ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Desiate, dvanáste, štrnáste, šestnáste a osemnáste odôvodnenie smernice 93/13 stanovuje: „keďže účinnejšia ochrana spotrebiteľa sa môže dosiahnuť prijatím jednotných právnych pravidiel v záležitostiach nekalých podmienok; keďže tieto pravidlá by mali platiť na všetky zmluvy uzatvorené medzi predajcami alebo dodávateľmi a spotrebiteľmi; keďže medzi iným, zmluvy týkajúce sa zamestnania, zmluvy týkajúce sa nástupníckych práv, zmluvy týkajúce sa rodinného práva a zmluvy týkajúce sa dohôd o včlenení a organizácii spoločností alebo partnerstve sa musia vylúčiť z rozsahu platnosti tejto smernice; … keďže… zmluvné podmienky, ktoré neboli individuálne dohodnuté podliehajú tejto smernici;… … keďže… táto smernica platí tiež pre obchody, podnikanie alebo povolania verejného charakteru; … keďže hodnotenie nekalého charakteru podmienok podľa vybraných všeobecných kritérií najmä pri predaji alebo dodávkach verejného charakteru, ktoré zabezpečujú kolektívne služby, berúc do úvahy spoločnú zodpovednosť medzi užívateľmi, musí byť doplnené systémom celkového vyhodnotenia rôznych príslušných záujmov; keďže toto predstavuje požiadavku dôvery; keďže pri hodnotení dobrej viery sa musí brať ohľad najmä na stabilitu zmluvného postavenia strán bez ohľadu na to, či spotrebiteľ bol stimulovaný k súhlasu s podmienkami a či tovar alebo služby boli predávané na osobitnú objednávku spotrebiteľa; keďže požiadavka dobrej viery môže byť splnená predajcom alebo dodávateľom, keď s inou stranou, ktorej oprávnené záujmy brali do úvahy, zaobchádzajú čestne a rovnocenne; … keďže charakter tovarov alebo služieb by mal mať vplyv na hodnotenie neprimeranosti zmluvných podmienok“.
3

Odôvodnenie 16 nariadenia č. 1008/2008 znie: „Zákazníci by mali byť schopní efektívne porovnávať ceny leteckých dopravných služieb jednotlivých leteckých spoločností. Konečná cena, ktorú má zákazník zaplatiť za letecké dopravné služby so začiatkom v Spoločenstve, by preto mala predstavovať sumu vrátane všetkých daní a poplatkov. Leteckí dopravcovia Spoločenstva sa vyzývajú aj na to, aby uviedli konečnú cenu svojich leteckých dopravných služieb z tretích krajín do Spoločenstva.“
13

Všeobecné pravidlá na interpretáciu KN, ktoré sa nachádzajú v jej prvej časti oddiele I bode A, stanovujú: „Zatrieďovanie tovaru do [KN] sa riadi nasledujúcimi zásadami: 1. Názvy tried, kapitol a podkapitol majú len orientačný charakter; na právne účely sa zatriedenie určuje podľa znenia položiek a príslušných poznámok k triedam alebo kapitolám, a ak tieto položky alebo poznámky nevyžadujú inak, podľa nasledujúcich ustanovení. 2. a) Každé uvedenie výrobku v položke sa vzťahuje aj na taký výrobok, ktorý je nekompletný alebo nedokončený, ak v stave a za podmienok, za akých sa predkladá tento nekompletný alebo nedokončený výrobok, má podstatný charakter kompletného alebo hotového výrobku. Vzťahuje sa aj na taký kompletný alebo hotový výrobok (alebo ktorý sa použitím tohto pravidla zatriedi ako kompletný alebo hotový), ktorý je predkladaný v nezmontovanom alebo rozmontovanom stave. b) Každá zmienka o materiáli alebo látke v položke sa vzťahuje aj na zmesi alebo kombinácie tohto materiálu alebo tejto látky s ostatnými materiálmi alebo látkami. Každá zmienka o tovare z daného materiálu alebo látky sa vzťahuje aj na tovar pozostávajúci úplne alebo čiastočne z takéhoto materiálu alebo látky. Zatriedenie tovaru pozostávajúceho z viac ako jedného materiálu alebo látky sa vykoná podľa zásad uvedených v pravidle 3. 3. Ak má byť tovar podľa pravidla 2 písm. b) alebo z nejakých iných dôvodov prima facie zatriedený do dvoch alebo viacerých položiek, zatriedenie sa vykoná takto: a) položka s najšpecifickejším opisom musí mať prednosť pred položkami so všeobecnejším opisom. Ak sa však dve alebo viac položiek, a to každá z nich, vzťahujú na časť materiálov alebo látok, ktoré tvoria zmiešaný alebo zložený výrobok, alebo len na časť výrobkov zo súpravy dodávanej na predaj v malom, tieto položky sa považujú vo vzťahu k týmto výrobkom za rovnako špecifické, aj ak jedna z nich obsahuje úplnejší alebo presnejší opis tovaru; b) zmesi, tovar zložený z rôznych materiálov alebo skladajúci sa z rôznych komponentov a tovar dodávaný v súpravách na predaj v malom, ktoré sa nemôžu zatriediť podľa pravidla 3 písm. a), sa zatriedia podľa materiálu alebo komponentu, ktorý im dáva podstatný charakter, ak je možné ho určiť; c) ak sa tovar nemôže zatriediť podľa pravidla 3 písm. a) alebo b), zatriedi sa do poslednej položky v numerickom poradí položiek, ktoré prichádzajú do úvahy. 4. Tovar, ktorý nemožno zatriediť podľa vyššie uvedených pravidiel, sa zatriedi do položky, do ktorej patrí tovar jemu najpodobnejší. … 6. Na právne účely sa zatriedenie tovaru do podpoložiek položky určuje podľa znenia týchto podpoložiek a príslušných poznámok k podpoložkám a mutatis mutandis podľa vyššie uvedených pravidiel pod podmienkou, že porovnateľné sú len podpoložky rovnakej úrovne. Na účely tohto pravidla sa tiež používajú poznámky k triedam a kapitolám, ak kontext nevyžaduje inak.“
22

Spor vo veci samej C‑144/13 sa týka spoločnosti VDP so sídlom v Holandsku, ktorá je sprostredkovateľom pri predaji zubných protéz. Na objednávku zubných lekárov so sídlom v Holandsku alebo mimo tohto členského štátu necháva vyrábať tieto protézy v laboratóriách, ktoré majú postavenie zubných technikov, so sídlom mimo Holandska vnútri i mimo Európskej únie. Predmetné laboratóriá dodávajú zubné protézy spoločnosti VDP a tá ich zase dodáva zubným lekárom, ktorí ich objednali. Zubné protézy, ktoré VDP dostane zo štátov, ktoré netvoria súčasť colného územia Únie, sú pri ich príchode do Holandska pred prepustením do voľného obehu preclené.
35

Holandská vláda tvrdí, že pokiaľ existuje obmedzenie voľného pohybu a pobytu, ustanovenia WSF z roku 2000 sú odôvodnené objektívnymi dôvodmi všeobecného záujmu, a to cieľom zabezpečiť minimálnu úroveň integrácie medzi žiadateľom o financovanie a poskytujúcim štátom. Bolo by preto opodstatnené vyhradiť financovanie kompletného štúdia v zahraničí študentom, ktorí preukážu, že sa v Holandsku dostatočne integrovali. Študent, ktorý býval v Holandsku počas najmenej troch z posledných šiestich rokov pred začatím svojho vzdelávania, v zahraničí by túto úroveň integrácie preukázal. Táto podmienka nejde ani nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie sledovaných cieľov, a to z dvoch dôvodov. Po prvé by podľa § 11.5 WSF z roku 2000 príslušný minister mohol vylúčiť uplatnenie podmienky troch zo šiestich rokov, ak by jej uplatnenie viedlo k prípadu závažnej nespravodlivosti, čo by bránilo tomu, aby sa táto podmienka považovala za príliš všeobecnú. Po druhé uvedená podmienka bydliska nevyžaduje, aby študent býval v Holandsku počas troch po sebe idúcich rokov pred začiatkom jeho štúdia a nemá teda príliš výlučný charakter.
7

Článok 6 body 1 až 3 smernice 89/105 uvádza: „Nasledujúce ustanovenia platia vtedy, ak je liek hradený vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia iba po tom, ako príslušné orgány rozhodli o jeho zaradení do kladného zoznamu liekov, hradených vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia. 1. Členské štáty zabezpečia, aby sa o žiadosti o zaradenie lieku do zoznamu liekov hradených systémami zdravotného poistenia, ktorú v súlade s požiadavkami stanovenými v príslušnom členskom štáte predložil držiteľ povolenia na predaj, rozhodlo a aby sa rozhodnutie žiadateľovi oznámilo do 90 dní od prijatia príslušnej žiadosti. V prípadoch, v ktorých možno na základe tohto článku podať žiadosť ešte predtým, ako príslušné orgány súhlasili so stanovením ceny lieku podľa článku 2, alebo v ktorých sa rozhodnutie o cene lieku a o jeho zaradení do zoznamu liekov hradených systémom zdravotného poistenia prijíma v jedinom správnom opatrení, sa lehota predlžuje o ďalších 90 dní. Žiadateľ poskytne príslušným orgánom dostatočné informácie. Ak sú informácie uvádzané v žiadosti nedostatočné, plynutie lehoty sa pozastaví a príslušné orgány žiadateľovi okamžite oznámia, aké dodatočné podrobné informácie sú potrebné. Ak členský štát neumožňuje predkladanie žiadosti podľa tohto článku predtým, ako príslušné orgány odsúhlasili stanovenie ceny lieku podľa článku 2, potom príslušný členský štát zabezpečí, aby celková lehota, potrebná na vykonanie oboch postupov, nepresiahla 180 dní. Túto lehotu možno predĺžiť v súlade s článkom 2 alebo zrušiť v súlade s ustanoveniami predchádzajúceho pododseku. 2. Súčasťou akéhokoľvek rozhodnutia o nezaradení lieku do zoznamu liekov hradených systémom zdravotného poistenia je uvedenie dôvodov, ktoré vychádzajú z objektívnych a overiteľných kritérií, a ak to je vhodné, aj odborných posudkov alebo odporúčaní, na ktorých je rozhodnutie založené. Žiadateľ je navyše informovaný aj o opravných prostriedkoch, ktoré mu umožňujú platné zákony, a o lehotách, v ktorých môže takéto opravné prostriedky podať. 3. Do dátumu uvedeného v článku 11 ods. 1 zverejnia členské štáty, formou vhodného oznámenia, a oznámia Komisii kritériá, ktoré majú príslušné orgány zohľadňovať pri rozhodovaní o zaradení alebo nezaradení lieku do zoznamu.“
60

S prihliadnutím na cieľ sledovaný prílohou smernice 93/13, a to slúžiť ako „čierny zoznam“ podmienok, ktoré možno považovať za nekalé, by zahrnutie takých podmienok, ako sú podmienky, ktoré umožňujú veriteľovi jednostranne zmeniť úrokovú sadzbu, do tohto zoznamu, bolo z veľkej časti zbavené potrebného účinku, pokiaľ by tieto podmienky boli bez ďalšieho vylúčené z posúdenia ich prípadnej nekalej povahy podľa článku 4 ods. 2 smernice 93/13.
2.

Ustanovenia článku 9 ods. 2 písm. b) a c) smernice 2004/83 sa majú vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, aké sú vo veci samej, sa nezdá, že opatrenia, ktorým by bol vystavený príslušník ozbrojených síl z dôvodu, že odmietol vykonávať svoju službu, akými sú uloženie trestu odňatia slobody alebo prepustenie z armády, by mohli byť z hľadiska legitímneho výkonu práva dotknutého štátu udržiavať ozbrojené sily považované za natoľko neúmerné alebo diskriminačné, že by patrili medzi činy prenasledovania, ktoré sú uvedené v týchto ustanoveniach. Vnútroštátnym orgánom však prináleží, aby to preverili.
38

Vzhľadom na to, že starobný dôchodok, o ktorý išlo v uvedenej veci, bol vyplácaný od veku 60 rokov, mohli všetci zamestnanci, ktorí dosiahli tento vek v čase odchodu, poberať iba znížený dôchodok v porovnaní s dôchodkom, ktorý by získali, keby mohli počkať s uplatnením svojich dôchodkových práv do dosiahnutia veku na odchod do dôchodku. Takému zamestnancovi teda hrozilo zníženie vyplácanej sumy z dôvodu predčasného odchodu do dôchodku.
31

Za týchto okolností, pokiaľ by príjmy dosiahnuté pánom Grünewaldom na nemeckom území v priebehu dotknutých rokov nepredstavovali hlavnú časť jeho celkových príjmov, porovnateľnosť situácie tohto daňovníka so situáciou rezidenta by bolo možné pripustiť, iba ak by renta vyplatená dotknutou osobou mala byť považovaná za výdavok priamo súvisiaci s príjmami z činnosti spoločnosti so sídlom v Nemecku, podiely na ktorej na neho boli prevedené z dôvodu predčasného dedenia.
3

Článok 15 nariadenia č. 1408/71, nazvaný „Pravidlá týkajúce sa dobrovoľného poistenia alebo voliteľného nepretržitého poistenia“, stanovuje: „1. Články 13 a 14d sa nevzťahujú na dobrovoľné poistenie alebo voliteľné nepretržité poistenie s výnimkou prípadu, pokiaľ v súvislosti s jednou z častí uvedených v článku 4 v ktoromkoľvek členskom štáte existuje len dobrovoľný systém poistenia. 2. Ak má uplatnenie právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátoch za následok prekrývanie poistenia: — pri systéme povinného poistenia a jedného alebo viacerých systémov dobrovoľného alebo voliteľného nepretržitého poistenia sa na dotknutú osobu vzťahuje výlučne systém povinného poistenia; — pri dvoch alebo viacerých systémoch dobrovoľného alebo voliteľného nepretržitého poistenia môže dotknutá osoba vstúpiť iba do systému dobrovoľného alebo do systému voliteľného nepretržitého poistenia, podľa toho, ktorý si zvolí. 3. V súvislosti s invaliditou, starobou a úmrtím (dôchodky) môže však dotknutá osoba vstúpiť do systému dobrovoľného alebo voliteľného nepretržitého poistenia členského štátu dokonca aj keď sa na ňu povinne vzťahujú právne predpisy iného členského štátu, ak takéto prekrývanie vyslovene alebo implicitne pripúšťa prvý členský štát.“
2.

Bola by situácia vyrovnanejšia, ak by spotrebiteľ v konaní začatom na základe jeho návrhu na určenie neplatnosti zmluvy na miestnom súde tiež mohol namietať nekalosť určitých podmienok tejto zmluvy, pričom by z tohto dôvodu nezanikla príslušnosť tohto miestneho súdu?“
69

Žalobkyňa dopĺňa, že paušálne uplatnenie sadzby pre hlavné refinančné operácie zvýšenej o dva body by zmenšilo majetok Únie v prospech nedobromyseľného veriteľa, čo by bolo v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie v oblasti bezdôvodného obohatenia.
b)

V prípade zápornej odpovede na prvú otázku písm. a): Treba látku APAAN považovať za jednu zo ‚stoffen…, die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd’ [‚z látok, ktoré sú zložené takým spôsobom, že ich nie je možné jednoducho použiť alebo extrahovať ľahko dostupnými či ekonomicky výhodnými prostriedkami‘], resp. za ‚substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means‘, resp. ‚une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en œuvre ou économiquement viables‘? Podľa informácií polície, ktoré sú obsahom prílohy 3, to vyzerá tak, že ide o relatívne prehľadnú, pravdepodobne dokonca jednoduchú premenu.
6

Podľa vysvetlivky týkajúcej sa všeobecného pravidla pre interpretáciu HS 3: „… Pravidlo 3 a) … IV. Nie je možné stanoviť pevné zásady, ktoré umožňujú určiť, či jedna položka je v porovnaní s inou položkou špecifickejšia z hľadiska predloženého tovaru; všeobecne však možno uviesť: a) že položka, ktorá výslovne uvádza konkrétny výrobok, je špecifickejšia ako položka, ktorá zahŕňa skupinu výrobkov: napríklad holiace strojčeky a strojčeky na strihanie vlasov so vstavaným elektrickým motorom sú zaradené do položky 85.10 a nie do položky 84.67 (ručné nástroje so vstavaným elektrickým motorom) alebo položky 85.09 (elektromechanické prístroje so vstavaným elektrickým motorom pre domáce použitie). b) špecifickejšou položkou je položka, ktorá jasnejšie identifikuje a presnejšie a úplnejšie opisuje posudzovaný tovar. Ako príklad takéhoto druhu tovaru možno uviesť: 1. všívané koberce z textilných materiálov očividne určené pre motorové vozidlá nemajú byť zaradené ako príslušenstvo motorových vozidiel do položky 87.08, ale do položky 57.03, v ktorej sú uvedené oveľa špecifickejšie. 2. nezarámované a vytvarované bezpečnostné sklo, zložené z tvrdeného alebo vrstveného skla, očividne určené na použitie v lietadlách ako predné ochranné sklo nemá byť zaradené ako súčasti lietadiel do položky 88.01 a položiek 88.02 až 88.03, ale do položky 70.07, v ktorej sú uvedené oveľa špecifickejšie. V. Ak sa však dve alebo viac položiek, a to každá z nich, vzťahujú na časť materiálov alebo látok, ktoré tvoria zmiešaný alebo zložený výrobok, alebo len na časť výrobkov zo súpravy dodávanej na predaj v malom, tieto položky sa považujú vo vzťahu k tomuto výrobku za rovnako špecifické, aj ak jedna z nich obsahuje úplnejší alebo presnejší opis tovaru. V tomto prípade sa zaradenie výrobkov uskutoční uplatnením pravidla 3 b) alebo 3 c). Pravidlo 3 b) VI. Táto druhá metóda zaradenia (Pravidlo 3 b) sa týka len prípadu: 1. zmesi; 2. tovaru zloženého z rôznych materiálov; 3. tovaru skladajúceho sa z rôznych komponentov; 4. tovaru dodávaného v súpravách na predaj v malom. Uplatní sa v prípade, že Pravidlo 3 a) nie je možné použiť. VII. Vo všetkých týchto prípadoch sa tovar zaradí podľa materiálu alebo komponentu, ktorý mu dáva podstatný charakter, ak je možné ho určiť. VIII. Faktor, ktorý určuje podstatný charakter, sa mení podľa druhu tovaru. Možno ju vyvodiť napríklad z druhu základného materiálu alebo častí, z ktorých sa skladá, z ich objemu, množstva, váhy, hodnoty alebo významu jedného zo základných materiálov vo vzťahu k použitiu tovaru. …“ [neoficiálny preklad]
19

Merck tvrdí, že neexistuje žiadne odôvodnenie možnosti uložiť podľa osobitnej úpravy povinnosť predchádzajúceho oznámenia, ktoré sa nikdy nevyžaduje od majiteľa patentu alebo DOO, alebo inej oprávnenej osoby, pokiaľ sa domáha dodržiavania svojich práv. Podľa spoločnosti Merck sa súbežným dovozcom v zmysle ňou zastávaného výkladu neukladá žiadna neprimeraná povinnosť. Naopak, zavedenie povinného predbežného oznámenia by malo neželateľné následky, pokiaľ by z praktických dôvodov majiteľ patentu oznámenie súbežného dovozcu nedostal alebo by opomenul naň odpovedať. Zo všeobecnejšieho hľadiska Merck tvrdí, že zavedenie predbežného oznámenia by si vyžadovalo podrobne definovať spôsob jeho výkonu v osobitnej úprave, čo v tomto prípade neplatí.
13

Od 16. októbra 2004 do svojho odchodu z uvedeného CAT bol pán Fenoll práceneschopný. V momente vzniku práceneschopnosti mu ostávalo dvanásť dní platenej dovolenky za kalendárny rok, na ktorú mu vznikol nárok za obdobie od 1. júna 2003 do 31. mája 2004 a ktorú si nevyčerpal. Okrem toho si pán Fenoll nemohol svoju dovolenku vyčerpať počas referenčného obdobia od 1. júna 2004 do 31. mája 2005. Tieto nadobudnuté nároky na dovolenku za kalendárny rok, ktorá nebola vyčerpaná počas dvoch období uvedených vyššie, zakladá podľa pána Fenolla právo na poskytnutie finančnej náhrady vo výške 945 eur. CAT „La Jouvene“ mu túto sumu odmietlo zaplatiť.
18

Článok 999 ods. 1 uvedeného poriadku stanovuje: „Právoplatným uznesením o priznaní vlastníctva prechádza vlastníctvo na nadobúdateľa a toto uznesenie je titulom pre zápis vlastníctva nadobúdateľa do katastra nehnuteľností, prípade pre zápis do pozemkovej knihy alebo pre vloženie dokumentov do zbierky dokumentov. Právoplatné rozhodnutie o priznaní vlastníctva je exekučným titulom pre získanie vlastníctva nehnuteľnosti nadobúdateľom.“
27

Sporné rozhodnutie obsahuje okrem iného nasledujúce ustanovenia: „Článok 1 Nasledujúce podniky porušili ustanovenia článku 81 [ES] tým, že sa zúčastnili na zosúladenom postupe, ktorý spočíval v koordinovaní referenčných cien banánov: — [Chiquita] od 1. januára 2000 do 1. decembra 2002, … — [Dole Food] od 1. januára 2000 do 31. decembra 2002, — [DFFE] od 1. januára 2000 do 31. decembra 2002, — [Weichert] od 1. januára 2000 do 31. decembra 2002, — [Del Monte] od 1. januára 2000 do 31. decembra 2002. Porušenie sa týkalo nasledujúcich členských štátov: Rakúsko, Belgicko, Dánsko, Fínsko, Nemecko, Luxembursko, Holandsko a Švédsko. Článok 2 Za porušenie uvedené v článku 1 sa ukladajú nasledujúce pokuty: — spoločnostiam [Chiquita], Chiquita International Ltd, Chiquita International Services Group N.V. a Chiquita Banana Company B.V. spoločne a nerozdielne: 0 eur, — spoločnostiam [Dole Food] a [DFFE], spoločne a nerozdielne: 45600000 eur, — spoločnostiam [Weichert] a [Del Monte] spoločne a nerozdielne: 14700000 eur, …“
76

Napriek tomu, dokonca aj za predpokladu, že Komisia v konečnom rozhodnutí vyhlási štátnu záruku za zlučiteľnú s vnútorným trhom, vnútroštátny súd je povinný nariadiť vrátenie tejto štátnej pomoci v súlade s jeho vnútroštátnym právom. Pod hrozbou narušenia priameho účinku článku 108 ods. 3 poslednej vety ZFEÚ a poškodenia záujmov osôb podliehajúcich súdnej právomoci, ktoré majú vnútroštátne súdy za úlohu ochraňovať, uvedené konečné rozhodnutie Komisie nemá za dôsledok a posteriori konvalidovať vykonávacie akty, ktoré boli neplatné z dôvodu skutočnosti, že boli prijaté v rozpore so zákazom uvedeným v tomto článku. Akýkoľvek iný výklad by viedol k podporovaniu nerešpektovania odseku 3 poslednej vety uvedeného článku zo strany dotknutého členského štátu a zbavoval by toto ustanovenie potrebného účinku (pozri v tomto zmysle rozsudky Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires a Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, C‑354/90, EU:C:1991:440, bod 16, ako aj SFEI a i., C‑39/94, EU:C:1996:285, body 67 až 69).
35

Na druhej strane sa pýta na rozdiel, ktorý treba vidieť medzi touto situáciou a situáciou, keď je závislá činnosť najprv vykonávaná v jednom členskom štáte a následne v inom členskom štáte, upravenou článkom 13 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71, pretože v skutočnosti dve činnosti nemôžu byť nikdy vykonávané v jednom momente tou istou osobou. V dôsledku toho výraz „je obvykle zamestnaná na území dvoch alebo viacerých členských štátov“ použitý v uvedenom článku 14 ods. 2 tohto nariadenia zahŕňa rovnako činnosť vykonávanú postupne na území niekoľkých členských štátov. Veľmi reštriktívny výklad tohto výrazu by obmedzoval voľný pohyb pracovníkov, keďže by znamenal, že pracovníci, na ktorých sa nevzťahuje toto osobitné pravidlo uvedené v tomto článku 14 ods. 2, by podliehali článku 13 ods. 2 písm. a) uvedeného nariadenia a z toho dôvodu by boli vystavení častým zmenám právnych predpisov, ktoré sú na nich uplatniteľné.
3

Článok 25 druhej smernice s názvom „Regulačné orgány“ vo svojich odsekoch 5, 6 a 11 uvádza: „5. Každá strana, ktorá vznesie sťažnosť voči prevádzkovateľovi prepravnej [sústavy kvapalného zemného plynu], alebo distribučnej sústavy v súvislosti so záležitosťami uvedenými v odsekoch 1, 2 a 4 a v článku 19, sa môže so sťažnosťou obrátiť na regulačný orgán, ktorý vo funkcii orgánu na urovnanie sporov vydá rozhodnutie do dvoch mesiacov od obdržania sťažnosti. Táto lehota sa môže predĺžiť o ďalšie dva mesiace v prípade, že regulačný orgán získava ďalšie informácie. Táto lehota môže byť predĺžená so súhlasom sťažovateľa. Takéto rozhodnutie má záväznú platnosť, pokiaľ nie je zrušené v odvolacom konaní. 6. Pokiaľ ide o rozhodnutie o metodike prijatej podľa odsekov 2, 3 a 4 alebo v prípade, že má regulačný orgán povinnosť poradiť sa, pokiaľ ide o navrhnutú metodiku, môže, po uverejnení rozhodnutia alebo návrhu na rozhodnutie, každá z postihnutých strán a strana [každá dotknutá strana – neoficiálny preklad], ktorá má právo na sťažnosť, najneskôr do dvoch mesiacov alebo v ešte kratšom období, ako je stanovené členskými štátmi, predložiť sťažnosť na preskúmanie. Takáto sťažnosť nemá dočasný [odkladný – neoficiálny preklad] účinok. … 11. Sťažnosťami uvedenými v odsekoch 5 a 6 nie sú dotknuté práva na odvolanie podľa zákonov spoločenstva a daného štátu [podľa práva Spoločenstva a vnútroštátneho práva – neoficiálny preklad].“
18

Keby podľa uvedeného súdu článok 4 ods. 1 tejto smernice nemal takýto význam, nebolo by možné uskutočniť cieľ stanovený v článku 2 tejto smernice spočívajúci v uznaní agentúr dočasného zamestnávania ako zamestnávateľov pri súčasnom zohľadnení potreby stanoviť vhodný rámec pre využívanie dočasnej agentúrnej práce, aby sa tým účinne prispelo k vytváraniu pracovných miest a k rozvoju pružných foriem práce. Okrem toho smernica 2008/104 by v súlade so svojím odôvodnením 22 mala byť vnímaná v spojení s článkami 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ o slobodnom poskytovaní služieb a slobode usadiť sa. Obmedzenia stanovené v § 29 ods. 1 uplatniteľnej kolektívnej zmluvy, ktoré sa týkajú využívania dočasných agentúrnych pracovníkov tak podnikom so sídlom vo Fínsku, ako aj podnikom so sídlom v inom členskom štáte, sa pritom zdajú byť v rozpore s týmito ustanoveniami.