Vec C‑668/15

Jyske Finans A/S

proti

Ligebehandlingsnævnet

(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret)

„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Rovnosť zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod – Smernica 2000/43/ES – Článok 2 ods. 2 písm. a) a b) – Úverová inštitúcia, ktorá od osôb žiadajúcich o poskytnutie úveru na kúpu motorového vozidla a preukazujúcich sa svojím vodičským preukazom uvádzajúcim iné miesto narodenia, než je členský štát Európskej únie alebo členský štát Európskeho združenia voľného obchodu, požaduje, aby dodatočne preukázali svoju totožnosť v podobe kópie cestovného pasu alebo povolenia na pobyt“

Abstrakt – Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. apríla 2017

Právo Európskej únie – Zásady – Rovnosť zaobchádzania – Rovnosť zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod – Smernica 2000/43 – Prax úverovej inštitúcie, ktorá od osôb preukazujúcich sa vodičským preukazom uvádzajúcim iné miesto narodenia, než je členský štát Európskej únie alebo členský štát Európskeho združenia voľného obchodu, požaduje, aby dodatočne preukázali svoju totožnosť – Prípustnosť

[Smernica Rady 2000/43, článok 2 ods. 2 písm. a) a b)]

Článok 2 ods. 2 písm. a) a b) smernice Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni praxi úverovej inštitúcie, ktorá od klienta, ktorého vodičský preukaz uvádza iné miesto narodenia, než je členský štát Európskej únie alebo Európskeho združenia voľného obchodu, požaduje dodatočné preukázanie totožnosti predložením kópie jeho cestovného pasu alebo povolenia na pobyt.

V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že pojem „etnický pôvod“ vychádza z myšlienky, podľa ktorej sa spoločenské skupiny vyznačujú najmä spoločnou národnosťou, náboženskou vierou, jazykom, kultúrnym a tradičným pôvodom a životným prostredím (rozsudok zo 16. júla 2015, ČEZ Razpredelenie Bălgarija, C‑83/14, EU:C:2015:480, bod 46). Hoci sa miesto narodenia osoby nenachádza na tomto zozname kritérií, treba uviesť, že vzhľadom na skutočnosť, že tento zoznam je uvedený s výrazom „najmä“, skutočnosti, ktoré v ňom boli vymedzené, nie sú úplné a nie je teda vylúčené, že by sa toto kritérium nemohlo na ňom nachádzať. Ak by však aj išlo o taký prípad, je potrebné konštatovať, že by išlo len o jeden zo špecifických aspektov, na základe ktorého možno dospieť k záveru o príslušnosti určitej osoby k etnickej skupine, pričom v tejto súvislosti by nemal nijaký rozhodujúci význam. Etnický pôvod totiž nemožno vymedziť na základe jediného kritéria, ale naopak musí spočívať na určitom celku skutočností, z ktorých sú niektoré objektívnej, iné subjektívnej povahy. Okrem toho nie je spochybnené, že by miesto narodenia nemohlo všeobecným a absolútnym spôsobom nahradiť všetky kritériá pripomenuté v bode 17 tohto rozsudku. Všeobecná domnienka o príslušnosti k určitej etnickej skupine sa preto nemôže zakladať len na mieste narodenia, aby sa dala preukázať existencia priameho alebo neoddeliteľného zväzku medzi týmito dvoma pojmami. Navyše nemožno vytvárať domnienku, že existuje jeden a len jediný etnický pôvod v nezávislom štáte. Nemožno sa preto domnievať, že dotknutá požiadavka dodatočného preukázania totožnosti vo veci samej, hoci by bolo možné ju kvalifikovať ako „menej priaznivé zaobchádzanie“, spočíva priamo na etnickom pôvode.

Po druhé, pokiaľ ide o otázku, či takáto prax vytvára nepriamu diskrimináciu na základe etnického pôvodu, je nutné posúdiť, či z hľadiska článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43, hoci je formulovaný neutrálne, táto prax znevýhodňuje osoby určitej rasy alebo etnického pôvodu v porovnaní s inými osobami. Ako uviedol generálny advokát v bode 64 svojich návrhov, existenciu znevýhodneného zaobchádzania nemožno konštatovať všeobecne a abstraktne, ale špecificky a konkrétne so zreteľom na dotknuté priaznivé zaobchádzanie. Z toho vyplýva, že tvrdenie, podľa ktorého uplatnenie dotknutého neutrálneho kritéria vo veci samej týkajúceho sa miesta narodenia všeobecne ovplyvňuje skôr osoby „určitého etnického pôvodu“ v porovnaní s „inými osobami“, nemožno prijať. To isté platí, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého by použitie tohto kritéria znevýhodnilo osoby, ktorých etnický pôvod predstavuje pôvod inej krajiny, než je členský štát Únie alebo EZVO. Je potrebné okrem toho odkázať na body 18 až 21 tohto rozsudku, z ktorých vyplýva, že o etnickom pôvode nemožno všeobecne vytvárať domnienku len na základe preukázania miesta narodenia.

(pozri body 17 – 21, 23, 26, 32 – 34, 37 a výrok)