SK Úradný vestník Európskej únie C 267/49

Odvolanie podané 14. septembra 2009: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 8. júla 2009 vo veci T-225/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ďalší účastník konania: Schwarzbräu GmbH

(Vec C-365/09 P)

2009/C 267/82

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Odvolateľka: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (v zastúpení: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)

Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Schwarzbräu GmbH

Návrhy odvolateľky

— zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 8. júla 2009 vo veci T-225/08,

— zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. apríla 2008 (Vec R877/2004-4),

— úplne vymazať ochrannú známku Spoločenstva č. 505552 „ALASKA“ vzhľadom na existenciu absolútnych dôvodov zamietnutia,

— žalovaného zaviazať na náhradu trov konania.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Predmetné odvolanie smeruje proti rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým bola zamietnutá žaloba odvolateľky proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 8. apríla 2008. Týmto rozhodnutím odvolací senát potvrdil zamietnutie návrhu odvolateľky na vyhlásenie neplatnosti obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „ALASKA“ výmazovým oddelením. Návrh odvolateľky sa vzťahoval na všetky výrobky, ktoré boli predmetom zápisu, a zaradené do triedy 32 (minerálne vody a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje, ovocné nápoje a ovocné džúsy, sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov).

Predmetom sporu medzi účastníkmi konania je najmä otázka existencie absolútneho dôvodu zamietnutia spočívajúceho v dostupnosti údaju zemepisného pôvodu.

Odvolateľka vo svojom odvolaní vytýka nesprávny výklad článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 (ďalej len „nariadenie o ochrannej známke Spoločenstva“), ktorý vykonal Súd prvého stupňa, a to najmä vo vzťahu k zásadám vytvoreným judikatúrou.

Zo znenia vyššie uvedeného ustanovenia nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva vyplýva, že pre vylúčenie zápisu ochrannej známky Spoločenstva postačuje, ak ochranná známka pozostáva výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie zemepisného pôvodu výrobkov, na ktoré sa vzťahuje prihláška ochrannej známky. Z toho vyplýva, že aj zemepisné označenia, ktoré podniky môžu používať, musia byť pre ne dostupné ako údaje o zemepisnom pôvode pre dotknutú skupinu výrobkov. Uplatnenie uvedeného ustanovenia nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva nevyžaduje, aby existovala konkrétna, aktuálna alebo vážna potreba dostupnosti týchto údajov.

Ak by Súd prvého stupňa z právneho hľadiska správne uplatnil článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva na predmetný prípad, zistil by, že Aljaška je najväčším rezervoárom pitnej vody v Spojených štátoch, že príslušná skupina verejnosti asociuje Aljašku s prirodzeným prebytkom čistej vody v rozličných formách, že na Aljaške sa vyrába minerálna voda v ekonomicky relevantnom rozsahu, a že k uvádzaniu na trh v Spoločenstve už dochádza, čím ďalšie uvádzanie na trh by celkom vážne prichádzalo do úvahy. Preto je jasné, že v budúcnosti budú môcť označenie „ALASKA“ používať konkurenti ako údaj pôvodu.

Namiesto toho Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil ustanovenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva a zásady judikatúry tým, že skúmaním vhodnosti, teda či predaj minerálnej vody z Aljašky v Spoločenstve je alebo nie je z ekonomického hľadiska (konkurencia, náklady na dopravu) výhodný, stanovil ďalšie požiadavky idúce nad rámec uvedených zásad. Tieto rozšírené požiadavky musia byť v zmysle úpravy článku 7 ods. 1 písm. c), jeho znenia a najmä v zmysle zásad vytvorených judikatúrou považované za nadsadené, ktoré mali za následok veľmi široký výklad, ktorý nie je zlučiteľný s účelom právnej úpravy Spoločenstva.