Keywords

Summary



Keywords

1. Súdna spolupráca v občianskych veciach – Európske konanie o platobnom rozkaze – Nariadenie č. 1896/2006 – Konanie, ktoré má kontradiktórnu povahu – Neexistencia

[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1896/2006, článok 1 ods. 1 písm. a) a článok 12 ods. 3]

2. Súdna spolupráca v občianskych veciach – Európske konanie o platobnom rozkaze – Nariadenie č. 1896/2006 – Odpor proti európskemu platobnému rozkazu, ktorý neobsahuje námietku nedostatku právomoci súdu členského štátu pôvodu – Účinky – Zúčastnenie sa odporcu na konaní v zmysle článku 24 nariadenia č. 44/2001 – Neexistencia – Odpor obsahujúci dôvody týkajúce sa merita veci – Neexistencia vplyvu

(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1896/2006, články 6 a 17; nariadenie Rady č. 44/2001, článok 24)

Summary

1. Účelom nariadenia č. 1896/2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze, je najmä zjednodušiť, urýchliť a znížiť náklady na konania v cezhraničných sporoch, ktoré sa týkajú nepopretých peňažných pohľadávok. Zjednodušené a jednotné konanie zavedené týmto nariadením nie je kontradiktórnym konaním. Žalovaný sa totiž dozvie o vydaní európskeho platobného rozkazu až v momente, keď mu je doručený. Až v tomto momente má možnosť zaplatiť navrhovateľovi sumu uvedenú v platobnom rozkaze alebo namietať proti nemu zaslaním odporu na súd pôvodu.

(pozri body 28, 29)

2. Článok 6 nariadenia č. 1896/2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze, v spojení s článkom 17 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že odpor podaný proti európskemu platobnému rozkazu, v ktorom nie je namietaný nedostatok právomoci súdu členského štátu pôvodu, nemožno považovať za zúčastnenie sa na konaní v zmysle článku 24 nariadenia č. 44/2001 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach a že v tejto súvislosti nie je relevantná okolnosť, že žalovaný v predloženom odpore uviedol dôvody týkajúce sa merita veci.

Na jednej strane, ak žalovaný vo svojom odpore proti európskemu platobnému rozkazu nenamieta nedostatok právomoci súdu členského štátu pôvodu, tento odpor nemôže mať voči žalovanému iné účinky než tie, ktoré vyplývajú z článku 17 ods. 1 nariadenia č. 1896/2006. Tieto účinky spočívajú v tom, že sa európske konanie o platobnom rozkaze skončí a vo veci sa ďalej automaticky koná – pokiaľ navrhovateľ vyslovene nepožiadal o ukončenie konania v takomto prípade – v rámci riadneho občianskeho súdneho konania.

Na druhej strane odpor, v ktorom boli uvedené také dôvody, sa však nedá na účely určenia príslušného súdu považovať podľa článku 24 nariadenia č. 44/2001 za prvú obranu predloženú v rámci riadneho občianskeho súdneho konania, ktoré nasleduje po európskom konaní o platobnom rozkaze. Považovanie takého odporu za prvú obranu by znamenalo uznanie toho, že európske konanie o platobnom rozkaze a nasledujúce riadne občianske súdne konanie predstavujú v skutočnosti jedno a to isté konanie. Takýto výklad by bol len sotva zlučiteľný s okolnosťou, že prvé z týchto konaní prebieha podľa pravidiel stanovených nariadením č. 1896/2006, kým druhé prebieha – ako vyplýva z článku 17 ods. 1 uvedeného nariadenia – v súlade s pravidlami riadneho občianskeho súdneho konania. Tomuto výkladu odporuje aj tá skutočnosť, že toto občianske súdne konanie nemusí nevyhnutne prebiehať na tom istom súde, na ktorom prebiehalo európske konanie o platobnom rozkaze. Nakoniec taký výklad, by bol v rozpore s cieľom sledovaným odporom proti európskemu platobnému rozkazu. V tejto súvislosti treba konštatovať, že žiadne ustanovenie nariadenia č. 1896/2006, a najmä článok 16 ods. 3 tohto nariadenia, nevyžaduje, aby odporca spresnil dôvody svojho odporu, takže tento odpor nemá slúžiť ako rámec pre obranu v merite veci, ale umožniť odporcovi odporovať pohľadávke.

(pozri body 31, 38 – 40, 43 a výrok)