ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
45

Pani Mesko, ako aj poľská vláda tvrdia, že v prípade dvojakej štátnej príslušnosti manželov treba uplatniť kritérium štátnej príslušnosti, ktorá najlepšie zodpovedá skutočnosti. V tejto súvislosti sa pani Mesko opierajúc sa o viacero skutočností, najmä o skutočnosť, že ona sama a pán Hadadi bývajú vo Francúzsku od roku 1980, domnieva, že vo veci samej najlepšie zodpovedá skutočnosti francúzska štátna príslušnosť. Uvádza, že ak by boli obe štátne príslušnosti rovnocenné, mohlo by to spôsobiť problém „ponáhľania sa na súd“, pretože by sa jeden z manželov mohol príliš ponáhľať s podaním návrhu na súdy členského štátu, aby zabránil tomu, že druhý z manželov podá návrh na súdy iného členského štátu. Poľská vláda sa domnieva, že nie je vhodné ponechať účastníkom konania výber príslušného súdu, pretože takýto spôsob riešenia poskytuje veľkú výhodu osobám so spoločnou dvojakou štátnou príslušnosťou a umožňuje im vybrať si de facto príslušný súd, zatiaľ čo nariadenie č. 2201/2003 nedáva rovnakú možnosť iným osobám. Okrem toho podľa uvedenej vlády zachovávanie právomoci súdov členského štátu, v ktorom manželia už dlhý čas nebývajú, by spôsobovalo problémy s účinnosťou, ako aj so spravodlivosťou súdnych rozhodnutí a viedlo by k určitým zneužívaniam, napr. k „forum shopping“.
25

Každému členskému štátu najmä prináleží, aby v súlade s právom Spoločenstva upravil svoj systém zdaňovania rozdeľovaných ziskov a v tomto rámci určil základ dane, ako aj sadzbu dane, ktorá sa uplatní, pokiaľ ide o akcionára, ktorému bol tento zisk vyplatený (pozri najmä rozsudky Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 50; z 12. decembra 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, Zb. s. I-11753, bod 47, a z , Orange European Smallcap Fund, C-194/06, Zb. s. I-3747, bod 30).
50

Bez popierania, že zákazy, ktoré obsahujú sporné vnútroštátne ustanovenia, porušujú smernice 2001/18 a 2002/53, ak by sa malo potvrdiť, že len tieto smernice majú upravovať obchodovanie s osivom geneticky modifikovaných odrôd a ich zápis do spoločného katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov, Poľská republika tvrdí, že to tak v danom prípade nie je. Keďže totiž uvedené vnútroštátne ustanovenia sledujú etické účely, ktoré nepatria medzi ciele ochrany životného prostredia a verejného zdravia, ako aj voľného pohybu, ktoré charakterizujú uvedené smernice, nespadajú do pôsobnosti týchto smerníc, takže prekážky voľného pohybu GMO, ktoré spôsobujú potenciálnym porušením článku 28 ES, môžu byť prípadne odôvodnené na základe článku 30 ES.
7.

Fond uskutoční platby uvedené v druhom, treťom, štvrtom a piatom odseku tohto článku do 60 dní po podaní žiadosti dotknutej osoby. Fond vstupuje do práv zamestnanca alebo jeho právnych nástupcov, pokiaľ ide o preferenčné pohľadávky veriteľa voči majetku zamestnávateľov podľa článkov 2751a a 2776 občianskeho zákonníka v súvislosti so sumami, ktoré vyplatil.
14

Podľa článku 69 ods. 1 a 2 dekrétu č. 507/1993: „1. Obce najneskôr do 31. októbra na základe tried a progresívnych kritérií stanovených nariadením rozhodnú o sadzbách na jednotku plochy priestorov a priestranstiev spadajúcich do jednotlivých kategórií a podkategórií použiteľných na budúci rok. V prípade, že sa do tohto dňa o sadzbách nerozhodne, sadzby platné na daný rok sa budú považovať za použiteľné aj na nasledujúci rok. 2. Na účely preskúmania zákonnosti musí rozhodnutie obsahovať dôvody vzťahov medzi jednotlivými sadzbami, súhrnné údaje a odhady týkajúce sa nákladov na služby rozdelené podľa ich hospodárskej klasifikácie, ako aj údaje a okolnosti, ktoré viedli k zvýšeniu minimálneho krytia nákladov…“
80

Skutočne, článok 7 ods. 1 písm. i) nariadenia č. 40/94 sa bez rozdielu vzťahuje na ochranné známky pre výrobky a ochranné známky pre služby, takže zamietnutie zápisu by sa mohlo napríklad týkať obchodnej známky pre služby, ktorá obsahuje znak. Pritom nič nenaznačuje, prečo by sa takéto zamietnutie zápisu malo uplatniť voči ochrannej známke pre služby, ktorá obsahuje znak, a nie voči ochrannej známke pre služby, ktorá obsahuje štátnu vlajku. Ak chcel normotvorca Spoločenstva priznať takúto ochranu znakom a erbom, treba sa domnievať, že tým väčšmi mal v úmysle priznať prinajmenšom tak isto širokú ochranu erbom, vlajkám a iným znakom štátnej zvrchovanosti alebo symbolickým znakom medzinárodných medzivládnych organizácií. Takže sa zdá málo pravdepodobné, že by normotvorca chcel umožniť poskytovateľovi služieb, aby používal ochrannú známku, ktorá obsahuje štátnu vlajku, a zároveň by takéto používanie zakázal pre znaky — napríklad pre znaky športových združení.
21

V tejto súvislosti stačí pripomenúť, že zo znenia článku 221 ods. 1 colného kódexu vyplýva, že zápis do účtovnej evidencie, ktorý podľa článku 217 ods. 1 uvedeného kódexu spočíva v zápise sumy cla do účtovných kníh alebo do akéhokoľvek iného rovnocenného nosiča informácií colnými orgánmi, musí nevyhnutne predchádzať oznámeniu výšky dovozného alebo vývozného cla dlžníkovi (rozsudok z 23. februára 2006, Molenbergnatie, C-201/04, Zb. s. I-2049, bod 46).
11

Nariadenie Rady (ES) č. 319/2009 zo 16. apríla 2009, ktorým sa objasňuje rozsah konečného antidumpingového cla uloženého nariadením (ES) č. 85/2006 na dovoz chovaného lososa s pôvodom v Nórsku (Ú. v. EÚ L 101, s. 1), nahradilo článok 1 ods. 1 nariadenia č. 85/2006 týmto znením: „Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz chovaného (iného ako voľne žijúceho) lososa, tiež vo forme filé, čerstvého, chladeného alebo mrazeného, patriaceho pod kódy KN ex 03021200, ex 03031100, ex 03031900, ex 03032200, ex 03041013 a ex 03042013 (ďalej len ‚chovaný losos‘) s pôvodom v Nórsku. Na chrbtové kosti z lososa, zložené z rybej kosti čiastočne pokrytej mäsom, ktoré sú jedlými vedľajšími výrobkami rybného hospodárstva, patriace pod kódy KN ex 03021200, ex 03031100, ex 03031900, ex 03032200, sa nevzťahuje konečné antidumpingové clo, pod podmienkou, že mäso nachádzajúce sa na chrbtovej kosti z lososa nepredstavuje viac ako 40% jej hmotnosti.“
19

Pán Rehder, bydliskom v Mníchove, si rezervoval v spoločnosti Air Baltic, ktorá má sídlo v Rige (Lotyšsko) let z Mníchova do Viľnusu. Vzdialenosť medzi Mníchovom a Viľnusom je necelých 1500 kilometrov. Asi 30 minút pred plánovaným odletom z Mníchova cestujúci boli informovaní o zrušení ich letu. Po zmene rezervácie spoločnosťou Air Baltic, žalobca letel do Viľnusu cez Kodaň a na miesto určenia prišiel o 6 hodín neskôr ako bol normálny čas príletu pôvodne rezervovaného letu.
22

Landesgericht Feldkirch uvádza tri argumenty v prospech právomoci rakúskych súdov. Po prvé podľa neho treba VGKK považovať za poškodeného, pretože po nehode poskytla plnenie pani Kerti. Po druhé na základe zákonnej cesie podľa § 332 ASVG už v okamihu samotnej nehody prešli na VGKK všetky nároky pani Kerti. Vstupom do právneho postavenia svojej poistenkyne vo svojej žalobe uplatňuje nároky poslednej menovanej, a nie svoje vlastné nároky. Po tretie v prípade vážnej nehody s následkom ujmy na zdraví si osoba priamo poškodená zachováva nárok na náhradu nemajetkovej ujmy a majetkovej škody. Môže sa teda domáhať náhrady tejto ujmy na súde v mieste svojho bydliska. Nárok na náhradu nákladov za zdravotné ošetrenie a prípadne dávok dôchodkov v takom prípade prechádzajú na inštitúciu sociálneho zabezpečenia. Pokiaľ by sa teda uvedená inštitúcia nemohla odvolávať na rovnakú právomoc, musela by podať žalobu, ktorej predmetom je regresný nárok, na súd iného členského štátu. Za týchto podmienok by súdy rôznych členských štátov rozhodovali o tých istých skutkových stavoch, čo by mohlo viesť k rozporu s cieľmi nariadenia č. 44/2001 tým, že súdy rôznych členských štátov by mohli vyniesť navzájom nezlučiteľné rozsudky.
34

Treba tiež pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry, aj keď priame dane patria do právomoci členských štátov, členské štáty ich musia uplatňovať v súlade s právom Spoločenstva (pozri najmä rozsudky z 13. decembra 2005, Marks & Spencer, C-446/03, Zb. s. I-10837, bod 29; z , Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, C-196/04, Zb. s. I-7995, bod 40; z , Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Zb. s. I-11673, bod 36, ako aj z , Amurta, C-379/05, Zb. s. I-9569, bod 16).
64

Eurawasser tvrdí, že v plnení vo veci samej nejde o značné riziko, ktoré by mohlo verejným obstarávateľom prejsť na zmluvného partnera. Vzhľadom na to by bolo vhodné kvalifikovať toto plnenie ako zákazku, a nie ako koncesiu.
9

Článok 17 kolektívnej zmluvy spoločnosti Madrid Movilidad SA (BOCM, 18. októbra 2006, ďalej len „kolektívna zmluva“) stanovuje: „17.1. Doba trvania Doba platenej ročnej dovolenky, namiesto ktorej nemôže byť vyplatená peňažná náhrada, predstavuje 22 pracovných dní (od pondelka do piatka), prípadne ich pomernú časť, ak pracovný pomer netrval celý rok. Táto dovolenka sa nemôže kumulovať s pracovným voľnom na osobné účely. Rovnaká pomerná časť patrí zamestnancom, ktorí počas roka ukončia pracovný pomer z akéhokoľvek dôvodu, pričom dni sa prípadne pripočítajú k vyčerpanej dovolenke alebo od nej odčítajú v rámci zodpovedajúceho vyrovnania. 17.2. Dovolenka Dovolenka sa stanoví v období od 1. januára do 31. decembra, pričom treba vyčerpať jedenásť pracovných dní medzi 1. júlom a 15. septembrom pod podmienkou, že v tomto období aspoň 50% zamestnancov bude naďalej v službe. V období od 1. januára do 30. júna a od 15. septembra do 31. decembra môžu zamestnanci čerpať dovolenku dobrovoľne, ak o to požiadajú mesiac vopred, pričom dovolenku môže čerpať najviac 10% zamestnancov z ich pracovnej skupiny. 17.3. Zamestnanecká rada sa zaväzuje, že do konca tretieho mesiaca v roku predloží podniku menný zoznam s jednotlivými dovolenkovými termínmi v súlade s potrebami podniku. 17.4. Zamestnanci tej istej pracovnej kategórie si môžu vzájomne vymieňať navrhnuté obdobia dovolenky aj vtedy, ak patria do iného tímu a iného pracovného centra, pokiaľ vedenie podniku túto výmenu schváli. Vo všeobecnosti sú povolené akékoľvek zmeny, pokiaľ nemajú vplyv na stanovené percentuálne časti, a teda na fungovanie služby. 17.5. Dovolenkové termíny sa po ich schválení podnikom oznámia zamestnancom dva mesiace predtým, ako ich môžu čerpať, a výmeny možno vykonať najneskôr 45 dní predtým. V prípade potreby však výbor zamestnancov preskúma, či je možné ich schváliť aj v prípade, že stanovené lehoty nie sú dodržané.“
3

Podľa znenia odôvodnení č. 10, 12, 14, 19, 20, 22 a 27 smernice 2003/30: „(10) Podporovanie používania biopalív v doprave predstavuje krok smerom k širšiemu využívaniu biomasy, čo umožní rozsiahlejšie zdokonalenie biopalív v budúcnosti, pričom sa nevylučujú iné možnosti a najmä možnosť používania vodíka. … (12) Čistý rastlinný olej z olejnatých rastlín vyrobený lisovaním, extrahovaním alebo podobnými postupmi, surový alebo rafinovaný, no chemicky nemodifikovaný, by sa tiež mohol používať ako biopalivo v špecifických prípadoch, keď je jeho použitie zlučiteľné s typom príslušného motora a zodpovedajúcimi emisnými požiadavkami. … (14) Bioetanol a bionafta použité vo vozidlách v čistej forme alebo ako zmes by mali zodpovedať normám kvality stanoveným s cieľom zabezpečiť optimálny výkon motora. … (19) Vo svojej rezolúcii z 18. júna 1998 [Ú. v. ES C 210, s. 215] Európsky parlament vyzval k zvýšeniu trhového podielu biopalív v priebehu piatich rokov na 2% pomocou balíka opatrení vrátane daňových výnimiek, finančnej pomoci pre spracovateľský priemysel a stanovenia povinného podielu biopalív pre ropné spoločnosti. (20) Optimálna metóda zvýšenia podielu biopalív na národných trhoch a trhu spoločenstva závisí na dostupnosti zdrojov a surovín, na národných politikách, ako aj politike spoločenstva podporiť biopalivá a na daňových opatreniach a na primeranom zapojení všetkých zainteresovaných strán. … (22) Podpora výroby a používania biopalív by mala prispieť k zníženiu závislosti na dovoze energie a emisií skleníkových plynov. Okrem toho biopalivá v čistej forme alebo ako zmes, sa môžu v zásade používať v existujúcich motorových vozidlách a v súčasných systémoch distribúcie paliva pre motorové vozidlá. Zmiešavanie biopalív s fosílnymi palivami by mohlo prispieť k potenciálnej úspore nákladov v distribučnom systéme spoločenstva. … (27) Mali by sa zaviesť opatrenia na rýchly vývoj noriem kvality pre biopalivá používané na pohon motorových vozidiel ako čisté biopalivá, ako aj zložky v zmesi s bežnými palivami. Hoci biologicky rozložiteľný podiel odpadu je potenciálne užitočným zdrojom výroby biopalív, norma kvality musí zohľadniť možnú kontamináciu prítomnú v odpade, aby sa zabránilo poškodeniu zvláštnych komponentov vozidla alebo zhoršeniu emisií.“
34

Príloha III smernice 95/2 sa týka podmienečne povolených konzervačných látok a antioxidantov, ktoré môžu byť pridané do niektorých potravín. Časť A tejto prílohy najmä stanovuje, že sorban draselný môže byť pridaný iba do „džemov, rôsolov, marmelád s nízkym obsahom cukru, ako aj podobných výrobkov so zníženou energetickou hodnotou alebo bez cukru a iných ovocných nátierok, Mermeladas“. [neoficiálny preklad]
25

Žalobcovia vo veci samej v priebehu konania na Espoon käräjäoikeus tvrdili, že predstavenstvo materskej spoločnosti skutočne najneskôr 14. decembra 1999 prijalo konečné rozhodnutie o obmedzení činnosti závodu v Kilo a jeho oddelení od činnosti skupiny pred jeho presunom do Nemecka, takže toto výrobné zariadenie by prestalo fungovať ako súčasť skupiny. Podľa žalobcov vo veci samej bolo skutočné rozhodnutie prijaté , prv než sa uskutočnilo prerokovanie so zamestnancami, ako ho stanovuje zákon o spolupráci. Žalovaná vo veci samej teda úmyselne alebo z hrubej nedbanlivosti porušila tento zákon.
51

Navyše by podľa výkladu navrhovaného spoločnosťou UNIQA a Komisiou článok 4 ods. 1 písm. a) smernice 87/344 nemal žiadnu pôsobnosť. V prípade výberu riešenia stanoveného v článku 3 ods. 2 písm. c) tejto smernice by totiž právo na slobodný výber svojho právneho zástupcu existovalo už pred začatím akéhokoľvek správneho či súdneho konania. Pokiaľ by sa článok 4 ods. 1 písm. a) uvedenej smernice použil len v prípade voľby tohto prvého návrhu, bol by článok 4 ods. 1 písm. a) smernice 87/344 zbavený akéhokoľvek normatívneho obsahu.
6

Článok 7 smernice stanovuje: „1. Druhy uvedené v prílohe II môžu byť vzhľadom na početnosť populácie, geografické rozšírenie a rýchlosť rozmnožovania na území spoločenstva lovené v súlade so zákonmi platnými v jednotlivých štátoch. Členské štáty zabezpečia, že lov týchto druhov nebude v rozpore s úsilím na ich ochranu v oblasti ich rozšírenia. 2. Druhy uvedené v prílohe II/1 môžu byť lovené v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica. 3. Druhy uvedené v prílohe II/2 môžu byť lovené iba v členských štátoch, pre ktoré je to uvedené. 4. Členské štáty zabezpečia, že lov vrátane sokoliarstva v prípade, že sa loví týmto spôsobom, hoci je vykonávaný v súlade s platnými opatreniami štátu, je v súlade so zásadami rozumného využívania a ekologicky vyváženej regulácie početnosti daných druhov vtákov, a zabezpečia tiež, aby táto činnosť bola zlučiteľná, čo sa týka populácie týchto druhov, predovšetkým sťahovavých vtákov, s opatreniami vyplývajúcimi z článku 2. Dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy o love, neboli lovené v období hniezdenia alebo v čase rôznych fáz súvisiacich s rozmnožovaním. V prípade sťahovavých vtákov dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú predpisy upravujúce lov, neboli lovené počas obdobia rozmnožovania alebo počas návratu na hniezdiská. Členské štáty pošlú Komisii všetky relevantné informácie týkajúce sa praktického uplatňovania ich predpisov o love.“
28

Je pravda, ako to uviedla aj generálna advokátka vo svojich návrhoch v bode 65, že z pozorného preskúmania obchodného modelu RCI Europe, tak ako ho RCI Europe podrobne opísal, vyplýva, že člen získava ako protihodnotu za úhradu poplatku za zápis najprv iba prístup k výmennému programu RCI Weeks, a je tiež pravda, že vstup do tohto programu by však pre držiteľa práva na časovo obmedzené užívanie bol bez úžitku, pokiaľ by nemal úmysel vymeniť svoje právo za právo iných členov.
30

Takéto uplatňovanie zásady právnej sily rozhodnutej veci by teda viedlo k tomu, že keby sa rozsudok, ktorý sa stal konečným, zakladal na takom výklade pravidiel Spoločenstva týkajúcich sa zneužívajúceho konania v oblasti DPH, ktorý by bol skutočne v rozpore s právom Spoločenstva, tieto pravidlá by sa nesprávne uplatňovali v každom ďalšom zdaňovacom období a tento nesprávny výklad by nebolo možné opraviť.
6

Článok 16 tohto nariadenia stanovuje: „Sankcie 1. Členské štáty prijmú primerané opatrenia na to, aby zaručili uloženie sankcií minimálne za nasledovné porušenia tohto nariadenia: a) dovoz do spoločenstva alebo vývoz a opätovný vývoz exemplárov zo spoločenstva bez príslušného povolenia, či potvrdenia alebo s falošným, falzifikovaným alebo neplatným povolením či potvrdením, alebo povolením či potvrdením, ktoré bolo zmenené bez povolenia vydávajúceho orgánu; b) nedodržanie požiadaviek uvedených na povolení alebo potvrdení vydanom v súlade s týmto nariadením; … j) kúpa, ponuka na kúpu, nadobudnutie na komerčné účely, využitie na komerčný zisk, vystavovanie na verejnosti na komerčné účely, predaj, držba na predaj, ponuka na predaj alebo preprava na účely predaja exemplárov v rozpore s článkom 8; … 2. Opatrenia uvedené v ods. 1 budú zodpovedať charakteru a závažnosti porušenia a budú zahŕňať ustanovenia týkajúce sa zaistenia, prípadne zhabania alebo prepadnutia exemplárov. … 4. Ak sa živý exemplár druhu uvedeného v prílohe B alebo C dopraví do miesta vstupu do spoločenstva bez príslušného platného povolenia alebo potvrdenia, tento exemplár bude zaistený a môže byť zhabaný alebo prepadnutý, alebo ak príjemca zásielky odmietne prijať exemplár, potom príslušné orgány členského štátu zodpovedné za miesto vstupu môžu, ak to bude vhodné odmietnuť prijatie zásielky a žiadať prepravcu, aby vrátil exemplár na miesto odkiaľ bol odoslaný.“
28

Keďže sa Conseil d’État domnieva, že súdna ochrana zaručená právom Spoločenstva obsahuje právo jednotlivcov v rámci procesnej námietky spochybniť zákonnosť noriem Spoločenstva pred vnútroštátnym súdom v konaní proti vnútroštátnej norme, ktorou boli normy Spoločenstva prebraté, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru dve nasledujúce prejudiciálne otázky: „1. Je smernica [2004/73] v súlade so [smernicou 67/548], konkrétnejšie s jej prílohou V časťou A.9, ktorý stanovuje metódy určenia teploty vzplanutia, ak len na základe jediného testu vykonaného pri teplote — 10 °C klasifikuje [n-propylbromid] ako ľahko horľavú látku (R11)? Je smernica [2004/73] v súlade so [smernicou 67/548] konkrétnejšie s jej prílohou VI bodom 4.2.3, ak klasifikuje [n-propylbromid] ako látku poškodzujúca reprodukciu kategórie 2 (R60), na jednej strane bez preukázania pozorovaných toxických účinkov na zviera vo vhodných štúdiách, ktoré by odôvodňovali domnienku, že vystavenie človeka pôsobeniu tejto látky môže mať toxické účinky na vývoj, a na druhej strane na základe testov, ktoré zistili toxické účinky len u zvierat, ktoré boli vystavené koncentrácii 250 PPM, teda koncentrácii jedenásťkrát vyššej, ako je maximálna, alebo štyridsaťkrát vyššej, ako je priemerná koncentrácia [n-propylbromidu], ktorej je vystavený človek pri manipulácii s výrobkom? Je smernica [2004/73] v súlade so [smernicou 67/548], konkrétnejšie s jej prílohami V a VI, ak klasifikuje [n-propylbromid] ako ľahko horľavú látku (R11) a látku poškodzujúcu reprodukciu kategórie 2 (R60) v mene zásady obozretnosti bez toho, aby boli dodržané metódy a kritériá stanovené v prílohách V a VI smernice [67/548]? Je smernica [2004/73] v súlade so [smernicou 67/548], ak klasifikuje [n-propylbromid] ako ľahko horľavú látku (R11) a látku poškodzujúcu reprodukciu kategórie 2 (R60) na základe testov, ktoré sa líšia od testov vykonávaných na konkurenčných výrobkoch, najmä na chlórovaných halogénoch, a ktoré sú v rozpore so zásadou proporcionality? 2. Bolo v prípade nesúladu smernice [2004/73] so smernicou [67/548] Belgické kráľovstvo povinné zdržať sa prebratia takej klasifikácie [n-propylbromidu], aká vyplýva zo smernice [2004/73], do vnútroštátneho práva, alebo dokonca sa od tejto klasifikácie odchýliť, aj keď podľa článku 2 smernice [2004/73] ‚členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. októbra 2005‘?“
58

Zavedenie povinnosti väčšinového akcionára, ako aj stanovenie podmienok vzniku tejto povinnosti by totiž vyžadovalo rozhodnutie o otázke, či v osobitnej situácii, v ktorej akcionár získa alebo posilní kontrolu v spoločnosti, musia mať menšinoví akcionári osobitnú ochranu, ktorá má byť dosiahnutá uložením povinnosti väčšinovému akcionárovi. Takéto rozhodnutie by predpokladalo vyváženie tak záujmov menšinových akcionárov a väčšinového akcionára, ako aj závažných dôsledkov v oblasti akvizície podnikov a v súlade so zásadou právnej istoty by vyžadovalo špecifické vyjadrenie, aby dotknuté osoby mohli jednoznačne poznať svoje práva a povinnosti a podľa toho konať (k požiadavkám zásady právnej istoty pozri rozsudok z 10. marca 2009, Heinrich, C-345/06, Zb. s. I-1659, bod 44).
25

Vo vnútroštátnom rozhodnutí o podaní návrhu na začatie prejudiciálneho konania vnútroštátny súd konštatoval, že rozhodcovská doložka uvedená v predmetnej zmluve o telefónnych službách má nekalý charakter, a to najmä z toho dôvodu, že výdavky, ktoré by spotrebiteľ musel vynaložiť na dostavenie sa do miesta sídla rozhodcovského súdu, prevyšujú sumu, ktorá je predmetom sporu vo veci samej. Okrem toho podľa vnútroštátneho súdu je predmetné sídlo značne vzdialené od bydliska spotrebiteľa a nie je uvedené v zmluve. Združenie, ktoré vykonáva rozhodcovské konanie, zároveň aj vypracováva zmluvy, ktoré sú následne používané telekomunikačnými spoločnosťami.
40

Komisia zdôrazňuje, že rozdelenie zmluvy upravené v článku 4 ods. 1 dohovoru nie je povinné, ale ide len právo prináležiace súdu, ktorý rozhoduje vo veci, ktoré možno uplatniť len v prípade, keď zmluva pozostáva z viacerých samostatných a oddeliteľných častí. Keďže predmetom veci samej je zložitá zmluva, v ktorej je sporný aj samotný vzťah medzi prevádzkou prostriedku a prepravou tovaru, Komisia zastáva názor, že by dovolávanie sa rozdelenia zmluvy mohlo byť neprirodzeným riešením. Ak by totiž išlo o zmluvu patriacu do pôsobnosti článku 4 ods. 4 dohovoru, nebolo by nutné niektoré vedľajšie aspekty súvisiace s prepravou spravovať právnou úpravou, ktorá sa líši od právnej úpravy uplatňovanej na hlavný predmet zmluvy. Obzvlášť právo na protihodnotu plnenia, ako aj premlčanie sú tak úzko previazané so základom zmluvy, že ich nie je možné oddeliť bez porušenia zásady právnej istoty.
20

Článok 6 ods. 1 až 3 OLW sa týka holandských občanov. Odsek 1 tohto článku vykonáva článok 5 bod 3 uvedeného rámcového rozhodnutia a odseky 2 a 3 vykonávajú jeho článok 4 bod 6. Podľa týchto posledných dvoch odsekov: „2. Odovzdanie holandského štátneho príslušníka do cudziny sa nepovolí, ak sa požaduje na účely výkonu trestu odňatia slobody, ktorý mu bol uložený právoplatným súdnym rozhodnutím. 3. V prípade odmietnutia odovzdania do cudziny, ktoré sa zakladá výlučne na ustanoveniach odseku 2, prokuratúra oznámi súdnemu orgánu, ktorý vydal zatykač, že je pripravená vykonať rozhodnutie, a to v súlade s postupom stanoveným článkom 11 dohovoru z 21. marca 1983 o odovzdávaní odsúdených osôb alebo na základe inej uplatniteľnej zmluvy.“
26

Po druhé, čo sa týka prevencie proti legalizácii príjmov z trestnej činnosti a boja proti daňovým podvodom, Španielske kráľovstvo tvrdí, že uskutočnenie tohto cieľa by bolo vážne ohrozené, ak by sa sporné oslobodenie malo použiť na výhry pochádzajúce z hier organizovaných niektorými verejnými organizáciami alebo organizáciami, ktoré poskytujú pomoc, ktoré nepodliehajú španielskej legislatíve, pretože daňový úrad by nemal možnosť kontrolovať tieto príjmy takým spôsobom, ako to robí v súčasnosti.
8

V nadväznosti na sťažnosť podanú spoločnosťami Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA a Colombo New Scal SpA (ďalej len „vedľajší účastníci konania“) Komisia 4. februára 2006 uverejnila oznámenie o začatí antidumpingového konania týkajúceho sa dovozu žehliacich dosiek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Ukrajine (Ú. v. EÚ C 29, s. 2).