ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
II ‑ 2865Vec T-35/06
Honig-Verband eV
proti
Komisii Európskych spoločenstiev
„Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 1854/2005 — Chránené 
zemepisné označenie — ‚Miel de Provence‘ — Všeobecne platný 
akt — Nedostatok osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“
Uznesenie Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 11. septembra 2007  .  .  .  .  .  . II ‑ 2868
Abstrakt uznesenia
Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne 
týkajú
(Článok 230 štvrtý odsek ES a článok 249 druhý odsek ES; nariadenie Rady č. 2081/92,  
článok 7; nariadenie Komisie č. 1854/2005)
II ‑ 2866ABSTRAKT — VEC T‑35/06
Žaloba o  neplatnosť podaná združením 
výrobcov medu so sídlom v  Nemecku proti 
nariadeniu č.  1854/2005, ktorým sa dopĺňa 
príloha k  nariadeniu (ES) č.  2400/96, pokiaľ 
ide o registráciu názvov do Registra chráne ‑
ných označení pôvodu a  chránených zeme ‑
pisných označení stanovených v  nariadení 
č. 2081/92, v rozsahu, v akom registruje ako 
chránené zemepisné označenie názov „miel 
de Provence“, je neprípustná.
Na jednej strane toto nariadenie totiž pred ‑
stavuje opatrenie so  všeobecnou pôsob ‑
nosťou v  zmysle článku  249 druhého 
odseku  ES, keďže tým, že priznáva všetkým 
podnikom, ktorých výrobky zodpovedajú 
predpísaným zemepisným a  kvalitatívnym 
požiadavkám, právo uvádzať na trh výrobky 
pod uvedeným názvom a odopiera toto právo 
všetkým podnikom, ktorých výrobky nespĺ ‑
ňajú tieto podmienky, ktoré sú pre všetky 
podniky rovnaké, sa použije na objektívne 
určené situácie a  má právne účinky voči 
abstraktne opísaným skupinám osôb.
Na druhej strane nie je vylúčené, že sa 
ustanovenie, ktoré má svojou povahou 
a  rozsahom normatívny charakter, môže 
osobne dotýkať fyzickej alebo právnickej 
osoby, ak ju zasiahne z  dôvodu určitých 
vlastností, ktoré sú pre ňu výnimočné, alebo 
faktickej situácie, ktorá ju charakterizuje vo vzťahu k všetkým ostatným osobám a tým ju 
analogicky individualizuje, ako by bol indivi ‑
dualizovaný príjemca rozhodnutia, ale to nie 
je prípad prejednávanej veci.
Po prvé, v  rámci námietkového konania 
upraveného nariadením č. 2081/92, procesné 
záruky priznané v  prospech jednotlivcov 
vyplývajú iba zo zodpovednosti členských 
štátov a nevykonávajú sa voči Komisii, takže 
uvedené nariadenie nestanovuje na úrovni 
Spoločenstva zvláštne procesné záruky 
v prospech jednotlivcov a uvedené združenie 
nemôže tieto procesné záruky uplatňovať.
Po druhé skutočnosť, že všeobecne platný 
akt môže mať rôzne konkrétne účinky na 
rôzne právne subjekty, na ktoré sa použije, 
ich nemôže vymedzovať vo vzťahu k všetkým 
ostatným dotknutým subjektom, takže 
v  prejednávanej veci sa použitie tohto aktu 
uskutoční podľa objektívne určenej situácie.
Po tretie skutočnosť, že sa žalobkyňa 
v  okamihu prijatia nariadenia o  registrácii 
II ‑ 2867HONIG‑VERBAND/KOMISIA
označenia pôvodu nachádza v  takej situ ‑
ácii, v  ktorej musí pristúpiť k  úprave svojej 
výrobnej štruktúry s cieľom splniť podmienky 
stanovené týmto nariadením, nestačí na  to, aby bola osobne dotknutá obdobným 
spôsobom, akým by bola dotknutá osoba, 
ktorej by bol akt určený.
(pozri body 39, 41 — 43, 47, 53, 54, 57, 61, 62)
Uznesenie Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 11. júna 2008 — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a i./Komisia

(vec T-209/06)

„Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 230 štvrtý odsek ES — Fyzické a právnické osoby — Združenia — Rozhodnutie 2006/522/EHS — Osobná dotknutosť — Politika hygieny — Ochranné opatrenia proti vtáčej chrípke“

1. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie o ochranných opatreniach týkajúcich sa vtáčej chrípky, ktoré majú vplyv na dovozy vtákov z tretích krajín do Spoločenstva (článok 230 štvrtý odsek ES; rozhodnutie Komisie 2006/522) (pozri body 28—34)

2. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie o ochranných opatreniach týkajúcich sa vtáčej chrípky, ktoré majú vplyv na dovozy vtákov z tretích krajín do Spoločenstva (článok 230 štvrtý odsek ES; rozhodnutie Komisie 2006/522) (pozri bod 36)

Predmet

Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/522/ES z 25. júla 2006, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokiaľ ide o určité ochranné opatrenia v súvislosti s vysoko patogénnou vtáčou chrípkou a premiestňovanie určitých živých vtákov do Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 205, s. 28)

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.

2. Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania vrátane trov konania týkajúcich sa konania o nariadení predbežného opatrenia.

Uznesenie Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 11. júna 2008 — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a i./Komisia

(vec T-209/06)

„Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 230 štvrtý odsek ES — Fyzické a právnické osoby — Združenia — Rozhodnutie 2006/522/EHS — Osobná dotknutosť — Politika hygieny — Ochranné opatrenia proti vtáčej chrípke“

1. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie o ochranných opatreniach týkajúcich sa vtáčej chrípky, ktoré majú vplyv na dovozy vtákov z tretích krajín do Spoločenstva (článok 230 štvrtý odsek ES; rozhodnutie Komisie 2006/522) (pozri body 28—34)

2. Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú — Rozhodnutie Komisie o ochranných opatreniach týkajúcich sa vtáčej chrípky, ktoré majú vplyv na dovozy vtákov z tretích krajín do Spoločenstva (článok 230 štvrtý odsek ES; rozhodnutie Komisie 2006/522) (pozri bod 36)

Predmet

Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/522/ES z 25. júla 2006, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokiaľ ide o určité ochranné opatrenia v súvislosti s vysoko patogénnou vtáčou chrípkou a premiestňovanie určitých živých vtákov do Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 205, s. 28)

Výrok

1. Žaloba sa zamieta.
Účelom článku 101 prvého odseku nariadenia č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, je v prípade upustenia od uzavretia zmluvy alebo zrušenia verejného obstarávania verejným obstarávateľom upraviť konflikt medzi súkromnými záujmami uchádzačov a uchádzačom, s ktorým sa má uzavrieť zmluva, na jednej strane a všeobecným záujmom, ktorý by mal sledovať verejný obstarávateľ, na druhej strane. V rámci uplatňovania tohto ustanovenia je totiž potrebné rozlišovať dve fázy.

Po prvé pred podpísaním zmluvy s vybratým uchádzačom verejný obstarávateľ nie je viazaný, a tak v rámci svojej úlohy vo verejnom záujme môže slobodne upustiť od uzavretia zmluvy alebo zrušiť verejné obstarávanie. Článok 101 uvedeného nariadenia v tomto prípade vylučuje akékoľvek právo záujemcov alebo uchádzačov na náhradu škody z dôvodu takéhoto upustenia od uzavretia zmluvy alebo zrušenia verejného obstarávania.

Po druhé po podpísaní zmluvy je verejný obstarávateľ zmluvne viazaný voči zvolenému uchádzačovi. V zásade teda už nemôže jednostranne upustiť od uzavretia zmluvy alebo zrušiť verejné obstarávanie. To neplatí len v prípade takých výnimočných okolností, ako sú okolnosti, pri ktorých zmluvné strany na základe spoločnej dohody rozhodli o upustení od uzavretia zmluvy.

Výklad článku 101 prvého odseku uvedeného nariadenia, podľa ktorého verejný obstarávateľ po podpísaní zmluvy s uchádzačom už nemá právomoc na zrušenie verejného obstarávania, aj keď sa uchádzač vzdal svojho zmluvného postavenia, by v takom prípade, v ktorom verejný obstarávateľ po podpísaní zmluvy konštatoval prítomnosť nezrovnalostí vo verejnom obstarávaní, mohol účastníkov tohto konania doviesť do slepej uličky. Na jednej strane vykonanie zmluvy by ich v takej situácii vystavilo riziku, že bude nariadený odklad výkonu alebo zrušené rozhodnutie o uzavretí zmluvy na základe žaloby pred Súdom prvého stupňa podanej neúspešným uchádzačom. Na druhej strane by verejný obstarávateľ nemohol zrušiť konanie alebo upustiť od uzavretia zmluvy, aj keby bol uchádzač, s ktorým má byť uzavretá zmluva, pripravený upustiť od uzavretia zmluvy. Pritom článok 101 uvedeného nariadenia nemôže byť vykladaný tak, že nepripúšťa spoločnú vôľu zmluvných strán zrušiť túto zmluvu bez toho, aby bola vykonaná. V takejto situácii preto verejný obstarávateľ musí mať právo zrušiť verejné obstarávanie.

(pozri body 58 — 61)
Vec T-236/06

Landtag Schleswig-Holstein

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Regionálny parlament — Nedostatok procesnej spôsobilosti — Neprípustnosť“

Uznesenie Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 3. apríla 2008 II - 463

Abstrakt uznesenia

Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Žaloba regionálneho orgánu

(Článok 230 štvrtý odsek ES)

V prípade žalôb podaných podštátnymi územnými samosprávnymi celkami Súd prvého stupňa posudzuje existenciu právnej subjektivity žalobcu podľa vnútroštátneho verejného práva. Právo Spoločenstva totiž nemôže zasahovať do ústavnej samostatnosti členských štátov tým, že bude rozhodovať o existencii právnej subjektivity vnútroštátnych subjektov verejného práva, čo by mohlo viesť k tomu, že by týmto subjektom boli na úrovni Spoločenstva priznané práva, ktoré nemajú na vnútroštátnej úrovni.

Z toho vyplýva, že regionálny parlament, ktorý nemá právnu subjektivitu podľa vnútroštátneho práva, nemá ani procesnú spôsobilosť pred súdom Spoločenstva. Jeho žaloba musí byť preto neprípustná.

(pozri body 22, 30, 31)
Vec T-82/06

Apple Computer International

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Žaloba o neplatnosť — Spoločný colný sadzobník — Zaradenie v kombinovanej nomenklatúre — Osoba, ktorá nie je osobne dotknutá — Neprípustnosť“

Uznesenie Súdu prvého stupňa (piata komora) z 19. februára 2008 II - 281

Abstrakt uznesenia

Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú

(Článok 230 štvrtý odsek ES a článok 249 druhý odsek ES; nariadenie Komisie č. 2171/2005)

Žaloba spoločnosti dovážajúcej a distribuujúcej farebné monitory z tekutých kryštálov o neplatnosť nariadenia č. 2171/2005 týkajúceho sa zatriedenia určitých druhov tovaru do kombinovanej nomenklatúry je neprípustná, keďže sa toto nariadenie javí ako všeobecne záväzné opatrenie v zmysle článku 249 druhého odseku ES, uplatňuje sa na objektívne určené situácie a má právne účinky voči abstraktne a všeobecne opísaným skupinám osôb, najmä voči dovozcom výrobkov, ktoré opisuje.

Okolnosti, že zaradenie do kombinovanej nomenklatúry bolo začaté na žiadosť o záväzné informácie o nomenklatúrnom zaradení tovaru (ZINZT) zo strany žalobcu, že žiadny iný podobný výrobok nebol predmetom predvedenia pred výborom pre nomenklatúru a že na základe názorného predvedenia dotknutého výrobku bol v členských štátoch zverejnený návrh nariadenia o nomenklatúrnom zaradení týkajúci sa dotknutých monitorov, nemôžu individualizovať žalobcu tak, aby bola žaloba prípustná. Žalobca môže byť totiž uznaný za osobne dotknutého nariadením o zaradení do kombinovanej nomenklatúry v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES iba za mimoriadnych okolností. Takéto okolnosti nezávisia ani od možnosti určiť s väčšou alebo menšou presnosťou počet, alebo dokonca totožnosť právnych subjektov, na ktoré sa vzťahuje pôsobnosť opatrenia, pokiaľ sa uplatňuje podľa objektívnej právnej alebo skutkovej situácie, ktorú definuje, ani od okolnosti, či žalobca je jediným autorizovaným dovozcom dotknutého výrobku do Spoločenstva.

(pozri body 47, 49 — 53)
76

Odhliadnuc od toho, že argumentácia Komisie týkajúca sa rýchlosti tlače, podľa ktorej, pokiaľ by išlo skutočne o najnižšiu hodnotu tak, čím by bola tlačiareň pomalšia, tým by viac vyhovovala špecifikáciám zadávacej dokumentácie, je málo presvedčivá, je nevyhnutné konštatovať, že táto dokumentácia uvádzala, že rýchlosť tlače mala byť 26 sekúnd. Okrem toho odchýlka, na ktorú sa Komisia odvoláva, nie je vyslovene vyjadrená v zadávacej dokumentácii a na prvý pohľad sa nezdá, že by hodnotiaci výbor disponoval akýmkoľvek právnym základom, v zmysle ktorého by sa mohol domnievať, že sa môže odchýliť od technických špecifikácií uvedených v tej istej zadávacej dokumentácii. Preto sa zdá, že na zhodu ponuky spoločnosti IGN sa v tomto bode prinajmenšom nemožno spoľahnúť, pretože široký priestor na voľnú úvahu, ktorý Komisia má, pokiaľ ide o skutočnosti, ktoré zoberie do úvahy z hľadiska rozhodnutia o uzavretí zmluvy v rámci verejného obstarávania, totiž Komisii na prvý pohľad neumožňuje odchýliť sa od kritérií, ktoré si sama striktne definovala, pretože inak by porušila rovnosť zaobchádzania s uchádzačmi.
INFORMÁCIE O NEUVEREJNENÝCH ROZHODNUTIACH 
2.  Rakúska republika je povinná nahradi ť trovy konania. 
Uznesenie Súdu prvého stup ňa (šiesta komora) zo 4. septembra 2009 —  
Inalca a Cremonini/Komisia  
(vec T-174/06)  
„Mimozmluvná zodpovednos ť — Vyšetrovania OLAF-u týkajúce sa nezrovnalostí 
vo vývozných náhradách za hovädzie a te ľacie mäso ur čené do Jordánska — Oznámenie  
informácií o skutkoch, ktoré by mohli vies ť k trestným stíhaniam, vnútro štátnym  
orgánom — Vnútro štátne rozhodnutie o vymáhaní náhrad — Poskytnutie záruk —  
Žaloba o náhradu škody — Preml čacia doba — Trvajúci charakter ujmy — Čiasto čná  
neprípustnos ť — Príčinná súvislos ť“  
1.  Žaloba o náhradu škody — Preml čacia doba — Začiatok plynutia 
(článok 230 ES, článok 232 druhý odsek ES a článok 288 druhý odsek ES; 
Štatút Súdneho dvora, články 46 a 53) (pozri body 46, 47, 55 — 57, 60, 61) 
2.  Konanie — Návrh na za čatie konania — Formálne nále žitosti [ Štatút Súdneho 
dvora, článok 21; Rokovací poriadok Súdu prvého stup ňa, článok 44 ods. 1 
písm. c)] (pozri body 68, 69) 
3.  Mimozmluvná zodpovednos ť — Podmienky ( článok 288 druhý odsek ES) (pozri 
body 84 — 90) 
Predmet 
Žaloba o mimozmluvnú zodpovednos ť, ktorej predmetom je náhrada škody, ktorá bola 
údajne žalobcom spôsobená v dôsledku toho, že talianskym orgánom boli oznámené 
závery, ktoré sú na ťarchu žalobcov, vyplývajúce z vy šetrovania, ktoré viedol Európsky 
úrad pre boj proti podvodom (OLAF) s cie ľom preveri ť oprávnenos ť určitých 
vývozných náhrad za hovädzie a te ľacie mäso ur čené do Jordánska 
II - 135* 
INFORMÁCIE O NEUVEREJNENÝCH ROZHODNUTIACH 
Výrok 
1.  Žaloba sa zamieta. 
2.  Inalca SpA — Industria Alimentari Carni a Cremonini SpA sú povinné nahradi ť 
trovy konania. 
Uznesenie Súdu prvého stup ňa (tretia komora) zo 7. septembra 2009 —  
LPN/Komisia  
(vec T-186/08)  
„Žaloba o neplatnos ť a o náhradu škody — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS 
— Odlo ženie s ťažnosti — Neza čatie konania o nesplnení povinnosti — Prístup 
k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Zjavná neprípustnos ť — Zastavenie 
konania “ 
1.  Žaloba o neplatnos ť — Akty, ktoré mo žno napadnú ť žalobou ( články 226 ES, 
228 ES a 230 ES) (pozri body 49 — 51) 
2.  Žaloba o neplatnos ť — Záujem na konaní (pozri body 58, 59) 
3.  Mimozmluvná zodpovednos ť — Podmienky ( článok 226 ES a článok 288 
ods. 2 ES) (pozri body 65, 66) 
Predmet 
Návrh na zru šenie jednak rozhodnutia Komisie z 28. februára 2008, ako je uvedené
v liste Komisie z 3. apríla 2008 adresovanom žalobkyni s referen čným číslom ENV.A.2/ 
MAS/mm/D (2008) 5542, ktorým Komisia vyhlásila svoj zámer odlo žiť sťažnos ť 
žalobkyne týkajúcu sa údajnej nezlu čiteľnosti projektu stavby priehrady na rieke Sabor
(Portugalsko) so smernicou Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených 
II - 136*
Žaloba o neplatnosť podaná dovozcom bezpečnostných zariadení určených na získanie prístupu k záznamom uloženým v stroji na automatické spracovanie údajov proti nariadeniu č. 888/2006 týkajúcemu sa zatriedenia určitých druhov tovaru do kombinovanej nomenklatúry, ktoré zaraďuje takéto zariadenia do položky 85438997 kombinovanej nomenklatúry, je neprípustná.

Toto nariadenie sa totiž javí ako opatrenie so všeobecnou platnosťou v zmysle článku 249 druhého odseku ES vzťahujúce sa na objektívne určenú situáciu a pôsobí právnymi účinkami na všeobecným a abstraktným spôsobom poňaté kategórie osôb, a najmä dovozcov v ňom opisovaného výrobku. Samotná okolnosť, že akt so všeobecnou platnosťou môže mať konkrétne účinky odlišné pre rôzne právne subjekty, na ktoré sa uplatňuje, nie je takej povahy, aby ich mohla vymedzovať vzhľadom na všetky ostatné dotknuté subjekty, pokiaľ sa použitie tohto aktu uskutočňuje na základe objektívne určenej situácie.

Okrem toho možnosť určiť s väčšou alebo menšou presnosťou počet alebo dokonca totožnosť právnych subjektov, na ktoré sa vzťahuje opatrenie, nemá v žiadnom prípade za následok, že tieto právne subjekty musia byť považované za osobne dotknuté predmetným opatrením, pokiaľ sa nariadenie uplatňuje podľa objektívnej právnej alebo skutkovej situácie definovanej v predmetnom akte. Ďalej na to, aby určité subjekty boli považované za osobne dotknuté aktom, nestačí, aby boli ekonomicky viac dotknuté predmetným aktom ako ostatné subjekty z rovnakého odvetvia.

Okolnosti, že zaradenie do kombinovanej nomenklatúry bolo začaté na žiadosť o záväzné informácie o nomenklatúrnom zaradení tovaru (ZINZT) zo strany žalobcu, že žalobca je jediným podnikom, ktorý má osobitné colné zaradenie a že správne konania boli vedené špecificky vo vzťahu k jeho výrobku neumožňujú zistiť vlastnosť, ktorá by bola preňho príznačná, ani faktickú situáciu, ktorá by ho charakterizovala a tým ho individualizovala vo vzťahu voči ostatným hospodárskym subjektom, potenciálne dotknutým napadnutým nariadením. V tejto súvislosti skutočnosť, že súd členského štátu rozhodne ZINZT zrušiť a daný výrobok presunúť do určitej položky kombinovanej nomenklatúry, nemôže sama osebe individualizovať právnu situáciu subjektu, ktorý by sa toho mohol dovolávať. Aj keď totiž takéto rozhodnutie zaväzuje colné orgány toho istého štátu, neznamená to, že by toto rozhodnutie zakladalo právo dovážať tovar pod určeným kódom KN, ktoré by ako také postačovalo na jej individualizáciu.

Nakoniec žalobca môže byť uznaný za osobne dotknutého v zmysle článku 230 štvrtého pododseku ES nariadením colného zaradenia iba za výnimočných okolností.

(pozri body 58 — 63, 65, 77)
Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 26. októbra 2006 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a i./Komisia

(vec T‑209/06 R)

„Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Návrh na nariadenie predbežných opatrení a na odklad výkonu – Prípustnosť – Naliehavosť – Neexistencia“

Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Odklad výkonu – Predbežné opatrenia – Podmienky nariadenia – Vážna a nenapraviteľná ujma – Pojem (články 242 ES a 243 ES; Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 104 ods. 2) (pozri body 32, 34, 35)

Predmet

Návrh smerujúci jednak k odkladu výkonu rozhodnutia Komisie 2006/522/ES z 25. júla 2006, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokiaľ ide o určité ochranné opatrenia v súvislosti s vysokopatogénnou vtáčou chrípkou a premiestňovanie určitých živých vtákov do Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 205, s. 28), a jednak k nariadeniu všetkých ostatných potrebných predbežných opatrení

Výrok

1. Návrh na nariadenie predbežných opatrení sa zamieta.
61

Opačný výklad článku 101 prvého odseku rozpočtového nariadenia navrhnutý žalobkyňou, podľa ktorého verejný obstarávateľ po podpísaní zmluvy s uchádzačom už nemá právomoc na zrušenie verejného obstarávania, aj keď sa uchádzač vzdal svojho zmluvného postavenia, by v takom prípade, ako je prípad v prejednávanej veci, v ktorom verejný obstarávateľ po podpísaní zmluvy konštatoval prítomnosť nezrovnalostí vo verejnom obstarávaní, mohol účastníkov tohto konania doviesť do slepej uličky. Na jednej strane vykonanie zmluvy by ich v takej situácii vystavilo riziku, že bude nariadený odklad výkonu, ktorý bol ostatne nariadený v prejednávanej veci ako predbežné opatrenie, alebo že bude zrušené rozhodnutie o uzavretí zmluvy na základe žaloby pred Súdom prvého stupňa podanej neúspešným uchádzačom. Na druhej strane by verejný obstarávateľ nemohol zrušiť konanie alebo upustiť od uzavretia zmluvy, aj keby bol uchádzač, s ktorým má byť uzavretá zmluva, ako je to v prípade v prejednávanej veci, pripravený upustiť od uzavretia zmluvy. Pritom článok 101 rozpočtového nariadenia nemôže byť vykladaný tak, že nepripúšťa spoločnú vôľu zmluvných strán zrušiť túto zmluvu bez toho, aby bola vykonaná. V takejto situácii preto verejný obstarávateľ musí mať právo zrušiť verejné obstarávanie.
22

Najskôr je potrebné zdôrazniť, ako to pripúšťajú účastníci konania, že v prípade žalôb podaných podštátnymi územnými samosprávnymi celkami Súd prvého stupňa posudzuje existenciu právnej subjektivity žalobcu podľa vnútroštátneho verejného práva (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. apríla 1998, Vlaams Gewest/Komisia, T-214/95, Zb. s. II-717, bod 28; uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. júna 1998, Comunidad Autónoma de Cantabria/Rada, T-238/97, Zb. s. II-2271, bod 43, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. decembra 1999, Freistaat Sachsen a.i./Komisia, T-132/96 a T-143/96, Zb. s. II-3663, bod 81). Preto existencia právnej subjektivity žalobcu musí byť preskúmaná vo vzťahu k vnútroštátnemu nemeckému právu. Právo Spoločenstva totiž nemôže zasahovať do ústavnej samostatnosti členských štátov tým, že bude rozhodovať o existencii právnej subjektivity vnútroštátnych subjektov verejného práva, čo by mohlo viesť k tomu, že by týmto subjektom boli na úrovni Spoločenstva priznané práva, ktoré nemajú na vnútroštátnej úrovni. Z toho vyplýva, že žalobca nemôže použiť tvrdenie z už citovaného uznesenia Lassalle/Parlament preto, lebo vo veci, v ktorej bolo vydané toto uznesenie, dotknutá osoba, a to výbor zamestnancov Európskeho parlamentu, sa výlučne riadil právom Spoločenstva.
53

Okrem toho je potrebné spresniť, že samotná okolnosť, či žalobca je, alebo nie je jediným autorizovaným dovozcom dotknutého výrobku do Spoločenstva, predstavuje relevantnú skutočnosť na posúdenie osobného dotknutia žalobcu výlučne „so zreteľom na iné vyššie uvedené skutočnosti“, ale nemôže sama osebe postačovať na preukázanie, že žalobca je osobne dotknutý napadnutým nariadením (pozri v tomto zmysle rozsudok Sony Computer Entertainment Europe/Komisia, už citovaný, bod 75). V tejto súvislosti žalobca netvrdí, že je výlučným dovozcom predmetných monitorov LCD, a neuvádza žiadne právo, ktoré by mu umožňovalo zakázať dovoz týchto výrobkov do Európskeho hospodárskeho priestoru. Napadnuté nariadenie sa ho dotýka výlučne v jeho objektívnom postavení súčasného a potenciálneho dovozcu monitorov LCD 20”.
34

Vo svojej štvrtej pripomienke Komisia vyzvala španielske orgány, aby našli spôsob, ako zabezpečiť účinné využívanie prístupného spektra vzhľadom na to, že držiteľ licencie (Xfera) ešte nevstúpil na trh, hoci svoju licenciu získal už v roku 2000. Ak by tento držiteľ licencie vstúpil na trh v roku 2006, CMT by prislúchalo dôsledne sledovať vplyv na trvalú povahu kolektívneho dominantného postavenia. Komisia dodala, že všetky „konkrétne dôkazy o vývoji na maloobchodnom trhu nesúvisiace s regulačnými opatreniami na relevantnom trhu, ktoré by vyvolali pochybnosť v súvislosti s trvalým charakterom kolektívneho dominantného postavenia…, by vyžadovali analýzu relevantného trhu“ a že takáto analýza by sa jej musela oznámiť v súlade s článkom 7 ods. 3 smernice 2002/21.