Ak je rozhodnutie alebo nariadenie týkajúce sa priamo a osobne jednotlivca v priebehu konania nahradené aktom, ktorý má rovnaký predmet, treba ho považovať za nový prvok umožňujúci žalobkyni prispôsobiť svoje návrhy a dôvody. Bolo by totiž v rozpore s riadnym výkonom spravodlivosti a s požiadavkou hospodárnosti konania nútiť žalobkyňu, aby podala novú žalobu. Okrem toho by bolo nespravodlivé, aby dotknutá inštitúcia mohla na obranu voči výhradám uvedeným v žalobe predloženej súdu Spoločenstva proti určitému aktu prispôsobiť napadnutý akt alebo ho nahradiť iným a odvolávať sa v priebehu konania na túto zmenu alebo toto nahradenie, zatiaľ čo druhý účastník konania by nemal možnosť rozšíriť svoje pôvodné návrhy a žalobné dôvody na neskorší akt ani predložiť dodatočné návrhy a dôvody proti nemu.

Okrem toho z článku 1 ods. 6 spoločnej pozície 2001/931 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, na ktorú odkazuje aj článok 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001, vyplýva, že ak následným rozhodnutiam o zmrazení finančných prostriedkov musí predchádzať revízia situácie dotknutej osoby, nie je to iba na účely preskúmania, či je naďalej zapojená do teroristickej činnosti, ale aj na účely ubezpečenia sa, že jej ponechanie na zozname nachádzajúcom sa v prílohe uvedeného nariadenia zostáva odôvodnené, prípadne na základe nových informácií alebo dôkazov. V tejto súvislosti, ak sú dôvody následného rozhodnutia o zmrazení finančných prostriedkov v podstate rovnaké ako tie, ktoré už boli uvedené v rámci predchádzajúceho rozhodnutia, môže stačiť na tento účel jednoduché vyhlásenie, osobitne ak dotknutá osoba je skupinou alebo subjektom.

Ani článok 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu, ani prvý článok ods. 2, 3 a 6 spoločnej pozície 2001/931 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom nezakazujú uloženie obmedzujúcich opatrení voči osobám alebo subjektom, ktoré sa v minulosti dopustili teroristických činov, bez ohľadu na nedostatok dôkazov preukazujúcich, že sa v súčasnosti dopúšťajú takýchto činov alebo že sa do nich zapájajú, ak to okolnosti odôvodňujú.

V prvom rade, hoci je pravda, že článok 1 ods. 2 uvedenej spoločnej pozície používa prítomný čas oznamovacieho spôsobu („osôb, ktoré páchajú“) na definovanie toho, čo treba rozumieť pod slovami „osoby, skupiny a subjekty zapojené do teroristických činov“, je to v gnómickom význame vlastnom zákonným definíciám a žalobám, a nie preto, aby odkazoval na konkrétne časové obdobie. Rovnako to platí pre prítomné príčastie použité vo francúzskej verzii („les personnes… commettant“) a v anglickej verzii („persons committing“) článku 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001, čo potvrdzuje použitie prítomného oznamovacieho spôsobu na rovnocenné znenie použité v iných jazykových verziách. Okrem toho ods. 4 článku 1 tejto spoločnej pozície umožňuje prijatie obmedzujúcich opatrení najmä proti osobám, ktoré boli odsúdené za teroristické činy, čo bežne znamená minulú teroristickú činnosť, a nie činnosť aktívne vykonávanú v čase, keď dôjde k jej zisteniu na základe odsudzujúceho rozhodnutia. Nakoniec odsek 6 toho istého článku stanovuje, že mená osôb a subjektov prevzaté do sporného zoznamu budú predmetom revízie v pravidelných intervaloch prinajmenšom raz za polrok, aby sa zabezpečilo, že ich ponechanie na zozname zostáva odôvodnené. Pod hrozbou zbavenia tohto ustanovenia jeho potrebného účinku sa treba domnievať, že toto ustanovenie umožňuje ponechať na spornom zozname osoby a subjekty, ktoré v priebehu polroka alebo polrokov predchádzajúcich revízii nespáchali žiadny nový teroristický čin, ak toto ponechanie zostáva odôvodnené vzhľadom na súbor relevantných okolností.

V druhom rade nariadenie č. 2580/2001 a spoločná pozícia 2001/931, rovnako ako rezolúcia 1373 (2001) Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov, ktorú tieto akty vykonávajú, majú za cieľ bojovať proti ohrozeniam medzinárodného mieru a bezpečnosti, ktoré predstavujú teroristické činy. Uskutočneniu tohto cieľa, ktorý má základný význam pre medzinárodné spoločenstvo, hrozí, že bude znemožnené, ak by sa opatrenia zmrazenia finančných prostriedkov upravené týmito aktmi mohli uplatňovať iba na osoby, skupiny a subjekty, ktoré páchajú teroristické činy v súčasnosti alebo ktoré ich páchali v bezprostredne nedávnej minulosti.

Okrem toho tieto opatrenia, ktoré majú predovšetkým predchádzať spáchaniu alebo opakovaniu takýchto činov, sú v prvom rade založené na posúdení aktuálnej alebo budúcej hrozby, a nie na posúdení minulého správania. V tejto súvislosti na základe poučenia vyplývajúceho zo skúseností dočasné prerušenie činnosti organizácie, ktorá má teroristickú minulosť, nepredstavuje samo osebe záruku, že ju dotknutá osoba v ktoromkoľvek okamihu neobnoví, a že nie je nevyhnutne namieste dôverovať údajnému upusteniu od násilia vyjadrenému v tomto kontexte. Z toho vyplýva, že široká miera voľnej úvahy, ktorou disponuje Rada, pokiaľ ide o dôkazy, na ktoré treba prihliadnuť s cieľom prijatia alebo ponechania opatrenia zmrazenia finančných prostriedkov, sa rozširuje na posúdenie hrozby, ktorú môže naďalej predstavovať organizácia, ktorá v minulosti spáchala teroristické činy, bez ohľadu na prerušenie jej teroristickej činnosti počas viac či menej dlhého obdobia, či dokonca jej zdanlivé ukončenie.

(pozri body 107 — 112)