ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (prvá komora)

z 29. marca 2007

Vec T‑368/04

Luc Verheyden

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Verejná služba – Žiadosť o prevod riadnej dovolenky – Požiadavky služby – Nemocenská dovolenka – Ochrana legitímnej dôvery“

Predmet: Žaloba, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutí vedúceho oddelenia žalobcu zo 4., 24. a 27. februára 2004 týkajúcich sa žiadosti žalobcu o prevod dní nevyčerpanej riadnej dovolenky presahujúcich hranicu dvanástich dní z roku 2003 na rok 2004, ako aj zrušenie rozhodnutia administratívy z 1. júna 2004, doručeného 14. júna 2004, o zamietnutí sťažnosti žalobcu, a návrh na zaviazanie Komisie na zaplatenie náhrady za 32 dní nevyčerpanej a nepreplatenej riadnej dovolenky zvýšenej o úrok 5,25 % odo dňa podania tejto žaloby, ako aj na priznanie náhrady škody za nemajetkovú ujmu, poškodenie služobného postupu a dobrého mena

Rozhodnutie: Rozhodnutie priameho nadriadeného žalobcu z 27. februára 2004 o odmietnutí podpísať žiadosť o prevod riadnej dovolenky z roku 2003 na rok 2004 sa zrušuje v rozsahu, v akom toto rozhodnutie odmieta povoliť prevod ôsmich dní riadnej dovolenky nad hranicu povolených dvanástich dní, ktoré uvádza riaditeľ Spoločného výskumného centra v elektronickej pošte z 11. februára 2003. Komisia je povinná zaplatiť žalobcovi sumu zodpovedajúcu 8/30 jeho mesačnej odmeny v čase skončenia služobného pomeru zvýšenú o úroky z omeškania od 13. septembra 2004. Výška tohto úroku sa vypočíta na základe výšky úrokov určenej Európskou centrálnou bankou vo vzťahu k hlavným platobným operáciám uplatniteľnej v dotknutom období, ktorá sa zvýši o 2 body. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta. Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu.

Abstrakt

1. Úradníci – Dovolenka – Riadna dovolenka – Prevod

(Služobný poriadok úradníkov, článok 57; príloha V, článok 4)

2. Úradníci – Dovolenka – Riadna dovolenka – Definitívne skončenie služobného pomeru – Náhrada za nevyčerpanú dovolenku

(Služobný poriadok úradníkov, článok 59 ods. 1 prvý pododsek; príloha V článok 4)

3. Úradníci – Dovolenka – Riadna dovolenka – Definitívne skončenie služobného pomeru – Náhrada za nevyčerpanú dovolenku

(Služobný poriadok úradníkov, príloha V článok 4)

1. Pokiaľ administratíva posudzovala žiadosť o prevod dní riadnej dovolenky z jedného kalendárneho roka na nasledujúci, podanú po lehote stanovenej v jej internej právnej úprave, pričom pripustila, že nezohľadní túto procesnú vadu v správnom konaní a neuviedla žiadny údaj, ktorý by umožnil domnievať sa, že lehota stanovená touto úpravou je lehotou, od ktorej nie je možné sa odchýliť za žiadnych okolností, taký postoj je v súlade so zásadami povinnosti starostlivosti a riadnej správy vecí verejných, ktorými sa má administratíva riadiť vo vzťahu k svojim zamestnancom. V rámci žaloby proti zamietnutiu takej žiadosti administratíva nemôže odvolať rozhodnutia, ktoré prijala v štádiu správneho konania tým, že na súde po prvýkrát tvrdí, že žiadosť úradníka bola podaná po uplynutí lehoty. Tým by administratíva žiadala súd Spoločenstva o preskúmanie zákonnosti okolnosti, o ktorej sa v napadnutom rozhodnutí nevyjadrila, a spochybnila by situáciu, ktorú sama akceptovala.

(pozri body 41, 42)

2. Z článku 4 prvého odseku prílohy V služobného poriadku vyplýva, že len v prípade, že úradník nemohol vyčerpať svoju riadnu dovolenku počas kalendárneho roka z dôvodov požiadaviek služby, môže prevod nevyčerpanej dovolenky presiahnuť dvanásť dní. Rovnako článok 4 druhý odsek prílohy V služobného poriadku priznáva úradníkovi v čase jeho odchodu zo služby náhradu stanovenú týmto ustanovením len v rozsahu dní riadnej dovolenky nevyčerpaných z dôvodu požiadaviek služby. Pojem „požiadavky služby“ sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na profesijné činnosti, ktoré úradníkovi z dôvodu úloh jemu zverených bránia čerpať riadnu dovolenku, na ktorú má nárok.

Tento pojem sa teda nemôže vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na prípad, keď bol úradník na nemocenskej dovolenke, a to aj v prípade dlhotrvajúcej choroby. Ako totiž vyplýva z článku 59 ods. 1 prvého pododseku služobného poriadku, podľa ktorého úradník má nárok na nemocenskú dovolenku, len ak „predloží doklad o svojej neschopnosti plniť svoje povinnosti“, v takej situácii je úradník podľa definície oslobodený od výkonu svojej služby, a teda nie je v službe v zmysle článku 4 prvého odseku prílohy V služobného poriadku.

Okrem toho na to, aby úradník odôvodnil svoju žiadosť o prevod dovolenky, nemôže sa odvolávať na plnenie pracovných úloh, pokiaľ sa administratíva domnieva, že mu tieto úlohy nebránili čerpať dovolenku. Úradníkovi totiž neprísluší posudzovať, či záujem služby vyžaduje, že si nemôže zobrať dovolenku z dôvodu vykonania určitých úloh a zodpovedajúce dni si prevedie do nasledujúceho roka, pretože toto posúdenie pripadá výlučne jeho nadriadeným. V tejto súvislosti administratíva disponuje širokou mierou voľnej úvahy a preskúmanie súdom Spoločenstva sa obmedzuje na to, či administratíva konala v rozumných medziach a či uvedenú právomoc neuplatnila zjavne nesprávnym spôsobom bez toho, aby súd svojím vlastným posúdením nahradil posúdenie administratívy.

(pozri body 56, 61, 63, 70 – 72)

Odkaz: Súdny dvor, 12. februára 1987, Bonino/Komisia, 233/85, Zb. s. 739, bod 5; Súd prvého stupňa, 16. decembra 1999, Cendrowicz/Komisia, T‑143/98, Zb. VS s. I‑A‑273, II‑1341, bod 61; Súd prvého stupňa, 9. júna 2005, Castets/Komisia, T‑80/04, Zb. VS s. I‑A‑161, II‑729, body 28 až 30 a 33

3. Administratíva môže iste vopred v priebehu roka určiť, akým spôsobom mieni rozhodovať po uplynutí roka o existencii „dôvodov požiadaviek služby“ v zmysle článku 4 prílohy V služobného poriadku, ktoré môžu odôvodniť žiadosť o prevod dní riadnej dovolenky na nasledujúci rok. Táto možnosť, vo forme „plán asimilácie dní dovolenky“, je v zjavnom záujme administratívy, pretože umožňuje ozrejmiť úradníkovi, ktorý má príliš veľa dní dovolenky, akým spôsobom administratíva zamýšľa vyhovieť jeho budúcim žiadostiam o prevod dovolenky. Úradník a jeho vedúci oddelenia tak rovnako vopred a predvídateľným spôsobom vedia, čo je potrebné v priebehu predmetného roka urobiť. Úradník si totiž môže vziať dovolenku bez obavy, že jeho neprítomnosťou sa poškodí záujem služby, a vedúci oddelenia môže lepšie predvídať problémy spojené s neprítomnosťou jedného z jeho podriadených.

Taký plán asimilácie dní dovolenky nie je v rozpore so záujmom služby ani uplatniteľnými ustanoveniami služobného poriadku. Údaje, ktoré obsahuje týkajúce sa posúdenia administratívy o „dôvodoch požiadaviek služby“ pre nasledujúci rok a v dôsledku toho o dňoch dovolenky, ktoré považuje za prevoditeľné, predstavujú presné ubezpečenie spôsobilé vyvolať legitímnu dôveru u jeho adresáta.

(pozri body 88 – 90)