Vec C‑448/15

Belgische Staat

proti

Wereldhave Belgium Comm. VA a i.

(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel)

„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Materské spoločnosti a dcérske spoločnosti so sídlom v rozličných členských štátoch – Uplatniteľný spoločný systém zdaňovania – Daň z príjmov právnických osôb – Smernica 90/435/EHS – Pôsobnosť – Článok 2 písm. c) – Spoločnosť podliehajúca dani bez možnosti voľby alebo oslobodenia – Zdanenie nulovou sadzbou“

Abstrakt – Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 8. marca 2017

Aproximácia právnych predpisov – Spoločný systém zdaňovania uplatňovaný v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch – Smernica 90/435 – Oslobodenie ziskov rozdelených materskej spoločnosti od zrážkovej dane v členskom štáte dcérskej spoločnosti – Výber zrážkovej dane z hnuteľného majetku pri dividendách, ktoré dcérska spoločnosť rozdelila subjektu kolektívneho investovania so sídlom v inom členskom štáte, v ktorom podlieha za istých okolností nulovej sadzbe dane – Prípustnosť – Podmienka – Investičný subjekt, ktorý nemá postavenie spoločnosti členského štátu

[Smernica Rady 90/435, článok 2 písm. c) a článok 5 ods. 1]

Smernica Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch sa má vykladať tak, že jej článok 5 ods. 1 nebráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sa zrážková daň z hnuteľného majetku uplatňuje na dividendy, ktoré dcérska spoločnosť so sídlom v tomto členskom štáte rozdelila daňovému subjektu kolektívneho investovania so sídlom v inom členskom štáte podliehajúcemu nulovej sadzbe dane z príjmov právnických osôb pod podmienkou, že celý zisk vyplatí svojim akcionárom, keďže takýto subjekt nie je „spoločnosťou členského štátu“ v zmysle tejto smernice.

V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že článok 2 písm. c) smernice 90/435 stanovuje kritérium pozitívnej kvalifikácie, ktorým je podliehanie dotknutej dani, a tiež negatívne kritérium, ktorým je neexistencia oslobodenia od tejto dane a absencia možnosti voľby. Stanovenie týchto dvoch kritérií, jedného pozitívneho a druhého negatívneho, vedie k záveru, že podmienka uvedená v článku 2 písm. c) tejto smernice nevyžaduje len to, aby spoločnosť spadala do pôsobnosti dotknutej dane, ale aj vylúčenie situácií, v ktorých by sa mohlo stať, že spoločnosť by reálne nebola povinná zaplatiť uvedenú daň napriek tomu, že jej podlieha. Aj keď formálne spoločnosť podliehajúca nulovej sadzbe dane pod podmienkou, že celý zisk vyplatí svojim akcionárom, nie je od takejto dane oslobodená, v praxi sa nachádza v rovnakej situácii, ktorú má podmienka stanovená v článku 2 písm. c) smernice 90/435 vylúčiť, teda v situácii, v ktorej nie je povinná túto daň zaplatiť. Ako totiž v bodoch 43 a 44 svojich návrhov uviedol generálny advokát, keď je vo vnútroštátnej právnej úprave ustanovenie, podľa ktorého určitá kategória spoločností môže za istých okolností podliehať nulovej sadzbe dane, znamená to, že takéto spoločnosti uvedenej dani nepodliehajú (pozri tiež rozsudok z 20. mája 2008, Orange European Smallcap Fund,C‑194/06, EU:C:2008:289, body 33 a 34).

(pozri body 31 – 34, 43 a výrok)