ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení alebo na zjavne nesprávnom posúdení v súvislosti s označením príjemcov a vyčíslením sumy pomoci, ktorá sa má vymáhať. Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia v napadnutom rozhodnutí tým, že označila ako príjemcov protiprávnej pomoci výlučne výrobcov bridlice, a tým, že neuložila Spojenému kráľovstvu povinnosť znížiť sumu vymáhanú od týchto výrobcov v rozsahu, v akom výhodu vyplývajúcu z oslobodenia týkajúceho sa bridlice preniesli na svojich zákazníkov. — Žalobkyňa pripomína, že Všeobecný súd svojim rozsudkom z 22. januára 2013, Salzgitter/Komisia (T-308/00, EU:T:2013:30) rozhodol, že vymáhanie sa musí obmedziť na finančné výhody skutočne vyplývajúce z poskytnutia pomoci príjemcovi a musí byť primerané týmto výhodám. Ďalej uvádza, že z rozsudkov z 5. februára 2015, Aer Lingus/Komisia (T-473/12, EU:T:2015:78) a z 5. februára 2015, Ryanair/Komisia (T-500/12, EU:T:2015:73) vyplýva, že pokiaľ pomoc spočíva v znížení nepriamej dane, ktorá sa vyberá zo spotreby určitých výrobkov alebo služieb, ktoré by malo byť prenesené podnikom na jeho zákazníkov a pokiaľ hospodárska výhoda vyplývajúca z uplatnenia zníženej sadzby mohla byť prenesená na zákazníkov, sumu pomoci, ktorá sa má vymáhať od podniku, predstavuje výlučne výhoda skutočne získaná a zachovaná týmto podnikom. — Žalobkyňa tvrdí, že daň z kameniva je nepriama daň, ktorá sa vyberá zo spotreby kameniva a ktorá by mala byť (podľa zámeru britskej vlády) prenesená z podnikov ťažiacich a predávajúcich kamenivo na ich zákazníkov. Hospodárska výhoda, ktorá vyplýva z oslobodení uplatňujúcich sa na bridlicu, podľa žalobkyne mohla byť a skutočne aj bola výrobcami bridlice (vrátane žalobkyne) prenesená na zákazníkov vo forme nižších predajných cien. — Žalobkyňa tiež tvrdí, že z toho istého dôvodu by vymáhanie celej nezaplatenej sumy dane z kameniva neumožnilo zabezpečiť obnovenie predchádzajúceho stavu a mohlo by vytvoriť nové formy skreslenia hospodárskej súťaže, pretože by mohlo viesť k vymáhaniu vyššej sumy než bola výhoda skutočne poskytnutá výrobcom bridlice (vrátane žalobkyne). — V dôsledku toho žalobkyňa uvádza, že jediná pomoc, ktorá sa má vymáhať od výrobcov bridlice, je výhoda skutočne získaná a zachovaná týmito výrobcami, a to v súlade s rozsudkami z 5. februára 2015, Aer Lingus/Komisia (T-473/12, EU:T:2015:78) a z 5. februára 2015, Ryanair/Komisia (T-500/12, EU:T:2015:73). — Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie požaduje vymáhať od výrobcov bridlice celu daň z kameniva, od ktorej boli oslobodení na základe oslobodení uplatňujúcich sa na bridlicu a to bez akéhokoľvek zníženia, ktoré by zohľadňovalo prenesenie výhody na ich zákazníkov, sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne uplatnila článok 108 ZFEÚ alebo článok 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339), alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia.
—

zrušil článok 1 ods. 4 a články 2 až 4 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/287 z 15. októbra 2014 o štátnej pomoci SA.26500 (2012/C) (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), ktorú Nemecko poskytlo spoločnosti Flughafen Altenburg-Nobitz GmbH a spoločnosti Ryanair Ltd. (Ú. v. EÚ L 59, 2016, s. 22), a
2.

Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže Komisia nesprávne uplatnila zásadu súkromného subjektu v trhovom hospodárstve, a to tým, že vykonala spoločnú analýzu dohody o poskytovaní letiskových služieb so spoločnosťou Ryanair a dohody o marketingových službách so spoločnosťou AMS. Komisia ďalej nesprávne odmietla vychádzať z porovnávacej analýzy. Podporne žalobkyne tvrdia, že Komisia nepriznala zodpovedajúcu hodnotu marketingovým službám, neprávom odmietla odôvodnenie rozhodnutia spolkovej krajiny obstarať také služby, nesprávne odmietla možnosť, že časť marketingových služieb mohla byť obstaraná z dôvodu všeobecného záujmu, pre výpočet ziskovosti založila svoje závery na neúplných a nenáležitých údajoch, uplatnila príliš krátky časový horizont, neprávom oprela svoje posúdenie iba o dohodnuté trasy a nezohľadnila sieťové externality, ktoré mohlo letisko očakávať od svojho vzťahu so spoločnosťou Ryanair.
4.

Nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia konštatovala, že dohoda APA poskytuje výhody spoločnosti Starbucks Manufacturing EMEA BV na základe spôsobu uplatnenia „Transactional Net Margin Method“. Komisia sa nesprávne domnieva, že „Transactional Net Margin Method“ dohodnutá v dohode APA sa uplatnila nesprávne a zvýhodňuje Starbucks Manufacturing EMEA BV. Komisia nepreukázala, že podľa jej názoru lepšie uplatnenie „Transactional Net Margin Method“ by viedlo k tomu, že zdaniteľný zisk by bol vyšší a nedošlo by k zvýhodneniu.
5.

Piaty žalobný dôvod uvádzaný subsidiárne sa zakladá na tom, že pokiaľ by hlavné činnosti valonských prístavov patrili medzi služby všeobecného hospodárskeho záujmu, riadili by sa článkami 93 a 106 ods. 2 ZFEÚ a pravidlá hospodárskej súťaže by sa na ne neuplatňovali.
SK Úradný vestník Európskej únie C 328/19

Žaloba podaná 27. júla 2015 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada

(Vec T-434/15)

(2015/C 328/19)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobcovia: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherán, Irán), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teherán), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teherán), Khazar Sea Shipping Lines (Anzali Free Zone, Irán), Rahbaran Omid Darya Ship Management Co. (Teherán), Irinvestship Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a IRISL Europe GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Taher, solicitor, M. Malek, QC, a R. Blakeley, barrister)

Žalovaná: Rada Európskej únie

Návrhy

Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

— uložil Rade povinnosť, aby žalobcom zaplatila odškodnenie, ktorého výška sa určí v priebehu tohto konania, ale minimálne 57 1 0 40 504 USD spolu s úrokom, a

— uložil Rade povinnosť, aby nahradila trovy konania žalobcov.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú jeden žalobný dôvod založený na tom, že uloženie reštriktívnych opatrení Radou EÚ voči žalobcom predstavuje dostatočne závažné porušenie povinností, z ktorých vyplývajú práva pre žalobcov, a vzniká mimozmluvná zodpovednosť EÚ. Toto porušenie bolo priamym dôsledkom značnej materiálnej a nemateriálnej ujmy spôsobenej žalobcom, za ktorú majú nárok na odškodnenie.
—

uložil SATCEN povinnosť nahradiť žalobcovi spôsobenú majetkovú ujmu vo forme platov, funkčných požitkov a nárokov až do skončenia zmluvy žalobcu a nahradiť žalobcovi spôsobenú nemajetkovú ujmu, ktorá je predbežne ex aequo et bono stanovená na 5 00 000 eur,
SK Úradný vestník Európskej únie C 311/54

Žaloba podaná 13. júla 2015 – Università del Salento/Komisia

(Vec T-393/15)

(2015/C 311/59)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Università del Salento (Lecce, Taliansko) (v zastúpení: F. Vetrò, advokát)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté akty a následne nariadil, aby boli Fakulte inovatívneho inžinierstva Università del Salento uhradené dlžné sumy na základe zmluvy s názvom „Support for training carrer of researchers, Grant Agreement N. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“ so všetkými právnymi následkami, vrátane náhrady nákladov tohto konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Táto žaloba smeruje proti aktu Európskej únie, vydaného Generálnym riaditeľstvom pre rozpočet a plnenie rozpočtu (Všeobecný rozpočet a EDF), Vymáhanie pohľadávok zo 4. mája 2015, č. N. D/CA – B.2 – 005817 a pripojenému oznámeniu o dlhu. Uvedený akt sa týka započítania pohľadávky, ktorú Fakulta inovatívneho inžinierstva Università del Salento mala voči Komisii na účely plnenia zmluvy v rámci tzv. programu Marie Curie s názvom „Support for training carrer of researchers, Grant Agreement N. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“, dlhom, ktorý podľa Komisie, Fakulta právnych vied tej istej Università del Salento mala voči Európskej komisii na základe zmluvy s názvom „Agreement JUST/2010/JPEN/AG/1540 – Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution“.

Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

1. Prvý žalobný dôvod založený na porušení článkov 3 a 24 Talianskej ústavy, na zneužití právomoci, na prekročení právomoci na základe nesprávnych predpokladov, na nedostatočnom vyšetrovaní, na skutkovom omyle, ako aj na porušení a nesprávnom uplatnení článku 81 finančného nariadenia Európskej únie. — Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že započítanie bolo vykonané za porušenia európskych noriem istoty, likvidity a splatnosti. V prejednávanej veci dlžník spochybňuje údajný dlh, ako vyplýva z korešpondencie vloženej do spisu. Rozhodnutie Komisie je jednostranné a ako také porušuje zásadu rovnosti.

2. Druhý žalobný dôvod založený na porušení a nesprávnom výklade zásady účinnosti právneho poriadku Únie, na porušení a nesprávnom uplatnení zásady riadneho finančného hospodárenia a prekročenia právomoci z dôvodu nedostatočného vyšetrovania. — Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že sumy vyhradené na výskumný projekt Fakulty inovatívneho inžinierstva mali byť určené výlučne na výskumnú činnosť, pre ktorú boli priznané a nemohli byť predmetom započítania pohľadávkami týkajúcimi sa iných činností súvisiacich s uskutočňovaním dotknutého výskumného projektu, pretože by to viedlo k porušeniu zásady účinnosti. Napadnuté akty tiež vedú k porušeniu zásady riadneho finančného hospodárenia, keďže Komisia pri započítaní nepoužila priznané sumy v súlade s ich účelom.
SK Úradný vestník Európskej únie C 221/26

Žaloba podaná 15. mája 2015 – Pari Pharma/EMA

(Vec T-235/15)

(2015/C 221/35)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Epping, a W. Rehmann, lawyers)

Žalovaná: Európska agentúra pre lieky

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil rozhodnutie Európskej agentúry pre lieky („EMA“) ASK-11351 (Vantobra) z 24. apríla 2015 v rozsahu, v akom tretím osobám sprístupňuje hodnotiacu správu CHMP o podobnosti VANTOBRA s Cayston a TOBI Podhaler (EMA/CHMP/702525/2014) a hodnotiacu správu CHMP o klinickej nadradenosti TOBI Podhaler (EMA/CHMP/778270/2014 v súlade s nariadením (ES) č. 1049/2001 (1),

— zakázal EMA poskytnúť prístup k dokumentom uvedeným v prvej zarážke,

— subsidiárne, zrušil rozhodnutie EMA ASK-11351 (Vantobra) z 24. apríla 2015 v rozsahu, v akom tretím osobám sprístupňuje (i) hodnotiacu správu CHMP o klinickej nadradenosti TOBI Podhaler (EMA/CHMP/778270/2014) bez dodatočných textových úprav na strane 9 (vyššia respiračná tolerancia Vantobra v porovnaní s TOBI Podhaler), stranách 11 až 12 a 14 (extrapolácia tolerancie od TOBI k Vantobra), stranách 17 až 19 (stanovisko žalobkyne Q1 a posúdenie odpovede) a stranách 19 až 23 (stanovisko žalobkyne Q.2, posúdenie odpovede, 3. závery a odporúčania) tak ako sú uvedené v prílohe A1 a (ii) hodnotiacu správu CHMP o podobnosti VANTOBRA s Cayston a TOBI Podhaler (EMA/CHMP/702525/2014) bez dodatočných textových úprav na stranách 9 až 10, oddiel 2.3 (terapeutická indikácia, 1) údaje z prieskumu v danej oblasti) a stranách 11 až 12, oddiel 2.3 (terapeutická indikácia, 2) rozhovor s lekármi v centrách pre cystickú fibrózu), tak ako sú uvedené v prílohe A2 a zakázal EMA sprístupniť vyššie uvedené dokumenty bez textových úprav vyplývajúcich z prílohy A1 a prílohy A2 a

— uložil EMA povinnosť nahradiť trovy konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod.

Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie EMA je v rozpore s nariadením (ES) č. 1049/2001 a z tohto dôvodu zasahuje do základných práv a slobôd žalobkyne, najmä pokiaľ ide o ochranu súkromia a súkromnej korešpondencie podľa článku 7 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), článku 8 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950 a článku 339 ZFEÚ, o slobodu podnikania podľa článku 16 Charty a o vlastnícke práva k predmetom duševného vlastníctva podľa článku 17 ods. 2 Charty. Žalobkyňa uvádza, že (i) sprístupnenie údajov by akémukoľvek súťažiteľovi umožnilo jednoducho využiť údaje a informácie, ktoré žalobkyňa poskytla s cieľom získať povolenie na uvedenie na trh jej vlastného výrobku s obsahom tobramycínu, bez ďalších investícií, čo by viedlo k ohrozeniu obchodných zámerov žalobkyne a (ii) že neexistuje nijaký prevyšujúci verejný záujem na sprístupnení týchto dokumentov.

(1) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).
SK Úradný vestník Európskej únie C 146/40

Žaloba podaná 18. februára 2015 – KENUP Foundation a i./EIT

(Vec T-76/15)

(2015/C 146/54)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobcovia: KENUP Foundation (Kalkara, Malta), Candena GmbH (Lüneburg, Nemecko), Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (CO BIK) (Ajdovščina, Slovinsko), Evotec AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Soltész, C. Wagner a H. Weiß, advokáti)

Žalovaný: Európsky inovačný a technologický inštitút (EIT)

Návrhy

Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

— zrušil rozhodnutia Európskeho inovačného a technologického inštitútu z 9. decembra 2014 o vymenovaní spoločenstiev pre znalosti a inovácie (02008.EIT.2014.I.EIT.GB) a o zrušení návrhu KENUP oznámeného listom z 10. decembra 2014 (012234.EIT.D.2014.MK)

— uložil EIT povinnosť nahradiť náklady žalobcov

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

1. Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutia, ktorými sa zamietol návrh KENUP, neboli prijaté príslušným orgánom EÚ.

2. Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že pri prijímaní napadnutých rozhodnutí EIT nepostupoval v súlade s pravidlami výberového konania.

3. Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že EIT neuviedol dôvody, keď rozhodnutie o vymenovaní neoznámil žiadateľom.

4. Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonal externý expert EIT, porušuje zásadu rovného zaobchádzania.

5. Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonali externí experti EIT, porušuje zásadu transparentnosti a zásadu odôvodnenia.

6. Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonali externí experti EIT, porušuje pravidlá nariadenia o účasti na programe Horizont 2020 týkajúce sa kontroly etiky.

7. Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonali externí experti EIT, obsahuje zjavne nesprávne posúdenie návrhu.

8. Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že experti EIT a členovia dozornej rady EIT, ktorí sa zúčastnili na výberovom konaní ukončenom napadnutým rozhodnutím, boli v takom postavení, že došlo ku konfliktu ich záujmov so záujmami Európskej únie.
SK Úradný vestník Európskej únie C 26/41

Žaloba podaná 26. novembra 2014 – Ugly/ÚHVT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)

(Vec T-778/14)

(2015/C 026/53)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Ugly, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert a C. Mackey, solicitors)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španielsko)

Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „COYOTE UGLY“ – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 2 26 198.

Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. septembra 2014 vo veci R 1369/2013-5.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil rozhodnutia námietkového oddelenia a odvolacieho senátu a vrátil námietku námietkovému oddeleniu na nové preskúmanie,

— uložil ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

Uvádzaný žalobný dôvod
2.

Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení článku 41 ods. 2 písm. a) Charty v rozsahu, v akom sa rozhodlo, že rozhodnutie o porušení tohto ustanovenia má za následok zrušenie ex lege napadnutého aktu, čím došlo k odklonu od judikatúry, podľa ktorej žalobca mal navyše preukázať, že v prípade, keby k porušeniu nedošlo, by bol obsah napadnutého aktu odlišný a na základe takéhoto nového výkladu ustanovenia obsiahnutého v rozhodnutí by predchádzajúca judikatúra viedla k „zbaveniu akéhokoľvek významu (ustanovenia)“.
—

zrušil napadnuté rozhodnutie a v dôsledku toho zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti podaný BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH potvrdiac zápis ochrannej známky Spoločenstva EM č. 924502 pre výrobky patriace do triedy 7 „Elektrické kuchynské spotrebiče, a to mixéry, centrifúgy, stroje na výrobu domácich cestovín, kuchynské roboty a šľahače“ a do triedy 11 „elektrické prístroje na varenie, a to kuchynské sporáky, elektrické domáce pekárne na pečenie chleba, prístroje určené na varenie v pare, grily, fritézy, hriankovače, prístroje na gofry, stolové ohrievače polievok, prístroje na varenie a ohrievanie ryže, potravinové sušičky, panvice, tlakové hrnce, platničky na ohrievanie, hriankovače s opekačom, rožne, prístroje na výrobu zmrzliny a pomalé hrnce“ v súvislosti s uvedenými výrobkami, a
4.

Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada vážne porušila základné práva žalobkyne na majetok a dobré meno. Reštriktívne opatrenia boli uložené bez náležitých záruk, ktoré by umožnili žalobkyni účinne predložiť svoju vec Rade. Rada nepreukázala, že obzvlášť závažný zásah do majetkových práv žalobkyne je dôvodný a primeraný. Zásah do práv žalobkyne presahuje finančné dôsledky a taktiež mal za následok poškodenie jej dobrého mena.
3.

Tretí žalobný dôvod založený na tom že Komisia porušila zmluvné ustanovenie uvedené v článku I.11 („Other Special conditions“) zmluvy o subvencii na projekt Take it up. — Čo sa týka konkrétne zmlúv o programe CIP a najmä zmluvy týkajúcej sa projektu Take it up, Komisia porušila článok I.11, keďže neprijala ani formálne, ani implicitné rozhodnutie o zamietnutí metodológie, ktorú navrhla META v rámci výkonu tohto zmluvného ustanovenia.
3.

Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie obsahuje vzájomne si odporujúce úvahy, ktorých dôsledkom je neodôvodnenosť a protiprávnosť rozhodnutia. Žalobkyňa v podstate tvrdí, že hoci Komisia vo svojom rozhodnutí vyhlasuje, že preskúmala všetky predávané aktíva ako celok, keďže spojuje ukončenie zmluvy o prenájme práv k nerastnému bohatstvu v rámci privatizačného plánu so súbežným dražobným predajom a uskutočnením plánu sort out, potom konštatuje, že zásadnou hodnotou je účtovná hodnota, aby dospela k záveru, že vzhľadom na to, že pomer predaných aktív a ostávajúcich aktív je, hoci nesprávne, z účtovného hľadiska v pomere 1 ku 3, neexistuje kontinuita hospodárskej činnosti. Rovnako tak Komisia nijako neodôvodňuje svoje konštatovanie, že pracovné zmluvy so zamestnancami spoločnosti NEA LARKO neprechádzajú na nadobúdateľa, čím zásadne porušila „acquis communautaire“ v tejto súvislosti.
—

Komisia nemala právomoc prijať usmernenia, keďže európsky normotvorca má v oblasti energetiky obmedzenú pôsobnosť. Podľa článku 194 ZFEÚ nemožno členským štátom nariadiť technologicky neutrálne podporné schémy pre energiu z obnoviteľných zdrojov, keďže zasahujú do ich suverenity v oblasti energetiky. Európska komisia nie je normotvorcom Únie a nemôže použiť usmernenie na prijatie „kvázi legislatívy“, ktorá by bola v rozpore s ustanoveniami sekundárneho práva Únie, t. j. so smernicou 2009/28/ES o energii z obnoviteľných zdrojov.
—

Žalobcovia tvrdia, že Rada Európskej únie pri prijatí napadnutých rozhodnutí, ktoré sa týkajú najmä stanovenia podrobných opatrení, politík a zásahov v oblasti sociálneho zabezpečenia a dôchodkového systému, prekročila právomoci, ktoré jej boli zverené Zmluvou, a porušila tým zásady prenesenia právomocí a subsidiarity zakotvené v článkoch 4 a 5 Zmluvy o Európskej únii v spojení s článkami 2 až 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Pri prijatí rozhodnutí v zmysle článku 126 ods. 9 a článku 136 ZFEÚ určených Grécku Rada Európskej únie nemôže detailne stanoviť politiku, ktorú má Grécko v uvedených oblastiach sledovať, keďže tieto oblasti patria do výlučnej právomoci Grécka ako členského štátu Európskej únie. Z tohto dôvodu sú vyššie uvedené rozhodnutia so svojím obsahom protiprávne a zakladajú mimozmluvnú zodpovednosť Európskej únie za to, aby žalobcom nahradila straty na ich dôchodkoch spôsobené týmito protiprávnymi rozhodnutiami.
1.

Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a/alebo nariadenie č. 1/2003 (1) tým, že nesprávne charakterizovala správanie, ku ktorému došlo od 18. februára 1999 do 30. septembra 2001. Žalobkyňa tvrdí, že: — Komisia nepreukázala, že by sa žalobkyňa podieľala na porušení počas uvedeného obdobia tak, ako to opísala v napadnutom rozhodnutí, — subsidiárne Komisia nepreukázala, že by porušenie týkajúce sa žalobkyne začalo 18. februára 1999.
—

Žalobkyne uvádzajú, že klasifikácia osobitného systému náhrad za pomoc alebo značné zníženie osobitného systému náhrad by nie len prekročila hranice článku 107 ZFEÚ, ktoré sú jasne stanovené Súdnym dvorom Európskej únie, ale by aj porušila základnú požiadavku hmotnej spravodlivosti zaťaženia. Odstránenie alebo značné zníženie osobitného systému náhrad by tak porušovalo aj základné práva žalobkýň, predovšetkým ich práva zaručené Chartou základných práv Európskej únie.
—

Žalobkyňa ďalej tvrdí, že osobitný systém náhrad neobsahuje selektívne zvýhodnenie energeticky náročných odberateľov. Odberatelia jednak nezískali výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok nedostali, keďže za týchto okolností by prevádzkovatelia EEG museli svoju elektrickú energiu predávať za trhové ceny a neexistoval by tak príplatok EEG. Jednak osobitný systém náhrad pre energeticky náročných odberateľov, ktorí boli dotknutí samotnou hrozbou straty medzinárodnej konkurencieschopnosti na základe príplatku EEG, platí bez rozdielu pre všetky výrobné odvetvia.
—

Odvolateľ v tomto ohľade okrem iného uvádza, že Súd pre verejnú službu preskúmal iba to, či stanovenie cieľov má záväzné právne účinky na budúce hodnotenie úradníka namiesto toho, aby preskúmal, či je stanovenie cieľov spojené s právnymi účinkami pre odvolateľa, čo by v každom prípade musel potvrdiť. Odvolateľ namieta, že Súd pre verejnú službu zmiešal stanovenie cieľov s hodnotením žalobcu. Navyše je v rozpore s požiadavkou náležitej starostlivosti a so zásadou proporcionality, a teda v rozpore so zásadou právneho štátu, keď sa na úradníka počas celého roka z dôvodu neprimeraného stanovenia cieľov uplatňujú prípadne neprimerané pracovné podmienky, pričom sa proti nim nemôže priamo brániť.