Opinion of the Advocate-General



Opinion of the Advocate-General

1. Toto odvolanie podal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ďalej len „ÚHVT“) proti rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci Celltech R & D/ÚHVT(2), ktorým bolo zrušené rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT (ďalej len „odvolací senát“). Odvolanie sa osobitne týka správneho výkladu a uplatnenia pojmov rozlišovacia spôsobilosť a opisný charakter v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (ďalej len „nariadenie“)(3) .

Nariadenie

2. Článok 7 ods. 1 nariadenia vymenováva tzv. „absolútne“ dôvody zamietnutia zápisu ochrannej známky. Absolútne dôvody bránia zápisu automaticky, na rozdiel od „relatívnych“ dôvodov (ako napr. podobnosť medzi navrhovanou ochrannou známkou a už existujúcou ochrannou známkou), ktoré v závislosti od okolností môžu, avšak nemusia zápisu brániť.

3. Článok 7 ods. 1, v rozsahu aký je relevantný v prejednávanej veci, stanovuje:

„Do registra sa nezapíšu:

…

b) ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť;

c) ochranné známky, ktoré pozostávajú výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných charakteristík tovarov alebo služieb.“

4. Označenia alebo údaje spadajúce do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. c) budem označovať ako „opisné“.

5. Pri výklade článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia je potrebné zohľadniť tiež judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa výkladu ustanovení článku 3 ods. 1 písm. b) a c) smernice o ochranných známkach(4), ktorých znenie je rovnaké.

6. Článok 73 nariadenia stanovuje, že v rozhodnutiach Úradu „sú uvedené dôvody, z ktorých sa vychádzalo“.

Okolnosti predchádzajúce sporu

7. V júni 2000 podala spoločnosť Celltech R & D Ltd (ďalej len „prihlasovateľka ochrannej známky“ alebo „prihlasovateľka“) prihlášku na zápis slovnej ochrannej známky CELLTECH ako ochrannej známky Spoločenstva. Zápis sa žiadal pre i) farmaceutické, zverolekárske a zdravotné zložky, prípravky a látky zahrnuté v triede 5 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na účely zápisu ochranných známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení; ii) chirurgické, lekárske, zubárske a zverolekárske prístroje a nástroje zahrnuté v triede 10 v zmysle spomínanej dohody, a iii) výskum a vývoj služieb, poradenské služby, všetko, čo sa týka biologických, lekárskych a chemických vied zahrnuté v triede 42.

8. V júni 2002 zamietla prieskumová pracovníčka prihlášku na zápis na základe článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia. Zastávala názor, že dotknuté označenie sa skladalo z gramaticky správneho spojenia dvoch výrazov „cell“ (bunka) a „tech“ (skratka slova ‚technický‘ alebo ‚technológia‘). Následne usúdila, že prihlasovaná ochranná známka nemôže slúžiť na určenie pôvodu pre tovary a služby, pre ktoré sa zápis žiadal, pretože všetky patria do oblasti bunkovej technológie.

9. V máji 2003 druhý odvolací senát toto odvolanie zamietol. Zastával názor, že slovná ochranná známka CELLTECH bude „okamžite a jednoznačne vnímaná ako výraz označujúci činnosti týkajúce sa oblasti bunkovej technológie, ako aj tovary, prístroje a materiál v rámci týchto činností používané alebo z týchto činností vyplývajúce“. Spojitosť medzi tovarmi a ochrannou známkou nebola dostatočne nepriama, aby prisúdila ochrannej známke minimálny stupeň skutočnej rozlišovacej spôsobilosti požadovanej na základe článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia. Odvolací senát ďalej rozhodol, že z dôvodu, že zápisu ochrannej známky bráni článok 7 ods. 1 písm. b), nebolo potrebné posudzovať, či sa uplatní aj článok 7 ods. 1 písm. c).

10. Prihlasovateľka ochrannej známky podala proti tomuto rozhodnutiu (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) žalobu na Súd prvého stupňa. Žalobkyňa predložila „jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b)“.(5)

Rozsudok Súdu prvého stupňa

11. Súd prvého stupňa žalobe vyhovel.

12. Keďže relevantné časti rozsudku sú doslovne citované na príslušných miestach nižšie, uvádzam len jeho prehľad.

13. Po prvé Súd prvého stupňa zhrnul judikatúru Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa týkajúcu sa základnej funkcie ochrannej známky a správneho výkladu jednotlivých dôvodov zamietnutia zápisu vymenovaných v článku 7 ods. 1 nariadenia.(6) Osobitne uviedol, že slovná ochranná známka, ktorá je opisom charakteristík tovarov alebo služieb v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c), z tohto dôvodu nevyhnutne nemá rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k rovnakým tovarom alebo službám v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b).(7)

14. Súd prvého stupňa následne zhrnul body 10 až 12 napadnutého rozhodnutia a dospel k záveru, že odvolací senát „v podstate usúdil, že označenie CELLTECH nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 z dôvodu, že by bolo príslušnou skupinou verejnosti vnímané ako výraz opisujúci dotknuté tovary a služby“.(8) Zastával názor, že je vhodné skúmať, či odvolací senát preukázal, že slovné označenie, ktorého zápis sa žiadal, opisovalo požadované tovary a služby. V prípade kladnej odpovede by malo byť napadnuté rozhodnutie potvrdené na základe judikatúry(9), podľa ktorej každé opisné označenie nevyhnutne nemá rozlišovaciu spôsobilosť. Ak naopak dotknuté označenie neopisuje tovary a služby, ktorých sa týka prihláška na zápis, bolo by potrebné v súlade s rozsudkom SAT.1(10) overiť, či odvolací senát uviedol iné argumenty, aby usúdil, že požadované označenie nemá rozlišovaciu spôsobilosť.(11)

15. Súd prvého stupňa sa preto sústredil na otázku, či odvolací senát preukázal, že dotknutá ochranná známka má opisný charakter. Potvrdil zistenie odvolacieho senátu,(12) že cieľovú skupinu verejnosti tvorí nielen odborná verejnosť osôb z lekárskej oblasti, ktoré sú oboznámené s vedeckými pojmami v anglickom jazyku v oblasti ich činnosti bez ohľadu na ich materinský jazyk, ale tiež priemerní spotrebitelia.(13) Po preskúmaní napadnutého rozhodnutia Súd prvého stupňa dospel k záveru, že odvolací senát nepreukázal, že dotknuté označenie opisuje dotknuté tovary a služby.(14)

16. Súd prvého stupňa ďalej posúdil, či odvolací senát uviedol iné argumenty preukazujúce, že dotknutá slovná ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť. Dospel k záveru, že odvolací senát nepreukázal, že táto ochranná známka posudzovaná ako celok neumožní cieľovej skupine verejnosti rozlíšiť tovary a služby prihlasovateľky od tých, ktoré majú iný obchodný pôvod.(15)

17. Súd prvého stupňa tak dospel k záveru, že odvolací senát nepreukázal, že dotknutá slovná ochranná známka má opisný charakter, a že jej zápisu preto bráni článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia. Vzhľadom na to, že odvolací senát neuviedol iné dôvody, pre ktoré sa domnieval, že táto ochranná známka predsa len nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b), je chybným posúdením odvolacieho senátu, že zápisu ochrannej známky bráni článok 7 ods. 1 písm. b). Súd prvého stupňa preto napadnuté rozhodnutie zrušil.(16)

18. ÚHVT podal proti rozsudku Súdu prvého stupňa odvolanie na základe piatich dôvodov, pričom uvádza, že tento rozsudok „porušil článok 7 ods. 1 písm. b) a c)… a že je neplatný z dôvodu vady spočívajúcej v nedostatočnom odôvodnení“.

Prípustnosť odvolania

19. Prihlasovateľka ochrannej známky tvrdí, že odvolanie je neprípustné v rozsahu, v akom sa týka článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia. Tvrdí, že odvolací senát nerozhodol o tomto ustanovení a prihlášku na zápis ochrannej známky CELLTECH zamietol len na základe článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia. ÚHVT okrem toho pred Súdom prvého stupňa netvrdil, že túto ochranná známku nie je možné zapísať na základe článku 7 ods. 1 písm. c); naopak uviedol, že CELLTECH „preto nemá rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k dotknutým výrobkom a službám a nespĺňa podmienky pre zápis podľa článku 7 ods. 1 písm. b) “.(17) Naopak, odvolanie ÚHVT podané na Súdnom dvore sa takmer úplne sústreďuje na článok 7 ods. 1 písm. c).

20. Právny zástupca prihlasovateľky na pojednávaní tento argument širšie rozpracoval. Odkázal na judikatúru Súdneho dvora, z ktorej vyplýva, že každý z dôvodov zamietnutia zápisu vymenovaných v článku 7 ods. 1 je nezávislý od ostatných a vyžaduje samostatný prieskum,(18) že oblasti použitia príslušných dôvodov vyjadrených v písmenách b) až d) článku 7 sa zjavne prekrývajú,(19) a že slovná ochranná známka, ktorá je opisom charakteristík tovarov alebo služieb v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) z tohto dôvodu nevyhnutne nemá rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k rovnakým tovarom alebo službám v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b).(20) O nevyhnutnosti striktne rozlišovať medzi článkom 7 ods. 1 písm. b) a článkom 7 ods. 1 písm. c) veľmi jasne pojednával rozsudok vo veci BioID(21), ktorým Súdny dvor zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa, kde bol nepostačujúco zohľadnený rozdielny charakter týchto dvoch ustanovení.

21. Právny zástupca prihlasovateľky zdôraznil, že rozsudok Súdu prvého stupňa v danej veci bol vynesený 14. apríla 2005 a rozsudok Súdneho dvora vo veci BioID 15. septembra 2005. Uviedol, že „neexistuje pochybnosť o tom, že ak by bola žaloba prejednávaná pred [Súdom prvého stupňa] teraz, sústredil by sa tento [súd] na článok 7 ods. 1 písm. b) a vôbec by neodbočil ku článku 7 ods. 1 písm. c) – vyhlásil by: ‚budeme sa zaoberať dôvodom zamietnutia podľa článku 7 ods. 1 písm. b), pretože proti ochrannej známke neexistujú podľa článku 7 ods. 1 písm. c) žiadne námietky‘“.

22. Toto vyjadrenie ma nepresvedčilo a ani vo všeobecnejšej rovine nie som presvedčená o tom, že odvolanie je neprípustné.

23. Zdá sa mi, že v rozsudku BioID Súdny dvor len uplatnil zásady, ktoré presne pred rokom stanovil v rozsudku SAT.1(22) . V obidvoch prípadoch Súdny dvor zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z dôvodu, že Súd vykladal článok 7 ods. 1 písm. b) s odkazom na kritérium (a to, že nemožno zapísať ochranné známky, ktoré sa môžu bežne používať v obchodnom styku na prezentáciu dotknutých tovarov alebo služieb) v kontexte článku 7 ods. 1 písm. c).(23) Nemyslím si preto, že by príslušné dátumy rozsudkov Súdneho dvora vo veci BioID a Súdu prvého stupňa v prejednávanej veci mali nejaký význam.

24. Predovšetkým však Súdny dvor zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci BioID, pretože súd založil svoj záver, že prihlasovaná ochranná známka spadá do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. b), v podstate na skutočnosti, že táto známka môže byť bežne používaná v obchode. Súdny dvor rozhodol, že kritérium je síce relevantné v kontexte článku 7 ods. 1 písm. c), ale nie je meradlom, podľa ktorého by sa mal článok 7 ods. 1 písm. b) vykladať.(24) V prejednávanej veci naopak odvolací senát kritérium pravdepodobného bežného používania v obchode neuplatnil.

25. Podľa môjho názoru má väčší význam skutočnosť, že rozsudok Súdneho dvora vo veci SAT.1 bol vynesený po napadnutom rozhodnutí, avšak pred rozsudkom Súdu prvého stupňa v prejednávanej veci. Súd prvého stupňa preskúmal napadnuté rozhodnutie vo svetle rozsudku Súdneho dvora vo veci SAT.1. V tomto rozsudku Súdny dvor rozhodol, že pokiaľ ÚHVT rozhodne, že ochranná známka, ktorá sa nedostáva do rozporu s článkom 7 ods. 1 písm. c) (aj keď nemá len čisto opisný charakter), a napriek tomu nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b), potom ÚHVT musí uviesť dôvody, na ktorých sa tento názor zakladá.(25)

26. V prejednávanej veci Súd prvého stupňa uplatnil tento záver Súdneho dvora a dospel k názoru, že odvolací senát v podstate rozhodol, že označenie CELLTECH nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 z dôvodu, že by bolo príslušnou skupinou verejnosti vnímané ako výraz opisujúci dotknuté tovary a služby.(26) V dôsledku toho bol Súd prvého stupňa toho názoru, že je najprv vhodné skúmať, či odvolací senát preukázal, že slovné označenie opisovalo dotknuté tovary a služby.(27)

27. Napadnuté rozhodnutie sa zakladá na zistení odvolacieho senátu, že príslušný spotrebiteľ bude vnímať dotknutú ochrannú známku predovšetkým ako údaj opisujúci druh tovarov a služieb, ktorých sa týka (t. j. ako čisto opisného charakteru).(28) Odvolací senát na základe tohto zistenia dospel k záveru, že zápisu ochrannej známky bráni článok 7 ods. 1 písm. b). Rovnako tak mohol – a možno skôr mal – dospieť k záveru, že zápisu bráni článok 7 ods. 1 písm. c).(29) Je tiež možné, ako zrejme na pojednávaní pripustil právny zástupca prihlasovateľky, že Súd prvého stupňa sa za týchto okolností mal zdržať posudzovania článku 7 ods. 1 písm. c). Odvolací senát a aj prieskumová pracovníčka sa však v skutočnosti zamerali výlučne na opisný charakter. V zmysle judikatúry, podľa ktorej slovná ochranná známka, ktorá opisuje charakteristiky tovarov alebo služieb v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c), na základe tejto skutočnosti nutne nemá rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k rovnakým tovarom alebo službám v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b),(30) sa skutočnosť, že sa Súd prvého stupňa zameral na článok 7 ods. 1 písm. c), nezdá nelogická ani nevhodná. Aj keby sa pripustilo, že Súd prvého stupňa tak nemal urobiť, bola by spochybnená skôr správnosť rozsudku tohto súdu – čo prihlasovateľka, ako je možné sa domnievať, nemá v úmysle – než prípustnosť odvolania proti nemu.

28. V skutočnosti venoval Súd prvého stupňa body 27 až 40 svojho rozsudku analýze zistení odvolacieho senátu týkajúcich sa skutočnosti, či označenie CELLTECH má opisný charakter. V bode 41 dospel k záveru, že „odvolací senát nedokázal, že slovná ochranná známka CELLTECH opisovala tovary a služby, pre ktoré sa zápis žiadal“. Súd prvého stupňa naopak venoval len body (43 a 44) analýze „či odvolací senát v napadnutom rozhodnutí uviedol iné argumenty dokazujúce, že dotknutá slovná ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť“ [článok 7 ods. 1 písm. b)].(31) Nakoniec v bode 45 rozsudku je uvedený celkový záver Súdu prvého stupňa, že „odvolací senát nepreukázal, že zápisu prihlasovanej ochrannej známky bránia dôvody pre zamietnutie uvedené v článku 7 ods. 1 písm. c)“.

29. Zdalo by sa mi preto nezmyselné zamietnuť odvolanie ako neprípustné z dôvodu, že sa zameriava na otázku, či Súd prvého stupňa správne vykonal analýzu týkajúcu sa opisného charakteru. Takýto postup by totiž pripravil ÚHVT o možnosť napadnúť rozsudok práve z tých dôvodov, na ktorých sa zakladá.

30. Som preto toho názoru, že odvolanie je prípustné.

Odvolacie dôvody

31. ÚHVT predkladá päť odvolacích dôvodov. Myslím, že je vhodné ich posúdiť v poradí bodov rozsudku, ktorých sa týkajú.

Body 35 až 37 rozsudku Súdu prvého stupňa: prvý a (časť) druhého odvolacieho dôvodu

32. Prvý odvolací dôvod sa týka bodov 36 a 37 rozsudku Súdu prvého stupňa, pričom druhý dôvod sa čiastočne týka bodu 35. Je zjavné, že body 35 až 37 spoločne predstavujú samostatný súbor úvah. Zdá sa byť umelé ich rozdeľovať. Vyjadrím sa preto k prvému a druhému(32) odvolaciemu dôvodu spoločne.

33. Keďže body 35 až 37 nadväzujú na body 32 až 34 a bod 34 odkazuje na bod 12 napadnutého rozhodnutia, je vhodné začať týmto bodom odvolacieho dôvodu odvolacieho senátu:

„Podľa odvolacieho senátu bude dotknutý spotrebiteľ slovné spojenie ‚CELLTECH‘ okamžite a jednoznačne vnímať ako výraz označujúci činnosti týkajúce sa oblasti bunkovej technológie, ako aj tovary, prístroje a materiál v rámci týchto činností používané alebo z týchto činností vyplývajúce. Následne odvolací senát zistil, že spojitosť medzi tovarmi a ochrannou známkou nebola dostatočne nepriama, aby prisúdila ochrannej známke minimálny stupeň skutočnej rozlišovacej spôsobilosti požadovanej na základe článku 7 ods. 1 písm. b) [nariadenia].“

34. Body 32 až 37 rozsudku Súdu prvého stupňa majú toto znenie:

„32 … CELLTECH sa skladá z dvoch podstatných mien pochádzajúcich z anglického jazyka, hoci druhé je uvedené vo forme skratky. Pokiaľ ide o zložku ‚cell‘, platí, že v oblasti biológie sa vzťahuje k najmenšej jednotke organizmu schopnej samostatne fungovať. Rovnako zložka ‚tech‘ sa skladá z bežnej skratky slova ‚technology‘ (technológia) a ako skratka sa neodchyľuje od lexikálnych pravidiel anglického jazyka (pozri v tomto zmysle rozsudok SAT.1, bod 31).

33 Je teda potrebné uviesť, že aspoň jeden význam slovného označenia CELLTECH je ‚cell technology‘ (bunková technológia).

34 Pokiaľ ide o povahu vzťahu medzi slovnou ochrannou známkou CELLTECH a dotknutými tovarmi a službami, odvolací senát v bode 12 napadnutého rozhodnutia usúdil, že tento výraz označuje činnosti týkajúce sa oblasti bunkovej technológie, ako aj tovary, prístroje a materiál v rámci týchto činností používaný alebo z týchto činností vyplývajúci.

35 Je teda potrebné preskúmať, či odvolací senát preukázal, že slovné označenie CELLTECH, chápané ako ‚cell technology‘, opisuje dotknuté tovary a služby týkajúce sa farmaceutickej oblasti.

36 V tomto ohľade je dôležité poznamenať, že ani odvolací senát, ani ÚHVT neuviedli vedecký význam bunkovej technológie. ÚHVT totiž len v prílohe svojho vyjadrenia k žalobe uviedol výňatok z Collins English Dictionary opisujúci definície výrazov ‚cell‘ a ‚tech‘.

37 Takže ani odvolací senát a ani ÚHVT nevysvetlili, ako tieto výrazy poskytujú informáciu, pokiaľ ide o účel a povahu tovarov a služieb, ktorých sa týka prihláška na zápis, najmä spôsob, ktorým sú tieto tovary a služby v bunkovej technológii používané, alebo akoby z nej vyplývali.“

Druhý odvolací dôvod (bod 35)

35. V rámci druhého odvolacieho dôvodu ÚHVT tvrdí, že pri skúmaní, či sa slovo CELLTECH skladá výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť na označenie charakteristík dotknutých tovarov alebo služieb, Súd prvého stupňa pochybil, keď neprihliadol na individuálny význam slov „cell“ a „tech“. Súd prvého stupňa sa namiesto toho sústredil výlučne na význam označenia CELLTECH alebo výrazu „cell technology“ ako celku. Týmto nezobral do úvahy zásadu, podľa ktorej samotná kombinácia prvkov, z ktorých každý opisuje charakteristiky dotknutých tovarov a služieb, ktorá so sebou neprináša neobvyklú zmenu vo vzťahu k skladbe alebo významu stále len opisuje uvedené charakteristiky na účely článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia.

36. Ochranná známka CELLTECH sa skladá z opisného slova („cell“) a obvyklej skratky iného opisného slova („tech“).

37. Je zrejmé, že ak sa má ochranná známka tvorená jedným slovom vyplývajúcim z kombinácie prvkov považovať za opisnú podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ktorý je totožný s článkom 3 ods. 1 písm. c) smernice(33) ), nestačí zistiť prípadný opisný charakter každého z jej prvkov: takýto charakter musí mať samotné slovo.(34)

38. Je všeobecným pravidlom , že samotná kombinácia prvkov, z ktorých každý opisuje charakteristiky tovarov alebo služieb, spravidla sama osebe tiež opisuje uvedené charakteristiky v zmysle uvedených ustanovení, aj keď táto kombinácia vytvára nové slovo. Zo samotného spojenia takýchto prvkov bez toho, aby boli vykonané neobvyklé zmeny vo vzťahu k skladbe alebo významu, totiž nevznikne obyčajne nič iné než ochranná známka, ktorá sa skladá výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie charakteristík uvedených tovarov.(35)

39. Súdny dvor však ozrejmil, že pokiaľ takéto spojenie vyvoláva dojem dostatočne vzdialený od dojmu vytváraného jednoduchým spojením dotknutých prvkov, teda pokiaľ existuje zreteľný rozdiel medzi samotným novým slovom a samotným súčtom prvkov, ktoré ho tvoria, nemusí mať výsledná kombinácia opisný charakter v zmysle dotknutých právnych predpisov.(36)

40. Je preto zrejmé, že rozhodujúcim je celkový dojem vyvolaný ochrannou známkou. Tento záver je len ťažko prekvapujúci. Ako uviedol Súdny dvor vo svojom prvom rozsudku týkajúcom sa smernice o ochranných známkach [vydanom v súvislosti s posudzovaním existencie „nebezpečenstva zámeny“ medzi dvomi podobnými označeniami v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b) smernice, avšak uznávanom(37) ako rozsudok majúci všeobecné uplatnenie]: „priemerný spotrebiteľ obyčajne vníma ochrannú známku ako celok a rozličné detaily si nevšíma“.(38)

41. Súhlasím preto s prihlasovateľkou ochrannej známky, že Súd prvého stupňa oprávnene preskúmaval, či ochranná známka CELLTECH má ako celok opisný charakter.

42. Podľa môjho názoru je preto potrebné zamietnuť druhý odvolací dôvod v rozsahu, v akom sa týka bodu 35 rozsudku Súdu prvého stupňa.

Prvý odvolací dôvod: body 36 a 37

43. Svojím prvým odvolacím dôvodom ÚHVT tvrdí, že hoci Súd prvého stupňa uznal, „že aspoň jeden význam slovnej ochrannej známky CELLTECH je ‚cell technology‘ (bunková technológia)“,(39) dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia, keď od odvolacieho senátu požadoval ako podmienku pre zamietnutie zápisu ochrannej známky CELLTECH z dôvodu, že je opisná, aby vysvetlil „vedecký význam bunkovej technológie“ (bod 36) a osobitne vysvetlil „ako tieto výrazy poskytujú informáciu, pokiaľ ide o účel a povahu tovarov a služieb, ktorých sa týka prihláška na zápis, najmä spôsob, ktorým sú tieto tovary a služby v bunkovej technológii používané, alebo akoby z nej vyplývali“ (bod 37).

44. ÚHVT pripúšťa, že nato, aby mohol odôvodniť zamietnutie zápisu na základe článku 7 ods. 1 písm. c), musí uviesť dostatočné dôvody, ktoré sa neobmedzujú na samotné tvrdenie, že označenie je opisné. Zastáva však názor, že nie je povinný podávať vedecké vysvetlenie.

45. Prihlasovateľka ochrannej známky tvrdí, že je logické vyžadovať, aby odvolací senát vysvetlil význam pojmu „cell technology“ skôr než zamietne navrhovanú ochrannú známku z dôvodu, že má opisný charakter. Pokiaľ sa o určitom výraze tvrdí, že má opisný charakter, je potrebné vysvetliť, čo opisuje. Prihlasovateľka pripúšťa, že ÚHVT nemusí poskytnúť dôkaz týkajúci sa významu výrazu v každom prípade. Pokiaľ sa však o kombinovanom výraze tvrdí, že má opisný charakter [čo by bolo prekážkou zápisu podľa článku 7 ods. 1 písm. c)] a že nejde o štandardný opis, mali by byť predložené nejaké dôkazy, ktoré by preukázali, ako je používaný na účely opisu.

46. Podľa môjho názoru je jasné, že sa Súd prvého stupňa v bode 37 svojho rozsudku zaoberal bodom 12 napadnutého rozhodnutia.

47. Na účely zistenia, či Súd prvého stupňa pochybil, keď kritizoval odvolací senát a ÚHVT za to, že „neuviedli vedecký význam bunkovej technológie“ ani nevysvetlili „ako tieto výrazy poskytujú informáciu, pokiaľ ide o… spôsob, ktorým sú tieto [dotknuté] tovary a služby používané, alebo akoby z nej vyplývali“, je potrebné posúdiť, v akom rozsahu je úrad príslušný v oblasti ochranných známok povinný odôvodniť zamietnutie prihlášky na zápis ochrannej známky.

48. Článok 73 nariadenia vyžaduje, aby boli rozhodnutia ÚHVT odôvodnené. Súdny dvor rozhodol, že táto povinnosť má rovnaký rozsah ako povinnosť odôvodnenia, ktorá vyplýva z článku 253 ES. Podľa ustálenej judikatúry musí odôvodnenie požadované podľa článku 253 ES jasne a nedvojzmyselne ukázať úvahu autora právneho aktu takým spôsobom, aby zainteresovaní mohli poznať príčiny prijatého opatrenia a príslušné súdne orgány vykonávať svoje preskúmanie. Nepožaduje sa, aby odôvodnenie špecifikovalo všetky prípadné skutkové a právne prvky, pretože otázka, či odôvodnenie právneho aktu je v súlade s požiadavkami článku 253 ES sa musí posudzovať nielen podľa svojho znenia, ale aj podľa svojho kontextu a všetkých právnych noriem upravujúcich príslušnú problematiku.(40)

49. Súdny dvor uplatnil tieto závery a rozhodol, že ÚHVT musí uviesť „úplné a presné odôvodnenie“ rozhodnutia, ktorým zamieta zápis ochrannej známky.(41) Súd prvého stupňa pripustil, že odôvodnenie takéhoto rozhodnutia môže byť stručné za predpokladu, že prihlasovateľovi umožňuje zistiť dôvody zamietnutia jeho prihlášky na zápis a toto rozhodnutie úspešne napadnúť.(42)

50. Táto požiadavka sa súbežne nachádza v judikatúre Súdneho dvora, podľa ktorej musí existovať právo na súdne preskúmanie každého rozhodnutia, ktorým vnútroštátny orgán príslušný v oblasti ochranných známok odmieta priznať oprávnenie priznané právom Spoločenstva. Keďže účinné súdne preskúmanie musí umožniť aj preskúmanie legality odôvodnení napadnutého rozhodnutia, je vnútroštátny orgán príslušný v oblasti ochranných známok povinný odôvodniť rozhodnutie, ktorým zamieta zápis ochrannej známky. Podľa ustálenej judikatúry, ktorú Súdny dvor uplatnil aj v oblasti ochranných známok, musí byť odôvodnenie prispôsobené povahe predmetného aktu a má uvádzať jasným a jednoznačným spôsobom úvahy inštitúcie, autora aktu, spôsobom umožňujúcim dotknutým osobám spoznať odôvodnenia prijatých opatrení a príslušnému súdu vykonávať svoju prieskumnú právomoc.(43)

51. Pokiaľ sa navrhovaná slovná ochranná známka neskladá len z jednoznačného opisu charakteristík podľa článku 7 ods. 1 písm. c.) nariadenia, a teda sama osebe zjavne nemá opisný charakter, samotné tvrdenie ÚHVT, že opisný charakter má, zjavne nevyhovuje tejto požiadavke. Súdny dvor preto v rozsudku SAT.1 zrušil rozhodnutie ÚHVT okrem iného z toho dôvodu, že ÚHVT „v napadnutom rozhodnutí len konštatoval, že prvky ‚SAT‘ a ‚2‘ sú popisné… bez toho, aby uviedol, v akom ohľade nie je označenie ‚SAT.2‘ vnímané ako celok, spôsobilé odlíšiť služby odvolateľa od služieb iných podnikov“.(44)

52. Zastávam názor, že nato, aby ÚHVT splnil svoju povinnosť odôvodnenia zamietnutia zápisu ochrannej známky, mal by stručne uviesť, čo rozumie pod výrazom, ktorého zápis sa žiada. V prejednávanej veci Súd prvého stupňa uložil ÚHVT podstatne prísnejšiu povinnosť, keď od odvolacieho senátu, ako podmienku pre zamietnutie zápisu ochrannej známky CELLTECH z dôvodu, že je opisná, požadoval aby „uviedol vedecký význam bunkovej technológie“ (bod 36) a aby osobitne vysvetlil „ako tieto výrazy poskytujú informáciu, pokiaľ ide o účel a povahu tovarov a služieb, ktorých sa týka prihláška na zápis, najmä spôsob, ktorým sú tieto tovary a služby v bunkovej technológii používané, alebo akoby z nej vyplýval“ (bod 37).

53. Zastávam preto názor, že prvý odvolací dôvod ÚHVT je opodstatnený.

Bod 39 rozsudku Súdu prvého stupňa: tretí odvolací dôvod

54. Tretí odvolací dôvod sa týka bodu 39 rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorý je vhodné vykladať v spojení s bodom 38:

„38 Je istotne pravda, že tovary a služby, ktorých sa týka prihláška na zápis, sú všeobecne farmaceutickými tovarmi a službami a sú na základe tejto skutočnosti spojené s telom, ktoré sa skladá z buniek. Odvolací senát však nepreukázal, že príslušná skupina verejnosti bude okamžite a bez premýšľania spájať konkrétne a priamo požadované farmaceutické tovary a služby s významom slovného označenia CELLTECH [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2001, DKV/ÚHVT (EuroHealth), T‑359/99, Zb. s. II1645, bod 35].

39 Okrem toho, aj za predpokladu, že dotknuté tovary a služby by mohli byť používané vo funkčnom kontexte zahrňujúcom bunkovú technológiu, táto skutočnosť nestačí na vyvodenie záveru, že slovné označenie CELLTECH môže slúžiť na označenie ich účelu. Takéto použitie totiž predstavuje nanajvýš jednu z niekoľkých oblastí použitia, ale nie technickú funkčnosť (rozsudok [z 20. marca 2002, DaimlerChrysler/ÚHVT] CARCARD, [Zb. s. II‑1963], bod 40).“

55. ÚHVT tvrdí, že sa Súd prvého stupňa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že na účely zistenia, že dotknuté označenie má opisný charakter alebo nemá dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť, je nevyhnutné opísať „účel“ dotknutých tovarov a služieb. Aj keď Súd prvého stupňa uznal, že „bunková technológia“ je „oblasťou použitia“ dotknutých tovarov a služieb, nesprávne rozhodol, že opis takejto „oblasti použitia“ nebude dostatočný nato, aby sa dospel k záveru, že označenie CELLTECH má opisný charakter, a preto nemá rozlišovaciu spôsobilosť.

56. Súd prvého stupňa sa mal dopustiť nesprávneho právneho posúdenia osobitne tým, že zastával názor, že použitie tovarov a služieb v súvislosti v „bunkovou technológiou“ nie je dôsledkom ich vlastnej funkcie, ale len jedným z mnohým polí uplatnení alebo jednou z mnohých „oblastí použitia“. Súd prvého stupňa zastával názor, že takáto „oblasť použitia“ nespadá do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. c). Súd prvého stupňa teda rozlišoval medzi vlastnosťami ako „účel“ alebo „technická funkcia“, ktorých opis spadá do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. c) a inými vlastnosťami, ako „oblasť použitia“, ktorých opis neodôvodňuje uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c).

57. Prihlasovateľka ochrannej známky tvrdí, že Súd prvého stupňa len vyhlásil, že odvolací senát nepreukázal, že výraz CELLTECH, aj keď bude vnímaný ako bunková technológia, bude okamžite a jednoznačne vnímaný ako označenie vlastností dotknutých tovarov a služieb.

58. Zastávam názor, že niekoľko faktorov podporuje široký výklad „charakteristík“, ktoré spadajú do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. c) a ktorých samotná existencia bude viesť k zisteniu opisného charakteru a k automatickému zamietnutiu zápisu.

59. Po prvé text samotného ustanovenia je zjavne skôr demonštratívny ako taxatívny, keď bráni zápisu „ochrann[ých] znám[ok], ktoré pozostávajú výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných charakteristík tovarov alebo služieb“. Uplatnenie výrazu „ktoré môžu slúžiť“,(45) dlhý zoznam charakteristík, z ktorých väčšina je skôr všeobecnými, ako osobitnými pojmami, a kategória „iných charakteristík“ podporujú tento výklad.

60. Po druhé podľa ustálenej judikatúry článok 3 ods. 1 písm. c) smernice, a teda (extenzívne) aj článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia(46), sleduje všeobecný záujem, ktorý požaduje, aby označenia alebo opisné údajné kategórie tovarov alebo služieb, ktorých zápis sa žiada, mohli byť voľne používané všetkými, aj ako kolektívne ochranné známky alebo ako súčasť kombinovaných alebo grafických ochranných známok. Tieto ustanovenia teda bránia tomu, aby takéto označenia a údaje boli vyhradené jedinému podniku z dôvodu ich zapísania do registra ako ochranných známok.(47) Všeobecný záujem, z ktorého tieto ustanovenia vychádzajú, predpokladá, že každá ochranná známka, ktorá pozostáva výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť na označenie charakteristík tovarov a služieb v zmysle týchto ustanovení, musí byť voľne dostupná všetkým a nemôže byť predmetom zápisu.(48) Z výkladu v zmysle tohto všeobecného záujmu musí jednoznačne vyplývať, že možné „použitie vo funkčnom kontexte“ alebo „oblasť použitia“ dotknutých tovarov a služieb sa musia považovať za takéto označenia alebo údaje.

61. Súdny dvor vždy prikladal veľkú váhu tomuto všeobecnému záujmu a na základe toho vykladal článok 3 ods. 1 písm. c) smernice široko. Nedávno preto rozhodol, že všeobecný záujem, z ktorého toto ustanovenie vychádza, vyžaduje, aby všetky označenia alebo všetky údaje, ktoré môžu slúžiť na označenie charakteristík tovarov alebo služieb, pre ktoré sa zápis žiada, boli ponechané voľne k dispozícii všetkým podnikom, aby ich mohli používať pri opise rovnakých charakteristík svojich vlastných tovarov. Označenia a údaje, z ktorých známka pozostáva, nemusia byť v čase podania prihlášky na zápis skutočne používané na účely opisu tovarov alebo služieb, pre ktoré sa prihláška podáva, alebo na účely opisu charakteristík týchto tovarov alebo služieb; ak sú tieto označenia a údaje spôsobilé byť používané na tento účel. Zápis slovnej ochrannej známky musí byť pri uplatňovaní článku 3 ods. 1 písm. c) smernice zamietnutý, ak aspoň jeden z jej možných významov označuje charakteristiku dotknutých tovarov alebo služieb. Je takisto bezvýznamné, či charakteristiky tovarov alebo služieb, ktoré môžu byť takýmto spôsobom opísané, sú z obchodného hľadiska podstatné alebo len vedľajšie. Nerozlišuje sa podľa toho, ktoré charakteristiky môžu byť opísané označeniami a údajmi, z ktorých známka pozostáva. V zmysle všeobecného záujmu, z ktorého článok 3 ods. 1 písm. c) vychádza, musí mať každý podnik možnosť takéto označenia a údaje voľne používať na opis akejkoľvek charakteristiky svojich tovarov bez ohľadu na to, aký význam má táto charakteristika z obchodného hľadiska.(49)

62. Všetky vyššie uvedené úvahy svedčia podľa môjho názoru v prospech širokého výkladu pojmu „charakteristiky“ spadajúce do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia a článku 3 ods. 1 písm. c) smernice.

63. Na podporu svojho tvrdenia, že „oblasť použitia“ tovarov alebo služieb nie je takouto „charakteristikou“, odkázal Súd prvého stupňa v bode 39 svojho rozsudku v prejednávanej veci na rozsudok CARCARD.(50) Súd prvého stupňa v tomto rozsudku uviedol:

„Pokiaľ ide o tovary spadajúce do kategórií označených ako neprenosné a prenosné zariadenia pre spracovania dát; programy uložené na nosičoch dát na účely spracovania dát, textov a/alebo obrazov zaradených do triedy 9, nezdá sa, že by slovo CARCARD mohlo slúžiť na označenie vlastností týchto tovarov. Okrem toho, aj keby tieto tovary mohli byť používané vo funkčnom kontexte, ktorý zahrňuje kartu v spojení s autom, nie je možné z toho ešte vyvodiť záver, že slovo CARCARD môže slúžiť na označenie účelu uvedených tovarov. Takéto použitie by totiž predstavovalo nanajvýš jednu z mnohých oblastí použitia, nie však pre technickú funkciu.“

64. Nie som presvedčená argumentáciou, ktorá má zjavne pôvod v tomto rozsudku a podľa ktorej oblasť použitia tovarov, na ktoré sa má navrhovaná ochranná známka vzťahovať, nie je charakteristikou týchto tovarov v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c). Je zaujímavé, že Súd prvého stupňa sa pokúsil od tohto bodu dištancovať v jedinom nasledujúcom rozsudku, v ktorom je tento bod citovaný.(51)

65. Z vyššie uvedených dôvodov zastávam názor, že Súd prvého stupňa v prejednávanej veci nesprávne rozlíšil medzi niektorými charakteristikami ako „účel“ alebo „technická funkcia“, ktorých opis spadá do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. c), a inými charakteristikami ako „oblasť použitia“, ktorých opis neodôvodňuje uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c). Domnievam sa preto, že tretí odvolací dôvod by mal byť prípustný.

Bod 40 rozsudku Súdu prvého stupňa: štvrtý a piaty odvolací dôvod

66. Štvrtý a piaty odvolací dôvod sa týkajú bodu 40 rozsudku Súdu prvého stupňa:

„Z vyššie uvedených úvah vyplýva, že odvolací senát nepreukázal, že výraz ‚celltech‘, považovaný taktiež za označenie bunkovej technológie, môže byť okamžite a jednoznačne vnímaný ako výraz označujúci činnosti týkajúce sa oblasti bunkovej technológie, ako aj tovary, prístroje a materiál v rámci týchto činností používané alebo z týchto činností vyplývajúce. Odvolací senát tiež nepreukázal, že cieľová skupina verejnosti ho bude vnímať výlučne ako údaj o druhu tovarov a služieb, ktoré označenie označuje.“

Štvrtý odvolací dôvod

67. Štvrtý odvolací dôvod považujem za osobitne ťažko pochopiteľný. ÚHVT súčasne uvádza, že Súd prvého stupňa i) sa nesprávne domnieval, že opis výrobného postupu a postupu pri distribúcii dotknutých tovarov a poskytovanie dotknutých služieb nespadá do pôsobnosti článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia; že ii) porušil toto ustanovenie, keď zamietol tvrdenie, že výraz „cell technology“ opisuje vedecký výrobný postup pre dotknuté tovary a postup pri poskytovaní dotknutých služieb; že iii) nepreskúmal, ako to uviedol odvolací senát, či označenie CELLTECH alebo výraz „cell technology“ môžu byť chápané ako „označujúce činnosti, ktoré spadajú do oblasti bunkovej technológie, ako aj tovary, prístroje a materiál… z týchto činností vyplývajúce “;(52) iv) nepreskúmal, či označenie CELLTECH alebo výraz „cell technology“ dostatočne jednoznačným a priamym spôsobom opisujú výrobný postup a postup pri distribúcii dotknutých tovarov a poskytovaní dotknutých služieb, a že v) nesprávne poprel, že označenie vedeckej metódy použitej na účely získania tovarov a služieb je opisného charakteru v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c).

68. Zdá sa mi však, že Súd prvého stupňa sa v bode 40 svojho rozsudku nedopustil žiadnej z týchto vecí. Dospel len k záveru, že odvolací senát nepreukázal, že označenie CELLTECH „môže byť okamžite a jednoznačne vnímané ako výraz označujúci činnosti týkajúce sa oblasti bunkovej technológie, ako aj tovary, prístroje a materiál v rámci týchto činností používané alebo z týchto činností vyplývajúce“. Mám výhrady k takémuto preskúmaniu zo strany Súdu prvého stupňa, pokiaľ ide o to, čo sú v podstate skutkové zistenia odvolacieho senátu.(53) Nerozumiem však tomu, ako tento záver Súdu prvého stupňa môže byť napadnutý z dôvodov uvedených ÚHVT.

69. Z toho dôvodu by som štvrtý odvolací dôvod zamietla ako nedôvodný.

Piaty odvolací dôvod

70. Vo svojom piatom odvolacom dôvode ÚHVT tvrdí, že rozsudok je vadný z dôvodu nedostatočného odôvodnenia, ktoré by umožnilo ÚHVT a tretím účastníkom pochopiť, prečo označenie CELLTECH alebo výraz „cell technology“ neopisujú charakteristiku spočívajúcu vo vedeckej metóde použitej na účely získania dotknutých tovarov a služieb.

71. Bod 40 rozsudku Súdu prvého stupňa je vyjadrený ako záver jeho argumentácie (uvádza „z vyššie uvedených úvah vyplýva“, čo jasne zahrňuje body 36 až 39). V tomto bode sa uvádza, „že odvolací senát nepreukázal, že výraz ‚celltech‘… môže byť okamžite a jednoznačne vnímaný…“ atď. Podľa môjho názoru sa toto tvrdenie týka preskúmania, ktoré vykonal odvolací senát. Ako som už uviedla, nie som presvedčená, že by Súd prvého stupňa mal právomoc zasahovať do tohto posúdenia. Táto otázka však nebola položená. V každom prípade sa zdá, ako uviedla prihlasovateľka ochrannej známky, že Súd prvého stupňa uviedol (v bodoch 36 až 39) dôvody, ktoré vedú k záveru uvedenému v bode 40. Zastávam preto názor, že piaty odvolací dôvod je potrebné zamietnuť ako neopodstatnený.

Bod 43 rozsudku Súdu prvého stupňa: druhý odvolací dôvod (časť)

72. Druhá časť druhého odvolacieho dôvodu sa týka bodu 43 rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorý je potrebné vidieť v jeho súvislosti:

„41 Následne [ (54) ] je potrebné zobrať do úvahy, že odvolací senát nedokázal, že slovná ochranná známka CELLTECH opisovala tovary a služby, pre ktoré bol zápis požadovaný.

42 Je teda potrebné preskúmať, či odvolací senát uviedol v napadnutom rozhodnutí iné argumenty, preukazujúce, že dotknuté slovné označenie nemá rozlišovaciu spôsobilosť.

43 Je potrebné v tomto ohľade pripomenúť, že pokiaľ ide o ochrannú známku zloženú zo slov, prípadná rozlišovacia spôsobilosť môže byť preskúmaná sčasti pre každú z jej výrazov alebo jej zložiek samostatne, ale musí, v každom prípade, byť závislá od skúmania celku, ktorý vytvára. Samotná okolnosť, že každá z týchto zložiek, hodnotená samostatne, nemá rozlišovaciu spôsobilosť, však nevylučuje, že kombinácia, ktorú vytvoria, môže mať rozlišovaciu spôsobilosť (pozri v tomto zmysle rozsudok SAT.1, bod 28).“

73. ÚHVT tvrdí, že bod 43 a v ňom uvedený odkaz na rozsudok SAT.1(55) sú nesprávne. Tvrdí, že záver Súdneho dvora, ktorý je uvedený v tomto rozsudku a na ktorý Súd prvého stupňa odkazuje, sa týkal takého spojenia opisného prvku a prvku bez rozlišovacej spôsobilosti, ktorých kombinácia ako celku neopisuje dotknuté tovary a služby. Tento záver preto podľa ÚHVT nemôže mať význam v prejednávanej veci, v ktorej ide o kombináciu dvoch opisných prvkov.

74. Podľa môjho názoru je rozsudok SAT.1 skutočnou oporou pre záver, na podporu ktorého bol citovaný. V bode 43 však Súd prvého stupňa zjavne(56) posudzuje, či v napadnutom rozhodnutí odvolací senát uviedol ďalšie argumenty, z ktorých by vyplývalo, že dotknuté slovné označenie nemá rozlišovaciu spôsobilosť. Súd prvého stupňa už uzavrel svoju úvahu o tom, či táto ochranná známka mala opisný charakter.(57) Jeho odkaz na rozsudok SAT.1 v tejto súvislosti bol teda jasne relevantný.

75. Zastávam názor, že druhý odvolací dôvod je potrebné zamietnuť ako nedôvodný v rozsahu, v akom sa týka bodu 43 rozsudku Súdu prvého stupňa.

Závery k odvolaniu

76. Z vyššie uvedených dôvodov som dospela k záveru, že rozsudok Súdu prvého stupňa je potrebné zrušiť. Po prvé tým, že Súd prvého stupňa požadoval od odvolacieho senátu ako podmienku zamietnutia zápisu ochrannej známky CELLTECH z dôvodu, že je opisná, aby „uviedol vedecký význam bunkovej technológie“ (bod 36 rozsudku) a osobitne, aby vysvetlil „ako tieto výrazy poskytujú informáciu, pokiaľ ide o účel a povahu tovarov a služieb, ktorých sa týka prihláška na zápis, najmä spôsob, ktorým sú tieto tovary a služby v bunkovej technológii používané, alebo ako by z nej vyplývali“ (bod 37 rozsudku), uložil prísnejšiu povinnosť, akou je povinnosť vyplývajúca z článku 73 nariadenia. Po druhé Súd prvého stupňa tým, že rozhodol (bod 39), že opis „oblastí použitia“ tovarov alebo služieb nie je opisom „charakteristík“ takýchto tovarov alebo služieb v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia, toto ustanovenie nesprávne vyložil.

Podstata žaloby v prvostupňovom konaní

77. Článok 61 Štatútu Súdneho dvora stanovuje, že ak je odvolanie dôvodné, Súdny dvor zruší rozhodnutie Súdu prvého stupňa a môže sám rozhodnúť o veci samej, ak to stav konania dovoľuje. Tak je to v tomto prípade.

78. Prihlasovateľka ochrannej známky v žalobe proti napadnutému rozhodnutiu tvrdí, že posúdenie požiadaviek podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia týkajúcich sa rozlišovacej spôsobilosti odvolacím senátom bolo nesprávne, a že by preto malo byť napadnuté rozhodnutie zrušené v plnom rozsahu, alebo subsidiárne, čiastočne zrušené.(58)

79. Prihlasovateľka v prvom rade tvrdí, že odvolací senát nesprávne posúdil dotknutú ochrannú známku ako celok.

80. V relevantných bodoch napadnutého rozhodnutia odvolací senát najskôr uviedol, že ochranná známka sa musí posudzovať ako celok, a dospel k záveru, že kombinácia anglického slova „cell“ a anglickej skratky „tech“, z ktorých ani jedno slovo samo osebe nemá rozlišovaciu spôsobilosť, nie je nič viac, než spojením týchto dvoch častí, keďže táto kombinácia neobsahuje žiadnu charakteristiku majúcu rozlišovaciu spôsobilosť.(59)

81. Tento záver podľa môjho názoru správne odráža judikatúru Súdneho dvora. Je jasné, že aj keď rozlišovacia spôsobilosť jednotlivých prvkov kombinovanej ochrannej známky môže zohrávať úlohu v rámci posúdenia rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky ako celku, musí toto posúdenie v každom prípade vychádzať z toho, ako túto ochrannú známku vníma dotknutá skupina verejnosti.(60)

82. V rozsudku BioID Súdny dvor potvrdil odôvodnenie Súdu prvého stupňa v tom zmysle, že keďže sa neobjavili konkrétne ukazovatele ako napríklad spôsob kombinácie rôznych prvkov naznačujúci, že prihlasovaná kombinovaná ochranná známka posudzovaná ako celok predstavuje viac ako len samotný súhrn prvkov, z ktorých sa skladá, takáto ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť v súvislosti s dotknutými kategóriami tovarov a služieb.(61) Podobne v rozsudku SAT.1 Súdny dvor naznačil, že aspekty ako fantazijný prvok majú význam pri posudzovaní toho, či ochranná známka zložená z prvkov bez rozlišovacej spôsobilosti má sama osebe rozlišovaciu spôsobilosť,(62) čím potvrdil názor, že nato, aby z dvoch súčastí, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť, vznikol celok, ktorý takúto spôsobilosť má, je potrebné niečo ďalšie.

83. Tento postoj je navyše v súlade s judikatúrou v oblasti posudzovania rozlišovacej spôsobilosti kombinovanej slovnej ochrannej známky skladajúcej sa len z prvkov bez rozlišovacej spôsobilosti, ktorá sa nemôže považovať za analogickú.(63) Súdny dvor uviedol, že takáto ochranná známka nemusí mať opisný charakter, pokiaľ vyvoláva dojem dostatočne vzdialený od dojmu vytváraného jednoduchým spojením dotknutých prvkov . Musí existovať zreteľný rozdiel medzi dotknutým označením a súčtom jeho prvkov, čo znamená, že toto označenie vďaka neobyčajnej povahe kombinácie vo vzťahu k tovarom a službám vyvoláva dojem, ktorý je dostatočne vzdialený do dojmu, ktorý je vyvolaný samotnou kombináciou významov, ktoré vyplývajú z jeho súčasti .(64)

84. V prejednávanej veci odvolací senát po zistení, že zoznam tovarov a služieb, na ktoré sa prihláška vzťahuje, sa týka odborných, ako aj neodborných spotrebiteľov,(65) uviedol, že „odvolací senát sa v podstate domnieval, že prihlasovaná ochranná známka môže byť okamžite a jednoznačne vnímaná ako výraz označujúci činnosti týkajúce sa oblasti bunkovej technológie, ako aj tovary, prístroje a materiál v rámci týchto činností používané alebo z týchto činností vyplývajúce“.(66)

85. Súdny dvor nedávno uviedol, že „konkrétne posúdenie spotrebiteľského dosahu ochrannej známky jasne definovanej vo vzťahu k tovarom a službám, na ktoré sa žiada zápis označenia, je konštatovaním skutkového stavu“.(67) Hoci sa k tomuto záveru dospelo v súvislosti s právomocou Súdneho dvora preskúmať skutkové zistenia Súdu prvého stupňa, utvrdzuje ma to v názore, že súd, pred ktorým bolo začaté odvolacie konanie, by nemal do zistení odvolacieho senátu (ktorý sám rozhoduje o odvolaní proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka(68) ) zasahovať bez vážneho dôvodu.

86. Tento postoj je tiež podporený znením článku 63 ods. 2 nariadenia, ktorý stanovuje, že žalobu proti rozhodnutiu odvolacieho senátu „možno podať na základe kompetenčných nedostatkov [z dôvodu nedostatku právomoci – neoficiálny preklad ], porušenia zásadnej procedurálnej požiadavky [porušenia podstatných formálnych náležitostí – neoficiálny preklad ], porušenia zmluvy, tohto nariadenia alebo akéhokoľvek právneho pravidla [právneho predpisu – neoficiálny preklad ] týkajúceho sa jeho uplatňovania alebo zneužitia právomoci“. Podľa môjho názoru toto znenie jasne naznačuje, že sa právomoc Súdu prvého stupňa pri preskúmaní takéhoto rozhodnutia obmedzuje na preskúmanie právnych otázok. Z toho vyplýva, že súdne preskúmanie rozhodnutí odvolacieho senátu ÚHVT sa obmedzuje len na „preskúmanie jeho zákonnosti, a teda jeho predmetom nie je opätovné preskúmavanie skutkových okolností, ktoré posúdili orgány ÚHVT“.(69) Pripúšťam však, že tento záver nezodpovedá doterajšej ustálenej praxi Súdu prvého stupňa, pokiaľ ide o žaloby proti rozhodnutiam odvolacieho senátu ÚHVT.

87. V prejednávanej veci sa mi zdá, že záver odvolacieho senátu, že označenie CELLTECH bude vnímať dotknutá skupina verejnosti ako výraz označujúci činnosti týkajúce sa oblasti bunkovej technológie, je skutkovým zistením, ktoré nemôže byť spochybnené v súvislosti so žalobou proti napadnutému rozhodnutiu. Vo všeobecnejšej rovine mi z tohto rozhodnutia jasne vyplýva, že odvolací senát neopomenul posúdiť dotknutú ochrannú známku ako celok. Hlavný argument prihlasovateľky ochrannej známky uvedený v jej žalobe proti napadnutému rozhodnutiu je preto potrebné zamietnuť.

88. Ako bude dané označenie vnímať dotknutá skupina verejnosti, je však len jedným z kritérií pri posudzovaní, či má ochranná známka rozlišovaciu spôsobilosť. Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky sa musí okrem toho posudzovať vo vzťahu k tovarom alebo službám, pre ktoré sa zápis žiada.(70) To je tiež predmetom podporne uplatneného tvrdenia prihlasovateľky ochrannej známky v rámci žaloby proti napadnutému rozhodnutiu. Prihlasovateľka tvrdí, že odvolací senát neposúdil, či ochranná známka CELLTECH bude mať rozlišovaciu spôsobilosť osobitne v súvislosti s tovarmi alebo službami, pre ktoré sa zápis žiada. Poznamenáva, že medzi týmito tovarmi sú „farmaceutické, zverolekárske a zdravotné zložky, prípravky a látky“ a „chirurgické, lekárske, zubárske a zverolekárske prístroje a nástroje“. Prihlasovateľka zastáva názor, že výrazy „cell“ a/alebo „tech“ nie sú obyčajne, ani samostatne používané na opis takýchto tovarov, a tvrdí, že odvolací senát túto otázku nezohľadnil.

89. Zdá sa mi, že tento argument má určitú váhu.

90. Keďže zápis ochrannej známky sa požaduje vždy pre tovary alebo služby uvedené v prihláške na zápis, musí byť otázka, či sa vo vzťahu k dotknutej ochrannej známke uplatnia absolútne dôvody pre zamietnutie zápisu, posúdená konkrétne v súvislosti s týmito tovarmi alebo službami.(71) Toto posúdenie musí byť dôkladné a úplné.(72) Pokiaľ sa žiada zápis ochrannej známky pre viaceré tovary alebo služby, domnievam sa, že nie je nevyhnutné, aby rozhodnutie, ktorým sa zamieta zápis na základe absolútnych dôvodov pre zamietnutie zápisu, tento záver uviedlo jednotlivo pre každý z týchto tovarov alebo každú z týchto služieb. Pokiaľ je však zápis na tomto základe zamietnutý vo vzťahu k celej skupine alebo kategórii tovarov alebo služieb, musí byť v rozhodnutí zodpovedajúcim spôsobom vysvetlené, prečo nie je možné ochrannú známku vo vzťahu k tejto skupine alebo kategórii ako takú zapísať.(73)

91. Podľa môjho názoru bod 12 napadnutého rozhodnutia takéto vysvetlenie nepodáva. Ako som už uviedla, nebol podľa môjho názoru odvolací senát povinný uviesť „vedecký význam pojmu bunkovej technológie“ alebo vysvetliť, ako výrazy „cell“ a „tech“ „poskytujú informáciu, pokiaľ ide o účel a povahu tovarov a služieb, ktorých sa týka prihláška na zápis, najmä spôsob, ktorým sú tieto tovary a služby v bunkovej technológii používané, alebo ako by z nej vyplývali“.(74) Som však toho názoru, že odvolací senát bol povinný vysvetliť, prečo (ako sa zdá) zastáva názor, že „farmaceutické, zverolekárske a zdravotné zložky, prípravky alebo látky“ a „chirurgické, lekárske, zubárske alebo zverolekárske prístroje alebo nástroje“ sú „tovary, prístroje a materiál v rámci… týchto činností používané [v odbore bunkovej technológie], alebo z týchto činností vyplývajúce“. Napadnuté rozhodnutie takéto vysvetlenie neobsahuje. Zastávam preto názor, že by malo byť zrušené.

O trovách

92. Podľa článku 122 prvého odseku Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak je odvolanie dôvodné a Súdny dvor sám rozhodne s konečnou platnosťou vo veci samej, potom rozhodne aj o trovách konania. Podľa článku 69 ods. 2 prvého pododseku Rokovacieho poriadku Súdneho dvora uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 118 toho istého rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. V prvostupňovom konaní navrhovala prihlasovateľka ochrannej známky zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania a neskôr menovaný podľa môjho názoru nemal vo veci úspech. V rámci odvolania navrhoval ÚHVT zaviazať prihlasovateľku ochrannej známky na náhradu trov a neskôr menovaná podľa môjho názoru nemala vo veci úspech. Domnievam sa preto, že ÚHVT by mal byť zaviazaný na náhradu trov konania na prvom stupni a prihlasovateľka ochrannej známky by mala byť zaviazaná na náhradu trov konania v odvolacom konaní.

Návrh

93. Som preto toho názoru, že Súdny dvor by mal:

– zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T‑260/03,

– zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu z 19. mája 2003,

– zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania na prvom stupni a spoločnosť Celltech R & D Ltd na náhradu trov konania v odvolacom konaní.

(1) .

(2) – Rozsudok zo 14. apríla 2005, T‑260/03, Zb. s. I‑1215.

(3) – Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.

(4) – Prvá smernica Rady 89/104/EHS zo 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92). V súvislosti s inými ustanoveniami smernice o ochranných známkach a nariadenia, ktoré sú v podstate rovnaké, Súdny dvor objasnil, že sa jeho výklad vo vzťahu k jednému ustanoveniu použije tiež vo vzťahu k druhému ustanoveniu: rozsudok z 22. júna 2000, Marca Mode, C‑425/98, Zb. s. I‑4861, body 26 až 28.

(5) – Bod 9 rozsudku Súdu prvého stupňa.

(6) – Body 19 až 24.

(7) – Rozsudky z 12. februára 2004, Koninklijke KPN Nederland, C‑363/99, Zb. s. I‑1619, bod 86, a Campina Melkunie, C‑265/00, Zb. s. I‑1699, bod 18.

(8) – Body 25 a 26.

(9) – Už citovaná v poznámke pod čiarou 7.

(10) – Rozsudok zo 16. septembra 2004, SAT.1 SatellitenFernsehen/ÚHVT, C‑329/02 P, Zb. s. I‑8317. Tento rozsudok je zmätočne označovaný tiež ako SAT.1 aj ako SAT.2, pričom SAT.2 zodpovedá ochrannej známke, ktorej zápis sa žiadal. Budem ho označovať ako SAT.1.

(11) – Bod 27.

(12) – Na ktorom sa zhodujú obidvaja účastníci.

(13) – Body 28 až 31.

(14) – Body 32 až 42, z ktorých mnohé sa týkajú prvého až štvrtého odvolacieho dôvodu.

(15) – Body 42 až 44, pričom bod 43 je predmetom piateho odvolacieho dôvodu.

(16) – Body 45 a 46.

(17) – Zdôraznené prihlasovateľkou.

(18) – Pozri rozsudky Koninklijke KPN Nederland,už citovaný v poznámke pod čiarou 7, body 67 a 85, a Campina Melkunie, už citovaný v poznámke pod čiarou 7, bod 18. V skutočnosti vychádza tento záver pôvodne z rozsudku zo 4. októbra 2001, Merz & Krell, C‑517/99 Zb. s. I‑6959, bod 35.

(19) – Pozri rozsudky Koninklijke KPN Nederland, už citovaný, body 67 a 85, a Campina Melkunie, už citovaný, bod 18.

(20) – Pozri rozsudky Koninklijke KPN Nederland, už citovaný, bod 86, a Campina Melkunie, už citovaný, bod 19.

(21) – Rozsudok z 15. septembra 2005, BioID/ÚHVT, C‑37/03 P, Zb. s. I‑7975.

(22) – Už citovaný v poznámke pod čiarou 10.

(23) – Pozri rozsudok SAT.1, bod 36, citovaný Súdnym dvorom v bode 62 rozsudku BioID, a bod 63 rozsudku BioID.

(24) – Body 61 až 65.

(25) – Bod 42.

(26) – Body 24 až 26.

(27) – Bod 27.

(28) – Bod 11 napadnutého rozhodnutia.

(29) – Je však možné poznamenať, že samotný Súdny dvor takto nepostupoval v rozsudku BioID, keď rozhodol, že skratku BioID, ktorá je dominantným prvkom označenia („BioID ▪ ®“ ), ktorého zápis sa žiada, nie je možné odlišovať od výrobkov a služieb, ktorých sa prihláška na zápis týka, nemá teda povahu, ktorá by spotrebiteľovi alebo konečnému užívateľovi mohla zaručiť totožnosť výrobku alebo služby označenej ochrannou známkou z pohľadu dotknutej skupiny verejnosti, a teda nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b: pozri body 70 až 75. Článok 7 ods. 1 písm. c) nebol súčasťou analýzy ani záveru Súdneho dvora v danej veci, hoci toto ustanovenie bolo [spolu s článkom 7 ods. 1 písm. b)] základom pre rozhodnutie prieskumového pracovníka a odvolacieho senátu ÚHVT, ako aj pre podanie žaloby na Súde prvého stupňa.

(30) – Pozri judikatúru už citovanú v poznámke pod čiarou 7.

(31) – To zrejme nie je prekvapujúce. Vzhľadom na okolnosti nemusel Súd prvého stupňa napadnuté rozhodnutie dlho preskúmavať nato, aby zistil, či odvolací senát označil iné dôvody než čisto opisný charakter, ktoré by právne viedli k záveru, že označenie nemalo dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť, a ku zisteniu, že napadnuté rozhodnutie žiadne takéto iné dôvody neobsahovalo.

(32) – V rozsahu, v akom sa týka bodu 35. V rozsahu, v akom sa týka bodu 43 rozsudku Súdu prvého stupňa, je posúdený v bodoch 72 až 75 nižšie.

(33) – Pozri poznámku pod čiarou 4.

(34) – Pozri rozsudok Campina Melkunie, už citovaný v poznámke pod čiarou 7, bod 37.

(35) – Tamže, bod 39, kurzívou zvýraznila generálna advokátka.

(36) – Tamže, body 40 a 41. Body 37 a 39 až 41 rozsudku Campina Melkunie opakujú to, čo bolo prakticky rovnakými slovami uvedené v bodoch 96 a 98 až 100 rozsudku KPN, ktorý bol vynesený v ten istý deň. Podľa môjho názoru má rozsudok Campina Melkunie v prejednávanej veci väčší význam. Týkal sa neologizmu (BIOMILD) skladajúceho sa z prvkov, o ktorých bolo rozhodnuté, že každý z nich opisuje vlastnosti dotknutých výrobkov a služieb, zatiaľ čo v rozsudku KPN bolo dotknutým slovným označením („postkantoor“ alebo poštový úrad) slovo samo osebe.

(37) – Pozri napríklad rozsudok BioID, už citovaný v poznámke pod čiarou 21, bod 29.

(38) – Rozsudok z 11. novembra 1997, Sabel/Puma, C‑251/95, Zb. s. I‑6191, bod 23.

(39) – Bod 33 rozsudku.

(40) – Rozsudok z 21. októbra 2004, KWS Saat/ÚHVT, C‑447/02 P, Zb. s. I‑10107, body 63 až 65.

(41) – Tamže, bod 67.

(42) – Rozsudok z 13. júla 2005, The Sunrider Corp/ÚHVT (TOP), T‑242/02, Zb. s. II‑2793, body 72 až 75.

(43) – Pozri bod 40 mojich návrhov prednesených 6. júla 2006 vo veci BVBA Management, Training en Consultancy, C‑239/05, Zb. s. I‑1455.

(44) – Pozri rozsudok SAT.1, bod 43.

(45) – Kurzívou zvýraznila generálna advokátka. Tento výraz sa v zodpovedajúcej podobe nachádza aj v iných jazykových verziách, napr. vo francúzštine „pouvant servir“ a v nemčine „dienen können“.

(46) – Pozri poznámku pod čiarou 4.

(47) – Pozri rozsudok zo 4. mája 1999, Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97, Zb. s. I‑2779, bod 25.

(48) – Pozri rozsudok z 8. apríla 2003, Linde, C‑53/01 až C‑55/01, Zb. s. I‑3161, body 74 a 75.

(49) – Pozri rozsudok Koninklijke KPN Nederland, už citovaný v poznámke pod čiarou 7, body 55, 97 a 102.

(50) – Pozri bod 54 vyššie.

(51) – Pozri rozsudok z 26. novembra 2003, HERON Robotunits/ÚHVT, T‑222/02, Zb. s. II‑4995, bod 47.

(52) – Kurzívou zvýraznil ÚHVT.

(53) – Pozri bod 85 nižšie.

(54) – V zmysle bodov 35 až 40.

(55) – Už citovaný v poznámke pod čiarou 10.

(56) – Pozri bod 42.

(57) – Bod 41.

(58) – Prihlasovateľka subsidiárne tvrdí, že zápis ochrannej známky pre tovary zaradené do triedy 5, alebo ešte subsidiárnejšie pre výrobky zaradené do tried 5 a 10, by mal byť povolený a napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené v rozsahu, v akom sa týka týchto tovarov.

(59) – Bod 10 napadnutého rozhodnutia.

(60) – Pozri rozsudky SAT.1 už citovaný v poznámke pod čiarou 10, bod 28, a BioID, už citovaný v poznámke pod čiarou 21, bod 29.

(61) – Pozri rozsudok BioID, bod 34.

(62) – Pozri rozsudok SAT.1, bod 35.

(63) – Pozri rozsudok SAT.1, bod 28, kde je uznané, že tieto situácie sú analogické.

(64) – Rozsudok Campina Melkunie, už citovaný v poznámke pod čiarou 7, body 40 a 41 (kurzívou zvýraznila generálna advokátka).

(65) – Prihlasovateľka ochrannej známky zrejme nepredkladá žiadne námietky proti posúdeniu „dotknutého spotrebiteľa“ odvolacím senátom.

(66) – Body 11 a 12.

(67) – Bod 42 rozsudku BioID, už citovaného v poznámke pod čiarou 21.

(68) – Toto rozhodnutie je v prípade, že sa navrhuje zamietnutie prihlášky na zápis na základe absolútneho dôvodu pre zamietnutie zápisu, samotné konečne vydané najskôr po tom, čo bola prihlasovateľovi ochrannej známky poskytnutá možnosť predložiť svoje pripomienky: článok 38 ods. 3 nariadenia.

(69) – Rozsudok z 18. júla 2006, Sergio Rossi, C‑214/05 P, Zb. s. I‑7057, bod 50.

(70) – Rozsudok zo 6. mája 2003, Libertel, C‑104/01, Zb. s. I‑3793, bod 75.

(71) – Rozsudok Koninklikje KNP Nederland, už citovaný v poznámke pod čiarou 7, bod 33.

(72) – Tamže, bod 123.

(73) – Pozri body 39 až 41 mojich návrhov vo veci Management, Training en Consultancy, už citovanej v poznámke pod čiarou 43.

(74) – Pozri body 47 až 52 vyššie.