Vec C-18/11

The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

proti

Philips Electronics UK Ltd

[návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)]

„Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Daňová úľava — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca presun strát vytvorených na vnútroštátnom území prevádzkarňou nerezidentom, ktorá patrí spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, na spoločnosť tej istej skupiny usadenej na vnútroštátnom území“

Abstrakt – Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. septembra 2012

Voľný pohyb osôb – Sloboda usadiť sa – Ustanovenia Zmluvy – Pôsobnosť (Články 43 ES a 48 ES) Voľný pohyb osôb – Sloboda usadiť sa – Daňová právna úprava – Daň z príjmov právnických osôb – Odpočet strát – Úľava na dani pre skupinu – Vnútroštátna právna úprava vylučujúca presun strát vytvorených na vnútroštátnom území prevádzkarňou nerezidentom, ktorá patrí spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, na spoločnosť tej istej skupiny usadenej na vnútroštátnom území – Neprípustnosť – Odôvodnenie – Naliehavé dôvody všeobecného záujmu založené na cieli zamedzenia dvojitého zohľadnenia strát alebo na zachovaní vyváženého rozdelenia daňovej právomoci medzi členskými štátmi – Neexistencia (Článok 43 ES) Právo Európskej únie – Priamy účinok – Prednosť – Rozpor medzi právom Únie a vnútroštátnym právom – Povinnosti a právomoci vnútroštátneho súdu, ktorý rozhoduje v spore – Neuplatnenie vnútroštátneho práva (Články 10 ES a 43 ES)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 12 – 14) Článok 43 ES sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ podľa vnútroštátnej právnej úpravy možnosť presunúť, a to prostredníctvom úľavy na dani pre skupinu a v prospech spoločnosti rezidenta, straty vzniknuté stálej prevádzkarni v tomto členskom štáte, ktorá patrí spoločnosti nerezidentovi, podlieha podmienke spočívajúcej v nemožnosti zohľadniť tieto straty na účely zahraničnej dane, zatiaľ čo presun strát vzniknutých v tomto členskom štáte spoločnosti rezidentovi nepodlieha nijakej rovnocennej podmienke, ide o obmedzenie slobody spoločnosti nerezidenta usadiť sa v inom členskom štáte. Takéto rozdielne zaobchádzanie totiž robí výkon slobody usadiť sa prostredníctvom stálej prevádzkarne, a to v prípade spoločností, ktoré majú sídlo v iných členských štátoch, menej príťažlivým. Okrem iného, pokiaľ ide o možnosť presunúť straty vzniknuté v tomto členskom štáte na inú spoločnosť tejto skupiny prostredníctvom úľavy na dani pre skupinu, situácia spoločnosti nerezidenta, ktorá má na vnútroštátnom území len stálu prevádzkareň, a situácia spoločnosti rezidenta sú totiž s ohľadom na cieľ sledovaný daňovým systémom presunu strát, objektívne porovnateľné. Takéto obmedzenie nemôže byť odôvodnené naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu založenými na cieli zamedzenia dvojitého zohľadnenia strát, zachovaní vyváženého rozdelenia daňovej právomoci medzi členskými štátmi či kombinácii týchto dvoch dôvodov. V tomto ohľade po prvé, pokiaľ ide o zachovanie rozdelenia daňovej právomoci medzi členskými štátmi, nie je daňová právomoc hostiteľského členského štátu, na území ktorého sa vykonáva hospodárska činnosť, ktorá viedla k stratám stálej prevádzkarne, nijako dotknutá tým, že existuje možnosť presunúť na spoločnosť rezidenta, a to prostredníctvom úľavy na dani pre skupinu, straty, ktoré vznikli stálej prevádzkarni nachádzajúcej sa na jeho území, lebo právomoc tohto členského štátu zdaniť prípadne príjmy vyplývajúce z činnosti vykonávanej na jeho území stálou prevádzkarňou nie je dotknutá. Po druhé, pokiaľ ide o riziko dvojitého zohľadnenia strát, toto nemá vplyv na daňovú právomoc členského štátu, v ktorom sa stála prevádzkareň nachádza. Straty presunuté stálou prevádzkarňou, ktorá patrí spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, v prospech spoločnosti rezidenta, sa v každom prípade viažu na daňovú právomoc tohto štátu. Táto daňová právomoc nie je nijako spochybnená okolnosťou, že presunuté straty môžu byť prípadne tiež zohľadnené v inom členskom štáte. (pozri body 16, 19, 20, 25, 26, 30, 31, 35, body 1 a 2 výroku) Podľa zásady spolupráce uvedenej v článku 10 ES je vnútroštátny súd ako orgán členského štátu, ktorému bolo v rámci jeho právomoci predložené podanie, povinný v plnej miere uplatniť priamo uplatniteľné právo Únie a chrániť práva, ktoré toto právo priznáva jednotlivcom, pričom nesmie uplatniť nijaké ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré by bolo v rozpore s ustanovením práva Únie. (pozri body 38, 40, bod 3 výroku)

Vec C-18/11

The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

proti

Philips Electronics UK Ltd

[návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)]

„Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Daňová úľava — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca presun strát vytvorených na vnútroštátnom území prevádzkarňou nerezidentom, ktorá patrí spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, na spoločnosť tej istej skupiny usadenej na vnútroštátnom území“

Abstrakt – Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. septembra 2012

Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Ustanovenia Zmluvy — Pôsobnosť (Články 43 ES a 48 ES) Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Odpočet strát — Úľava na dani pre skupinu — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca presun strát vytvorených na vnútroštátnom území prevádzkarňou nerezidentom, ktorá patrí spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, na spoločnosť tej istej skupiny usadenej na vnútroštátnom území — Neprípustnosť — Odôvodnenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu založené na cieli zamedzenia dvojitého zohľadnenia strát alebo na zachovaní vyváženého rozdelenia daňovej právomoci medzi členskými štátmi — Neexistencia (Článok 43 ES) Právo Európskej únie — Priamy účinok — Prednosť — Rozpor medzi právom Únie a vnútroštátnym právom — Povinnosti a právomoci vnútroštátneho súdu, ktorý rozhoduje v spore — Neuplatnenie vnútroštátneho práva (Články 10 ES a 43 ES)