ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) z 18. februára 2016 – Harrys Pubar a Harry’s New York Bar/ÚHVT – Harry’s New York Bar a Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)

(spojené veci T‑84/14 a T‑97/14)

„Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky HARRY’S NEW YORK BAR — Skoršia národná obrazová ochranná známka PUB CASINO Harrys RESTAURANG — Čiastočné zamietnutie zápisu — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“

1. Súdne konanie — Návrh na začatie konania — Formálne náležitosti — Určenie predmetu konania — Zhrnutie dôvodov, na ktorých je návrh založený [Štatút Súdneho dvora, článok 21 prvý odsek; Rokovací poriadok Všeobecného súdu (1991), článok 44 ods. 1 písm. c)] (pozri bod 27)

2. Ochranná známka Spoločenstva — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva — Relatívne dôvody zamietnutia — Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby — Pravdepodobnosť zámeny so skoršou ochrannou známkou — Kritériá posúdenia [nariadenie Rady č. 207/2009, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 47 49, 51, 52, 103, 104)

3. Ochranná známka Spoločenstva — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva — Relatívne dôvody zamietnutia — Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby — Podobnosť medzi dotknutými tovarmi alebo službami — Komplementárna povaha tovarov alebo služieb [nariadenie Rady č. 207/2009, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 61, 62)

4. Ochranná známka Spoločenstva — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva — Relatívne dôvody zamietnutia — Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby — Podobnosť medzi dotknutými ochrannými známkami — Kritériá posúdenia — Kombinovaná ochranná známka [nariadenie Rady č. 207/2009, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 76, 77, 84, 85)

5. Ochranná známka Spoločenstva — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva — Relatívne dôvody zamietnutia — Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby — Pravdepodobnosť zámeny so skoršou ochrannou známkou — Slovná ochranná známka HARRY’S NEW YORK BAR a obrazová ochranná známka PUB CASINO Harrys RESTAURANG [nariadenie Rady č. 207/2009, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 92 – 101, 108, 110)

Predmet

Dve žaloby podané proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. novembra 2013 (spojené veci R 1038/2012‑1 a R 1045/2012‑1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Harrys Pubar AB a Harry’s New York Bar SA

Výrok

1. Vo veci T‑84/14 sa zrušuje bod 1 výroku rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známka a vzory) (ÚHVT) zo 14. novembra 2013 (spojené veci R 1038/2012‑1 a R 1045/2012‑1) týkajúceho sa námietkového konania medzi Harrys Pubar AB a Harry’s New York Bar SA.

2. Vo veci T‑97/14 sa žaloba Harry’s New York Bar SA zamieta.
Trojrozmerná ochranná známka vo forme fľaše s krivkami bez rýh – ktorej stredná časť je mierne zahnutá a vrchná časť sa skladá z lievika, ktorý je na úrovni hrdla mierne vypuklý – ktorej zápis sa požaduje pre „bežné kovy a ich zliatiny; stavebný materiál z kovu; kovové pánty a drobný železiarsky tovar; iné tovary z kovov, ktoré nie sú zahrnuté v iných triedach; kovové fľaše“ zaradené do triedy 6 v zmysle Niceskej dohody, pre „domáce alebo kuchynské potreby a nádoby; nespracované alebo polospracované sklo (okrem skla používaného v stavebníctve); sklené, porcelánové a keramické tovary, ktoré nie sú zaradené do iných tried; sklené a plastové fľaše“ zaradené do triedy 21 v zmysle tejto dohody, ako aj pre „pivá; minerálky a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a ovocné šťavy; sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov“ zaradené do triedy 32 v zmysle uvedenej dohody, je pozbavená rozlišovacej spôsobilosti v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva. Prihlasovaná ochranná známka je totiž charakterizovaná svojím tvarom a svojím balením predstavujúcim zakrivenú siluetu. Tento tvar a toto balenie však nie sú viac ako súhrnom prvkov, z ktorých sa skladá prihlasovaná ochranná známka, t. j. fľašou podobnou väčšine fliaš na trhu. Takéto tvary a balenie sa totiž môžu bežne používať v obchodnom styku s tovarmi uvedenými v prihláške. Z toho vyplýva, že zo spôsobu, akým sú spojené prvky dotknutej kombinovanej ochrannej známky, jej nemôže vzniknúť rozlišovacia spôsobilosť. Prihlasovaná ochranná známka je teda iba variantom tvaru a balenia dotknutých tovarov, ktorý neumožňuje priemernému spotrebiteľovi odlíšiť dotknuté tovary od tovarov iných podnikov

(pozri body 46, 47, 50, 51)
4.

Akty inštitúcií — Odôvodnenie — Povinnosť — Rozsah — Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku — Zmrazenie finančných prostriedkov osôb zapojených do sprenevery verejných finančných prostriedkov a s nimi spojených fyzických alebo právnických osôb, subjektov a orgánov — Rozhodnutie prijaté v súvislostiach známych dotknutej osobe, ktoré jej umožňujú pochopiť rozsah opatrenia prijatého voči nej — Prípustnosť stručného odôvodnenia — Hranice — Odôvodnenie, ktoré by nemalo pozostávať zo všeobecnej a stereotypnej formulácie [článok 296 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 41 ods. 2 písm. c); rozhodnutia Rady 2011/72/SZBP a 2014/49/SZBP; nariadenia Rady č. 101/2011 a 81/2014] (pozri 94-101)
2.

Ochranná známka Európskej únie — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Európskej únie — Relatívne dôvody zamietnutia — Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby — Pravdepodobnosť zámeny so skoršou ochrannou známkou — Obrazové ochranné známky Polycart A Whole Cart Full of Benefits a POLICAR [nariadenie Rady č. 207/2009, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 36-38)
Pokiaľ ide o kritériá priznania trhovohospodárskeho zaobchádzania, zo znenia článku 2 ods. 7 písm. c) tretej zarážky základného antidumpingového nariadenia č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, vyplýva, že priznanie tohto zaobchádzania je vylúčené, ak výrobné náklady a finančná situácia podniku boli predmetom závažných deformácií prenesených z bývalého systému netrhového hospodárstva.

V tejto súvislosti rôzne jazykové znenia základného nariadenia potvrdzujú, že pojem „prenesený“ znamená, že bývalý systém netrhového hospodárstva musel spôsobiť alebo viesť k predmetným deformáciám. Zvýhodnenia existujúce pri vzniku tvrdených deformácií sa teda nemôžu týkať akéhokoľvek zvýhodnenia poskytnutého príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, ale len zvýhodnenia, ktoré vyplýva z bývalého systému netrhového hospodárstva, inak by bol spochybnený užitočný účinok a ilustratívny dosah príkladov uvedených v tomto ustanovení.

Okrem toho aj keď daňové zvýhodnenia, ako sú znížené daňové sadzby, ktoré predpokladajú štátny zásah, môžu viesť správanie podnikov odlišným smerom, než aký by vyplýval z dôsledkov pôsobenia síl prítomných v trhovom hospodárstve, treba konštatovať, že takéto opatrenia existujú aj v krajinách s trhovým hospodárstvom, takže existencia takýchto opatrení ako takých tak nepostačuje na to, aby boli považované za opatrenia prenesené z netrhového hospodárstva.

Pokiaľ ide osobitne o otázku, či daňové zvýhodnenia poskytnuté Čínskou ľudovou republikou podnikom patriacim do oblasti špičkovej technológie a nových technológií sú prenesené z bývalého systému netrhového hospodárstva, nemožno spochybniť, že podpora niektorých odvetví činností, ako sú špičkové technológie, považované danou krajinou za strategické predstavuje v trhovom hospodárstve legitímny cieľ, a to nezávisle od otázky zákonnosti predmetných opatrení najmä vzhľadom na právo Únie v oblasti štátnej pomoci. Navyše sa nemožno v tejto súvislosti domnievať, že cieľ prilákania zahraničných investícií je prenesený z bývalého systému netrhového hospodárstva, keďže takýto cieľ je na jednej strane sledovaný veľkým počtom krajín s trhovým hospodárstvom a na druhej strane sa takýto cieľ zdá byť aspoň teoreticky v rozpore so spôsobom hospodárskej organizácie založenej na spoločnom alebo štátnom vlastníctve podnikov, na ktoré sa vzťahujú výrobné ciele stanovené centralizovaným plánom, čo charakterizuje systém netrhového hospodárstva.

(pozri body 63, 64, 67, 75, 76)
Rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. mája 2016 –

Hamr - Sport/Komisia

(vec T‑693/14)

„Štátna pomoc — Športové zariadenia dodané neziskovými organizáciami — Prevádzkové alebo investičné subvencie umožňujúce postaviť, prevádzkovať, udržiavať, renovovať alebo rozvíjať neziskové športové zariadenia — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ — Žaloba o neplatnosť — Osobná dotknutosť — Pojem dotknutej strany — Prípustnosť — Neexistencia zmeny podmienok obchodu v takej miere, aká by bola v rozpore so spoločným záujmom — Neexistencia pochybností, ktoré by odôvodňovali začatie konania vo veci formálneho zisťovania“

1. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie konštatujúce zlučiteľnosť štátnej pomoci s vnútorným trhom bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania — Žaloba dotknutých osôb v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Žaloba na ochranu procesných práv dotknutých strán — Prípustnosť [článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 1 písm. h), článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 1] (pozri body 29 – 45)

2. Súdne konanie — Vedľajšie účastníctvo — Námietka neprípustnosti nevznesená žalovaným — Neprípustnosť — Prekážka konania z dôvodu verejného záujmu — Preskúmanie súdom bez návrhu [Rokovací poriadok Všeobecného súdu (1991), článok 44 ods. 1 písm. c)] (pozri body 47, 48)

3. Akty inštitúcií — Odôvodnenie — Povinnosť — Rozsah — Rozhodnutie Komisie v oblasti štátnej pomoci — Rozhodnutie nezačať konanie vo veci formálneho zisťovania — Stručné zhrnutie dôvodov, ktoré viedli Komisiu k záveru o neexistencii vážnych ťažkostí s posúdením zlučiteľnosti dotknutej štátnej pomoci s vnútorným trhom — Dostatočné odôvodnenie (článok 107 ods. 1 ZFEÚ, článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 296 ZFEÚ) (pozri body 54, 67)

4. Pomoc poskytovaná štátmi — Preskúmanie Komisiou — Fáza predbežného preskúmania a kontradiktórna fáza — Zlučiteľnosť štátnej pomoci s vnútorným trhom — Ťažkosti s posúdením — Povinnosť Komisie začať kontradiktórne konanie — Závažné ťažkosti — Pojem — Objektívna povaha — Dôkazné bremeno (článok 108 ods. 2 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 6 ods. 1) (pozri body 70 – 73, 82)

5. Pomoc poskytovaná štátmi — Zákaz — Výnimky — Pomoc, ktorú možno považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom — Voľná úvaha Komisie — Komplexné ekonomické posúdenie — Súdne preskúmanie — Hranice [článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ] (pozri bod 74)

Predmet

Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C (2014) 3602 final z 11. júna 2014 o štátnej pomoci SA.33575 (2013/NN) – Česká republika v prospech neziskových športových zariadení poskytnutej ústrednými verejnými inštitúciami

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.

2. Hamr - Sport a.s. je povinná nahradiť trovy konania, s výnimkou trov konania Českej republiky.
Zo znenia článku 43 ods. 6 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu z 2. mája 1991 vyplýva, že deň, kedy bola kópia podpísaného originálneho podania doručená faxom alebo elektronickou poštou kancelárii Všeobecného súdu, sa na účely dodržania procesných lehôt berie do úvahy iba vtedy, ak sa podpísaný originál podania predloží kancelárii najneskoršie do desiatich dní po doručení faxu alebo elektronickej pošty.

Žaloba o náhradu škody, ktorá sa zakladá na článku 340 druhom odseku ZFEÚ, je samostatný právny prostriedok v rámci opravných prostriedkov v práve Únie, aby neprípustnosť žaloby o neplatnosť nebránila sama osebe žalobe o náhradu škody.

Hoci účastník konania môže postupovať tak, že podá žalobu o náhradu škody, pričom žiadne ustanovenie ho nenúti domáhať sa zrušenia protiprávneho aktu, ktorý mu spôsobuje ujmu, napriek tomu nemôže týmto spôsobom obchádzať neprípustnosť návrhu, ktorý sa týka rovnakej protiprávnosti a smeruje k rovnakému peňažnému výsledku.

Žaloba o náhradu škody sa musí vyhlásiť za neprípustnú, ak v skutočnosti smeruje k zrušeniu aktu, ktorý sa stal záväzným, a ak by v prípade, že by jej bolo vyhovené, mala za následok zrušenie právnych účinkov predmetného aktu. Tak je to v prípade, keď sa žalobca prostredníctvom návrhu na náhradu škody usiluje dosiahnuť ten istý výsledok, ktorý by mu bol zabezpečil úspech žaloby o neplatnosť, ktorú nepodal včas.

Okrem toho žaloba o náhradu škody by mohla byť spôsobilá zrušiť právne účinky rozhodnutia, ktoré nadobudlo právoplatnosť, ak žalobca usiluje o širší prospech, ale zahŕňa ten, ktorý by mohol získať z rozsudku o neplatnosť. Za tohto predpokladu je však potrebné určiť, že existuje úzke prepojenie medzi žalobou o náhradu škody a žalobou o neplatnosť, aby bolo možné dospieť k záveru o neprípustnosti žaloby o náhradu škody.

(pozri body 45 – 48)
So zreteľom na ciele sledované reštriktívnymi opatreniami spočívajúce v zabránení poskytnutia akejkoľvek pomoci dotknutej vláde musí totiž pojem spojená osoba zahŕňať aj osoby vykonávajúce činnosti, akými je poskytovanie finančnej a inej pomoci vládnucemu režimu okrem iného aj prostredníctvom spoločností. V tejto súvislosti možnosť prijať reštriktívne opatrenia voči každej právnickej osobe patriacej fyzickej osobe spojenej s vedúcimi predstaviteľmi príslušnej krajiny, zjavne predstavuje podmienku efektívnosti uvedených opatrení. Keďže názvy právnických osôb boli zapísané na zoznam, ktorým sa ukladajú reštriktívne opatrenia, z dôvodu, že patria fyzickej osobe nachádzajúcej sa tiež na uvedenom zozname, toto zapísanie sa platne zakladá na článkoch 60 a 301 ES.

Vzhľadom na účinok prekvapenia, ktorý je nevyhnutný v prípade opatrenia o zmrazení finančných prostriedkov, pri práve byť vypočutý, ktoré sa v oblasti reštriktívnych opatrení musí dodržiavať, sa nemôže od orgánov Únie vyžadovať, aby pred prvým zapísaním mena fyzickej alebo názvu právnickej osoby do zoznamu, ktorým sa ukladajú reštriktívne opatrenia, oznámili dotknutej osobe alebo subjektu dôvody tohto zapísania, ako ani to, aby Rada pristúpila ex offo k vypočutiu tejto osoby alebo tohto subjektu. Pokiaľ však Rada najskôr zmrazí aktíva na dobu určitú, musí v zásade dať dotknutým osobám možnosť byť vypočutý pred predĺžením platnosti tohto opatrenia. Aby mali účinok akty predlžujúce platnosť takého opatrenia, nemusia už nevyhnutne využívať účinok prekvapenia. Právo byť vypočutý pred prijatím aktov, ktorými sa ponechávajú v platnosti reštriktívne opatrenia voči osobám, voči ktorým boli prijaté, si však vyžaduje, aby Rada uviedla voči týmto osobám nové dôkazy.

(pozri body 48, 49, 51)
Konanie o žiadosti o autorizáciu používania chemickej látky sa riadi nariadením č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH), ktoré upravuje postup Únie pri autorizácii používania chemických látok. Článok 118 uvedeného nariadenia stanovuje, že nariadenie č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie sa vzťahuje na dokumenty uchovávané Európskou chemickou agentúrou (ECHA). Z toho vyplýva, že zásadu čo najširšieho prístupu verejnosti k dokumentom, ako stanovujú odôvodnenie 11 a článok 4 nariadenia č. 1049/2001, treba v zásade rešpektovať vo vzťahu k dokumentom, ktoré má v držbe ECHA. Zásada čo najširšieho prístupu verejnosti k dokumentom však napriek tomu podlieha určitým obmedzeniam založeným na dôvodoch verejného alebo súkromného záujmu. Nariadenie č. 1049/2001 totiž najmä vo svojom odôvodnení 11 a svojom článku 4 upravuje systém výnimiek ukladajúci inštitúciám, úradom a agentúram povinnosť nezverejniť dokumenty v prípade, ak by toto zverejnenie porušilo niektorý z týchto záujmov.

Pokiaľ ide o žiadosť o prístup k informáciám týkajúcim sa vedeckých štúdií a ich obsahu predloženým v rámci žiadosti o autorizáciu, nezdá sa, že by zverejnenie samotného súhrnu týchto opisných údajov, ktoré sú dostupné verejnosti, mohlo stačiť na porušenie ochrany obchodných záujmov žiadateľa o autorizáciu. Navyše tento musí nepreukázať, ako by v danom prípade uvedený súhrn vedeckých údajov mal predstavovať citlivý obchodný údaj a ako by jeho zverejnenie poškodilo jeho obchodné záujmy. Hoci treba uznať, že práca na usporiadaní verejných informácií vykonaná žiadateľom môže mať určitú obchodnú hodnotu, iba vtedy, ak by posúdenia urobené žiadateľom počas tejto kompilačnej práce mali pridanú hodnotu – teda ak by spočívali napríklad v nových vedeckých záveroch alebo v úvahách o invenčnej stratégii, ktorá môže zabezpečiť podniku obchodnú výhodu nad jeho konkurentmi – spadali by pod obchodné záujmy, ktorých ochranu zaručuje článok 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.

(pozri body 50, 51, 60, 67)
Naopak, pokiaľ by sa toto kritérium mohlo uplatniť aj bez splnenia uvedenej podmienky, išlo by o zásah do zásady právnej istoty.

V rámci žaloby o čiastočné zrušenie niektorých reštriktívnych opatrení prijatých voči fyzickým alebo právnickým osobám, ktorých činnosti alebo politiky narúšajú alebo ohrozujú územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny, podanej majiteľom spoločnosti, ktorá získala štátnu zákazku na vybudovanie mosta z Ruska do protiprávne anektovanej Krymskej autonómnej republiky, pričom most umožní toto priame spojenie a zjednoduší tak obchodnú výmenu medzi Ruskom a Krymom, a to nielen v oblasti tovaru a služieb, ale aj z vojenského hľadiska, Rada mohla veľmi správne usudzovať, že vzhľadom na politický a vojenský vývoj v tejto oblasti, ktorý sa vyznačoval činnosťami Ruska, ktoré viedli k usporiadaniu údajného referenda o postavení Krymu a k následnému uznaniu výsledkov tohto referenda Ruskom a k protiprávnej anexii Krymu, by stavba uvedeného mosta konsolidovala integráciu Krymu do Ruska a ešte viac ohrozila územnú celistvosť Ukrajiny.

Okrem toho projekt spustený okrem iného vyššie uvedenou osobou na pokyn ruského prezidenta a v rámci prechodu Krymu na ruské školské normy, ktorý spočíva vo verejnej kampani, ktorej cieľom je presvedčiť krymské deti, že sú ruskými občanmi žijúcimi v Rusku, podporuje politiku ruskej vlády, ktorej cieľom je integrovať Krym do Ruska, a tým prispieva k ďalšiemu narušovaniu územnej celistvosti Ukrajiny.

(pozri body 118, 121, 128, 129)
Rada sa v rozhodnutí o ponechaní názvu právnickej osoby v zozname osôb a subjektov zapojených do činností v jadrovej oblasti a v oblasti balistických rakiet a osôb a subjektov poskytujúcich podporu iránskej vláde dopustila nesprávneho posúdenia, keď na túto právnickú osobu uplatnila kritérium kontroly stanovené v článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia 2010/413 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP a v článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 961/2010, keďže po prvé v zmysle týchto ustanovení môže Rada prijímať reštriktívne opatrenia len v súvislosti s osobami a subjektmi, ktorých mená sú zapísané v zozname osôb a subjektov podliehajúcich reštriktívnym opatreniam, lebo sú pod kontrolou osôb alebo subjektov, ktoré sú označené alebo identifikované ako osoby alebo subjekty, ktoré sa podieľajú na šírení jadrových zbraní, alebo sú s týmto šírením priamo spojené, alebo ho podporujú, a po druhé subjekty, ktoré kontrolu vykonávajú, neboli zapísané v spornom zozname v čase prijatia rozhodnutia o ponechaní názvu v zozname. Takéto rozhodnutie preto musí byť zrušené.

Uplatnenie kritéria kontroly stanoveného týmito ustanoveniami je totiž založené na existencii nezanedbateľného nebezpečenstva, že pokiaľ sú zmrazené finančné prostriedky osôb alebo subjektov, ktoré sa podieľajú na šírení jadrových zbraní, tieto osoby alebo subjekty budú vyvíjať nátlak na osoby alebo subjekty, ktoré vlastnia alebo kontrolujú, s cieľom obísť účinky opatrení, ktoré sa ich týkajú, tak že kontrolované subjekty alebo osoby podnecujú, aby im finančné prostriedky priamo alebo nepriamo previedli, alebo tak, že kontrolované subjekty alebo osoby uskutočnia transakcie, ktoré sami vzhľadom na zmrazenie nemôžu uskutočniť. Vzhľadom na toto nebezpečenstvo je zmrazenie finančných prostriedkov osôb alebo subjektov, ktoré sú kontrolované osobami alebo subjektmi, ktorých finančné prostriedky sú zmrazené, nevyhnutné a primerané na zabezpečenie účinnosti prijatých opatrení a zaručenie toho, že tieto opatrenia sa nebudú obchádzať.

Akékoľvek iné riešenie by dotknutú osobu dostalo do mimoriadne nepriaznivej procesnej pozície z hľadiska obrany jej práv a jej práva na účinnú súdnu ochranu, keďže na to, aby mohla spochybniť reštriktívne opatrenia, ktoré boli v súvislosti s ňou prijaté, mohla by sa ocitnúť v situácii, v ktorej by musela spochybniť zodpovednosť subjektov, ktoré nad ňou majú, pokiaľ ide o šírenie jadrových zbraní, kontrolu, a to bez toho, aby mohla v tejto súvislosti rátať s pomocou týchto subjektov, proti ktorým nebolo prijaté nijaké reštriktívne opatrenie.

(pozri body 121, 123, 125 – 131)
Na účel posúdenia, či štátne opatrenie predstavuje pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ, je potrebné určiť, či prijímajúci podnik získal hospodársku výhodu, ktorú by za bežných trhových podmienok nezískal.

S cieľom určiť, či má zásah orgánov verejnej moci do kapitálu podniku povahu štátnej pomoci, je teda potrebné posúdiť, či by za podobných okolností súkromný investor veľkosti porovnateľnej s veľkosťou orgánov spravujúcich verejný sektor, mohol byť motivovaný uskutočniť predmetné opatrenie.

Pokiaľ však ide o vymáhanie verejných pohľadávok, nie je potrebné preskúmavať, či sa dotknuté verejné orgány správali ako verejní investori, ktorých zásah sa má porovnať so správaním súkromného investora sledujúceho štrukturálnu, globálnu alebo sektorovú politiku, vedeným snahou o dosiahnutie rentability investícií z dlhodobého hľadiska. Tieto orgány sa v skutočnosti musia porovnať so súkromným veriteľom, ktorý sa snaží dosiahnuť splatenie dlžných súm zo strany dlžníka vo finančných ťažkostiach.

V tomto kontexte môže byť racionálne, aby hospodársky subjekt, ktorý má účasť na kapitále spoločnosti, ktorej tiež poskytol záruku, prijal opatrenia, ktoré so sebou nesú určité náklady, pokiaľ tieto opatrenia umožňujú významne znížiť, či dokonca vylúčiť riziko straty jeho kapitálu a plnenia záruky. Konkrétnejšie, pre členský štát môže byť ekonomicky racionálne súhlasiť s takými opatreniami, ako je prevod znehodnotených aktív, pokiaľ sú náklady na ne obmedzené a nesú so sebou menšie riziká, a pokiaľ by v prípade ich neexistencie bolo vysoko pravdepodobné, že bude musieť znášať vyššie straty, než je výška uvedených nákladov.

Navyše samotná skutočnosť, že členský štát už poskytol podniku kapitálové injekcie kvalifikované ako pomoc, a priori nevylučuje možnosť kvalifikovať neskoršiu kapitálovú injekciu ako investíciu spĺňajúcu kritérium súkromného prevádzkovateľa v trhovom hospodárstve. Pre analýzu neskoršieho opatrenia je rozhodujúce to, či správanie štátu zodpovedá kritériu hospodárskej racionality.

Napokon kritérium súkromného prevádzkovateľa v trhovom hospodárstve nepredstavuje výnimku, ktorá by sa uplatňovala len na žiadosť členského štátu. Toto kritérium, keď je uplatniteľné, sa nachádza medzi prvkami, ktoré je Komisia povinná zohľadniť na preukázanie existencie pomoci.

(pozri body 54 – 57, 59, 60, 65, 66, 74)