Pokiaľ teda ide o rozhodnutia o povýšení, keďže úradníci boli až do nadobudnutia účinnosti nového služobného poriadku iba spôsobilí na povýšenie a keďže toto povýšenie záviselo od rozhodnutia vyplývajúceho z právomoci menovacieho orgánu, ktoré tento orgán v tomto prípade ešte k 1. januáru 2014 neprijal, títo úradníci nemôžu uplatňovať nadobudnuté právo na zachovanie spôsobilosti na toto povýšenie po uvedenom dátume. Táto zásada sa uplatňuje analogicky aj na rozhodnutie o preradení dočasného zamestnanca v platovej triede AD 12, na ktorého sa vzťahuje článok 2 písm. d) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov a ktorý má uzavretú zmluvu na dobu neurčitú.

Za týchto okolností má zamietnutie preradenia dočasného zamestnanca v platovej triede AD 12, na ktorého sa vzťahuje článok 2 písm. d) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov a ktorý má uzavretú zmluvu na dobu neurčitú, na základe pravidiel nového služobného poriadku týkajúcich sa povyšovania a stanovenia stropu pre služobný postup administrátorov, za následok nerešpektovanie zásad zákazu retroaktivity a právnej istoty iba v prípade, ak by uplatnením týchto ustanovení inštitúcia spochybnila práva nadobudnuté dotknutou osobou pred 1. januárom 2014.

Keď teda Komisia viac ako jeden rok po nadobudnutí účinnosti služobného poriadku zmeneného a doplneného nariadením č. 1023/2013 (nový služobný poriadok) prijme rozhodnutie o nepovýšení vzťahujúce sa na povyšovanie v roku 2013, je povinná pri prijatí tohto rozhodnutia analogicky uplatniť ustanovenia nového služobného poriadku účinné v danom okamihu, teda článok 45 ods. 1, prílohu I oddiel A bod 1 a článok 30 ods. 1 a 2 prílohy XIII nového služobného poriadku, ktoré obmedzujú služobný postup úradníkov patriacich do funkčnej skupiny AD len po platovú triedu AD 12, pokiaľ menovací orgán svojim rozhodnutím nezaradil týchto úradníkov na jeden z typov pracovných miest umožňujúcich postup aj do vyššej platovej triedy.

V tejto súvislosti zásady zákazu retroaktivity a právnej istoty nemožno rozšíriť natoľko, aby vo všeobecnosti bránili uplatneniu nového pravidla na budúce účinky situácií, ktoré vznikli počas účinnosti starého pravidla. Orgán s normotvornou právomocou je naopak oprávnený kedykoľvek vykonávať zmeny, o ktorých sa domnieva, že sú v súlade so záujmom služby, a to aj vtedy, keď sú zavádzané ustanovenia menej priaznivé pre úradníkov alebo zamestnancov, avšak pod podmienkou, že sú zachované práva, ktoré úradníci alebo zamestnanci riadne nadobudli a že sa s osobami, ktorých sa nová právna úprava konkrétne týka, zaobchádza rovnako.

Článok 45 ods. 1 služobného poriadku a všeobecné vykonávacie ustanovenia k tomuto článku prijaté Komisiou neobsahujú presné prekluzívne lehoty týkajúce sa ukončenia preraďovania alebo povyšovania. V praxi sú lehoty vymedzujúce postup preraďovania alebo povyšovania pre dané obdobie stanovené v zásade každý rok rozhodnutím administratívy prijatým ad hoc.

Bez takéhoto rozhodnutia nemožno z interného ustanovenia, ktoré vyžaduje, aby Komisia každý rok uskutočnila preraďovanie, vyvodiť, že ukončenie preraďovania po 31. decembri daného roka má samo osebe za následok vadu, ktorá môže spochybniť platnosť celého postupu preraďovania a odôvodniť zrušenie rozhodnutí prijatých na jeho záver.

Orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy je však povinný v súlade s právom na dobrú správu vecí verejných, ktoré vyplýva z článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a predovšetkým so svojou povinnosťou vybavovať spravodlivo záležitosti svojich zamestnancov, vykonávať preraďovanie starostlivo a urobiť všetko pre to, aby ukončil toto preraďovanie, pokiaľ je to možné, pred koncom daného roka s cieľom zabezpečiť potrebný účinok svojho rozhodnutia o preradení pre všetkých zamestnancov, ktorí môžu byť preradení v rámci daného preraďovania.

Táto povinnosť dobrej správy veci verejných platí tým skôr v prípade, keď v súlade s internými ustanoveniami inštitúcie musí každé preraďovanie zohľadniť rozpočtové možnosti inštitúcie na daný rok, ktoré odrážajú okrem iného predvídateľné personálne potreby na daný rok.

V každom prípade ťažkosti a zdĺhavý priebeh interného rozhodovacieho procesu, na ktoré sa odvoláva inštitúcia, aby odôvodnila prieťahy, ktoré sa nahromadili počas jednotlivých preraďovaní dočasných zamestnancov so zmluvou na dobu neurčitú, aj keby boli preukázané, musia túto inštitúciu práve podnietiť k tomu, aby vynaložila zvýšenú starostlivosť pri posúdení spisov týkajúcich sa preradenia týchto dočasných zamestnancov, a to tým skôr, že uchádzačov o preradenie je zvlášť málo.

(pozri body 58 – 61 a 72)