UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA (tretia komora)

z 8. júla 2004

Spojené veci T‑7/98 DEP a T‑208/98 DEP

Carlo De Nicola

proti

Európskej investičnej banke

„Stanovenie výšky trov konania“

Úplné znenie v taliančine II - 0000

Predmet: Návrh, ktorého predmetom je stanovenie výšky trov konania, súvisiaci s rozsudkom Súdu prvého stupňa z 23. februára 2001, De Nicola/EIB, vo veciach T‑7/98, T‑208/98 a T‑109/99, Zb. VS s. I‑A- 49 a II‑185.

Rozhodnutie: Trovy konania, ktoré má nahradiť Európska investičná banka žalobcovi vo veciach T‑7/98, T‑208/98 a T‑109/99 sú stanovené celkove vo výške 28 000 eur.

Abstrakt

1. Konanie ─ Trovy konania ─ Stanovenie výšky trov konania ─ Nahraditeľné trovy ─ Pojem ─ Výdavky vynaložené v rámci zmierovacieho konania ─ Vylúčenie

[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 91 písm. b)]

2. Konanie ─ Trovy konania ─ Stanovenie výšky trov konania ─ Prvky, ktoré sa majú vziať do úvahy

[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 91 písm. b)]

3. Konanie ─ Trovy konania ─ Stanovenie výšky trov konania ─ Nahraditeľné trovy konania ─ Pojem ─ Daň z pridanej hodnoty ─ Zahrnutie osoby nepodliehajúcej dani do veci

[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 91 písm. b)]

4. Konanie ─ Trovy konania ─ Stanovenie výšky trov konania ─ Nahraditeľné trovy konania ─ Nutné výdavky, ktoré vznikli účastníkom konania ─ Cestovné náklady a výdavky spojené s pobytom, ktoré vznikli iným osobám ako advokátom účastníkov konania ─ Podmienky náhrady ─ Cestovné náklady a výdavky spojené s pobytom a odmena advokátov účastníkov konania súvisiace s podaním podaní ─ Vylúčenie

[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 91 písm. b)]

5. Konanie ─ Trovy konania ─ Stanovenie výšky trov konania ─ Nahraditeľné trovy konania ─ Nutné výdavky, ktoré vznikli účastníkom konania ─ Výdavky súvisiace s prekladom ─ Výklad článku 90 písm. b) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa

[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 90 písm. b) a článok 91 písm. b)]

1. V zmysle článku 91 písm. b) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa za nahraditeľné trovy konania sa považujú „nutné výdavky, ktoré vznikli účastníkom v súvislosti s konaním, najmä cestovné náklady a výdavky spojené s pobytom a odmena splnomocneného zástupcu, poradcu alebo advokáta“. Z tohto ustanovenia vyplýva, že nahraditeľné trovy konania sú ohraničené na jednej strane trovami konania, ktoré vznikli v súvislosti s konaním pred Súdom prvého stupňa, a na strane druhej strane trovami konania, ktoré boli nevyhnutné na tento účel. Pod „konaním“ článok 91 rokovacieho poriadku chápe len konanie pred Súdom prvého stupňa s vylúčením fázy, ktorá mu predchádza. Uvedené vyplýva najmä z článku 90 tohto rokovacieho poriadku, ktorý uvádza „konanie pred Súdom prvého stupňa“. V dôsledku toho za trovy konania, ktoré sa nenahrádzajú, sa musia považovať výdavky vynaložené žalobcom v rámci zmierovacieho konania uvedeného v článku 41 Zamestnaneckého poriadku Európskej investičnej banky [neoficiálny preklad].

(pozri body 29 a 30)

Odkaz na: rozsudok Súdneho dvora z 21. októbra 1970, Hake/Komisia, 75/69, Zb. s. 901, 902; rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. júla 1998, Opel Austria/Rada, T‑115/94 DEP, Zb. s. II‑2739, bod 26; rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. septembra 2001, UK Coal/Komisia , T‑64/99 DEP, Zb. VS s. II‑2547, bod 25

2. Sudca Spoločenstva nemá právomoc stanoviť výšku odmien, ktoré majú zaplatiť účastníci konania svojim advokátom, ale určiť sumu až do výšky, do ktorej tieto odmeny môžu byť nahradené účastníkom konania, ktorý bol zaviazaný na ich náhradu. Keď sa rozhoduje o návrhu na určenie výšky trov konania, sudca Spoločenstva nemusí vziať do úvahy vnútroštátnu tarifu určujúcu odmenu advokáta, ani prípadne uzavretú dohodu v tomto smere medzi dotknutým účastníkom konania a jeho splnomocnenými zástupcami alebo poradcami.

V prípade, že neexistujú ustanovenia Spoločenstva tarifného charakteru, sudca musí posúdiť voľne okolnosti daného prípadu, berúc do úvahy predmet a charakter sporu, jeho závažnosť z hľadiska práva Spoločenstva, ako aj ťažkosti spojené s vecou, rozsah práce, ktoré si sporové konanie mohlo vyžadovať od splnomocnených zástupcov a poradcov, a hospodárske záujmy, ktoré spor predstavoval pre účastníkov konania.

(pozri body 31 a 32)

Odkaz na: rozsudok Súdneho dvora z 26. novembra 1985, Leeuwarder Papierwarenfabriek/Komisia, 318/82 DEP, Zb. s. 3727, body 2 a 3; rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. marca 1995, Air France/Komisia, T‑2/93 DEP, Zb. s. II‑533, bod 16; rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. novembra 1996, Stahlwerke Peine-Salzgitter/Komisia, T‑120/89 DEP, Zb. s. II‑1547, bod 27; rozsudok Opel Austria/Rada, už citovaný, body 27 a 28; rozsudok UK Coal/Komisia, už citovaný, body 26 a 27

3. Žalobca, ktorý nemá možnosť uplatniť právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty z tovarov a služieb, ktoré nadobúda, keďže je osobou nepodliehajúcou dani, má právo na vrátenie dane z pridanej hodnoty zaplatenej z nahraditeľných trov konania podľa článku 91 písm. b) rokovacieho poriadku.

(pozri body 45 a 46)

Odkaz na: rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. júla 1993, Meskens/Parlament, T‑84/91 DEP, Zb. s. II‑757, bod 16; rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. februára 1995, Tête a i./EIB, T‑460/93 DEP, Zb. s. II‑229, bod 13

4. V súlade s článkom 91 písm. b) rokovacieho poriadku cestovné náklady a výdavky spojené s pobytom advokáta sú súčasťou nutných výdavkov vynaložených účastníkmi konania na účel konania. Cestovné náklady a výdavky spojené s pobytom, ktoré vynaložili iné osoby ako advokát žalobcu, sú nahraditeľné, len ak prítomnosť týchto osôb bola nevyhnutná pre konanie. Naopak, pokiaľ ide o cestovné náklady a výdavky spojené s pobytom, ako aj odmenu advokáta, ktoré súvisia s podaním podaní, tieto sa nemôžu považovať za nutné výdavky. Na jednej strane lehota zohľadňujúca vzdialenosť je stanovená na tento účel zákonodarcom Spoločenstva v článku 102 ods. 2 rokovacieho poriadku a na strane druhej existujú iné bezpečné a zjavne menej nákladné spôsoby podania dokumentov Súdu prvého stupňa.

(pozri bod 40)

Odkaz na: rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 1998, Branco/Komisia, T‑85/94 DEP a T‑85/94 OP DEP, Zb. s. II‑2667, bod 24

5. Nemožno vyvodiť z článku 90 písm. b) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, že výdavky vynaložené na preklad by mali byť nahraditeľné. Toto ustanovenie je výlučne zamerané na náhradu výdavkov na preklad, ktoré vynaložil Súd prvého stupňa na žiadosť jedného z účastníkov konania a ktoré tajomník považuje za mimoriadne.

(pozri bod 41)