Keywords

Summary



Keywords

1. Aproximácia právnych predpisov – Rekreačné plavidlá – Smernica 94/25

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/25, článok 2 ods. 2 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/44)

2. Voľný pohyb tovaru – Množstevné obmedzenia – Opatrenia s rovnakým účinkom – Zákaz používať vodné skútre mimo označených koridorov – Prípustnosť – Odôvodnenie – Podmienky

(Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ)

3. Aproximácia právnych predpisov – Postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby poskytované informačnou spoločnosťou – Smernica 98/34

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34, článok 8 ods. 1)

Summary

1. Smernica 94/25 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa rekreačných plavidiel, zmenená a doplnená smernicou 2003/44, nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá z dôvodov týkajúcich sa ochrany životného prostredia zakazuje používanie vodných skútrov mimo označených koridorov.

(pozri body 33, 34, 40, bod 1 výroku)

2. Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá z dôvodov týkajúcich sa ochrany životného prostredia zakazuje používanie vodných skútrov (VS) mimo označených koridorov, pod podmienkou, že:

– príslušné vnútroštátne orgány sú povinné prijať vykonávacie opatrenia stanovené s cieľom určiť zóny mimo verejných plavebných koridorov, v ktorých sa VS môžu používať,

– tieto orgány skutočne uplatnili právomoc, ktorá im bola v tejto súvislosti priznaná, a určili zóny zodpovedajúce podmienkam stanoveným vnútroštátnou právnou úpravou a

– takéto opatrenia boli prijaté v rámci primeranej lehoty po nadobudnutí účinnosti uvedenej právnej úpravy.

Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby overil, či sú tieto podmienky splnené. Pokiaľ ide o prvú podmienku, je potrebné poukázať na to, že v súlade s vnútroštátneho právnou úpravou je príslušný vnútroštátny orgán povinný prijať ustanovenia na určenie zón mimo verejných plavebných koridorov, v ktorých môžu byť používané VS. Pokiaľ ide o druhú podmienku, vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či sa možno odôvodnene domnievať, že povolenie na používanie VS v určitých zónach určuje všetky zóny, ktoré v dotknutej správnej oblasti zodpovedajú podmienkam stanoveným vnútroštátnou právnou úpravou. Keďže totiž používanie VS v zóne zodpovedajúcej uvedeným podmienkam nemôže spôsobovať neprijateľné ohrozenie alebo rušenie životného prostredia, je potrebné dospieť k záveru, že akýkoľvek zákaz používať VS v takejto zóne vyplývajúci z neexistencie jej určenia vo vykonávacom opatrení predstavuje opatrenie, ktoré ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa ochrany životného prostredia. Pokiaľ ide nakoniec o posúdenie primeranosti doby 11 mesiacov, ktorá uplynula medzi prijatím vnútroštátnej právnej úpravy a prijatím uvedeného povolenia, je potrebné zohľadniť skutočnosť, že dotknuté povolenie bolo prijaté po konzultácii s obcami a ďalšími dotknutými subjektmi.

(pozri body 33, 36 – 40, bod 2 výroku)

3. Článok 8 ods. 1 smernice 98/34 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov sa musí vykladať v tom zmysle, že zmena návrhu technického predpisu, ktorý už Komisii bol oznámený v súlade s prvým pododsekom tohto ustanovenia, teda zmena, ktorá v porovnaní s oznámeným návrhom predstavuje len zmiernenie podmienok použitia dotknutého výrobku, a preto znižuje skutočný dosah technického predpisu na obchod, nepredstavuje významnú zmenu návrhu v zmysle tretieho pododseku uvedeného ustanovenia, a z tohto dôvodu nemusí byť vopred oznámená Komisii. V prípade neexistencie takejto povinnosti predchádzajúceho oznámenia neoznámenie zmeny technického predpisu, ktorá nie je významná, Komisii pred jej prijatím neovplyvňuje uplatniteľnosť tohto predpisu.

(pozri bod 49, bod 3 výroku)