ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (tretia komora)

z 3. apríla 2003

„Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Nariadenie (EHS) č. 4064/89 – Žaloba podaná treťou osobou – Prípustnosť – Záväzky počas prvej fázy preskúmania – Licencia na ochrannú známku – Zmeny záväzkov – Lehoty – Finančná pomoc poskytnutá štátom – Neprimerane nízka cena prevzatia – Existencia vážnych pochybností o zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom – Neexistencia záväzku na trhoch, ktoré sa vyznačujú vážnymi problémami hospodárskej súťaže“

Vo veci T‑114/02,

BaByliss SA, so sídlom v Montrouge (Francúzsko), v zastúpení: J.‑P. Gunther, advokát,

žalobkyňa,

ktorú v konaní podporuje:

De’Longhi SpA, so sídlom v Trévise (Taliansko), v zastúpení: M. Merola, D. Domenicucci a I. van Schendel, advokáti,

vedľajší účastník konania,

proti

Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: V. Superti, K. Wiedner a F. Lelièvre, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,

žalovanej,

ktorú v konaní podporuje:

SEB SA, so sídlom v Écully (Francúzsko), v zastúpení: D. Voillemot a S. Hautbourg, advokáti,

vedľajší účastník konania,

ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie SG (2002) D/228078 z 8. januára 2002 nevzniesť námietku voči koncentrácii medzi spoločnosťami SEB a Moulinex a vyhlásiť ju za zlučiteľnú so spoločným trhom a s Dohodou o Európskom hospodárskom priestore pod podmienkou dodržania navrhnutých záväzkov (vec COMP/M.2621 – SEB/Moulinex),

SÚD PRVÉHO STUPŇA

EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (tretia komora),

v zložení: predseda komory K. Lenaerts, sudcovia J. Azizi a M. Jaeger,

tajomník: J. Palacio González, hlavný referent,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 9. októbra 2002,

vyhlásil tento

Rozsudok

Právny rámec

1 Podľa svojho článku 1 sa nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi [Ú. v. ES L 395, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 31, v opravenom znení, Ú. v. ES 1990, L 257, s. 13, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1310/97 z 30. júna 1997 (Ú. v. ES L 180, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 164), ďalej len „nariadenie č. 4064/89“] uplatňuje na koncentrácie s významom na úrovni Spoločenstva definované v odsekoch 2 a 3 tohto článku.

2 V súlade s článkom 4 ods. 1 nariadenia č. 4064/89 sa koncentrácie s významom na úrovni Spoločenstva musia vopred oznámiť Komisii.

3 Okrem toho článok 7 ods. 1 nariadenia č. 4064/89 stanovuje, že koncentráciu s významom na úrovni Spoločenstva nemožno vykonať ani skôr, než bola oznámená, ani skôr, než bola vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom. Článok 7 ods. 4 však oprávňuje Komisiu, aby na základe žiadosti udelila výnimku z tejto povinnosti pozastavenia koncentrácie.

4 Podľa článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 4064/89, ak Komisia zistí, že oznámená koncentrácia, hoci patrí do pôsobnosti tohto nariadenia, nevzbudzuje vážne obavy, pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť so spoločným trhom, rozhodne, že nie je proti nej, a vyhlási, že je zlučiteľná so spoločným trhom (ďalej len „fáza I“).

5 Ak naopak podľa článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 4064/89 Komisia zistí, že oznámená koncentrácia patrí do pôsobnosti nariadenia a vzbudzuje vážne obavy, pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť so spoločným trhom, rozhodne o začatí konania (ďalej len „fáza II“).

6 Podľa článku 6 ods. 2 tohto nariadenia:

„Tam, kde Komisia zistí, že v dôsledku zmeny príslušných podnikov [po zmenách vykonaných príslušnými podnikmi – neoficiálny preklad] oznámená koncentrácia už viac nevyvoláva vážne pochybnosti v zmysle odseku 1 písm. c), môže rozhodnúť, že prehlási koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom podľa odseku 1 písm. b).

Komisia môže priložiť k svojmu rozhodnutiu podľa odseku 1 písm. b) podmienky a povinnosti určené na zaistenie, aby dané podniky splnili záväzky, ktoré prevzali voči Komisii na zaistenie koncentrácie zlučiteľnej so spoločným trhom [na zabezpečenie zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom – neoficiálny preklad].“

7 V súlade s článkom 18 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 447/98 z 1. marca 1998 o oznámeniach, lehotách a vypočutí dotknutých osôb ustanovených v nariadení Rady (EHS) č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 61, s. 1, Mim. vyd. 08/001, s. 284) „záväzky predkladané Komisii podnikmi na základe článku 6 ods. 2 nariadenia... č. 4064/89, ktoré by podľa strán mali tvoriť základ pre rozhodnutie podľa článku 6 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, nesmú byť predložené Komisii neskôr ako tri týždne po obdržaní oznámenia“.

8 V oznámení Komisie o nápravných opatreniach akceptovateľných v zmysle nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 a nariadenia Komisie (ES) č. 447/98 (Ú. v. ES C 68, 2001, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 89, ďalej len „oznámenie o nápravných opatreniach“) Komisia uvádza usmernenia, ktorými sa chce riadiť v oblasti záväzkov.

9 Podľa článku 21 ods. 1 nariadenia č. 4064/89 má Komisia výlučnú právomoc prijímať rozhodnutia uvedené v tomto nariadení. Článok 21 ods. 2 navyše upresňuje, že žiadny členský štát nesmie uplatniť svoju vnútroštátnu právnu úpravu hospodárskej súťaže na prípad koncentrácie s významom na úrovni Spoločenstva.

10 Článok 9 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 4064/89 však umožňuje Komisii, aby postúpila preskúmanie koncentrácie s významom na úrovni Spoločenstva členským štátom v prípade, keď táto koncentrácia hrozí vytvorením alebo posilnením dominantného postavenia, čoho dôsledkom budú významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na trhu v tomto členskom štáte, ktorý má všetky vlastnosti samostatného trhu.

Skutkové okolnosti

I – Dotknuté podniky

11 Prejednávaná žaloba, ktorú podala BaByliss SA (ďalej aj „žalobkyňa“), smeruje k zrušeniu rozhodnutia, ktorým Komisia povolila s podmienkami koncentráciu medzi spoločnosťami SEB a Moulinex.

12 Žalobkyňa je francúzskou spoločnosťou, ovládanou americkou skupinou Conair, a špecializuje sa na výrobu a predaj malých elektrospotrebičov nazývaných „výrobky pre krásu“ pod ochrannou známkou BaByliss (napríklad sušiče na vlasy, teplovzdušné kulmy a kefy, strojčeky na strihanie vlasov, prístroje na dámsku epiláciu a prístroje pre starostlivosť o telo). Skupina Conair vykonáva činnosť vo všetkých segmentoch malých elektrospotrebičov (kuchyňa, skrášľovanie, upratovanie) v Spojených štátoch a na celom svete, hlavne pod ochrannými známkami Conair, BaByliss, Interplak, Forfex, Cuisinart, Revlon a Vidal Sassoon.

13 SEB je francúzskou spoločnosťou, ktorá vykonáva činnosť v odvetví vývoja, výroby a predaja malých elektrospotrebičov na svetovej úrovni. SEB predáva svoje výrobky vo viac ako 120 krajinách pod dvomi ochrannými známkami svetového významu (Tefal a Rowenta) a štyrmi lokálnymi ochrannými známkami (Calor a SEB vo Francúzsku a v Belgicku, Arno v Brazílii a v krajinách Mercosuru, Samurai v krajinách Andského paktu). Skupinami výrobkov, ktoré predáva SEB pod týmito rôznymi ochrannými známkami, sú prístroje na varenie (minirúry, fritézy, hriankovače, prístroje na prípravu neformálnych pokrmov), prístroje na prípravu teplých nápojov (elektrické kávovary, stroje na prípravu espresa, varné kanvice), kuchynské roboty, žehličky a parné stanice, prístroje pre osobnú starostlivosť (epilácia, úprava vlasov, holenie, atď.), vysávače, ventilátory a vykurovacie prístroje pre domácnosti a kuchynský riad.

14 Moulinex je rovnako francúzskou spoločnosťou, ktorá vykonáva činnosť v odvetví vývoja, výroby a predaja malých elektrospotrebičov na svetovej úrovni. Moulinex predáva rovnaké skupiny výrobkov ako SEB pod dvomi medzinárodnými ochrannými známkami (Moulinex a Krups) a jednou lokálnou ochrannou známkou (Swan v Spojenom kráľovstve). Moulinex predáva aj mikrovlnné rúry.

II – Vnútroštátne konanie

15 Dňa 7. septembra 2001 začal obchodný súd v Nanterre súdne vyrovnacie konanie voči skupine Moulinex. V súlade s francúzskym zákonom boli správcovia ustanovení obchodným súdom povinní zistiť, či podnik vo vyrovnacom konaní môže pokračovať vo svojej činnosti, či má byť prevedený na tretie osoby alebo či má vstúpiť do likvidácie. Keďže v tomto prípade sa pokračovanie v činnosti Moulinexu ukázalo nemožné, správcovia sa snažili nájsť kupujúceho pre všetky alebo časť činností Moulinexu.

16 V rámci tohto konania sa skupina SEB uchádzala o prevzatie niektorých aktív Moulinexu patriacich k malým elektrospotrebičom, a to:

– všetkých práv súvisiacich s využívaním ochranných známok Moulinex, Krups a Swan bez ohľadu na dotknuté výrobky,

– časti výrobných prostriedkov (osem priemyselných parkov z celkového počtu 18 a niektoré zariadenia nachádzajúce sa v ostatných parkoch) umožňujúcej výrobu aspoň niektorých modelov všetkých výrobkov, ktoré vyrábal Moulinex s výnimkou vysávačov a mikrovlnných rúr,

– niektorých obchodných spoločností, pričom v Európe išlo iba o nemeckú a španielsku spoločnosť.

17 Vzhľadom na to, že spoločnosť BaByliss chcela posilniť svoje pôsobenie v oblasti malých elektrospotrebičov vo Francúzsku a na území celého sveta, zaslala listom z 25. septembra 2001 správcom Moulinexu ponuku týkajúcu sa nadobudnutia všetkých činností spoločnosti Krups na území celého sveta, okrem iného vrátane hmotných zložiek, zariadenia, zásob, práv duševného vlastníctva a distribučných sietí spoločnosti Krups.

18 Rozsudkom z 22. októbra 2001 obchodný súd v Nanterre prijal plán prevzatia navrhnutý SEB.

III – Konanie pred Komisiou

19 Na žiadosť SEB Komisia 27. septembra 2001 udelila výnimku s odkladným účinkom tak, ako je to stanovené v článku 7 ods. 4 nariadenia č. 4064/89. Rozhodnutie Komisie bolo motivované hlavne tým, že správcovia vyžadovali, aby každá ponuka na prevzatie bola bezpodmienečná. Výnimka udelená Komisiou bola obmedzená na správu prevzatých aktív.

20 Dňa 13. novembra 2001 dostala Komisia oznámenie podľa článku 4 nariadenia č. 4064/89 týkajúce sa plánu nadobudnutia niektorých aktív Moulinexu zo strany SEB.

21 Dňa 21. novembra 2001 Komisia uverejnila v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev oznámenie upravené v článku 4 ods. 3 nariadenia č. 4064/89. V bode 4 tohto oznámenia Komisia vyzvala „dotknuté tretie osoby, aby jej oznámili svoje prípadné pripomienky k plánu koncentrácie [neoficiálny preklad].“

22 Po uverejnení tohto oznámenia BaByliss listami z 27. a 29. novembra 2001 oznámila Komisii svoje znepokojenie týkajúce sa plánu koncentrácie so zreteľom na značné protisúťažné účinky zlúčenia SEB a Moulinexu v sektore, do ktorého chcela BaByliss v krátkom čase preniknúť. BaByliss v tomto ohľade zdôraznila, že je potenciálnym konkurentom SEB–Moulinexu v oblasti malých elektrospotrebičov, a najmä v sektore malých kuchynských spotrebičov, v ktorom vyvíja svoju činnosť pod ochrannou známkou Cuisinart. V zásielke z 29. novembra 2001 priloženej k listu z rovnakého dňa BaByliss zaslala Komisii návrh na celkové prevzatie zahŕňajúci všetkých zamestnancov a všetky aktíva Moulinexu vo Francúzsku a v prílohe priložila obchodný plán Cuisinart („Stratégia Cuisinart vo Francúzsku“) z novembra 2001.

23 Listom z 30. novembra 2001 BaByliss odpovedala na dotazník adresovaný konkurentom Komisiou, ktorý jej Komisia odoslala 27. novembra 2001.

24 Dňa 5. decembra 2001 účastníci koncentrácie navrhli Komisii prevzatie záväzkov.

25 V ten istý deň sa zástupcovia BaByliss stretli s Komisiou ohľadne plánu koncentrácie.

26 Listom zo 6. decembra 2001 BaByliss oznámila Komisii svoje výhrady týkajúce sa možnosti Komisie prípadne postúpiť vec v celom rozsahu alebo sčasti vnútroštátnym orgánom hospodárskej súťaže podľa článku 9 nariadenia č. 4064/89, ak by tieto orgány o to požiadali.

27 Dňa 7. decembra 2001 podali francúzske orgány hospodárskej súťaže na Komisiu žiadosť o čiastočné postúpenie veci podľa článku 9 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 4064/89, pokiaľ ide o účinky koncentrácie na hospodársku súťaž na niektorých trhoch predaja malých elektrospotrebičov vo Francúzsku.

28 Po výhradách Komisie účastníci koncentrácie 18. decembra 2001 zmenili svoje pôvodné záväzky.

29 Dňa 20. decembra 2001 BaByliss oznámila Komisii svoje pripomienky týkajúce sa trhových podielov, ktoré by SEB–Moulinex mal po uskutočnení koncentrácie v kategóriách výrobkov posudzovaných Komisiou.

30 Listom z 21. decembra 2001 BaByliss odpovedala na dotazník týkajúci sa záväzkov účastníkov koncentrácie, ktorý jej Komisia zaslala 20. decembra 2001.

31 Po pripomienkach tretích dotknutých osôb účastníci koncentrácie znovu zmenili svoje záväzky.

32 Dňa 28. decembra 2001 žalobkyňa predložila ponuku na čiastočné prevzatie Moulinexu.

33 Dňa 3. januára 2002 BaByliss predložila doplnenie odpovedí na dotazník týkajúci sa záväzkov účastníkov koncentrácie, ktorý jej Komisia zaslala 20. decembra 2001. Žalobkyňa okrem tohto znovu potvrdila svoj záujem o nadobudnutie všetkých alebo časti aktív Moulinexu. Rovnako zopakovala svoje znepokojenie týkajúce sa jej postavenia a dominantného postavenie SEB–Moulinexu, ktoré by bolo výsledkom dotknutej koncentrácie v niektorých kategóriách malých elektrospotrebičov v hlavných európskych krajinách.

34 Dňa 8. januára 2002 Komisia s podmienkami povolila koncentráciu medzi SEB a Moulinexom (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) podľa článku 6 ods. 1 písm. b) a článku 6 ods. 2 nariadenia č. 4064/89, ako aj podľa článku 57 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP).

35 Napadnuté rozhodnutie sa však netýka francúzskeho trhu, keďže Komisia v rovnaký deň vyhovela žiadosti francúzskych orgánov o čiastočné postúpenie veci.

36 Dňa 8. júla 2002 francúzsky minister hospodárstva povolil koncentráciu bez uloženia záväzkov na základe doktríny nazývanej „podnik v úpadku“.

Napadnuté rozhodnutie

I – Relevantné tovarové trhy

37 Napadnuté rozhodnutie v odôvodnení č. 16 uvádza, že hospodárskym sektorom dotknutým koncentráciou je sektor predaja malých elektrospotrebičov, ktorý pozostáva z trinástich kategórií výrobkov: fritézy, minirúry, hriankovače, sendvičovače a waflovače, prístroje na prípravu neformálnych pokrmov („kamenný gril“, „wok“, „raclette gril“, „fondue“, atď.), elektrické záhradné grily a interiérové grily, variče ryže a kuchty, elektrické kávovary, varné kanvice, stroje na prípravu espresa, mixéry a kuchynské roboty, žehličky a parné stanice, prístroje pre osobnú starostlivosť (prístroje pre zdravie a krásu). Prvých jedenásť kategórií výrobkov sa spoločne nazýva výrobky kuchynskej rady.

38 Komisia sa domnieva, že každá kategória malých elektrospotrebičov môže predstavovať samostatný tovarový trh (odôvodnenie č. 25 napadnutého rozhodnutia). Závery Komisie sa v podstate zakladajú na analýze zastupiteľnosti na strane dopytu, keďže každá kategória má špecifickú funkciu a je určená na odlišné konečné použitie. Komisia okrem toho odmieta zastupiteľnosť na strane ponuky. Zdôrazňuje totiž, že aj keby výrobcovia boli schopní vyrábať všetky malé elektrospotrebiče, môžu byť náklady a čas potrebné na vstup na nový tovarový trh významné.

II – Relevantné geografické trhy

39 Komisia sa domnieva, že „na konci prvej fázy preskúmania treba použiť vnútroštátnu definíciu relevantných geografických trhov ako najpravdepodobnejšiu“ [neoficiálny preklad] (odôvodnenie č. 30 napadnutého rozhodnutia).

III – Význam ochrannej známky

40 Komisia konštatuje, že ochranné známky sú jedným z hlavných faktorov pri voľbe konečných spotrebiteľov a predstavujú teda jeden z hlavných činiteľov hospodárskej súťaže medzi výrobcami malých elektrospotrebičov (odôvodnenie č. 36 napadnutého rozhodnutia).

41 V tomto ohľade uvádza, že SEB a Moulinex investujú značné sumy do zachovania všeobecnej známosti ich ochranných známok (odôvodnenie č. 38 napadnutého rozhodnutia). Uvádza tiež, že ponuky doručené počas predaja Moulinexu sa týkali takmer výlučne ochranných známok tejto skupiny skôr ako výrobných jednotiek (odôvodnenie č. 39 napadnutého rozhodnutia).

IV – Analýza hospodárskej súťaže

42 Pokiaľ ide o účinky dotknutej koncentrácie na hospodársku súťaž, Komisia predovšetkým odmieta názor, že účinky tejto koncentrácie sa neodlišujú od situácie v oblasti hospodárskej súťaže, ktorá by bola výsledkom vstupu skupiny Moulinex do likvidácie. V tomto ohľade konštatuje:

„Na konci prvej fázy vyšetrovania nemožno prijať takúto argumentáciu, pretože od povolenia vyrovnania skupiny Moulinex oznámilo svoj záujem o prevzatie ochranných známok skupiny niekoľko podnikov. Okrem toho nemožno vylúčiť, že niektoré zariadenia alebo predmety priemyselného vlastníctva by boli prevzaté tretími osobami odlišnými od SEB. So zreteľom na význam ochrannej známky na relevantných trhoch by tieto tretie osoby pravdepodobne boli schopné obnoviť celkom alebo sčasti konkurencieschopnosť Moulinexu“ [neoficiálny preklad] (odôvodnenie č. 41 napadnutého rozhodnutia).

43 Na konci svojej analýzy Komisia dochádza k záveru, že oznámená koncentrácia vyvoláva vážne pochybnosti o svojej zlučiteľnosti so spoločným trhom na niekoľkých trhoch výrobkov kuchynskej rady (odôvodnenie č. 44 napadnutého rozhodnutia). Ku geografickým trhom preskúmaným v napadnutom rozhodnutí Komisia v podstate poznamenáva, že:

– v Portugalsku, v Grécku, v Belgicku a v Holandsku, kde mali SEB a Moulinex pred koncentráciou v niektorých prípadoch významné postavenie v sektore malých elektrospotrebičov, by postavenie SEB bolo posilnené pripojením Moulinexu a koncentrácia by viedla k spojeniu v niektorých prípadoch vysokých trhových podielov pre veľkú časť kategórií dotknutých výrobkov. Podľa Komisie navyše túto trhovú silu posilní jedinečné portfólio niekoľkých ochranných známok, zatiaľ čo subjekty ako Philips, Braun alebo Taurus majú iba po jednej ochrannej známke (odôvodnenia č. 43, 45 až 47 napadnutého rozhodnutia),

– v Nemecku, v Rakúsku, v Dánsku, vo Švédsku a v Nórsku by koncentrácia podstatne zmenila podmienky hospodárskej súťaže na niekoľkých tovarových trhoch (odôvodnenie č. 43 napadnutého rozhodnutia),

– napokon v ostatných členských štátoch by koncentrácia iba okrajovo zmenila podmienky hospodárskej súťaže (odôvodnenie č. 43 napadnutého rozhodnutia).

44 Podľa Komisie tak oznámená koncentrácia vyvoláva vážne pochybnosti o jej zlučiteľnosti so spoločným trhom na týchto trhoch (odôvodnenie č. 128 napadnutého rozhodnutia):

– Nemecko: fritézy a záhradné grily,

– Rakúsko: fritézy a prístroje na prípravu neformálnych pokrmov,

– Belgicko: kuchynské roboty, stroje na prípravu espresa, varné kanvice, hriankovače, prístroje na prípravu neformálnych pokrmov, záhradné grily a žehličky a parné stanice,

– Dánsko: fritézy a prenosné rúry,

– Grécko: fritézy, varné kanvice, sendvičovače a waflovače, stroje na prípravu espresa a kuchynské roboty,

– Nórsko: fritézy a prenosné rúry,

– Holandsko: fritézy, stroje na prípravu espresa, minirúry, prístroje na prípravu neformálnych pokrmov, záhradné grily a žehličky a parné stanice,

– Portugalsko: fritézy, toastery, elektrické kávovary, stroje na prípravu espresa, varné kanvice, minirúry, sendvičovače a waflovače, prístroje na prípravu neformálnych pokrmov, záhradné grily a kuchynské roboty,

– Švédsko: fritézy.

45 Komisia dochádza k záveru, že koncentrácia naopak nevyvoláva vážne pochybnosti na trhoch výrobkov pre osobnú starostlivosť, kde je bez ohľadu na krajinu (s výnimkou Francúzska) alebo použitú definíciu tovarových trhov kombinovaný trhový podiel účastníkov koncentrácie nižší ako 20 % (odôvodnenie č. 44 napadnutého rozhodnutia).

V – Záväzky účastníkov koncentrácie

46 Po záväzkoch, ktoré navrhli účastníci koncentrácie, sa však Komisia domnieva, že vážne pochybnosti o zlučiteľnosti koncentrácie možno odstrániť, keďže tieto záväzky predstavujú priamu a bezprostrednú odpoveď na problémy hospodárskej súťaže zistené v rozhodnutí týkajúcom sa trhov mimo Francúzska.

47 Záväzky predložené účastníkmi koncentrácie 5. decembra 2001 pôvodne rátali so stiahnutím výrobkov s ochrannou známkou Moulinex patriacich do kategórií fritézy, prenosné rúry, prístroje na prípravu neformálnych pokrmov, záhradné grily a žehličky a parné stanice z celého EHP na dobu dvoch rokov. Tieto pôvodné záväzky však podľa Komisie neumožňovali, aby iný subjekt nahradil skupinu Moulinex a netýkali sa všetkých trhov, na ktorých bola koncentrácia spôsobilá vyvolať vážne pochybnosti (odôvodnenie č. 135 napadnutého rozhodnutia).

48 Účastníci koncentrácie teda 18. decembra 2001 „vylepšili svoj návrh, aby ho urobili realizovateľným a efektívnym“ [neoficiálny preklad] (odôvodnenie č. 135 napadnutého rozhodnutia). Tento návrh predvídal výhradnú licenciu na používanie ochrannej známky Moulinex na dobu troch rokov (sprevádzanú záväzkom nevstúpiť na trh pod ochranou známkou Moulinex po dobu ďalšieho roka) pre všetky kategórie výrobkov v Belgicku, v Grécku, v Holandsku a v Portugalsku a pre kategóriu fritéz v Nemecku, v Rakúsku, v Dánsku, v Nórsku a vo Švédsku. Nadobúdatelia tejto licencie by mali povinnosť zásobovania týkajúcu sa hriankovačov, elektrických kávovarov, varných kanvíc a kuchynských robotov.

49 Zúčastnené tretie osoby však napriek tomu vyslovili voči týmto záväzkom výhrady, ktoré sa týkali najmä dĺžky licenčnej doby a doby zákazu vstupu, povinnosti zásobovania, nenapravenia účinkov oznámenej koncentrácie na hospodársku súťaž na niektorých trhoch, neexistencie kritickej veľkosti dostatočnej na ekonomické zdôvodnenie vstupu nového aktéra na relevantné trhy, ako aj toho, že nadobúdateľ licencie by nemal skutočnú kontrolu nad ochrannou známkou Moulinex v rámci nápravných opatrení, ktoré sa týkali predovšetkým fritéz, keďže SEB si zachovávala právo používať túto ochrannú známku na ostatných výrobkoch (odôvodnenie č. 136 napadnutého rozhodnutia).

50 SEB teda podľa napadnutého rozhodnutia „zdokonalila“ svoje záväzky tým, že pre Nemecko, Rakúsko, Dánsko, Nórsko a Švédsko rozšírila licenciu na používanie ochrannej známky na všetky malé elektrospotrebiče. SEB tak zosúladila záväzok týkajúci sa týchto piatich krajín so záväzkom už navrhnutým pre Belgicko, Grécko, Holandsko a Portugalsko. SEB rovnako predĺžila licenčnú dobu na päť rokov (a dobu zákazu vstupu na tri roky) a zrušila povinnosť zásobovania pre nadobúdateľa licencie (odôvodnenie č. 137 napadnutého rozhodnutia).

51 Napadnuté rozhodnutie sumarizuje záväzky prijaté Komisiou takto:

„129 V každom z týchto štátov sa skupina SEB zaväzuje uzavrieť s tretími osobami výhradnú licenčnú zmluvu na používanie ochrannej známky Moulinex týkajúcu sa predaja všetkých trinástich kategórií malých elektrospotrebičov.

130 V súlade so záväzkami bude táto licenčná zmluva podpísaná s jednou alebo s viacerými tretími osobami na dobu piatich rokov. Počas trvania licenčnej zmluvy a po dobu troch rokov po jej ukončení uplynutím licenčnej doby bude mať SEB v dotknutých štátoch zakázané uvádzať na trh akýkoľvek prístroj na použitie v domácnosti pod ochrannou známkou Moulinex. Skupina SEB sa navyše zaväzuje neuvádzať v dotknutých krajinách na trh modely rady Moulinex pod inou ochrannou známkou, pokiaľ sa nadobúdateľ licencie rozhodne zásobovať sa u SEB alebo využívať licenciu na predmety priemyselného vlastníctva.

131 Táto licencia má povoliť používanie ochrannej známky Moulinex s cieľom umožniť nadobúdateľovi licencie, aby na relevantných geografických trhoch vybudoval alebo posilnil svoju vlastnú ochrannú známku. Na tento účel bude nadobúdateľovi licencie povolené, aby počas licenčnej doby používal ochrannú známku Moulinex samostatne alebo v spojení so svojou vlastnou ochrannou známkou, a potom kedykoľvek prešiel od ‘co-brandingu’ ku svojej vlastnej ochrannej známke. SEB bude mať právomoc zabezpečiť, aby nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie rešpektovali logo Moulinexu.

132 Nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie budú mať voľnosť pri výbere a podmienkach zásobovania, pokiaľ ide o všetky výrobky a všetky dotknuté krajiny. Ak si to budú želať, budú môcť vyžadovať od SEB, aby s nimi uzavrela zmluvu o zásobovaní na celú dobu trvania licenčnej zmluvy alebo jej časť a pre všetky alebo časť uvedených skupín výrobkov. Takéto dodávky budú musieť zodpovedať 65 % predajov pod ochrannou známkou Moulinex v roku 2000. Treba poznamenať, že SEB napriek tomu navrhuje, aby nadobúdateľovi licencie pre Nemecko bola uložená povinnosť zásobovania týkajúca sa kuchynských robotov. SEB odôvodňuje túto výnimku potrebou zachovať pracovné miesta vo výrobných jednotkách prevzatých po rozsudku obchodného súdu v Nantererre.

133 Skupina SEB sa okrem toho zaväzuje udeliť každému nadobúdateľovi licencie, ktorý o to požiada, licenciu na používanie práv priemyselného vlastníctva (dizajny a vzory, patenty a know-how) vzťahujúcu sa na jeden alebo niekoľko modelov rady Moulinexu, aby ich mohol vyrábať sám alebo v subdodávke prostredníctvom tretích osôb podľa svojho výberu.

134 Skupina SEB sa zaväzuje ustanoviť splnomocnenca, ktorého úlohou bude v prvom rade zabezpečovať uspokojivé plnenie záväzkov skupinou SEB. SEB sa zaväzuje uzavrieť licenčnú zmluvu alebo zmluvy na používanie ochrannej známky uvedenej v záväzkoch v lehote... od dátumu doručenia rozhodnutia Komisie o povolení. Ak SEB po uplynutí tejto lehoty neuzavrela všetky alebo časť zmlúv predvídaných záväzkami, bude splnomocnenec poverený tým, aby našiel jedného alebo viacerých nadobúdateľov licencie a uzavrel tieto zmluvy v lehote... Výber nadobúdateľa alebo nadobúdateľov licencie podlieha súhlasu Komisie.“ [neoficiálny preklad]

52 Komisia sa domnieva, že tieto záväzky budú mať za následok to, že sa podstatne zníži prekrývanie trhových podielov spôsobené oznámenou koncentráciou. Uvádza, že nebude odstránené iba prekrývanie, ktoré vyplýva z predajov pod ochrannou známkou Krups. Podľa Komisie však prírastky trhových podielov spojených s ochrannou známkou Krups môžu spôsobovať problémy hospodárskej súťaže iba na trhoch strojov na prípravu espresa a na trhu prístrojov na prípravu neformálnych pokrmov v Portugalsku (odôvodnenie č. 139 napadnutého rozhodnutia).

53 Podľa názoru Komisie umožňujú navrhnuté záväzky trvalým spôsobom obnoviť podmienky efektívnej hospodárskej súťaže. Doba piatich rokov predvídaná pre licenciu totiž poskytne nadobúdateľovi licencie možnosť, aby v čase, keď bude SEB schopná opätovne zaviesť ochrannú známku Moulinex na relevantných trhoch, prešiel s výrobkami Moulinexu k svojej vlastnej ochrannej známke s obmedzenými stratami pre SEB. Komisia v tomto ohľade poznamenáva, že priemerná životnosť malých elektrospotrebičov je približne tri roky. Prechod k vlastnej ochrannej známke je podľa Komisie o to jednoduchší, že nadobúdateľ licencie bude v dotknutej geografickej oblasti jediným užívateľom ochrannej známky Moulinex pre všetky malé elektrospotrebiče bez rozdielu (odôvodnenie č. 140 napadnutého rozhodnutia).

54 Komisia sa domnieva, že rozšírenie záväzkov týkajúcich sa výhradnej licencie na všetky malé elektrospotrebiče, a teda aj na výrobky, v prípade ktorých Komisia nemala vážne pochybnosti, je nevyhnutné na zabezpečenie efektívnosti a životaschopnosti týchto nápravných opatrení. Ak by sa totiž licencie týkali obmedzeného počtu výrobkov, bol by manévrovací priestor nadobúdateľa licencie na vykonanie „rebrandingu“ vážne zúžený, pretože ochrannú známku Moulinex by v dotknutých krajinách používali dva konkurenčné subjekty: SEB a nadobúdateľ licencie obmedzenej na určité výrobky (odôvodnenie č. 141 napadnutého rozhodnutia).

55 Komisia uvádza, že nadobúdateľ licencie bude navyše môcť byť pri výrobe výrobkov Moulinexu autonómny, keď si to bude želať, zatiaľ čo od SEB bude možné vyžadovať, aby mu umožnila využívať nové modely, ktoré SEB vyvinie pre radu výrobkov Moulinex v krajinách, na ktoré sa nevzťahujú záväzky (odôvodnenie č. 142 napadnutého rozhodnutia).

56 Komisia napokon zdôrazňuje, že nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie budú musieť byť podľa záväzkov skutočne prítomní na trhu alebo schopní potenciálne na neho vstúpiť, byť životaschopní, nezávislí, bez akéhokoľvek spojenia so skupinou SEB, a mať schopnosti a motiváciu, ktoré sú potrebné na to, aby mohli na dotknutých trhoch aktívne a efektívne súťažiť. Záväzky rovnako stanovujú, že tento nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie budú musieť mať vlastnú ochrannú známku, ktorú možno spájať s ochrannou známkou Moulinex (odôvodnenie č. 144 napadnutého rozhodnutia).

57 Komisia sa preto domnieva (v odôvodnení č. 146 napadnutého rozhodnutia), že záväzky navrhnuté účastníkmi koncentrácie stačia na odstránenie pochybností o jej zlučiteľnosti so spoločným trhom v týchto deviatich krajinách pod podmienkou, že účastníci koncentrácie dodržia záväzky zosumarizované tu:

„a) záväzok udeliť výhradnú licenciu na používanie ochrannej známky Moulinex na dobu piatich rokov na predaj malých elektrospotrebičov pre trinásť kategórií výrobkov uvedených v tomto rozhodnutí tak, ako je stanovené v bode 1 písm. a) záväzkov nachádzajúcich sa v prílohe tohto rozhodnutia;

b) záväzok neuvádzať v dotknutých krajinách na trh výrobky s ochrannou známkou Moulinex počas trvania licenčnej zmluvy a po dobu troch rokov po jej ukončení uplynutím licenčnej doby tak, ako je stanovené v bode 1 písm. c);

c) záväzok neuvádzať v dotknutých krajinách na trh modely Moulinexu pod inou ochrannou známkou ako je ochranná známka Moulinex na územiach, pre ktoré nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie uzavrú zmluvu o zásobovaní alebo licenčnú zmluvu na predmety priemyselného vlastníctva tak, ako je stanovené v bode 1 písm. e);

d) záväzok uzavrieť s každým nadobúdateľom licencie, ktorý o to požiada, zmluvu o zásobovaní (za cenu zodpovedajúcu priemyselnej výrobnej cene zvýšenú o všeobecné náklady spojené s výrobou a dodaním výrobkov nadobúdateľovi licencie) a/alebo licenčnú zmluvu na predmety priemyselného vlastníctva pre všetky dotknuté výrobky s výnimkou kuchynských robotov v Nemecku tak, ako je stanovené v bode 1 písm. d) záväzkov;

e) záväzok realizovať všeobecnú politiku vývoja nových modelov a zachovať plnú ekonomickú a súťažnú hodnotu ochrannej známky Moulinex v každom z deviatich dotknutých štátov až do uzavretia licenčných zmlúv tak, ako je stanovené v bode 1 písm. h) záväzkov;

f) záväzok uzavrieť výhradnú licenčnú zmluvu alebo zmluvy na používanie ochrannej známky pre 9 dotknutých krajín v lehotách stanovených v bode 1 (h) a v bode 2(e)(iv) záväzkov;

g) záväzok týkajúci sa odsúhlasenia nadobúdateľa alebo nadobúdateľov licencie Komisiou tak, ako je stanovené v bode 1(i) záväzkov, a

h) rešpektovanie každého prospešného návrhu splnomocnenca týkajúceho sa plnenia záväzkov alebo výkonu jeho úlohy tak, ako je stanovené v bode 2(e)(ii) záväzkov“ [neoficiálny preklad].

58 Podrobnosti záväzkov, ktoré prevzala SEB, sa nachádzajú v prílohe napadnutého rozhodnutia.

59 V bode 2 písm. g) prílohy sa uvádza:

„Ak by schválenie tejto koncentrácie iným orgánom hospodárskej súťaže podliehalo záväzkom, ktoré by buď odporovali týmto záväzkom alebo by viedli k situácii presahujúcej to, čo je nevyhnutné na obnovenie hospodárskej súťaže na každom z relevantných trhov, bude môcť skupina SEB požiadať Komisiu o revíziu týchto záväzkov s cieľom odstrániť tieto rozpory alebo oslobodiť skupinu SEB od všetkých alebo niektorých podmienok a povinností obsiahnutých v týchto záväzkoch, ktoré sa už nebudú javiť nevyhnutné.“ [neoficiálny preklad]

VI – Štátna pomoc

60 V reakcii na tvrdenia niektorých tretích osôb vytýkajúcich SEB, že jej v rámci jej plánu prevzatia francúzske orgány poskytli štátnu pomoc, Komisia v odôvodnení č. 10 napadnutého rozhodnutia uvádza, že s prihliadnutím na predbežné preskúmanie usporiadania stanoveného francúzskymi orgánmi sa nezdá, že by verejné zásahy v rámci súdneho vyrovnacieho konania boli opatreniami, ktoré prinášajú výhodu SEB. Komisia sa preto domnieva, že ich účinok nemožno zohľadniť pri preskúmaní navrhovanej koncentrácie podľa nariadenia č. 4064/89.

Konanie a návrhy účastníkov konania

61 Návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 15. apríla 2002 žalobkyňa podala žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie. Samostatným podaním podaným v ten istý deň žalobkyňa podala návrh, aby Súd prvého stupňa prejednal vec v skrátenom súdnom konaní podľa článku 76a Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

62 Listom z 30. apríla 2002 Komisia informovala Súd prvého stupňa, že nemá námietky proti návrhu na prejednanie veci v skrátenom konaní. Komisia navyše zdôraznila, že žalobkyňa nepreukázala, že bola osobne dotknutá napadnutým rozhodnutím.

63 Listom z 8. mája 2002 tajomník Súdu prvého stupňa informoval žalovanú, že bolo vyhovené jej žiadosti o predĺženie lehoty na podanie vyjadrenia k žalobe až do 24. júna 2002. V záujme rýchlosti konania rovnako vyzval žalovanú, aby sa spolu so svojou vecnou obranou zaoberala aj prípadnými otázkami prípustnosti žaloby.

64 V rámci opatrenia na zabezpečenie priebehu konania tajomník Súdu prvého stupňa listom zo 17. júna 2002 vyzval žalobkyňu, aby do 28. júna 2002 odpovedala na rad písomných otázok.

65 Komisia 24. júna 2002 podala svoje vyjadrenie k žalobe obsahujúce hlavne jej námietky proti prípustnosti žaloby a subsidiárne jej vecnú obranu.

66 Dňa 28. júna 2002 žalobkyňa predložila svoje odpovede na otázky Súdu prvého stupňa.

67 Rozhodnutím z 2. júla 2002 Súd prvého stupňa (tretia komora) vyhovel návrhu na prejednanie veci v skrátenom súdnom konaní podľa článku 76a rokovacieho poriadku.

68 Dňa 18. júla 2002 žalobkyňa v súlade s výzvou tajomníka podala svoje pripomienky k prípustnosti v reakcii na vyjadrenie Komisie k žalobe.

69 Návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 19. júla 2002 SEB podala návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Komisie. Návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 29. júla 2002 De'Longhi podala návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov žalobkyne. Uznesením zo 16. septembra 2002 predseda tretej komory vyhovel týmto návrhom. SEB a De'Longhi bolo na základe ich žiadostí povolené, aby po prvé, podali vyjadrenie vedľajšieho účastníka konania a po druhé, predložili niektoré listiny uvádzané vo svojich návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

70 Na základe správy sudcu spravodajcu Súd prvého stupňa (tretia komora) rozhodol o otvorení ústnej časti konania a v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania vyzval účastníkov konania, aby predložili určité dokumenty a odpovedali na písomné otázky. Účastníci konania vyhoveli týmto výzvam v stanovených lehotách.

71 Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na ústne otázky boli vypočuté na verejnom pojednávaní 9. októbra 2002.

72 Žalobkyňa, ktorú podporuje De'Longhi, navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– zrušil napadnuté rozhodnutie,

– zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

73 Komisia navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– zamietol žalobu ako neprípustnú, alebo subsidiárne ako nedôvodnú,

– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.

74 SEB navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– zamietol žalobu ako neprípustnú, alebo subsidiárne ako nedôvodnú,

– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.

O prípustnosti

I – Tvrdenia účastníkov konania

75 Žalobkyňa, ktorú podporuje De'Longhi, tvrdí, že je priamo a osobne dotknutá napadnutým aktom v zmysle článku 230 ES. BaByliss je totiž nováčikom na trhu malých kuchynských elektrospotrebičov a je teda priamym konkurentom spoločností SEB a Moulinex. Žalobkyňa okrem toho zdôrazňuje, že sa aktívne zúčastnila na správnom konaní predchádzajúcom prijatiu napadnutého rozhodnutia.

76 Komisia tvrdí, že žalobkyňa nie je osobne dotknutá napadnutým rozhodnutím.

77 Komisia v prvom rade tvrdí, že samotná okolnosť, že BaByliss spontánne reagovala na uverejnenie oznámenia týkajúceho sa plánovej koncentrácie v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, ktoré je upravené v článku 4 ods. 3 nariadenia č. 4064/89 tým, že kontaktovala Komisiu, nestačí na preukázanie toho, že BaByliss je osobne dotknutá napadnutým rozhodnutím. BaByliss nijako nepreukazuje, že napadnuté rozhodnutie sa jej týka z dôvodu jej určitých osobitných vlastností alebo z dôvodu skutkovej situácie, ktorá ju individualizuje rovnako ako situácia, v ktorej sa nachádza SEB.

78 Komisia zdôrazňuje, že viac podnikov sa po vzore žalobkyne aktívne zúčastnilo na konaní. Skutočnosť, že podnik predložil pripomienky však sama osebe nemôže odôvodňovať záver, že podnik je osobne dotknutý. Dôkladné preskúmanie koncentrácie totiž vyžaduje pravidelný kontakt s mnohými aktérmi hospodárskeho života.

79 V druhom rade Komisia uvádza, že podľa článku 2 stanov BaByliss „[sú] predmetom činnosti spoločnosti...: všetky činnosti výroby, spracovania, zastupovania, dovozu a vývozu, veľkoobchodu, medziobchodu a maloobchodu so všetkými výrobkami a tovarmi, ktoré súvisia najmä s úpravou vlasov a skrášľovaním, s parfumériou a s darčekovými predmetmi“, zatiaľ čo koncentrácia povolená napadnutým rozhodnutím sa týka sektora malých elektrospotrebičov, ktorý nemá spojitosť s „úpravou vlasov, skrášľovaním, parfumériou a inými darčekovými predmetmi“.

80 V treťom rade Komisia poznamenáva, že žalobkyňa sa opisuje ako „nováčik“ na trhu malých kuchynských elektrospotrebičov, ale že podľa svojho vlastného priznania neuviedla na trh žiadny malý elektrospotrebič ani k dátumu napadnutého rozhodnutia, ani k dátumu podania svojej žaloby. BaByliss sa navyše sama definuje ako „potenciálny konkurent“. Komisia uvádza, že hoci žalobkyňa oznámila, že takéto výrobky „oficiálne“ uvedie na trh 15. mája 2002, napriek tomu neposkytla na preukázanie tohto vyhlásenia žiadny dôkaz.

81 V štvrtom rade Komisia uvádza, že nemožno povedať, že výrobky, ktoré uvádza na trh BaByliss, usadená vo Francúzsku, sú v priamom súťažnom vzťahu s prístrojmi, ktoré predáva SEB na geografických trhoch, v prípade ktorých Komisia vyjadrila vážne pochybnosti, keďže Komisia nerozhodovala o situácii na francúzskom trhu, ktorú posúdia francúzske orgány hospodárskej súťaže.

82 V piatom rade Komisia tvrdí, že žalobkyňa sa nesprávne domnieva, že sa môže oprieť o „rozsudky Air France“. Jej situácia je úplne iná ako situácia spoločnosti Air France. Vo veci, v ktorej bol vyhlásený rozsudok z 19. mája 1994, Air France/Komisia (T‑2/93, Zb. s. II‑323), totiž Súd prvého stupňa najprv uviedol, že Komisia posúdila súťažnú situáciu na dotknutých trhoch najmä s prihliadnutím na situáciu spoločnosti Air France (bod 45 rozsudku), ktorá bola jediným vážnym konkurentom podnikov zúčastnených na koncentrácii, zatiaľ čo žalobkyňa nie je vôbec prítomná na trhoch dotknutých koncentráciou. Komisia rovnako uvádza, že Súd prvého stupňa poznamenal, že spoločnosť Air France bola podľa dohody, ktorú uzavrela s francúzskou vládou a Komisiou, povinná úplne sa vzdať svojej účasti v spoločnosti TAT (bod 46 rozsudku), zatiaľ čo v tomto prípade sa BaByliss nemôže odvolávať na žiadnu dohodu alebo rozhodnutie porovnateľného významu, ktoré by jej umožňovali preukázať, že jej skutková situácia ju individualizuje rovnako ako situácia, v ktorej sa nachádza SEB. Komisia zdôrazňuje, že v rozsudku Súdu prvého stupňa z 24. marca 1994, Air France/Komisia (T‑3/93, Zb. s. II‑121), bola spoločnosť Air France hlavným konkurentom spoločnosti British Airways, zatiaľ čo v tomto prípade je BaByliss iba jedným z viacerých podnikov, ktorý sa považuje za konkurenta (navyše potenciálneho) SEB.

83 Komisia chce napokon upriamiť pozornosť na to, že nový výklad článku 230 ES, ktorý Súd prvého stupňa použil v rozsudku z 3. mája 2002, Jégo-Quéré SA/Komisia (T‑177/01, Zb. s. II‑2365, bod 51), nespôsobuje prípustnosť žaloby, pretože na jednej strane je napadnuté rozhodnutie individuálnym rozhodnutím, ktoré nemá všeobecnú záväznosť, a na druhej strane napadnuté rozhodnutie nijako neobmedzuje práva žalobkyne (ktorá navyše nie je prítomná na trhoch dotknutých koncentráciou) a neukladá jej žiadnu povinnosť. Právna situácia žalobkyňa nie je určito a skutočne dotknutá.

84 SEB tvrdí, že žalobkyňa nie je osobne dotknutá napadnutým rozhodnutím. V tomto ohľade SEB najmä zdôrazňuje, že žalobkyňa mohla práve tak ako ona sama podať konkrétnu a vážne mienenú ponuku na prevzatie v rámci kolektívneho konania, ak mala skutočne záujem o prevzatie všetkých alebo časti aktív Moulinexu. SEB však pripomína, že prvá ponuka na prevzatie Moulinexu predložená žalobkyňou nebola vážne mienená a obchodný súd v Nanterre ju vyhlásil za neprípustnú, zatiaľ čo nasledujúce ponuky boli predložené až po uskutočnení koncentrácie a ich jediným cieľom bol pokus spochybniť plán prevodu, ktorý navrhla SEB. SEB dodáva, že žalobkyňa neprejavila žiaden záujem o získanie licencie na používanie ochrannej známky Moulinex, hoci táto licencia by jej so zreteľom na stratégiu vývoja, ktorú spomína, mohla umožniť preniknúť na dotknuté trhy a trvalo a pevne sa tam usadiť.

85 SEB rovnako poznamenáva, že ku dnešnému dňu nie sú ešte výrobky BaByliss uvedené na žiaden z geografických trhov dotknutých napadnutým rozhodnutím, dokonca ani vo Francúzsku, kde sa činnosť žalobkyne obmedzila na prezentáciu v lyonskej reštaurácii v máji 2002. SEB zdôrazňuje, že Komisia sa vo svojej analýze hospodárskej súťaže napokon ani nezmieňuje o žalobkyni či už ako o skutočnom alebo potenciálnom konkurentovi.

86 SEB na záver uvádza, že žalobkyňa sa nezúčastnila na dôkladnom vyšetrovaní vedenom referentmi Výboru pre hospodársku súťaž vo Francúzsku a nezúčastnila sa osobne a ani v zastúpení ani na vypočutí pred Výborom pre hospodársku súťaž.

II – Posúdenie Súdom prvého stupňa

87 Podľa článku 230 štvrtého odseku ES „[môže] každá fyzická alebo právnická osoba... podať žalobu proti rozhodnutiu, ktoré jej je určené, alebo proti rozhodnutiu, ktoré sa jej priamo a osobne týka, hoci je vydané formou nariadenia alebo rozhodnutia určeného inej osobe”.

88 Žalobkyňa nie je účastníkom koncentrácie a nie je ani osobou, ktorej je napadnuté rozhodnutie určené. Treba preto preskúmať, či sa jej toto rozhodnutie priamo a osobne týka.

89 Priamu dotknutosť nemožno poprieť. Keďže totiž napadnuté rozhodnutie povoľuje okamžité uskutočnenie plánovanej koncentrácie, je spôsobilé viesť k okamžitej zmene situácie na dotknutých trhoch, ktorá tak závisí iba od vôle účastníkov (pozri rozsudok z 24. marca 1994, Air France/Komisia, už citovaný, bod 80).

90 Treba teda preskúmať, či sa uvedené rozhodnutie žalobkyne týka aj osobne.

91 Podľa ustálenej judikatúry „subjekty iné ako osoby, ktorým je rozhodnutie určené, môžu tvrdiť, že sa ich rozhodnutie osobne týka iba vtedy, keď sa ich dotýka na základe ich určitých osobitných vlastností alebo na základe okolnosti, ktorá ich charakterizuje vo vzťahu k akejkoľvek inej osobe, a tým ich individualizuje obdobným spôsobom ako osobu, ktorej je rozhodnutie určené“ (rozsudok Súdneho dvora z 15. júla 1963, Plaumann/Komisia, 25/62, Zb. s. 197, 223).

92 Pokiaľ ide v prvom rade o účasť na konaní, v tomto ohľade Súd prvého stupňa uvádza, že je nepochybné, že žalobkyňa po oznámení upravenom v článku 4 ods. 3 nariadenia č. 4064/89, listami z 27., 29. a 30. novembra 2001 a zo 6., 20., 21. a 28. decembra 2001 oznámila Komisii svoje pripomienky týkajúce sa dôsledkov dotknutej koncentrácie na súťažnú situáciu na relevantných trhoch, ako aj na jej vlastnú situáciu. Komisia okrem toho vypočula žalobkyňu na stretnutí 5. decembra 2001 a počas konferenčného telefonického rozhovoru 4. januára 2002 so zamestnancami poverenými preskúmaním plánu koncentrácie.

93 BaByliss navyše pri týchto príležitostiach uvádzala v podstate tie isté výhrady, ktoré uviedla vo svojej žalobe podanej na Súd prvého stupňa. Tieto pripomienky sa týkali hlavne posúdenia účinkov koncentrácie na rozličné geografické trhy a relevantné tovarové trhy a predovšetkým na situáciu BaByliss, ako aj posúdenia efektívnosti záväzkov, ktoré navrhla SEB na zmiernenie problémov hospodárskej súťaže spôsobených prevzatím Moulinexu.

94 Napokon treba poznamenať, že zásielky, ktoré žalobkyňa adresovala Komisii, nepredstavujú iba jednostranný a nevyžiadaný postup z jej strany, ale že Komisia ju vyzvala, aby predložila svoje pripomienky k záväzkom navrhnutým účastníkmi koncentrácie.

95 Z toho vyplýva, že žalobkyňa sa aktívne zúčastnila na konaní. Hoci, ako to správne zdôrazňuje Komisia, obyčajná účasť na konaní určite nepostačuje sama osebe na preukázanie toho, že rozhodnutie sa žalobkyne osobne týka, najmä v oblasti koncentrácií, ktorých dôkladné preskúmanie si vyžaduje pravidelný kontakt s veľkým počtom podnikov, skutočnosťou zostáva, že aktívna účasť na správnom konaní predstavuje skutočnosť, ktorú judikatúra v oblasti hospodárskej súťaže, vrátane osobitnej oblasti kontroly koncentrácií, pravidelne zohľadňuje spolu s inými osobitnými okolnosťami na preukázanie prípustnosti ich žalôb (pozri najmä rozsudky Súdneho dvora z 28. januára 1986, Cofaz a i./Komisia, 169/84, Zb. s. 391, bod 24 a 25, a z 31. marca 1998, Francúzsko/Komisia, nazývaný „Kali & Salz“, C‑68/94 a C‑30/95, Zb. s. I‑1375, bod 54; rozsudok z 19. mája 1994, Air France/Komisia, už citovaný, bod 44).

96 Pokiaľ ide v druhom rade o postavenie žalobkyne ako konkurenta, treba najprv pripomenúť, že BaByliss tvrdila, bez toho, aby to Komisia alebo SEB spochybnili, že je jedným z hlavných subjektov vykonávajúcich činnosť na trhoch malých elektrospotrebičov „pre krásu“ alebo prístrojov pre osobnú starostlivosť (sušiče na vlasy, teplovzdušné kulmy a kefy, strojčeky na strihanie vlasov, prístroje na dámsku epiláciu a prístroje pre starostlivosť o telo, atď.).

97 Podľa odôvodnenia č. 16 napadnutého rozhodnutia je hospodárskym sektorom dotknutým koncentráciou sektor predaja malých elektrospotrebičov, ktorý pozostáva z trinástich kategórií výrobkov, a to jedenástich kategórií výrobkov kuchynskej rady, žehličiek a parných staníc a kategórie prístrojov pre osobnú starostlivosť. Z toho vyplýva, že trh prístrojov pre osobnú starostlivosť je dotknutý koncentráciou, ako je to navyše uvedené v odôvodnení č. 16 napadnutého rozhodnutia. Ani Komisia, ani SEB však nespochybnili, že žalobkyňa je jedným z hlavných konkurentov/aktérov na tomto trhu tzv. prístrojov „pre krásu“ alebo pre osobnú starostlivosť.

98 Okrem toho treba uviesť, že záväzky sa týkajú rovnako všetkých trinástich kategórií malých elektrospotrebičov, teda vrátane tzv. prístrojov „pre krásu“ alebo pre osobnú starostlivosť.

99 Navyše, hoci žalobkyňa ani k dátumu prijatia napadnutého rozhodnutia, ani k dátumu podania svojej žaloby nebola priamo prítomná na žiadnom z ostatných dvanástich trhov dotknutých koncentráciou, napriek tomu tvrdila, že je prinajmenšom potenciálnym konkurentom, keďže práve teraz preniká na európsky trh malých kuchynských elektrospotrebičov.

100 Komisia a SEB nespochybnili prípustnosť žaloby podanej potenciálnym konkurentom v situácii, keď, ako v tomto prípade, ide o oligopolistické trhy, ktoré sa vyznačujú vysokými bariérami vstupu vyplývajúcimi zo silnej vernosti ochrannej známke, ako aj ťažkým prístupom k maloobchodu (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. novembra 1997, Kaysersberg/Komisia, T‑290/94, Zb. s. II‑2137).

101 Komisia a SEB naopak zdôraznili, že tvrdenie, že žalobkyňa je potenciálnym konkurentom nebolo podložené ani sprevádzané dôkaznými prostriedkami. Vo svojich odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa, ako aj vo svojich pripomienkach k námietke neprípustnosti, však žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že posilnená svojou skúsenosťou na americkom trhu začala od začiatku roka 2001 realizovať svoju stratégiu vstupu na európsky trh malých kuchynských elektrospotrebičov pod ochrannou známkou Cuisinart, a konkrétnejšie do segmentov minirúr na pečenie, hriankovačov, strojov na prípravu espresa, mixérov a kuchynských robotov, ako to dosvedčujú tieto skutočnosti: prvá štúdia európskeho trhu malých kuchynských elektrospotrebičov (február 2001), technická štúdia týkajúca sa úpravy voltáže výrobkov Cuisinart (február-august 2001), trojročná zmluva o partnerstve s Paulom Bocusom (október 2001) a profesionálne výstavy s Paulom Bocusom v Orlande a v Chicagu predstavujúce výrobky Cuisinart (september 2001 a máj 2002), dokončenie stratégie a rozpočtu na rok 2002 na uvedenie Cuisinart v Európe (november 2001), rokovania s hlavnými francúzskymi odberateľmi o zaradení ochrannej známky Cuisinart do ponuky (december 2001-máj 2002), oficiálne uvedenie vo francúzskej tlači (plánované na marec 2002, ale napokon odložené) a napokon 16. mája 2002 „oficiálny dátum uvedenia Cuisinart vo Francúzsku u Paula Bocusa v Lyone za účasti päťdesiatky pozvaných hostí“. BaByliss plánuje v dohľadnej dobe preniknúť do segmentov elektrických kávovarov a strojov na prípravu espresa, ako aj do segmentu fritéz.

102 Okolnosť, ktorú zdôraznila Komisia a SEB, že skutočný vstup žalobkyne na trhy dotknuté koncentráciou bol oproti oznámeniam BaByliss niekoľkokrát odložený, nemôže byť dostatočným dôvodom pre záver, že BaByliss nemožno považovať za potenciálneho konkurenta. Samotná skutočnosť, že vstup na trh trvá dlhšie ako sa predpokladalo, totiž neznamená, že k tomuto vstupu nedôjde, a to tým skôr, ako to Komisia uznáva v odôvodnení č. 24 napadnutého rozhodnutia, že „náklady a čas potrebné na vstup na nový tovarový trh môžu byť so zreteľom na vlastnosti trhu značné“ [neoficiálny preklad], že „na to, aby konkurent vstúpil na nový tovarový trh sa musí bez ohľadu na to, či je prítomný na ostatných susedných trhoch alebo na relevantnom tovarovom trhu v inej geografickej oblasti uistiť, že bude mať dostatok odbytísk a teda že bude mať dostatočný objem predaja [a že] preto bude musieť zabezpečiť, aby ho maloobchodníci zaradili do ponuky a tým zabezpečiť, aby jeho ochrannú známku poznali koneční spotrebitelia, čo trvá určitý čas a vytvára značné náklady na marketing a reklamu“ [neoficiálny preklad].

103 Z toho rovnako vyplýva, že dokonca ešte pred tým, ako sú výrobky BaByliss skutočne uvedené do predaja na trhoch, BaByliss priamo súťaží s SEB–Moulinexom o zaradenie jej výrobkov do ponuky hlavnými distribútormi. Žalobkyňa v tomto ohľade upresnila, že od októbra 2002 sú plánované predvádzacie testy v „niekoľkých obchodoch“ vybraných v Auchane a Monoprixe. V tomto rozsahu sa BaByliss javí ako skutočný konkurent účastníkov koncentrácie na všetkých trhoch s malými kuchynskými elektrospotrebičmi, na ktoré sa chystá v krátkom čase preniknúť pod ochrannou známkou Cuisinart. Žalobkyňa rovnako poznamenala, bez toho, aby to bolo spochybnené, že prístroje pre osobnú starostlivosť, ako aj malé kuchynské elektrospotrebiče patria u všetkých odberateľov do toho istého oddelenia, že výrobky zaraďujú do ponuky tí istí kupujúci a že nákupné politiky sú prepojené s tým výsledkom, že spoločný obrat týchto kategórií je zahŕňaný do spoločných cieľov pre zľavy spojené s celkovým vytváraním obratu.

104 Hoci, ako to zdôrazňuje Komisia, obchodný plán žalobkyne z novembra 2001 podľa všetkého aspoň v krátkom čase predpokladá iba vstup na francúzsky trh, ktorého sa práve netýka napadnuté rozhodnutie, treba poznamenať, že žalobkyňa vysvetlila, že stratégiou skupiny BaByliss je uviesť ochrannú známku Cuisinart v prvom rade na francúzsky trh s cieľom získať skúsenosť s marketingom výrobkov a sústrediť významné investície tam, kde je celá organizácia skupiny silná a že ráta s tým, že sa oprie o úspech preniknutia na tento francúzsky trh pri následnom rozšírení aj do ostatných členských štátov.

105 Okrem toho treba pripomenúť, že 100 % vlastníkom BaByliss je Conair, spoločnosť založená podľa amerického práva, ktorá vykonáva činnosť vo všetkých segmentoch malých elektrospotrebičov (kuchyňa, skrášľovanie, upratovanie) v Spojených štátoch a na území celého sveta hlavne pod ochrannými známkami BaByliss, Conair a Revlon.

106 Hoci BaByliss nie je prítomná na trhu dotknutom v zmysle nariadenia č. 4064/89, jej postavenie na trhu prístrojov pre osobnú starostlivosť, ako aj činnosť a skúsenosti jej materskej spoločnosti Conair, jej dávajú základ spôsobilý odôvodniť jej označenie ako „potenciálneho“ konkurenta a uľahčiť jej vstup na trh malých kuchynských elektrospotrebičov.

107 Napokon, pokiaľ ide o tvrdenie Komisie založené na predmete podnikania spoločnosti BaByliss, stačí uviesť, že BaByliss nie je vo svojej činnosti obmedzená iba na sektor úpravy vlasov a skrášľovania, ako to preukazuje použitie častice „najmä“ v definícii jej predmetu podnikania.

108 V treťom rade treba zdôrazniť, že v perspektíve jej plánu preniknúť na európsky trh malých elektrospotrebičov sa BaByliss niekoľkokrát uchádzala o prevzatie Moulinexu alebo aspoň niektorých jeho aktív.

109 Žalobkyňa tak 25. septembra 2001 predložila prvú ponuku na čiastočné prevzatie týkajúcu sa všetkých aktív Krups (práva duševného vlastníctva, hmotné zložky a zariadenia, výrobný závod v Mexiku, zásoby, distribučné siete) za cenu 100 miliónov eur.

110 SEB tvrdí, že táto ponuka nemôže byť spôsobilá individualizovať žalobkyňu, keďže bola neprípustná a dokonca ju obchodný súd v Nanterre ani nezohľadňoval.

111 Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdila, že nebola schopná predložiť celkovú ponuku týkajúcu sa všetkých aktív a zamestnancov Moulinexu kvôli tomu, že nemohla mať prístup ku žiadnym finančným informáciám spoločnosti napriek tomu, že o to písomne viackrát žiadala. Iba spoločnosť SEB bola schopná vykonať úplný audit závodov Moulinexu a zaslať tak súdom ustanoveným správcom globálnejšiu ponuku na prevzatie Moulinexu.

112 Rovnako spoločnosť De'Longhi v liste zaslanom Komisii 3. decembra 2001 oznámila nedostatok transparentnosti, ktorým sa vyznačoval proces prevodu Moulinexu, uvádzajúc toto:

„SEB vypracovala svoju ponuku ako čiastočné nadobudnutie obmedzené na niektoré výrobné závody Moulinexu a k nim patriace činnosti, ale následne dosiahla aj prevzatie foriem a iných výrobných prostriedkov používaných na činnosti, ktoré neboli predmetom prevodu... navyše bez toho, aby to zmenilo navrhnutú cenu. SEB rovnako získala právo používať ochrannú známku Moulinex prakticky pre všetky svoje výrobky bez toho, aby bola stanovená nejaká protihodnota, a to napriek hodnote tejto ochrannej známky, ktorá je európskym vodcom v dotknutom sektore... To vysvetľuje neistotu, ktorá sprevádza možné spôsoby prevodu počas predkladania ‘vyjadrení záujmu’. Táto situácia mala za následok, že väčšina konkurentov SEB nepredložila žiadnu ponuku a rovnako vysvetľuje dôvody, pre ktoré podmienky a možné spôsoby transakcie neboli zverejnené alebo boli zverejnené až nedávno po zadaní zmluvy.“

113 SEB poprela tieto tvrdenia. V tomto ohľade pripomenula, že keďže nešlo o súdom nariadenú likvidáciu, bolo možné predkladať iba ponuky smerujúce k vyrovnaniu podniku a že v lehotách stanovených v kolektívnom konaní boli súdom ustanoveným správcom predložené iba tri ponuky na úplné alebo čiastočné prevzatie aktív Moulinexu, a to ponuky, ktoré predložili Euroland, spoločnosť Participation industrielle a skupina SEB. Prvé dve ponuky posúdil obchodný súd v Nanterre ako neprípustné, zatiaľ čo ostatné vyjadrenia záujmu doručené správcom sa v podstate týkali iba ochrannej známky Krups. Tieto rozličné vyjadrenia záujmu, predovšetkým vyjadrenie záujmu BaByliss, ktoré sa netýkalo akcií spoločnosti Krups, ale iba niektorých jej aktív, boli podľa SEB veľmi obmedzené a nezapadali do rámca plánu vyrovnania, pretože neobsahovali žiadne prevzatie priemyselných parkov Moulinexu, ani pracovných miest a neboli preto prípustné. Za týchto okolností obchodný súd v Nanterre rozhodol, že „v skutočnosti zostáva iba ponuka predložená skupinou SEB“. SEB zdôrazňuje, že v konaní o odvolaní podanom proti tomuto rozsudku, odvolací súd vo Versailles zamietol všetky výhrady proti postupu správcov, aj keď najmä BaByliss, ktorá bola na vlastnú žiadosť vedľajším účastníkom v tomto konaní, tvrdila, že „rýchlosť a unáhlenosť prevzatia neumožňovali spoločnostiam, ktoré mali záujem, a najmä spoločnostiam Euroland a BaByliss, aby sa oboznámili so spisom a vypracovali za obvyklých podmienok a v dostatočných lehotách plán pokračovania v prípade spoločnosti Euroland a plán prevodu v prípade spoločnosti BaByliss“.

114 V tomto ohľade treba pripomenúť, že vnútroštátne posúdenia sú irelevantné na účely posúdenia povahy činnosti podľa ustanovenia práva Spoločenstva (rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2000, Aéroports de Paris/Komisia, T‑128/98, Zb. s. II‑3929, bod 128). Okrem toho skutočnosť, že ponuka BaByliss bola podľa francúzskeho práva posúdená ako neprípustná, pretože nezapadala do rámca plánu vyrovnania prostredníctvom prevodu, nemení nič na tom, že ňou žalobkyňa od 25. septembra 2001 vyjadrovala svoj záujem o prinajmenšom čiastočné prevzatie Moulinexu.

115 Neskôr žalobkyňa naďalej vyjadrovala svoj záujem o spoločnosť Moulinex predložením troch dodatočných ponúk o jeho čiastočné či celkové prevzatie, a to:

– ponuka na celkové prevzatie Moulinexu z 29. novembra 2001, ktorá zahŕňala prevzatie všetkých zamestnancov vo Francúzsku, teda približne 5 500 osôb, a aktív Moulinexu, vrátane zásob, za symbolickú cenu jedno eur; táto ponuka bola oznámená Komisii v rámci jej skúmania dotknutej koncentrácie, ako aj generálnemu riaditeľstvu pre hospodársku súťaž, ochranu spotrebiteľa a potlačenie podvodov (DGCCRF) a zástupcovi francúzskeho ministra hospodárstva,

– ponuka na čiastočné prevzatie Moulinexu z 28. decembra 2001: táto nová ponuka sa týkala nadobudnutia všetkých činností spoločnosti Krups na území celého sveta, jej výrobných zariadení a zamestnancov, ktorí k nim boli pridelení, za sumu, ktorá sa mala stanoviť v závislosti od okruhu dotknutých aktív; táto ponuka bola oznámená Komisii v rámci jej skúmania dotknutej koncentrácie a odovzdaná francúzskym orgánom,

– ponuka na prevzatie niektorých aktív Moulinexu z 15. februára 2002: BaByliss zaslala novú ponuku na prevzatie Moulinexu jeho súdom ustanoveným správcom, pričom táto ponuka zahŕňala aktíva Moulinexu, ktoré neprevzala SEB, a teda parky v Alençon, Bayeux a Falaise, ako aj všetky hmotné zložky určené na výrobu mikrovlnných rúr; nadobúdacia cena navrhnutá BaByliss dosahovala 150 000 eur.

116 Hoci tieto rozdielne ponuky nerešpektovali stanovené podmienky, boli adresované orgánom, ktoré nemali právomoc sa nimi zaoberať, alebo boli predložené až po uskutočnení koncentrácie, ba dokonca v prípade ponuky z 15. februára 2002 až po prijatí napadnutého rozhodnutia, napriek tomu preukazujú nepretržitý a už od 25. septembra 2001 trvajúci záujem žalobkyne o prevzatie Moulinexu alebo niektorých jeho aktív.

117 Zo všetkých predchádzajúcich úvah vyplýva, že koncentrácia medzi SEB a Moulinexom sa priamo a osobne týka žalobkyne a že jej žaloba, ktorá smeruje k zrušeniu napadnutého rozhodnutia, je prípustná.

O veci samej

118 Žalobkyňa uvádza na podporu svojej žaloby o neplatnosť štyri žalobné dôvody. Prvý dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, ktoré spočíva v tom, že Komisia prijala oneskorené predloženie záväzkov SEB. Vo svojom druhom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že povolila koncentráciu na konci fázy I bez začatia fázy II. Vo svojom treťom dôvode žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením, ktoré spočíva v tom, že záväzky sú nedostatočné na zmiernenie problémov hospodárskej súťaže. Vo svojom štvrtom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nepreskúmala, či neprimerane nízka cena, ktorú SEB zaplatila za prevzatie Moulinexu a finančná pomoc poskytnutá Francúzskom, neboli spôsobilé posilniť postavenie SEB.

I – O prvom dôvode založenom na porušení podstatných formálnych náležitostí, ktoré spočíva v tom, že Komisia prijala oneskorené predloženie záväzkov SEB

Tvrdenia účastníkov konania

119 Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté formálnou vadou, ktorá spočíva v tom, že rozhodnutie povoľuje spornú koncentráciu na základe záväzkov, ktoré SEB predložila na posúdenie po uplynutí trojtýždňovej lehoty stanovenej právnou úpravou, ktorá plynie odo dňa doručenia oznámenia.

120 Žalobkyňa pripomína, že podľa článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98 „záväzky [počas fázy I] nesmú byť predložené Komisii neskôr ako tri týždne po obdržaní oznámenia“. Okrem toho cituje bod 37 oznámenia o nápravných opatreniach:

„Vzhľadom na to, že nápravné opatrenia ponúkané vo fáze I majú dať jasnú odpoveď na ihneď identifikovateľnú obavu z narušenia súťaže, k navrhovaným záväzkom je možné akceptovať len obmedzené zmeny. Medzi takéto zmeny prezentované ako okamžitá odpoveď na výsledky konzultácií patria objasnenia, zlepšenia alebo iné úpravy, ktoré zabezpečujú realizovateľnosť a efektívnosť záväzkov.“

121 Žalobkyňa tvrdí, že v tomto prípade Komisia porušila článok 18 nariadenia č. 447/98 a bod 37 oznámenia o nápravných opatreniach tým, že prijala nové záväzky zo strany SEB viac ako desať dní po uplynutí lehoty troch týždňov stanovenej právnou úpravou.

122 Dňa 5. decembra 2001, teda v posledný deň lehoty na predloženie záväzkov, totiž SEB navrhla Komisia záväzok, ktorý spočíval v jednoduchom zastavení predaja niektorých skupín výrobkov pod ochrannou známkou Moulinex počas doby dvoch rokov na území celého EHP (odôvodnenie č. 135 napadnutého rozhodnutia). Samotná Komisia sa domnievala, že záväzok takejto povahy neumožňuje vyriešiť problémy hospodárskej súťaže spôsobené koncentráciou. V tomto ohľade je príznačné, že Komisia ani nepovažovala za potrebné vykonať trhový test na posúdenie efektívnosti týchto záväzkov.

123 Žalobkyňa uvádza, že až 18. decembra 2001, teda päť týždňov po oznámení dotknutej koncentrácie, SEB predložila nové záväzky, ktoré spočívali v udelení výhradnej licencie tretím osobám na používanie ochrannej známky Moulinex pri predaji všetkých skupín výrobkov dotknutých koncentráciou na dobu troch rokov. Dodáva, že tento druhý návrh záväzkov bol samotný predmetom tretieho návrhu, ktorým boli vykonané podstatné zmeny deň pred prijatím napadnutého rozhodnutia, aby sa tak dospelo k riešeniu napokon prijatému Komisiou (odôvodnenie č. 129 až 134 napadnutého rozhodnutia).

124 Podľa žalobkyne sa tak zdá, že druhý a tretí návrh záväzkov, ktoré predložila SEB, sa svojou povahou, rozsahom a trvaním podstatne líšia od návrhu, ktorý predložila pôvodne. Nemožno ich teda nijako považovať za jednoduché vylepšenie pôvodných záväzkov v zmysle oznámenia Komisia, ale predstavujú nové záväzky. Komisia preto mala v tomto štádiu konania rozhodnúť o začatí fázy II.

125 Žalobkyňa na porovnanie zdôrazňuje, že vo veci, v ktorej bolo vyhlásené rozhodnutie Komisie zo 14. marca 2000, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za nezlučiteľnú so spoločným trhom a s fungovaním Dohody o EHP (Vec COMP/M.1672 ─ Volvo/Scania) [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 2001, L 143, s. 74), body 359 a 362, Volvo predložilo prvý návrh záväzkov v lehote stanovenej na tento účel (v tomto prípade vo fáze II), a potom o štrnásť dní neskôr predložilo nový návrh záväzkov. Komisia odmietla zohľadniť tieto druhé záväzky z dôvodu, že „nový návrh neobsahoval žiadnu skutočnosť, ktorú Volvo nemohlo zahrnúť do záväzku predloženého v trojmesačnej lehote“ [neoficiálny preklad].

126 Komisia uvádza, že tvrdenie, podľa ktorého sa „dopustila porušenia podstatných formálnych náležitostí tým, že prijala oneskorené predloženie záväzkov SEB“, je neopodstatnené.

Posúdenie Súdom prvého stupňa

127 Treba pripomenúť, že účastníci koncentrácie navrhli Komisii záväzky počas fázy I trikrát, a to 5. decembra 2001, 18. decembra 2001 a neskôr v inak nešpecifikovaný deň pred prijatím napadnutého rozhodnutia 8. januára 2002.

128 Obsah každého z týchto záväzkov bol v podstate takýto:

– vo svojej pôvodnej verzii z 5. decembra 2001 (ďalej len „pôvodná verzia záväzkov“) záväzky predvídali stiahnutie piatich kategórií dotknutých výrobkov s ochrannou známkou Moulinex z celého EHP na dobu dvoch rokov,

– vo svojej upravenej verzii z 18. decembra 2001 (ďalej len „upravená verzia záväzkov“) záväzky predvídali výhradnú licenciu na používanie ochrannej známky Moulinex na dobu troch rokov, sprevádzanú záväzkom nevstúpiť na trh pod ochrannou známkou Moulinex po dobu ďalšieho roka po uplynutí licenčnej doby, pre všetky kategórie výrobkov v Belgicku, v Grécku, v Holandsku, v Portugalsku a pre kategóriu fritéz v Nemecku, v Rakúsku, v Dánsku, v Nórsku a vo Švédsku, ako aj povinnosť zásobovania uloženú nadobúdateľom licencie pre štyri kategórie dotknutých výrobkov,

– napokon vo svojej konečnej verzii prijatej v napadnutom rozhodnutí (ďalej len „konečná verzia záväzkov“) záväzky predvídali výhradnú licenciu na používanie ochrannej známky Moulinex na dobu piatich rokov, sprevádzanú záväzkom nevstúpiť na trh pod ochrannou známkou Moulinex po dobu ďalších troch rokov po uplynutí licenčnej doby, pre všetky kategórie malých elektrospotrebičov v Rakúsku, v Nemecku, v Belgicku, v Dánsku, v Grécku, v Nórsku, v Holandsku, v Portugalsku a vo Švédsku, ako aj povinnosť zásobovania počas dvoch rokov uloženú nadobúdateľovi licencie v Nemecku pre jednu kategóriu dotknutých výrobkov.

129 Treba uviesť, že podľa článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98:

„Záväzky predkladané Komisii podnikmi na základe článku 6 ods. 2 nariadenia... č. 4064/89, ktoré by podľa strán mali tvoriť základ pre rozhodnutie podľa článku 6 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, nesmú byť predložené Komisii neskôr ako tri týždne po obdržaní oznámenia.“

130 Keďže v tomto prípade došlo k oznámeniu koncentrácie 13. novembra 2001, lehota na navrhnutie záväzkov Komisii počas fázy I, v súlade so spôsobom počítania lehôt upraveným v článkoch 6 až 9 a 18 ods. 3 nariadenia č. 447/98, uplynula 5. decembra 2001. Z toho vyplýva, že pôvodná verzia záväzkov bola Komisii predložená v lehote, ktorú vyžaduje článok 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98.

131 Je však nepochybné, že pôvodná verzia záväzkov nie je tá, ktorú napokon prijala Komisia v napadnutom rozhodnutí. Podľa odôvodnenia č. 135 napadnutého rozhodnutia totiž pôvodná verzia záväzkov neumožňovala Komisii rozptýliť všetky vážne pochybnosti o zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom, pretože neumožňovala, aby iný subjekt nahradil Moulinex a netýkala sa všetkých trhov, na ktorých bola koncentrácia spôsobilá vyvolať vážne pochybnosti.

132 Nie je sporné, že tak upravená verzia záväzkov, ako aj konečná verzia záväzkov, boli účastníkmi koncentrácie predložené po uplynutí trojtýždňovej lehoty stanovenej v článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98. Za týchto okolností treba preskúmať, či bola Komisia oprávnená prijať tieto záväzky bez toho, aby tým porušila uvedené ustanovenie.

133 Na účely vykonania takéhoto preskúmania treba najprv zohľadniť znenie príslušných ustanovení nariadenia č. 4064/89 a nariadenia č. 447/98.

134 Treba uviesť, že podľa článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98 musia účastníci koncentrácie oznámiť Komisii v lehote troch týždňov záväzky, ktoré by „mali tvoriť základ“ pre rozhodnutie prijaté na konci fázy I.

135 Obdobne článok 10 ods. 1 druhý pododsek nariadenia č. 4064/89 stanovuje, že fáza I sa predĺži na šesť týždňov, ak po oznámení koncentrácie dotknuté podniky predložia záväzky podľa článku 6 ods. 2 tohto nariadenia, „ktoré sú určené stranami, aby predstavovali základ“ rozhodnutia prijatého na konci fázy I.

136 Zo znenia týchto ustanovení vyplýva, že lehota troch týždňov stanovená v článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98 je upravená ako lehota záväzná pre účastníkov koncentrácie v tom zmysle, že ak predložia záväzky po jej uplynutí, nie je Komisia povinná ich zohľadniť v štádiu fázy I. Naopak zo znenia už citovaných ustanovení nevyplýva, že Komisii je zakázané zohľadniť takéto oneskorene predložené záväzky.

137 S cieľom určiť, či treba článok 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98 vykladať takto, však treba preskúmať znenie tohto ustanovenia s prihliadnutím na ciele, ktoré sleduje.

138 V tomto ohľade treba uviesť, že toto ustanovenie bolo zavedené nariadením č. 447/98, ktoré zrušilo nariadenie Komisie (ES) č. 3384/94 z 21. decembra 1994 o oznámeniach, lehotách a vypočutí dotknutých osôb ustanovených v nariadení č. 4064/89 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 377, s. 1), po prijatí nariadenia č. 1310/97. Toto posledne uvedené nariadenie doplnilo do nariadenia č. 4064/89 právny rámec pre predkladanie záväzkov počas fázy I. V odôvodnení č. 16 nariadenia č. 447/98 Komisia uvádza, že lehoty na predloženie záväzkov stanovené týmto nariadením sú potrebné na to, aby „mohla vykonať náležité vyhodnotenie, týkajúce sa návrhu, ktorého účelom je umožnenie koncentrácie, ktorá je v súlade so spoločným trhom [vyhodnotenie záväzkov, ktoré majú zabezpečiť zlučiteľnosť koncentrácie so spoločným trhom – neoficiálny preklad] a pre zabezpečenie náležitej konzultácie s inými zúčastnenými stranami, tretími stranami a orgánmi členských štátov“.

139 Z tohto odôvodnenia tak vyplýva, že zavedením lehoty stanovenej v článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98 chcela Komisia zabezpečiť, že bude mať k dispozícii čas potrebný na vyhodnotenie navrhnutých záväzkov a na konzultáciu s tretími osobami. Hoci však dosiahnutie tohto cieľa nevyhnutne vyžaduje, aby lehota stanovená týmto ustanovením bola záväzná pre účastníkov koncentrácie, aby tak už nemali možnosť predložiť záväzky pred skončením fázy I v lehote, ktorá by Komisii neposkytovala čas potrebný na ich vyhodnotenie a na konzultáciu s tretími osobami, naopak nijako nevyžaduje, aby bola táto lehota záväzná aj pre Komisiu, ktorá sa s prihliadnutím na konkrétne okolnosti samozrejme môže domnievať, že kratšia lehota je dostatočná na vykonanie uvedených vyhodnotení a konzultácií.

140 Z toho vyplýva, že článok 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98 treba chápať v tom zmysle, že hoci účastníci koncentrácie nemôžu donútiť Komisiu, aby zohľadnila záväzky a ich zmeny vykonané po uplynutí trojtýždňovej lehoty, Komisia naopak musí byť schopná povoliť koncentráciu s prihliadnutím na tieto záväzky, aj keď boli zmeny vykonané po uplynutí lehoty troch týždňov, ak sa domnieva, že má čas potrebný na ich preskúmanie.

141 Z uvedeného teda vyplýva, že Komisia bola oprávnená prijať upravenú verziu záväzkov, ako aj ich konečnú verziu, po uplynutí lehoty troch týždňov stanovenej v článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98, keďže táto lehota nie je pre ňu záväzná.

142 V každom prípade treba uviesť, že na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, pri prijatí týchto záväzkov sa Komisia správala v súlade so zásadami, ktoré stanovila v tejto oblasti v oznámení o nápravných opatreniach.

143 Na úvod treba v tomto ohľade zdôrazniť, že na rozdiel od toho, čo uvádza Komisia vo svojom vyjadrení k žalobe, toto oznámenie obsahuje právne záväznú povinnosť. Komisia je totiž viazaná oznámeniami, ktoré prijme v oblasti kontroly koncentrácií, pokiaľ sa neodchyľujú od ustanovení Zmluvy a nariadenia č. 4064/89 (pozri v tomto zmysle rozsudky Súdneho dvora z 13. júna 2002, Holandsko/Komisia, C‑382/99, Zb. s. I‑5163, bod 24, a z 26. septembra 2002, Španielsko/Komisia, C‑351/98, Zb. s. I‑8031, bod 53). Okrem toho sa Komisia nemôže odchýliť od pravidiel, ktoré si sama stanovila (pozri najmä rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 1991, Hercules Chemicals/Komisia, T‑7/89, Zb. s. II‑1711, bod 53).

144 V oznámení o nápravných opatreniach teda Komisia uviedla:

„37 Ak sa posúdením preukáže, že ponúkané záväzky nie sú dostatočné, aby odstránili obavy z narušenia súťaže vyvolané fúziou, budú strany o tejto skutočnosti informované. Vzhľadom na to, že nápravné opatrenia ponúkané vo fáze I majú dať jasnú odpoveď na ihneď identifikovateľnú obavu z narušenia súťaže, k navrhovaným záväzkom je možné akceptovať len obmedzené zmeny. Medzi takéto zmeny prezentované ako okamžitá odpoveď na výsledky konzultácií patria objasnenia, zlepšenia alebo iné úpravy, ktoré zabezpečujú realizovateľnosť a efektívnosť záväzkov.“

145 V tomto prípade je zjavné, a žalobkyňa to nepoprela, že zmeny, ktoré v upravenej verzii vykonala konečná verzia záväzkov, sú obmedzenými zmenami v zmysle bodu 37 oznámenia o nápravných opatreniach. V porovnaní s predošlou verziou totiž konečná verzia záväzkov iba predlžuje dobu trvania výhradnej licencie a neskoršej povinnosti nevstúpiť na trh, rozširuje na päť ďalších členských štátov princíp použitý pre prvé štyri členské štáty, podľa ktorého sa licencia bude týkať všetkých malých elektrospotrebičov, a napokon, obmedzuje rozsah povinnosti zásobovania. Keďže tieto zmeny sa týkajú iba pôsobnosti povinností uvedených v upravenej verzii záväzkov, pokiaľ ide o čas, výrobky a geografickú oblasť, možno ich považovať za obmedzené zmeny, ktoré mali zlepšiť alebo zdokonaliť pôvodnú verziu záväzkov v zmysle bodu 37 oznámenia o nápravných opatreniach.

146 Pokiaľ ide o zmeny, ktoré v pôvodnej verzii záväzkov vykonala upravená verzia, a ktoré spočívajú v zmene povinnosti stiahnuť ochrannú známku Moulinex z trhu na povinnosť udeliť výhradnú licenciu k tejto ochrannej známke, treba uviesť, že podobne ako stiahnutie ochrannej známky z trhu aj udelenie výhradnej licencie zbavuje majiteľa ochrannej známky Moulinex, v tomto prípade SEB, práva používať túto ochrannú známku na dotknutých územiach. V tomto rozsahu možno okolnosť, že udelenie výhradnej licencie navyše umožňuje tretím osobám používať ochrannú známku, považovať za „zlepšenie“ v porovnaní s púhym stiahnutím z trhu.

147 Okrem toho v tomto prípade záväzky v bode 1 písm. c) uvádzajú, že SEB sa zakazuje používať ochrannú známku Moulinex počas troch rokov po ukončení licenčných zmlúv uplynutím licenčnej doby. Navyše bod 1 písm. a) druhý pododsek umožňuje nadobúdateľom licencie, aby kedykoľvek počas licenčnej doby prestali používať ochrannú známku Moulinex s cieľom definitívne prejsť k ich vlastnej ochrannej známke. Na základe týchto dvoch ustanovení bude ochranná známka Moulinex stiahnutá z trhu počas obdobia najmenej troch rokov a, aspoň teoreticky, najviac ôsmich rokov. Z toho vyplýva, že na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, sa konečná verzia záväzkov neobmedzuje na to, že nahrádza stiahnutie ochrannej známky Moulinex z trhu predvídané pôvodnou verziou udelením licencie k tejto ochrannej známke, ale posilňuje nepoužívanie ochrannej známky Moulinex zo strany SEB tým, že jej ukladá povinnosť udeliť licenciu. Aj z tohto dôvodu sa konečná verzia záväzkov javí ako „zlepšenie“ v porovnaní s ich pôvodnou verziou.

148 Navyše, hoci pôvodná verzia záväzkov nebola výslovne prekonzultovaná s tretími osobami, toto zlepšenie možno považovať za „okamžit[ú] odpoveď na výsledky konzultácií“ s tretími osobami, ktorá má zabezpečiť „realizovateľnosť a efektívnosť záväzkov“. V odpovedi na otázku č. 25 dotazníka zaslaného konkurentom totiž sama žalobkyňa zdôraznila, že trvalo udržateľné postavenie na každom vnútroštátnom relevantnom tovarovom trhu predpokladá dve veľmi významné skutočnosti: vernosť spotrebiteľov ochrannej známke a prístup k rôznym distribučným sieťam. Vzhľadom na tieto časti odpovede Komisia mohla z konzultácií s tretími osobami logicky vyvodiť, že výhradná licencia na používanie ochrannej známky Moulinex je okamžitou odpoveďou na problémy identifikované tretími osobami, pretože na rozdiel od púheho stiahnutia ochrannej známky z trhu umožňuje, aby bol Moulinex nahradený subjektom, ktorý disponuje všeobecne známou ochrannou známkou a má prístup k distribučným kanálom.

149 Napokon zo spisu v konaní na Súde prvého stupňa vyplýva, že v poznámke zo 17. decembra 2001 „k prípadným záväzkom SEB“ De'Longhi výslovne uviedol Komisii, že „ako alternatívu prevodu možno od SEB vyžadovať záväzok udeliť licencie na používanie ochrannej známky Moulinex tretím osobám na všetkých vnútroštátnych trhoch, na ktorých má koncentrácia zvlášť významné protisúťažné účinky“. Aj keď De'Longhi upravil toto svoje stanovisko vo svojej odpovedi na dotazník k záväzkom z 3. januára 2002, ako to tvrdil na pojednávaní, zároveň platí, že toto stanovisko je nepriamym dôkazom, ktorý môže potvrdiť, že Komisia sa mohla rozumne, a v každom prípade bez toho, aby sa dopustila zjavného pochybenia, domnievať, že záväzok udeliť licenciu je okamžitou odpoveďou na konzultácie s tretími osobami, pretože samotný De'Longhi odporúčal túto možnosť ešte skôr, než ju SEB navrhla.

150 Na základe všetkých týchto dôvodov možno upravenú verziu záväzkov, ako aj ich konečnú verziu, považovať za obmedzené zmeny, ktoré podľa bodu 37 oznámenia o nápravných opatreniach môže Komisia prijať po uplynutí lehoty stanovenej v článku 18 ods. 1 nariadenia č. 447/98.

151 V dôsledku toho musí byť prvý dôvod zamietnutý v celom rozsahu.

II – O druhom dôvode založenom na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že povolila koncentráciu bez začatia fázy II

Tvrdenia účastníkov konania

152 Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezačala fázu II na základe článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 4064/89, hoci podmienky pre povolenie koncentrácie na konci fázy I neboli splnené, keďže záväzky, ktoré predložila SEB, neumožňovali jasne vylúčiť vážne pochybnosti o zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom.

153 Žalobkyňa pripomína, že oznámenie o nápravných opatreniach stanovuje, že „záväzky predložené Komisii v rámci fázy I musia dostatočne jasne vylúčiť ‘závažné pochybnosti’“ o zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom. Konkrétnejšie povedané, záväzky zohľadňované počas fázy I môžu viesť k povoleniu koncentrácie bez začatia fázy II iba vtedy, keď:

– problémy hospodárskej súťaže spôsobené koncentráciou sú ľahko identifikovateľné,

– uvedené záväzky postačujú na jasné vylúčenie všetkých vážnych pochybností a sú v dôsledku toho formulované tak, že poskytujú priamu odpoveď na identifikované problémy hospodárskej súťaže,

– uvedené záväzky sa javia ako „okamžitá odpoveď“ na výsledky konzultácií, ktoré uskutočnila Komisia so subjektmi prítomnými na trhu a s účastníkmi koncentrácie.

154 Komisia tak vo svojom oznámení o nápravných opatreniach uzatvára:

„Záväzky vo fáze I je možné akceptovať len v určitých situáciách. Problém narušenia súťaže musí byť jednoznačný a nápravné opatrenia tak jasné, aby nebolo potrebné začať hĺbkové šetrenie.“

155 Žalobkyňa rovnako uvádza, že v už citovanej veci Volvo/Scania Komisia odmietla návrh záväzkov, ktorý predložili účastníci koncentrácie po tom, čo uviedla toto:

„Nie je možné dospieť k záveru, že by nový návrh očividne a nesporne odstraňoval všetky problémy hospodárskej súťaže, ktoré boli identifikované. So zreteľom na zložitosť nových návrhov by bolo pre Komisiu nemožné, aby ich účinne vyhodnotila v krátkom čase, ktorý jej zostával do uplynutia lehoty stanovenej v článku 10 ods. 3 nariadenia o koncentráciách. Vyžadovalo by sa ďalšie šetrenie a bolo by potrebné získať stanoviská tretích dotknutých osôb v súlade s ustanoveniami nariadenia o koncentráciách, ktoré sa uplatňujú v tejto oblasti.“

156 Vzhľadom na tieto skutočnosti sa žalobkyňa domnieva, že Komisia nemohla bez toho, aby sa tým dopustila nesprávneho právneho posúdenia, povoliť koncentráciu na konci fázy I. Žalobkyňa si totiž myslí, že Komisia sa nemohla na konci tejto fázy s dostatočným stupňom istoty domnievať, že posudzované záväzky umožňujú odstrániť všetky pochybnosti o zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom.

157 Tri skutočnosti preukazujú, že Komisia nemohla na konci fázy I s požadovaným stupňom istoty určiť, že prevzaté záväzky postačujú na vyriešenie všetkých problémov hospodárskej súťaže vyvolaných koncentráciou.

158 Po prvé, žalobkyňa zdôrazňuje, že podľa jej vedomostí Komisia v minulosti nikdy nepovolila koncentráciu iba na základe záväzkov udeliť licenciu k ochrannej známke, keďže takéto záväzky Komisia stále používala tak, že sprevádzali alebo dopĺňali iné nápravné opatrenia, ako napríklad prevody aktív. Žalobkyňa v tomto ohľade uvádza, že samotná Komisia v bode 16 svojho oznámenia o nápravných opatreniach odporúča, že „tam, kde problém narušenia súťaže vyplýva z horizontálneho presahu, je potrebné predať najvhodnejšiu časť podniku“. Komisia v dôsledku toho nemohla mať podľa žalobkyne žiadnu skúsenosť, ktorá by jej umožňovala s dostatočným stupňom istoty určiť, či samotný záväzok udeliť licenciu k ochrannej známke je spôsobilý jasne vyriešiť identifikované problémy hospodárskej súťaže.

159 Po druhé, žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemohla dostatočne dobre vidieť efektívnosť posudzovaných záväzkov. Na rozdiel od jednoduchého záväzku prevodu, ktorého účinky vie Komisia ľahko posúdiť, je podľa žalobkyne efektívnosť záväzku udeliť licenciu k ochrannej známke svojou povahou zložitejšia na posúdenie, pretože závisí od viacerých ukazovateľov, ako je napríklad dĺžka licenčnej doby, trvanie následného nepoužívania ochrannej známky alebo presný rozsah licencie. Navyše skutočnosť, že licencie k ochrannej známke Moulinex môžu byť podľa schémy záväzkov, ktoré stanovila Komisia, udelené rôznym podnikom v závislosti od dotknutých výrobkov a krajín, môže ešte viac komplikovať posúdenie účinku týchto záväzkov. Za týchto okolností podľa názoru žalobkyne Komisia nemohla bez dôkladného preskúmania s dostatočným stupňom presnosti vyhodnotiť, či nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie budú skutočne schopní konať ako skutočná protiváha zoči-voči SEB–Moulinexu po uskutočnení koncentrácie v prípade každej rady výrobkov a každej dotknutej krajiny.

160 Po tretie, žalobkyňa zdôrazňuje, že dotazník, ktorého cieľom bolo posúdiť efektívnosť upravenej verzie záväzkov, ktoré predložila SEB, bol dotknutým tretím osobám zaslaný 20. decembra 2001, pričom odpoveď sa vyžadovala do 21. decembra 2001. Podľa jej názoru však mimoriadna krátkosť tejto lehoty na odpoveď nemohla v žiadnom prípade umožniť tretím osobám, aby poskytli presné a podrobné stanovisko k predvídateľným účinkom navrhovaných záväzkov. Žalobkyňa uznáva, že veľmi krátku lehotu na odpoveď možno v určitých prípadoch akceptovať, pokiaľ ide o záväzky, ktorých účinky sa dajú posúdiť ľahko, ako je napríklad prevod aktív. Ak ide naopak o zložité a navyše málo časté záväzky, lehotu jedného dňa nemožno v žiadnom prípade považovať za dostatočnú na to, aby dotknutým tretím osobám umožňovala predložiť podrobné stanovisko.

161 Komisia popiera, že sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodla o povolení koncentrácie na konci fázy I bez začatia hĺbkového šetrenia.

Posúdenie Súdom prvého stupňa

162 Na úvod treba skonštatovať, že v rozsahu, v akom žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezačala fázu II, hoci záväzky, ktoré predložila SEB, neboli postačujúce na to, aby umožnili jasne vylúčiť všetky vážne pochybnosti, spochybňuje tým posúdenie ekonomickej povahy, ktoré viedlo Komisiu k prijatiu záväzkov navrhnutých SEB. Tento žalobný dôvod preto splýva s tretím žalobným dôvodom založeným na zjavne nesprávnom posúdení spôsobilosti záväzkov vyriešiť identifikované problémy hospodárskej súťaže. Tento aspekt druhého žalobného dôvodu bude teda preskúmaný v rámci tretieho žalobného dôvodu.

163 Treba uviesť, že podľa odôvodnenia č. 8 nariadenia č. 1310/97 záväzky zohľadňované počas fázy I možno prijať „tam, kde je problém hospodárskej súťaže ľahko rozpoznateľný a môže sa jednoducho vyriešiť“. Obdobne bod 37 oznámenia o nápravných opatreniach opakuje, že nápravné opatrenia ponúkané vo fáze I „majú dať jasnú odpoveď na ihneď identifikovateľnú obavu z narušenia súťaže“.

164 V tomto prípade treba uviesť, pokiaľ ide o povahu problémov hospodárskej súťaže, že žalobkyňa neidentifikuje žiadne iné problémy hospodárskej súťaže ako tie, ktoré identifikovala Komisia v napadnutom rozhodnutí.

165 V tejto súvislosti treba navyše uviesť, že v tomto prípade Komisia vychádzala z obozretnej analýzy hospodárskej súťaže. Na rozdiel od toho, čo tvrdili počas správneho konania oznamovatelia, ktorí sa domnievali, že geografickým trhom je územie celého sveta, totiž Komisia na konci odôvodnenia č. 30 napadnutého rozhodnutia použila vnútroštátnu definíciu geografických trhov „ako najpravdepodobnejšiu na konci prvej fázy preskúmania“ [neoficiálny preklad]. Obdobne na účely posúdenia súťažného postavenia nového subjektu po uskutočnení koncentrácie Komisia spočítala trhové podiely SEB a Moulinexu, pričom predpokladala, že na strane Moulinexu nedôjde k poklesu predaja, hoci okolnosti prevzatia boli spôsobilé viesť k takémuto poklesu a hoci je nepochybné, že obchodovanie s niektorými modelmi Moulinexu bolo zastavené. V odôvodnení č. 42 napadnutého rozhodnutia sa tak Komisia domnievala, že nemožno vylúčiť „prinajmenšom na konci prvej fázy vyšetrovania, že subjekt, ktorý vznikne zlúčením, bude schopný obnoviť konkurencieschopnosť Moulinexu na úrovni pred povolením vyrovnania“.

166 Treba teda pripustiť, že Komisia presne identifikovala problémy hospodárskej súťaže spôsobené dotknutou koncentráciou.

167 Žalobkyňa uvádza tri skutočnosti, aby preukázala, že Komisia sa nemohla s dostatočným stupňom istoty domnievať, že navrhnuté záväzky umožňujú odstrániť pochybnosti o zlučiteľnosti koncentrácie a že sa teda dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď povolila koncentráciu na konci fázy I. Tieto skutočnosti sa týkajú po prvé, povahy záväzkov, po druhé, nedostatočného prehľadu, ktorý mala Komisia na posúdenie efektívnosti záväzkov a po tretie, lehoty stanovenej tretím osobám na vyjadrenie sa k záväzkom.

168 V prvom rade, pokiaľ ide o povahu navrhnutých záväzkov, treba pripomenúť, že v tomto prípade záväzky spočívajú v uzavretí výhradných licenčných zmlúv na používanie ochrannej známky Moulinex v deviatich členských štátoch, týkajúcich sa všetkých trinástich dotknutých výrobkov počas doby piatich rokov, a v záväzku skupiny SEB po dobu trvania licenčnej zmluvy a po dobu troch rokov po jej ukončení uplynutím licenčnej doby zdržať sa akéhokoľvek obchodovania pod ochrannou známkou Moulinex.

169 Ani nariadenie č. 4064/89, ani oznámenie o nápravných opatreniach výslovne neupravujú, aký typ záväzkov môže alebo musí byť prijatý na konci fázy II alebo v rámci fázy I. Keďže však cieľom nariadenia č. 4064/89 je zabrániť vytvoreniu alebo posilneniu trhových štruktúr spôsobilých významne brániť efektívnej hospodárskej súťaži na spoločnom trhu, musia byť navrhnuté záväzky takej povahy, aby umožňovali Komisii dospieť k záveru, že dotknutá koncentrácia nevytvorí ani neposilní dominantné postavenie. V tomto ohľade neexistuje rozdiel v povahe medzi záväzkami prijatými počas fázy I a záväzkami prijatými počas fázy II, hoci prvé uvedené záväzky musia so zreteľom na to, že počas fázy I sa nevykonáva hĺbková štúdia trhu, nielen umožňovať dospieť k záveru, že koncentrácia nevytvorí, ani neposilní dominantné postavenie, ale musia byť navyše postačujúce na to, aby jasne vylúčili všetky vážne pochybnosti v tomto ohľade.

170 Hoci prevod aktív predstavuje často najvhodnejšie nápravné opatrenie na ľahké napravenie problému hospodárskej súťaže, predovšetkým v prípade horizontálneho prekrývania, nemožno vopred vylúčiť, že licenčná zmluva môže predstavovať vhodné opatrenia na napravenie identifikovaných problémov hospodárskej súťaže. Vo svojom rozsudku z 25. marca 1999, Gencor/Komisia (T‑102/96, Zb. s. II‑753, bod 319), tak Súd prvého stupňa uznal, že „nemožno vopred vylúčiť, že záväzky, ktoré sa na prvý pohľad týkajú správania, ako sú záväzky nepoužívať počas určitého obdobia ochrannú známku alebo dať k dispozícii konkurentom časť výrobnej kapacity podniku, ktorý vznikne koncentráciou, alebo všeobecnejšie prístup k základnej infraštruktúre za nediskriminačných podmienok, by takisto mohli byť spôsobilé zabrániť vzniku alebo posilneniu dominantného postavenia“.

171 Skutočnosť, ktorú zdôraznila žalobkyňa, že Komisia nikdy v minulosti nepovolila koncentráciu iba na základe záväzkov udeliť licenciu k ochrannej známke, je irelevantná. Komisii totiž nemožno vytýkať, že prijala záväzky navrhnuté SEB iba preto, že nikdy predtým nepovolila koncentráciu iba na základe záväzkov udeliť licenciu k ochrannej známke, pokiaľ sú tieto záväzky spôsobilé efektívne vyriešiť identifikované problémy hospodárskej súťaže. Táto otázka, ktorá sa dotýka obsahu záväzkov, bude preskúmaná v rámci žalobného dôvodu založeného na nedostatočnosti záväzkov.

172 Zo spisu navyše vyplýva, že počas správneho konania niekoľko tretích osôb, vrátane De'Longhi, navrhlo Komisii, že licenčná zmluva by za určitých podmienok mohla postačovať na vyriešenie problémov hospodárskej súťaže identifikovaných v tomto prípade (pozri bod 149 vyššie).

173 Nie je sporné, že ochranné známky majú v sektore dotknutom koncentráciou prvoradý význam a predstavujú jeden z hlavných faktorov ovplyvňujúcich voľbu konečných spotrebiteľov. Ponuky na prevzatie Moulinexu sa napokon takmer výlučne týkali ochranných známok tejto skupiny, skôr ako výrobných jednotiek, pričom samotná žalobkyňa prejavila záujem hlavne o získanie ochrannej známky Krups. Nie je sporné, že v tomto prípade by prevod hmotných aktív mal iba okrajový vplyv na štruktúru hospodárskej súťaže. Vyžadovať prevod nehmotných aktív tvorených právami k ochrannej známke by sa v podstate rovnalo čiastočnému zákazu koncentrácie, čo by bolo v rozpore so zásadou proporcionality v prípade, ak boli záväzky udeliť licenciu k ochrannej známke takej povahy, že mohli zabrániť vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia SEB–Moulinexu.

174 Treba skonštatovať, že žalobkyňa nepreukazuje, že Komisia nemohla určiť, či nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie budú schopní konať ako skutočná protiváha zoči-voči SEB–Moulinexu. V tomto ohľade treba poznamenať, že Komisia naopak zahrnula do konečnej verzie záväzkov odôvodnenie týkajúce sa postavenia nadobúdateľa licencie a vyžadovala, aby jej nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie boli predložení na odsúhlasenie, aby boli životaschopní a nezávislí a aby mali schopnosti potrebné na to, aby mohli na dotknutom trhu efektívne súťažiť.

175 Napokon, na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, zo záväzkov navrhnutých SEB vyplýva, že v tej istej krajine nebude môcť existovať viacero nadobúdateľov licencie, pretože záväzky v bode 1 písm. a) výslovne predvídajú, že licencia je výhradná v každom z dotknutých členských štátov a v bode 1 písm. c), že licencia sa bude týkať všetkých malých elektrospotrebičov a že ani nadobúdateľ licencie, ani SEB nebudú môcť používať ochrannú známku Moulinex pre iné výrobky.

176 Pokiaľ ide v druhom rade o výhradu, že Komisia nemohla dostatočne dobre vidieť efektívnosť záväzkov, stačí uviesť, že hoci efektívnosť licencie k ochrannej známke závisí od viacerých faktorov, ktoré je ťažšie overiť ako prevod aktív, nemožno vopred vylúčiť, že Komisia je schopná posúdiť relevantné parametre vo fáze I.

177 Napokon treba skonštatovať, že Komisia správne zohľadnila všetky kritéria uvádzané žalobkyňou a bola schopná ich overiť na trhu. Po svojom vlastnom preskúmaní a odpovediach poskytnutých konzultovanými tretími osobami tak Komisia mohla lepšie identifikovať nedostatky pôvodne navrhnutých záväzkov a urobiť v nich potrebné zlepšenia týkajúce sa dĺžky licenčnej doby, trvania následného nepoužívania ochrannej známky a presného rozsahu licencie. Konečná verzia záväzkov tak stanovuje predovšetkým:

– dvojročné predĺženie trvania licenčnej zmluvy a dodatočnej povinnosti nekonkurovať, ktoré boli pôvodne stanovené na tri roky a jeden rok [bod 1 písm. c) prvý odsek záväzkov],

– rozšírenie licenčných zmlúv na všetky dotknuté výrobky a zákaz pre SEB uvádzať na trh v deviatich dotknutých členských štátoch všetky (a nielen dotknuté) výrobky pod ochrannou známkou Moulinex [bod 1 písm. a) a bod 1 písm. c) druhý odsek záväzkov],

– zrušenie povinnosti nadobúdateľov licencie zásobovať sa určitými dotknutými výrobkami u SEB (okrem osobitného prípadu Nemecka) [bod 1 písm. d) záväzkov],

– povinnosť pre uchádzačov o licenciu byť skutočne prítomní na trhu alebo potenciálne schopní naň vstúpiť [bod 1 písm. g) záväzkov].

178 Za týchto okolností sa nemožno domnievať, že záväzky boli takého rozsahu a takej zložitosti, že Komisia nemohla s požadovaným stupňom istoty určiť, že na trhu bude obnovená efektívna hospodárska súťaž, pretože konečná verzia záväzkov v značnej miere odráža výhrady formulované tretími osobami. Rovnako treba skonštatovať, že z toho istého dôvodu boli záväzky prijaté Komisiou dostatočne presné na to, aby umožnili Komisii posúdiť všetky skutočnosti.

179 Pokiaľ ide v treťom rade o čas stanovený tretím osobám na vyjadrenie sa, treba pripomenúť, že v bode 34 svojho oznámenia o nápravných opatreniach Komisia stanovuje:

„34 Aby mohli tvoriť základ rozhodnutia podľa článku 6 (2), návrhy záväzkov musia spĺňať nasledovné požiadavky:

a) musia byť predložené včas, najneskôr v posledný deň trojtýždňového obdobia;

...

Zároveň s predložením záväzkov musia strany poskytnúť nie dôvernú verziu záväzkov na účely testovania trhu. [Tieto záväzky musia byť Komisii odovzdané aj v nedôvernej verzii, aby mohla vykonať konzultácie so subjektmi pôsobiacimi na trhu – neoficiálny preklad].“

180 Žalobkyňa sa sťažuje na to, že svoje pripomienky k upravenej verzii záväzkov, ktorá jej bola predložená 20. decembra 2001, musela podať do 21. decembra 2001. Zo spisu však vyplýva, ako to zdôrazňuje Komisia, že táto výhrada nie je skutkovo podložená, keďže v liste Komisie sa výslovne uvádza, že stanovená lehota uplynie 2. januára 2002 a nie 21. decembra 2001. Z toho vyplýva, že tretie osoby, vrátane žalobkyne, mali lehotu dvanástich dní na predloženie svojich pripomienok k upravenej verzii záväzkov. Táto lehota je zjavne viac než postačujúca, predovšetkým so zreteľom na požiadavky rýchlosti konania pri kontrole koncentrácií. V už citovanom rozsudku Kaysersberg/Komisia tak Súd prvého stupňa potvrdil lehotu 24 hodín poskytnutú tretím osobám na zaujatie stanoviska k novej verzii záväzkov. Rovnako treba poznamenať, že hoci žalobkyňa spochybňuje čas, ktorý jej bol poskytnutý na vyjadrenie sa k návrhom záväzkov, naopak nepopiera, že napriek krátkosti poskytnutého času bola schopná predložiť svoje písomné vyjadrenie k upravenej verzii záväzkov. Žalobkyňa napokon neuvádza žiadnu skutočnosť spôsobilú preukázať, ako by jej dlhšia lehota bola umožnila predložiť dôkazy, ktoré by mohli zmeniť napadnuté rozhodnutie. V tomto ohľade treba uviesť, že výhrady žalobkyne pred Súdom prvého stupňa sú v podstate tie isté, ktoré formulovala počas správneho konania. Za týchto okolností treba dospieť k záveru, že Komisia prijala napadnuté rozhodnutie s plnou znalosťou veci po tom, čo užitočne prekonzultovala s tretími osobami efektívnosť opatrení navrhnutých na vyriešenie identifikovaných problémov hospodárskej súťaže.

181 Z uvedeného vyplýva, že ani problémy hospodárskej súťaže, ani povaha záväzkov navrhnutých SEB, ani lehota stanovená tretím osobám, neboli takej povahy, aby zabránili Komisii domnievať sa, že vážne pochybnosti môžu byť rozptýlené na konci fázy I.

182 Z uvedeného vyplýva, že žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezačala fázu II, treba zamietnuť.

III – O treťom dôvode založenom na zjavne nesprávnom posúdení, pretože záväzky boli nedostatočné na nápravu vzniknutých problémov hospodárskej súťaže

183 Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením, pretože záväzky prevzaté SEB sú nedostatočné na nápravu problémov hospodárskej súťaže vyvolaných koncentráciou.

184 Tento žalobný dôvod sa skladá z piatich častí. Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže:

– záväzok udeliť licenciu k ochrannej známke nie je svojou povahou spôsobilý vyriešiť problémy hospodárskej súťaže vyvolané koncentráciou,

– trvanie záväzkov je nedostatočné,

– záväzok zásobovania na nemeckom trhu a podmienky pripojené k možnosti zásobovania pre všetkých nadobúdateľov licencie budú mať za následok posilnenia postavenia SEB–Moulinexu,

– skutočnosť, že Komisia súhlasila s tým, že tú istú ochrannú známku môžu využívať rôzne podniky v Európskej únii, je spôsobilá viesť k zosúladeným postupom medzi SEB–Moulinexom a nadobúdateľom alebo nadobúdateľmi licencie,

– žiaden záväzok nie je uložený na trhoch, ktoré sa napriek tomu vyznačujú vážnymi problémami hospodárskej súťaže.

185 De'Longhi okrem toho tvrdí, že záväzky rozdeľujú trh týkajúci sa ochrannej známky Moulinex.

O prvej časti založenej na tom, že záväzok udeliť licenciu k ochrannej známke nie je svojou povahou spôsobilý vyriešiť problémy hospodárskej súťaže vyvolané koncentráciou





A – Tvrdenia účastníkov konania

186 Žalobkyňa sa domnieva, že záväzok udeliť licenciu k ochrannej známke nie je svojou povahou spôsobilý vyriešiť problémy hospodárskej súťaže v tomto prípade. Samotný záväzok udeliť licenciu k ochrannej známke tak neumožňuje vyvážiť negatívne účinky približne 40 % trhového podielu na trhu malých kuchynských elektrospotrebičov zohľadňovanom ako celok s výnimkou územia Francúzska.

187 Žalobkyňa podotýka, že samotná Komisia vo svojom oznámení o nápravných opatreniach zdôrazňuje, že:

– tam, kde problém narušenia súťaže vyplýva z horizontálneho prekrývania, je potrebné predať najvhodnejšiu časť podniku (bod 16),

– v určitých mimoriadnych prípadoch prevod zahŕňajúci iba ochranné známky a zodpovedajúce výrobné aktíva môže stačiť na vytvorenie podmienok efektívnej hospodárskej súťaže. Za týchto okolností však „bude musieť byť Komisia presvedčená, že kupujúci dokáže efektívne a okamžite integrovať takéto aktíva do svojej podnikateľskej činnosti“ (bod 18).

188 Žalobkyňa poznamenáva, že Komisia naopak v tomto oznámení neuvažovala o tom, že licencia k ochrannej známke môže byť sama osebe spôsobilá vyriešiť problémy horizontálneho prekrývania. Komisia navyše nikdy predtým nevyžadovala ako záväzok udelenie licencie k ochrannej známke, ktoré nesprevádzali iné nápravné opatrenia, ako je napríklad prevod ochranných známok a činností, prevod výrobných kapacít, prevod časti obchodného, administratívneho a výrobného personálu prideleného k prevádzanému priemyselnému parku [pozri napríklad rozhodnutie Komisie 96/435/ES zo 16. januára 1996 v konaní podľa nariadenia č. 4064/89, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za zlučiteľnú so spoločným trhom a s fungovaním Dohody o EHP (vec IV/M.623 ─ Kimberly-Clark/Scott) [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 183 s. 1).

189 Žalobkyňa sa príkladne odvoláva na rozhodnutie Komisie z 27. júla 2001, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za zlučiteľnú so spoločným trhom [neoficiálny preklad] (vec N IV/M.2337 ─ Nestlé/Ralston Purina, Ú. v. ES C 239, s. 8), v ktorom Komisia vyžadovala záväzky spočívajúce v prevode ochranných známok spôsobilé odstrániť horizontálne prekrývanie činností účastníkov koncentrácie a zabezpečiť novému subjektu trhový podiel zodpovedajúci tomu, ktorý mal Ralston Purina pred koncentráciou. Komisia okrem toho vyžadovala prevod všetkých výrobkov rady dotknutej záväzkami tak, aby nadobúdateľ ochrannej známky nebol vystavený nepriamej konkurencii zo strany Nestlé/Ralston Purina. O podobných opatreniach rozhodla Komisia v už citovanej veci Kimberly-Clark/Scott.

190 Komisia popiera, že záväzok udeliť licenciu k ochrannej známke nie je spôsobilý vyriešiť problémy hospodárskej súťaže vyvolané koncentráciou.

B – Posúdenie Súdom prvého stupňa

191 Najprv treba pripomenúť, že ako to bolo uvedené v rámci predchádzajúceho žalobného dôvodu, nič neumožňuje vopred vylúčiť, že záväzok, ktorý sa týka správania, ako je napríklad záväzok udeliť licenciu k ochrannej známke, je svojou povahou spôsobilý vyriešiť problémy hospodárskej súťaže spôsobené koncentráciou, a že dôležité nie je to, či Komisia už povolila koncentrácie iba na základe záväzkov udeliť licenciu k ochrannej známke, ale to, či takéto záväzky boli v tomto prípade spôsobilé zabrániť vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia.

192 V tomto ohľade nie je sporné, že ochranné známky sú prvoradým faktorom hospodárskej súťaže na relevantných trhoch. Mnoho výrobcov sa napokon rozhodlo zadať do externého prostredia celú svoju výrobu alebo jej časť a ponechať si iba ochranné známky, predajcov a marketingové tímy.

193 Okrem toho je nepochybné, že keďže priemerná životnosť malých elektrospotrebičov je približne tri roky, licencia k ochrannej známke v trvaní piatich rokov sprevádzaná dodatočnou dobou tri roky, počas ktorej je SEB zakázané akékoľvek obchodovanie s malými elektrospotrebičmi pod ochrannou známkou Moulinex, je spôsobilá umožniť nadobúdateľom licencie, aby zabezpečili prechod zákazníkov od výrobkov Moulinex k ich vlastnej ochrannej známke. To platí tým skôr, že podľa záväzkov budú musieť byť nadobúdateľ alebo nadobúdatelia licencie životaschopní a nezávislí, mať schopnosti potrebné na to,