadou právnej istoty, ako aj s duchom uvedeného nariadenia, ktorého odôvodnenie 3 poukazuje na to, že potreba zvýšiť právnu istotu bola jedným z dôvodov jeho prijatia, pričom jeho odôvodnenie 9 uvádza, že konanie vo veci formálneho zisťovania sa uzavrie konečným rozhodnutím.

Opätovné začatie konania by totiž po prvé znamenalo, že v právnom poriadku by súčasne existovali dve nezlučiteľné rozhodnutia. Po druhé pripustenie možnosti Komisie opätovne začať ukončené konanie vo veci formálneho zisťovania a prijať nové rozhodnutie bez toho, aby predtým zrušila alebo stiahla rozhodnutie o ukončení, by tejto inštitúcii umožnilo zmeniť kedykoľvek svoje rozhodnutie, čo by účastníkom konania, ktorých sa ukončené konanie týkalo, odňalo akúkoľvek istotu v súvislosti s ich právnou situáciou.

Vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia o ukončení konania vo veci formálneho zisťovania súdom Únie sa preto musí vzhľadom na neexistenciu zrušenia alebo stiahnutia tohto rozhodnutia považovať za nevyhnutnú formálnu podmienku, ktorá musí byť splnená pred opätovným začatím tohto konania. Účastníci konania, ktorých sa konanie vo veci formálneho zisťovania týka, by sa inak nachádzali v neistej situácii, pokiaľ ide o povahu rozhodnutia o opätovnom začatí konania, ktorá by bola nezlučiteľná s potrebou zvýšiť právnu istotu, pričom práve táto potreba je jedným z dôvodov prijatia nariadenia č. 659/1999.

(pozri body 50 – 52, 62)