ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU

EURÓPSKEJ ÚNIE (prvá komora)

z 24. apríla 2013

Vec F‑56/11

Giorgio Lebedef

proti

Európskej komisii

„Verejná služba – Úradníci – Disciplinárne konanie – Disciplinárny postih – Zaradenie do nižšej platovej triedy“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu ESAE na základe jej článku 106a, ktorou G. Lebedef navrhuje zrušenie disciplinárneho rozhodnutia zo 6. júla 2010, ktorým mu Európska komisia uložila postih zaradenia do nižšej platovej triedy v rovnakej funkčnej skupine

Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. G. Lebedef znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

Abstrakt

1. Žaloby úradníkov – Lehoty – Preklúzia – Neprípustnosť dôvodu smerujúcemu proti právoplatnému disciplinárnemu rozhodnutiu v rámci žaloby proti druhému disciplinárnemu rozhodnutiu – Zamietnutie – Vplyv podobnosti dôvodov dvoch rozhodnutí – Neexistencia

(Služobný poriadok úradníkov, článok 86 ods. 1, články 90 a 91; príloha IX, článok 9 ods. 3 a článok 22)

2. Úradníci – Disciplinárne opatrenia – Postih – Pojem – Správa o služobnom postupe – Vylúčenie – Strata bodov na povýšenie a zastavenie služobného postupu v platovej triede – Zahrnutie

(Služobný poriadok úradníkov, článok 43; príloha IX, článok 9)

3. Úradníci – Disciplinárne opatrenia – Postih – Priťažujúce okolnosti – Miera, do akej bol priestupok spôsobený úmyselne – Dosah

[Služobný poriadok úradníkov, príloha IX, článok 10 písm. c)]

1. Úradník nemôže prípustne napádať v rámci žaloby smerujúcej proti disciplinárnemu postihu zákonnosť iného disciplinárneho rozhodnutia prijatého skôr, pre ktoré lehota na podanie žaloby už uplynula. Pokiaľ totiž akt spôsobujúci ujmu nebol napadnutý v stanovených lehotách, nemožno pripustiť, aby dotknutá osoba mohla obísť tieto lehoty tým, že sa bude v rámci žaloby proti neskoršiemu aktu spôsobujúcemu ujmu odvolávať na dôvod založený na jednoduchom odkaze v neskoršom akte spôsobujúcom ujmu na skorší akt spôsobujúci ujmu.

V tejto súvislosti zo znenia článku 86 ods. 1 v spojení s článkom 90 ods. 2 služobného poriadku, ako aj z článku 9 ods. 3 v spojení s článkom 22 prílohy IX služobného poriadku vyplýva, že každé disciplinárne konanie vedie k samostatnému aktu vyvolávajúcemu záväzné právne účinky, ktoré môžu zasahovať do záujmov úradníka tým, že podstatným spôsobom menia jeho právne postavenie, a proti ktorému môžu byť podané žaloby podľa služobného poriadku. Okolnosť, že postih bol uložený z rovnakého dôvodu ako predchádzajúci, nemenia autonómny charakter predmetných aktov.

Okrem toho umožniť úradníkovi, ktorý nechal uplynúť prekluzívne lehoty stanovené v článkoch 90 a 91 služobného poriadku bez toho, aby prostredníctvom opravného prostriedku upraveného týmito článkami napadol disciplinárne opatrenie, ktoré mu bolo uložené, incidenčne spochybniť toto opatrenie v rámci žaloby podanej proti neskoršiemu disciplinárnemu postihu, by bolo nezlučiteľné so zásadami upravujúcimi opravné prostriedky zavedené služobným poriadkom a narušilo by stabilitu tohto systému, ako aj zásadu právnej istoty, z ktorej služobný poriadok vychádza.

(pozri body 34 – 36)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 15. novembra 2001, Van Huffel/Komisia, T‑142/00, bod 35

2. Správa o služobnom postupe nepredstavuje postih v zmysle článku 9 prílohy IX služobného poriadku, ale hodnotenie spôsobilosti, výkonnosti a správania úradníka v službe podľa článku 43 služobného poriadku. V dôsledku toho pokiaľ ide o úradníka, ktorému bol v rámci disciplinárneho konania uložený postih zaradenia do nižšej platovej triedy, predstavuje strata možnosti povýšenia do vyššej platovej triedy a strata bodov na povýšenie, ako aj zastavenie postupu v platovej triedy neoddeliteľný účinok uvedeného postihu.

(pozri body 77 a 78)

3. Priestupok, ktorý spočíva v tom, že úradník nezmenil svoje správanie po uložení postihu disciplinárnym rozhodnutím, predstavuje teda úmyselne spáchaný priestupok a závažnú nedisciplinovanosť zo strany dotknutého úradníka.

(pozri body 86 a 118)