Keywords

Summary



Keywords

1. Prejudiciálne otázky – Právomoc Súdneho dvora – Hranice

(Článok 234 ES)

2. Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem

(Článok 87 ods. 1 ES)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Plánovaná pomoc – Zákaz vykonania pred konečným rozhodnutím Komisie – Priamy účinok

(Články 87 ES a 88 ods. 3 ES)

4. Voľný pohyb tovaru – Clo – Poplatky s rovnakým účinkom – Pravidlá Zmluvy

5. Voľný pohyb tovaru – Clo – Poplatky s rovnakým účinkom – Pojem

(Článok 25 ES)

6. Daňové ustanovenia – Vnútroštátne zdanenie – Zákaz diskriminácie medzi dovezenými a vyvezenými výrobkami a podobnými domácimi výrobkami

(Článok 90 ES)

Summary

1. Úlohou Súdneho dvora je, aby v rámci procesu spolupráce medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom, ktorý bol zavedený článkom 234 ES, dal vnútroštátnemu súdu užitočnú odpoveď, ktorá mu umožní rozhodnúť spor, o ktorom koná.

Úlohou vnútroštátnych súdov, ktoré konajú o spore, je, aby posúdili tak nevyhnutnosť rozhodnutia o prejudiciálnej otázke na vydanie ich rozsudku, ako aj relevantnosť otázok, ktoré kladú Súdnemu dvoru. Súdny dvor však môže odmietnuť rozhodnúť o prejudiciálnej otázke, ktorú mu položil vnútroštátny súd, najmä vtedy, ak je úplne zrejmé, že výklad práva Spoločenstva, ktorý je od neho požadovaný, nemá žiadnu súvislosť so skutočnosťou alebo s predmetom sporu vo veci samej.

(pozri body 23, 24)

2. Účelom článku 87 ES je zabrániť tomu, aby obchod medzi členskými štátmi ovplyvňovali výhody poskytnuté orgánmi verejnej moci, ktoré v rôznych formách narúšajú alebo hrozia narušiť hospodársku súťaž tým, že zvýhodňujú určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru.

Podmienkami, od ktorých závisí kvalifikovanie vnútroštátneho opatrenia ako štátnej pomoci podľa článku 87 ods. 1 ES, sú, po prvé, financovanie takého opatrenia štátom alebo zo štátnych prostriedkov, po druhé, existencia výhody pre podnik, po tretie, selektívnosť uvedeného opatrenia, ako aj, po štvrté, dosah tohto opatrenia na obchod medzi členskými štátmi a z toho vyplývajúce narušenie hospodárskej súťaže.

Pokiaľ ide o prvú a druhú podmienku, pojem pomoc je všeobecnejší ako pojem subvencia vzhľadom na to, že nezahŕňa len pozitívne plnenia, ako sú napríklad subvencie samotné, ale takisto aj zásahy štátu, ktoré rôznymi formami znižujú výdavky, ktoré obvykle zaťažujú rozpočet podniku, a tak síce nie sú subvenciami v úzkom zmysle slova, ale majú rovnakú povahu a účinky. Z toho vyplýva, že opatrenie, ktorým orgány verejnej moci poskytnú určitým podnikom oslobodenie od dane, ktoré síce nezahŕňa prevod štátnych prostriedkov, ale stavia príjemcov do výhodnejšej finančnej situácie ako iných daňovníkov, predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES.

Pokiaľ ide o tretiu podmienku týkajúcu sa selektívneho charakteru opatrení, o ktoré ide vo veci samej, daňové výhody, ktoré sa neuplatňujú na všetky hospodárske subjekty, ale ktoré sa poskytujú len podnikom vykonávajúcim určité typy činností, nemožno považovať za všeobecné opatrenia daňovej alebo hospodárskej politiky.

Pokiaľ ide o štvrtú podmienku, ktorá vyžaduje, aby predmetné opatrenie ovplyvňovalo obchod medzi členskými štátmi a narúšalo alebo hrozilo narúšať hospodársku súťaž, nie je nevyhnutné zisťovať skutočný dosah poskytnutej pomoci na obchod medzi členskými štátmi a skutočné skreslenie hospodárskej súťaže, keďže sa má preskúmať iba okolnosť, či uvedená pomoc môže tento obchod ovplyvniť a narušiť hospodársku súťaž. Osobitne, pokiaľ pomoc poskytnutá členským štátom posilní postavenie jedného podniku voči iným podnikom konkurentom v obchode vnútri Spoločenstva, musia sa tieto konkurenčné podniky považovať za ovplyvnené touto pomocou. Okrem toho nie je nevyhnutné, aby sa podnik príjemca pomoci sám zúčastňoval na uvedenom obchode. Napokon, pomerne nízka výška pomoci alebo pomerne skromná veľkosť podniku príjemcu pomoci nevylučuje a priori možnosť, že obchod medzi členskými štátmi je ovplyvnený.

Ak sú tieto štyri podmienky splnené, možno oslobodenie od miestnej alebo provinčnej dane z hybnej sily, ktoré sa vzťahuje výlučne na motory používané na staniciach zemného plynu a vylučuje motory používané pre iné technické plyny, kvalifikovať ako štátnu pomoc v zmysle článku 87 ES.

(pozri body 27 – 36, 38, bod 1 výroku)

3. Podľa článku 88 ods. 3 tretej vety ES členský štát nesmie vykonať navrhované opatrenia, ktoré majú charakter štátnej pomoci, pokiaľ neboli vyhlásené za zlučiteľné so spoločným trhom.

V tejto súvislosti môže dôjsť k zásahu vnútroštátneho súdu v systéme kontroly štátnej pomoci iba vtedy, ak vyplýva z judikatúrou uznaného priameho účinku zákazu vykonania štátnej pomoci podľa tretej vety článku 88 ods. 3 ES. Úlohou súdov členských štátov najmä je, aby chránili práva subjektov voči prípadnému porušovaniu zákazu vykonania pomoci zo strany vnútroštátnych orgánov.

Pokiaľ ide o opatrenia, ktoré môžu alebo majú byť uskutočnené na zabezpečenie tejto súdnej ochrany, vnútroštátny súd musí z takého porušenia, ktorého sa subjekty dovolávajú, vyvodiť všetky dôsledky v súlade s vnútroštátnymi procesnými postupmi, a to pokiaľ ide tak o platnosť aktov zahŕňajúcich vykonanie opatrení, ktoré majú charakter pomoci, ako aj o vymáhanie finančnej podpory poskytnutej v rozpore s článkom 88 ods. 3 ES.

Zároveň sa však daňovníci nemôžu dovolávať toho, že oslobodenie iných podnikov predstavuje štátnu pomoc, aby sa vyhli zaplateniu uvedenej dane, alebo aby dosiahli jej vrátenie, pretože aj za predpokladu, že oslobodenie, o ktoré ide vo veci samej, predstavuje opatrenie, ktoré má charakter pomoci v zmysle článku 87 ES, prípadná nezákonnosť tejto pomoci nemôže ovplyvniť zákonnosť dane samotnej. Článok 88 ods. 3 posledná veta ES totiž definuje povinnosť, ktorej účelom je zabezpečiť, aby pomoc nebola poskytnutá, pokiaľ ju Komisia nevyhlásila za zlučiteľnú so spoločným trhom. V tomto rámci majú právomoci vnútroštátnych súdov v podstate preventívnu povahu a nemôžu presiahnuť právomoci zverené Komisii, ktorá po hĺbkovom preskúmaní vydáva rozhodnutie o zákonnosti štátnej pomoci. Okrem toho je napokon namieste poznamenať, že rozšírenie okruhu potenciálnych príjemcov na iné podniky by neumožnilo odstrániť účinky pomoci poskytnutej v rozpore s článkom 88 ods. 3 ES, ale naopak by malo za následok zväčšenie účinkov tejto pomoci, pričom medzi daňou a oslobodením od nej v prospech jednej kategórie podnikov neexistuje žiaden vzťah záväzného určenia, pretože uplatňovanie oslobodenia od dane a jeho rozsah nezávisí od výnosu z dane.

(pozri body 40 – 46, 48, bod 2 výroku)

4. Ustanovenia Zmluvy týkajúce sa poplatkov s rovnakým účinkom a diskriminačného vnútroštátneho zdanenia nemožno uplatniť kumulatívne, takže to isté opatrenie nemôže v systéme Zmluvy patriť zároveň do oboch kategórií.

(pozri bod 50)

5. Akákoľvek – hoci aj minimálna – jednostranne uložená peňažná povinnosť bez ohľadu na jej názov a techniku, ktorej tovary podliehajú z toho dôvodu, že prekračujú hranicu, pokiaľ nie je clom vo vlastnom slova zmysle, poplatok s rovnakým účinkom v zmysle článku 25 ES.

Daň z hybnej sily, ktorej podliehajú najmä motory používané na prepravu technického plynu vo vysokotlakových rozvodoch, nepredstavuje poplatok s rovnakým účinkom v zmysle článku 25 ES, keďže skutočnosťou, na základe ktorej vzniká daňová povinnosť, je činnosť týchto motorov a ich spotreba energie bez ohľadu na médium alebo zdroj energie, ktorá ich poháňa, a nie prekročenie hranice, pričom uvedená daň nesúvisí s dovozom alebo vývozom tovarov.

(pozri body 51, 53, 54, bod 3 výroku)

6. Článok 90 ES predstavuje v systéme Zmluvy doplnok ustanovení týkajúcich sa zrušenia ciel a poplatkov s rovnakým účinkom. Účelom tohto ustanovenia je zabezpečiť voľný pohyb tovaru medzi členskými štátmi v normálnych podmienkach hospodárskej súťaže odstránením akejkoľvek formy ochrany, ktorá by mohla vyplývať z uplatnenia diskriminačného vnútroštátneho zdanenia vo vzťahu k výrobkom pochádzajúcim z iných členských štátov.

Peňažné povinnosti vyplývajúce zo všeobecného režimu vnútroštátneho zdaňovania, ktoré sa uplatňujú systematicky podľa rovnakých objektívnych kritérií na kategórie výrobkov nezávisle od ich pôvodu alebo určenia, spadajú pod článok 90 ES.

Daň z hybnej sily, ktorej podliehajú najmä motory používané na prepravu technického plynu vo vysokotlakových rozvodoch, nepredstavuje diskriminačné vnútroštátne zdanenie v zmysle článku 90 ES, keďže vyvážané alebo dovážané výrobky jej nepodliehajú osobitným alebo odlišným spôsobom vzhľadom na to, že sa uplatňuje na hospodárske činnosti vykonávané priemyselnými, obchodnými, finančnými alebo poľnohospodárskymi podnikmi a nie na výrobky ako také a že skutočnosť, že oslobodenie, ktoré zakladá, sa týka motorov používaných na prepravu zemného plynu, čo nepostačuje na preukázanie diskriminačného charakteru uvedenej dane, pričom uvedený plyn nie je obdobným výrobkom ako technický plyn alebo výrobkom, ktorý je voči nemu konkurenčný.

(pozri body 55 – 59, bod 4 výroku)