ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU

EURÓPSKEJ ÚNIE (prvá komora)

z 24. apríla 2013

Vec F‑88/11

BX

proti

Európskej komisii

„Verejná služba – Verejné výberové konanie – Výberové konanie EPSO/AD/148/09 – Nezapísanie do rezervného zoznamu“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu ESAE na základe jej článku 106a, ktorou BX navrhuje, po prvé, zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD/148/09 (ďalej len „výberová komisia“) o jeho nezapísaní do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/148/09, po druhé, zrušenie rozhodnutia o zamietnutí jeho sťažnosti, v poslednom rade, zaviazanie Európskej komisie na zaplatenie náhrady škody ohodnotenej ex æquo et bono na sumu 7 000 eur ako náhrady údajne vzniknutej nemajetkovej ujmy, ako aj na náhradu trov konania

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. BX znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

Abstrakt

Úradníci – Výberové konanie – Posúdenie spôsobilosti uchádzačov – Otázky položené na ústnej skúške – Voľná úvaha výberovej komisie – Súdne preskúmanie – Hranice

(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91; príloha III)

Posúdenie, ktoré vykonáva výberová komisia pri hodnotení vedomostí a schopností uchádzačov, ako aj rozhodnutia, ktorými výberová komisia konštatuje neúspech uchádzača na skúške, je vyjadrením hodnotiaceho úsudku. Toto hodnotenie je súčasťou širokej miery voľnej úvahy, ktorou disponuje výberová komisia výberového konania a podlieha preskúmaniu súdom Únie iba v prípade zjavného porušenia pravidiel, ktoré upravujú činnosť výberovej komisie. Okrem toho výberová komisia je povinná overiť, či uchádzači majú znalosti a odbornú prax, nevyhnutné pre plnenie úloh týkajúcich sa obsadzovaného pracovného miesta, uvedené v oznámení o výberovom konaní. Je takisto povinná vykonať porovnávacie hodnotenie znalostí a schopností uchádzačov na účely prijatia najvhodnejších uchádzačov vzhľadom na úlohy, ktoré sa majú vykonávať. Pokiaľ ide zvlášť o ústne skúšky, miera voľnej úvahy výberovej komisie je ešte rozsiahlejšia voľnosťou a neurčitosťou charakteristickou pre tento typ skúšky, ktoré sú svojou povahou menej jednotné ako písomné skúšky a ich obsah sa môže líšiť podľa praxe a osobnosti rozličných uchádzačov, ako aj podľa ich odpovedí na otázky výberovej komisie. Z uvedeného vyplýva, že výberová komisia neprekročí hranice svojej širokej miery voľnej úvahy so zreteľom na obmedzený čas ústnej skúšky tým, že skráti čas vyhradený žalobcovi na prípravu jeho odpovede a požiada ho o spontánnu odpoveď.

(pozri body 38, 39, 60 a 61)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 23. marca 2000, Gogos/Komisia, T‑95/98, bod 36; 14. júla 2000, Texeira Neves/Súdny dvor, T‑146/99, bod 42; 7. februára 2002, Felix/Komisia, T‑193/00, bod 36; 5. apríla 2005, Christensen/Komisia, T‑336/02, bod 25; 14. júla 2005, Le Voci/Rada, T‑371/03, bod 102
ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU

EURÓPSKEJ ÚNIE (prvá komora)

z 10. júla 2012

Vec F‑4/11

AV

proti

Európskej komisii

„Verejná služba – Dočasný zamestnanec – Prijímanie do zamestnania – Zdravotná výhrada – Uplatnenie zdravotnej výhrady so spätným účinkom – Stanovisko posudkovej komisie“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu ESAE na základe jej článku 106a, ktorou AV navrhuje zrušiť rozhodnutie prijaté Európskou komisiou, ktorým voči nemu uplatňuje zdravotnú výhradu podľa článku 32 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (ďalej len „PZOZ“), ako aj rozhodnutie nepriznať mu príspevok v invalidite

Rozhodnutie: Rozhodnutie z 12. apríla 2010 sa zrušuje. Rozhodnutie zo 16. apríla 2010 sa zrušuje. Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli AV.

Abstrakt

Úradníci – Dočasní zamestnanci – Prijímanie do zamestnania – Lekárske vyšetrenie – Povinnosť odpovedať na položené otázky prislúchajúca uchádzačovi – Dôsledky nepresných alebo neúplných vyhlásení – Odôvodnenie uplatnenia zdravotnej výhrady so spätným účinkom – Podmienka – Predchádzajúce predloženie poverenému lekárovi

(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 32)

Z ustanovení článku 32 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov vyplýva, že hoci orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy môže rozhodnúť, že zaručené dávky v súvislosti s invaliditou alebo so smrťou budú zamestnancovi trpiacemu chorobou alebo telesným postihnutím, pokiaľ ide o následky a riziká vyplývajúce z tejto choroby alebo telesného postihnutia, priznané až po uplynutí piatich rokov odo dňa, keď vstúpil do služieb inštitúcie, toto rozhodnutie môže byť prijaté iba na základe lekárskeho stanoviska vydaného povereným lekárom alebo v prípade odvolania posudkovou komisiou, ktoré sa týka otázky, či zamestnanec skutočne trpí chorobou alebo telesným postihnutím, ktoré môžu vzhľadom na svoje následky a riziká odôvodniť uplatnenie zdravotnej výhrady.

V osobitnom prípade, ak sa po vstupnej lekárskej prehliadke zistí, že zamestnanec neodpovedal presne a úplne na otázky, ktoré mu v súvislosti s jeho zdravotným stavom položil poverený lekár počas tejto prehliadky, orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy môže zrušiť svoje pôvodné rozhodnutie neuplatniť zdravotnú výhradu a prijať nové rozhodnutie, ktoré túto výhradu uplatní so spätným účinkom. Uvedený orgán je však stále povinný dodržať konanie stanovené v článku 32 týchto podmienok, teda obrátiť sa na povereného lekára, aby vydal stanovisko k otázke, či by choroba alebo telesné postihnutie odôvodnili prijatie dotknutej osoby so zdravotnou výhradou, a oboznámiť zamestnanca s rozhodnutím, ktoré prijal na základe tohto stanoviska tak, aby zamestnanec mohol prípadne podať odvolanie na posudkovú komisiu. Uvedená otázka, ktorá predpokladá určenie, či táto choroba alebo telesné postihnutie mohli spôsobiť invaliditu alebo smrť zamestnanca v lehote piatich rokov odo dňa, keď vstúpil do služieb inštitúcie, je otázkou lekárskej povahy a patrí výlučne do právomoci povereného lekára a na základe odvolania posudkovej komisie.

(pozri body 33 a 34)
ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (tretia komora)

z 29. novembra 2011

Vec F-119/10

Roberto Di Tullio

proti

Európskej komisii

„Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Pracovné voľno na výkon vojenskej služby – Článok 18 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov – Vojak z povolania – Absolvovanie určitej doby na teritoriálnom veliteľstve – Zamietnutie“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu ESAE na základe jej článku 106a, ktorou R. Di Tullio navrhuje predovšetkým zrušenie rozhodnutia, ktorým mu Komisia zamietla poskytnúť pracovné voľno na výkon vojenskej služby

Rozhodnutie: Žaloba žalobcu sa zamieta. Žalobca je povinný nahradiť všetky trovy konania.

Abstrakt

Úradníci – Dočasní zamestnanci – Pracovné voľno na výkon vojenskej služby – Vojenská služba – Pojem

(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 18 prvý odsek)

Na základe článku 18 prvého odseku prvej vety podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov sa dočasnému zamestnancovi, ktorý je povolaný do vojenskej služby, náhradnej vojenskej služby alebo na vojenské cvičenie, alebo ktorý je znovu povolaný do služby v ozbrojených silách, prizná na výkon pracovné voľno takejto služby.

Situácia uvedená v článku 18 prvom odseku týchto podmienok sa zjavne týka iba situácie, keď je dočasný zamestnanec povinný v rámci vnútroštátnych právnych predpisov o vojenskej službe absolvovať v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom, v obmedzenom období vojenský výcvik napríklad ako záložný dôstojník. Tieto ustanovenia sa naopak nemôžu týkať situácie, keď je vnútroštátny úradník na konci obdobia pridelenia do európskych inštitúcií na základe zmluvy dočasného zamestnanca povinný znovu sa začleniť do svojej administratívy, aby si tak splnil povinnosti spojené s jeho služobným postupom, hoci tento úradník patrí do orgánu, ktorého členovia podliehajú vojenským pravidlám a disciplíne.

Okrem toho dočasného zamestnanca možno považovať za „znovu povolaného do služby v ozbrojených silách“ v zmysle článku 18 prvého odseku podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov iba v prípade, ak je povolaná jedna alebo viacero vekových skupín napríklad z dôvodu hrozby ozbrojeného konfliktu.

(pozri body 35, 38 a 40)
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

1. Žaloby úradníkov – Nahradenie odôvodnenia napadnutého aktu v priebehu konania – Neprípustnosť – Výnimka

(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)

2. Úradníci – Odmena – Rodinné prídavky – Príspevok na nezaopatrené dieťa – Právo na predĺženie vyplácania bez ohľadu na vek v prípade, keď si dieťa nemôže zarábať na živobytie – Povinnosti administratívy – Presne vymedzená právomoc

(Služobný poriadok úradníkov, príloha VII, článok 2 ods. 5)

1. Administratíva nemôže v priebehu konania nahradiť alebo doplniť dôvod rozhodnutia, okrem prípadu, že sa preukáže, že je v situácii jej vymedzenej právomoci, takže prípadné zrušenie sporného rozhodnutia by mohlo mať za následok iba povinnosť administratívy znovu prijať nové rozhodnutie, ktoré by bolo z vecného hľadiska identické so zrušeným rozhodnutím.

(pozri bod 39)

Odkaz:

Súd pre verejnú službu: 17. júna 2008, De Fays/Komisia, F‑97/07, bod 70; 14. apríla 2011, Šimonis/Komisia, F‑113/07, bod 93 a tam citovaná judikatúra

2. Vyplácanie príspevku podľa článku 2 ods. 5 prílohy VII služobného poriadku v prípade dieťaťa, ktorému vážna choroba alebo invalidita bráni zarábať si na živobytie, pokračuje počas celého obdobia trvania tejto choroby alebo invalidity bez ohľadu na vek. Toto ustanovenie neudeľuje administratíve nijakú diskrečnú právomoc na priznanie nároku na predmetný príspevok, ale jej udeľuje presne vymedzenú právomoc v tom zmysle, že z jeho kogentného znenia vyplýva, že orgán je povinný priznať príspevok na nezaopatrené dieťa, pokiaľ konštatuje, že sú splnené podmienky vymenované v tomto ustanovení a v opačnom prípade ho nepriznať.

(pozri bod 40)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 21. októbra 2003, Šimonis/Komisia, T‑302/01, bod 38
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

1. Úradníci – Výberové konanie – Výberová komisia – Nepripustenie na skúšky

(Služobný poriadok úradníkov, článok 25 druhý odsek)

2. Úradníci – Mimozmluvná zodpovednosť inštitúcií – Podmienky – Protiprávnosť – Ujma – Príčinná súvislosť

1. Účelom povinnosti odôvodniť rozhodnutie spôsobujúce ujmu je poskytnúť dotknutej osobe potrebné údaje na určenie, či je alebo nie je rozhodnutie dôvodné, a umožniť jeho súdne preskúmanie. Konkrétnejšie pokiaľ ide o rozhodnutia o zamietnutí pripustenia, musí výberová komisia presne uviesť podmienky v oznámení o výberovom konaní, o ktorých rozhodla, že ich uchádzač nespĺňa.

(pozri bod 22)

Odkaz:

Súdny dvor, 21. júna 1984, Lux/Dvor audítorov, 69/83, Zb. s. 2447, bod 36

Súd prvého stupňa, 21. mája 1992, Fascilla/Parlament, T‑55/91, Zb. s. II‑1757, bod 32; Súd prvého stupňa, 25. marca 2004, Petrich/Komisia, T‑145/02, Zb. VS s. I‑A‑101, II‑447, bod 54; Súd prvého stupňa, 5. apríla 2005, Hendrickx/Rada, T‑376/03, Zb. VS s. I‑A‑83, II‑379, bod 68

2. Vznik zodpovednosti Spoločenstva predpokladá splnenie súhrnu podmienok týkajúcich sa protiprávnosti konania vytýkaného inštitúciám, existencie škody a existencie príčinnej súvislosti medzi týmto konaním a uvádzanou ujmou.

Na uznanie takej príčinnej súvislosti sa v zásade vyžaduje predloženie dôkazu priameho a určitého kauzálneho vzťahu medzi pochybením dotknutej inštitúcie Spoločenstva a uvádzanou ujmou.

V osobitnom kontexte výberového konania je však stupeň istoty príčinnej súvislosti dosiahnutý vtedy, ak pochybenie inštitúcie Spoločenstva určitým spôsobom zbavilo dotknutú osobu nie nevyhnutne možnosti dostať predmetné pracovné miesto, na ktoré dotknutá osoba nikdy nemôže preukázať nárok, ale reálnej možnosti byť vymenovaná, čím bola dotknutej osobe spôsobená majetková ujma spočívajúca vo forme straty na zárobku.

(pozri body 38, 40 a 41)

Odkaz:

Súdny dvor, 16. decembra 1987, Delauche/Komisia, 111/86, Zb. s. 5345, bod 30

Súd prvého stupňa, 9. februára 1994, Latham/Komisia, T‑3/92, Zb. VS s. I‑A‑23, II‑83, bod 63; 15. februára 1996, Ryan‑Sheridan/FEACVT, T‑589/93, Zb. VS s. I‑A‑27, II‑77, bod 141; 5. októbra 2004, Sanders a i./Komisia, T‑45/01, Zb. s. II‑3315, body 149 a 150; 12. septembra 2007, Combescot/Komisia, T‑250/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑0000, II‑A‑2‑0000, body 95 a 96

Súd pre verejnú službu, 22. októbra 2008, Tzirani/Komisia, F‑46/07, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, bod 215
ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (prvá komora)

z 11. júla 2007

Vec F‑7/06

B

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Verejná služba – Úradníci – Odmena – Príspevok na expatriáciu – Podmienky uvedené v článku 4 ods. 1 prílohy VII služobného poriadku“

Predmet: Žaloba podaná podľa článkov 236 ES a 152 AE, ktorou B v zásade navrhuje zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu Komisie z 26. apríla 2005, ktorým sa mu zamieta priznanie príspevku na expatriáciu a ktoré bolo prijaté spolu s rozhodnutím toho istého orgánu z 10. októbra 2005, ktorým sa zamietla jeho sťažnosť podaná proti uvedenému rozhodnutiu z 26. apríla 2005

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. Každá účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

Abstrakt

Úradníci – Odmena – Príspevok na expatriáciu – Podmienky priznania

[Služobný poriadok úradníkov, príloha VII, článok 4 ods. 1 písm. b)]

V rámci výkonu širokej miery voľnej úvahy, ktorú má normotvorca Spoločenstva pri stanovení podmienok umožňujúcich nárok na príspevok na expatriáciu, má právo podriadiť úradníkov s dvojitými štátnymi príslušnosťami spoločným pravidlám – napriek tomu, že sa tieto osoby nenachádzajú v porovnateľnej situácii s osobami, ktoré majú iba jednu štátnu príslušnosť – na účely obmedziť okruh príjemcov príspevku na expatriáciu, ktorý sa vypláca podľa článku 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku. Takéto prísne podmienky, akými je neexistencia trvalého bydliska v štáte pridelenia počas doby desiatich rokov pred nástupom do služby, majú totiž zabezpečiť priznanie tohto príspevku úradníkom, ktorí majú štátnu príslušnosť štátu pridelenia iba v prípade, v akom sa vyvráti domnienka, podľa ktorej štátna príslušnosť osoby je dôležitou indíciou pre existenciu viacerých väzieb medzi touto osobou a štátom jej štátnej príslušnosti a na preukázanie prerušenia akejkoľvek pevnej väzby medzi úradníkom a týmto štátom.

Takéto obmedzenie okruhu príjemcov príspevku na expatriáciu nepredstavuje svojvoľnú alebo neprimeranú diskrimináciu v súvislosti s cieľom sledovaným článkom 4 prílohy VII služobného poriadku. Okolnosť, že uplatnenie kategórií uvedených v článku 4 prílohy VII služobného poriadku môže vyvolať hraničné situácie, v ktorých sa úradníkom odoprie nárok na príspevok na expatriáciu, pokiaľ sa nachádzajú v situáciách podobných situáciám uvedeným vo vyššie uvedenom článku, neumožňuje však v týchto ustanoveniach vidieť svojvoľné rozlišovanie, aj keď sa ,založené na objektívnych okolnostiach, uplatnia tým istým spôsobom na všetkých úradníkov, ktorí sa nachádzajú v situácii upravenej služobným poriadkom.

(pozri body 39 – 41, 45 a 46)

Odkaz:

Súdny dvor: 16. októbra 1980, Hochstrass/Súdny dvor, 147/79, Zb. s. 3005, bod 12; 15. januára 1981, Vutera/Komisia, 1322/79, Zb. s. 127, bod 9; 2. októbra 2003, Garcia Avello, C‑148/02, Zb. s. I‑11613, body 31 až 37

Súd prvého stupňa: 8. apríla 1992, Costacurta Gelabert/Komisia, T‑18/91, Zb. s. II‑1655, bod 42; 13. apríla 2000, Reichert/Parlament, T‑18/98, Zb. VS s. I‑A‑73, II‑309, bod 25; 27. septembra 2000, Lemaître/Komisia, T‑317/99, Zb. VS s. I‑A‑191, II‑867, bod 50; 13. decembra 2004, E/Komisia, T‑251/02, Zb. VS s. I‑A‑359, II‑1643, body 124 a 126
SK
Zbierkasúdnychroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :116 1ROZSUDOK SÚDU PR E VEREJNÚ S LUŽBU (druhá ko mora)
z 30. septembra 2010
Vec F-41/05
Kurt J acobs
proti
Európskej komisii
„Verejná služba — Úradníci — Vymenovanie — Uchádzači zapísaní do rezervného zoznamu 
pred nadobudnutím účinnosti nového služobného poriadku — Zarad enie do platovej triedy podľa 
nových nevýhodnejších pravidiel — Článok 12 o ds. 3 prílohy XIII služobného poriadku“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou K. Jacobs navrhuje 
zrušenie rozhodnutia z 11.februára 2005 , ktorým s a zamietla jeho sťažnosť proti 
rozhodnutiam z o 16., 24 . a 31. augusta 2004 a , ak je to potrebné, zrušenie týchto 
rozhodnutí v rozsahu, v akom ho zaraďujú do nižšej platovej triedy ako b olo uvedené 
v oznámení o výberovom kon aní COM/B/1/02. Navrhuje tiež, aby mu Komisia zaplatila 
250 000  eur ako n áhradu škody
Roz hodnutie:Žaloba sa zamieta. Každý účastník kon ania znáša svoje vlastné trovy kon ania.
Abstrakt
Úradníci — Postavenie úradníka — Nesplnenie podmienok n a získanie postavenia z dôvodu, že nedošlo 
k riadnemu vymenovaniu
(Služobný poriadok ú radníkov, článok 3)
Na základe právnych zásad ve rejnej služby Európskej únie vymenovanie úradníka sa môže uskutočniť 
iba formou a za podmienok stanovených služobným poriadkom.
Právny vzťah, kt orým je úradník spojený s administratívou, má služobnú a nie zmluvnú povahu, 
z článku 3 služobného poriadku, ktorého znenie sa nezmenilo nariad ením č. 723/2004 , ktorým sa me ní 
a dopĺňa služobný poriadok zamestnancov a podmienky z amestnávania o statných zamestnancov, 
vyplýva, že vymenovanie úradníka v ychádza nutne z jednostranného úkonu me novacieho orgánu 
upresňujúceho dá tum, kedy vymenovanie nadobúda ú činnosť, ako a j miesto, na kt oré je dotknutá 
osoba pridelená. Také v ymenovanie preto nemôže byť výsledkom ú dajného zh odného prejavu vôle 
vyplývajúceho z prijatia p onuky z amestnania, a fortiori pokiaľ ponuka z amestnania p ochádza od 
zamestnancov inštitúcie, ktorí nie sú me novacím orgánom.
V dôsledku t oho sa až po vydaní takéhoto rozhodnutia o vymenovaní uvedeným o rgánom m ôže 
úspešný uchádzač ve rejného výberového kon ania d omáhať postavenia ú radníka, a teda p ožadovať 
výhody v zmysle ustanovení služobného poriadku.
2 ECLI:EU:F:2010 :116ABSTRAKT–VECF-41/05
JACOBS/KOMISIA
(pozri body 43 , 44 a 52)
Odkaz na:
Súdny dvor: 13. mája 1970 , Fournier/Komisia, 18/69, Zb. s. 249
Súd prvého stupňa: 10. apríla 1992 , Ve ntura/Parlament, T-40/91, Zb. s. II-1697 , body 40 a 41; 19. júla 1999 , 
Mammarella/Komisia, T-74/98, Zb. VS s. I-A-151 a II-797, body 25 a ž 27; 11. júla 2007 , Centeno M ediavilla 
a i./Komisia, T-58/05, Zb. s. II-2523 , body 54 a 55
2.

Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania podaných Talianskou republikou, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Úrad pre ochranu hospodárskej súťaže a trhových pravidiel, Taliansko), Chamber of Commerce of the United States of America (Obchodná komora Spojených štátov amerických) a Computer & Communications Industry Association.
C 37/31

Uznesenie Všeobecného súdu z 22. novembra 2021 – Garment Manufacturers Association in Cambodia/Komisia

(Vec T-454/20) (1)

(„Žaloba o neplatnosť - Spoločná obchodná politika - Všeobecný systém preferenčných colných sadzieb zavedený nariadením (EÚ) č. 978/2012 - Dočasné zrušenie obchodných preferencií uplatniteľných na určité výrobky pôvodom z Kambodže z dôvodu vážnych a systematických porušovaní ľudských práv - Neexistencia priamej dotknutosti - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)

(2022/C 37/42)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Garment Manufacturers Association in Cambodia (Phnom Penh, Kambodža) (v zastúpení: C. Borelli, S. Monti a C. Ziegler, advokáti)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan a E. Schmidt, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ, ktorej predmetom je návrh na čiastočné zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2020/550 z 12. februára 2020, ktorým sa menia prílohy II a IV k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 978/2012, pokiaľ ide o dočasné zrušenie opatrení uvedených v článku 1 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 978/2012 vo vzťahu k určitým výrobkom s pôvodom v Kambodžskom kráľovstve (Ú. v. EÚ L 127, 2020, s. 1)

Výrok rozsudku

1. Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

2. Garment Manufacturers Association in Cambodia je povinná nahradiť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 287, 31.8.2020.
C 191/15

Uznesenie Všeobecného súdu z 2. apríla 2020 – Gerber/Parlament a Rada

(Vec T-326/19) (1)

(„Žaloba o neplatnosť - Colné územie Únie - Nariadenie (EÚ) 2019/474 - Smernica (EÚ) 2019/475 - Začlenenie obce Campione d’Italia a talianskych vôd jazera Lugano - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)

(2020/C 191/20)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobca: Tibor Gerber (Campione d’Italia, Taliansko) (v zastúpení: N. Amadei, advokát)

Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: L. Visaggio a C. Biz, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Lo Monaco a E. Ambrosini, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Po prvé návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/474 z 19. marca 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 83, 2019, s. 38), pokiaľ ide o časť týkajúcu sa začlenenia talianskej obce Campione d’Italia a talianskych vôd jazera Lugano do colného územia Únie, po druhé návrh podaný na základe článku 264 ZFEÚ na vyhlásenie, že smernica Rady (EÚ) 2019/475 z 18. februára 2019, ktorou sa menia smernice 2006/112/ES a 2008/118/ES, pokiaľ ide o začlenenie talianskej obce Campione ďItalia a talianskych vôd jazera Lugano do colného územia Únie a do územnej pôsobnosti smernice 2008/118/ES (Ú. v. EÚ L 83, 2019, s. 42) nemá právne účinky a po tretie návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na nariadenie predbežných opatrení na odklad vykonateľnosti nariadenia 2019/474, smernice 2019/475 a akéhokoľvek iného súvisiaceho vykonávacieho opatrenia

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.

2. Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré predložila Európska komisia a Talianska republika.

3. Tibor Gerber znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu a Rade Európskej únii, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

4. Komisia a Talianska republika znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka do konania

(1) Ú. v. EÚ C 238, 15.7.2019.
2.

Spoločnosti Apple Inc. a Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication SCRL znášajú svoje vlastné trovy konania a každá z nich je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).
2.

Konanie o návrhoch podaných Polska Grupa Energetyczna S.A. (PGE), Francúzskou republikou, Elektrárňami Opatovice, a. s. a Saale Energie GmbH, Sev.en EC, a.s., Freistaat Sachsen, Elektrárnou Počerady, a.s., European Environmental Bureau (EEB) a Client Earth na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.
4.

Naftogaz of Ukraine, la Commission, OPAL Gastransport GmbH & Co. KG, Gazprom Eksport LLC et Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. znášajú vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka do konania.