Vec T‑210/01

General Electric Company

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Žaloba o neplatnosť – Hospodárska súťaž – Rozhodnutie Komisie vyhlasujúce koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom – Nariadenie (EHS) č. 4064/89 – Letecké trhy – Nadobudnutie spoločnosti Honeywell spoločnosťou General Electric – Vertikálna integrácia – Viazaný predaj – Účinky vylúčenia – Horizontálne prekrývanie – Právo na obranu“

Rozsudok Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) zo 14. decembra 2005

Abstrakt rozsudku

1. Žaloba o neplatnosť – Predmet – Rozhodnutie v oblasti kontroly koncentrácií – Rozhodnutie založené na viacerých pilieroch odôvodnenia, z ktorých každý postačuje na odôvodnenie jeho výroku – Kritériá nezlučiteľnosti so spoločným trhom splnené aspoň vo vzťahu k jednému z relevantných trhov – Nedôvodná žaloba

[Článok 230 ES; nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2 ods. 1 písm. a) a ods. 3]

2. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Posúdenia ekonomickej povahy – Diskrečná právomoc pri posúdení – Súdne preskúmanie – Rozsah – Hranice

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2)

3. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Neexistencia domnienky

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

4. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Analýza predpokladaného vývoja na relevantnom trhu – Potreba presnej analýzy – Súdne preskúmanie – Rozsah

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2 ods. 2 a 3)

5. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Koncentrácia konglomerátneho typu – Pojem – Zohľadnenie pravdepodobnosti vzniku alebo posilnenia dominantného postavenia na referenčnom trhu v súvislosti s jedným z podnikov zúčastnených na koncentrácii – Prípustnosť – Možnosť Komisie vychádzať z predvídateľného správania subjektu – výsledku koncentrácie – Podmienky – Predloženie presnej analýzy opierajúcej sa o presvedčivé dôkazy

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2 ods. 2 a 3)

6. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Koncentrácia konglomerátneho typu – Zohľadnenie predvídateľných protisúťažných správaní – Prípustnosť – Neexistencia povinnosti Komisie posúdiť pravdepodobnosť takýchto správaní podniku z hľadiska rizík, ktoré sú s ním spojené

(Článok 82 ES; nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2 ods. 2 a 3)

7. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Kritériá – Vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia významne narušujúceho efektívnu hospodársku súťaž na spoločnom trhu – Kumulatívna povaha – Vzájomné pôsobenie – Povinnosť formálne uviesť pri druhom kritériu hľadiská, ktoré hoci boli vyjadrené v súvislosti s prvým kritériom, sú tiež relevantné v súvislosti s druhým kritériom – Neexistencia

(Článok 82 ES a článok 253 ES; nariadenie Rady č. 4064/89, článok 2 ods. 2 a 3)

8. Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie – Pojem

(Článok 82 ES)

9. Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie – Kvalifikácia podľa mimoriadne významného trhového podielu – Posúdenie posilnenia trhových podielov na trhu podliehajúcom verejným obchodným súťažiam charakterizovanom zadávaním obmedzeného počtu zákaziek vysokej hodnoty

(Článok 82 ES)

10. Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie – Existencia – Vplyv silnej konkurencie na relevantný trh – Neexistencia v prítomnosti podniku, ktorý je schopný správať sa nezávisle od hospodárskej súťaže – Finančné ústupky dohodnuté s cieľom vyhrať určité verejné obchodné súťaže týkajúce sa výrobkov vysokej hodnoty – Neexistencia vplyvu

(Článok 82 ES)

11. Hospodárska súťaž – Pravidlá Spoločenstva – Uplatnenie Komisiou – Autonómia vo vzťahu k posúdeniam vykonaným orgánmi tretích štátov

12. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Protisúťažné účinky vyplývajúce z priameho vertikálneho vzťahu – Účinky závisiace od budúceho správania subjektu – výsledku fúzie – Povinnosť Komisie oprieť sa o presvedčivé dôkazy, pokiaľ ide o pravdepodobnosť uvádzaného protisúťažného správania – Voľné hodnotenie dôkazov

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

13. Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie pri predaji nevyhnutných súčiastok – Odmietnutie predaja – Zneužitie

(Článok 82 ES)

14. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Preukázanie existencie správania, ktoré v blízkej budúcnosti vytvorí alebo posilní dominantné postavenie – Povinnosť oprieť sa o presvedčivé dôkazy

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

15. Konanie – Predloženie nových dôvodov počas súdneho konania – Nový dôvod – Pojem – Odpoveď na otázku Súdu prvého stupňa položenú ako opatrenie na zabezpečenie priebehu konania – Vylúčenie

(Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 48 a 64 ods. 3)

16. Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozhodnutie odlišujúce sa od predchádzajúceho rozhodnutia vo veci, ktorá sa týkala podobných alebo rovnakých situácií alebo v ktorej vystupovali rovnaké hospodárske subjekty – Rozsah

(Článok 253 ES)

17. Hospodárska súťaž – Pravidlá Spoločenstva – Vykonanie – Pravidlá prijaté Komisiou na tento účel – Povinnosť Komisie konať v súlade s nimi – Oznámenie o definícii trhu – Rozsah

(Článok 82 ES; oznámenie 97/C 372/03)

18. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Definícia relevantného trhu – Kritériá – Zastupiteľnosť výrobkov – Pojem

(Nariadenie Rady č. 4064/89; oznámenie Komisie 97/C 372/03, bod 36)

19. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Posúdenie zlučiteľnosti so spoločným trhom – Trh charakterizovaný nepriamou a relatívne slabou konkurenciou – Nadobudnutie jediného konkurenta podnikom v dominantnom postavení – Prípustnosť – Podmienky – Preukázanie neexistencie akejkoľvek efektívnej hospodárskej súťaže na trhu pred koncentráciou

(Článok 82 ES; nariadenie Rady č. 4064/89)

20. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Preskúmanie Komisiou – Záväzky dotknutých podnikov, ktoré môžu viesť k tomu, že oznámená koncentrácia sa stane zlučiteľnou so spoločným trhom

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

21. Konanie – Návrh na začatie konania – Formálne náležitosti – Určenie predmetu konania – Zhrnutie dôvodov, na ktorých je návrh založený

(Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 44 ods. 1)

22. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Správne konanie – Prístup k spisu – Rešpektovanie práva na obranu – Hranice

(Nariadenie Rady č. 4064/89)

23. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Prístup k spisu – Rozlišovanie podľa dôkazov v neprospech alebo prospech

24. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Prístup k spisu – Rešpektovanie práva na obranu – Hranice

25. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Správne konanie – Prístup k spisu – Odmietnutie práva na prístup v čase medzi rozhodnutím o začatí konania a oznámením o výhradách – Porušenie práva na obranu – Neexistencia

[Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 6 ods. 1 písm. c)]

26. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Správne konanie – Prístup k spisu – Právo účastníkov koncentrácie na prístup k spisu po častiach počas celého konania – Neexistencia

(Nariadenie Rady č. 4064/89, článok 18 ods. 1)

27. Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Správne konanie – Krátkosť priebežných lehôt konania – Zohľadnenie požiadavky rýchlosti pri posudzovaní rešpektovania práva na obranu

(Nariadenie Rady č. 4064/89; nariadenie Komisie 447/98, články 13 a 21)

28. Hospodárska súťaž – Správne konanie – Činnosť vyšetrovateľa – Rozhodnutie, ktorým sa mení jeho postavenie v priebehu konania – Priama náhrada pôvodnej funkcie novou funkciou

(Rozhodnutie Komisie 2001/462, článok 2 ods. 1 a 2)

29. Právo Spoločenstva – Zásady – Základné práva – Dodržiavanie zabezpečené súdom Spoločenstva – Zohľadnenie Európskeho dohovoru o ľudských právach

(Článok 6 ods. 2 EÚ)

1. Ak niektoré z dôvodov rozhodnutia môžu rozhodnutie samy osebe dostatočne odôvodňovať, potom vady, ktorými môžu byť poznačené iné dôvody aktu, v žiadnom prípade nemajú vplyv na výrok.

Okrem toho, ak výrok rozhodnutia Komisie spočíva na viacerých pilieroch odôvodnenia, z ktorých každý by bol dostatočným základom pre tento výrok, zrušenie aktu prichádza v zásade do úvahy len vtedy, ak je každý z týchto pilierov protiprávny. Za tohto predpokladu nemôže omyl alebo iná protiprávnosť, ktorá má vplyv len na jeden z pilierov odôvodnenia, byť dostatočným dôvodom na zrušenie sporného rozhodnutia, ak tento omyl nemohol mať rozhodujúci vplyv na výrok inštitúcie – autora tohto rozhodnutia.

Toto pravidlo sa uplatňuje v kontexte rozhodnutí v oblasti kontroly koncentrácií. V tejto súvislosti musí Komisia zakázať koncentráciu, ak spĺňa kritériá článku 2 ods. 3 nariadenia č. 4064/89. Z článku 2 ods. 1 písm. a) uvedeného nariadenia vyplýva, že Komisia musí pri posudzovaní koncentrácie vziať do úvahy najmä potrebu zachovávať a rozvíjať efektívnu hospodársku súťaž v rámci spoločného trhu, najmä vzhľadom na štruktúru všetkých dotknutých trhov. Keď teda Komisia posudzuje, či koncentrácia vytvára alebo posilňuje jedno alebo viacero dominantných postavení, ktorých dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže, musí tak urobiť s odkazom na podmienky existujúce na každom z trhov, ktoré môžu byť ovplyvnené oznámenou koncentráciou. Ak preto konštatuje, že uvedené kritériá sú splnené vo vzťahu k čo i len jednému z dotknutých trhov, musí byť koncentrácia vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom.

Z toho vyplýva, že takéto rozhodnutie môže byť zrušené len vtedy, ak sa dá konštatovať nielen to, že niektoré jeho odôvodnenia sú protiprávne, ale aj to, že odôvodnenia, ktoré prípadne nie sú protiprávne, nestačia na odôvodnenie nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie so spoločným trhom. V každom prípade toto konštatovanie nevylučuje potrebu preskúmať, či sa niektoré aspekty hospodárskej súťaže identifikované v napadnutom rozhodnutí navzájom umocňujú, takže by bolo neprirodzené preskúmať každý z nich izolovane.

(pozri body 42 – 45, 48, 734)

2. Komisia v ekonomickej oblasti disponuje istou mierou voľnej úvahy na účely uplatnenia hmotnoprávnych ustanovení nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, najmä článku 2. Z toho vyplýva, že preskúmanie súdom Spoločenstva sa obmedzuje na overenie vecnej presnosti skutkových zistení a absenciu zjavne nesprávneho posúdenia.

Pokiaľ ide o povahu preskúmavania, medzi skutkovými údajmi a zisteniami, na ktorých nepresnosť môže súd upozorniť vo svetle predložených tvrdení a dôkazov, na jednej strane a úvahami ekonomickej povahy na strane druhej, existuje zásadný rozdiel.

Ak má Komisia istú mieru voľnej úvahy na účely aplikácie hmotnoprávnych ustanovení nariadenia č. 4064/89, neznamená to, že súd Spoločenstva nesmie preskúmať právne kvalifikovanie ekonomických údajov Komisiou. Súd Spoločenstva musí totiž nielen overiť vecnú presnosť predkladaných dôkazných prostriedkov, ich dôveryhodnosť a koherentnosť, ale aj preskúmať, či tieto dôkazy spolu tvoria celok relevantných údajov, ktoré sa musia zohľadniť pri posudzovaní zložitej situácie a môžu byť základom pre z nich vyvodené návrhy.

(pozri body 60, 62, 63, 253)

3. Nariadenie č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi nevytvára domnienku, pokiaľ ide o zlučiteľnosť oznámenej koncentrácie so spoločným trhom, takže sa nemožno domnievať, že Komisia by mala koncentráciu, ktorá patrí do jej pôsobnosti, v prípade pochybností schváliť. Komisii v každom prípade prináleží vytvoriť si jasný názor o uvedenej zlučiteľnosti a podľa toho rozhodnúť.

(pozri bod 61)

4. S ohľadom na mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje Komisia v hospodárskej oblasti na účely aplikácie hmotnoprávnych ustanovení nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, je efektívne súdne preskúmanie potrebné o to viac, ak Komisia vykonáva analýzu predpokladaného vývoja trhu, ktorý by mohol vyplynúť z plánovanej koncentrácie.

Takáto analýza musí byť vykonaná veľmi obozretne, keďže v nej nejde o preskúmanie minulých udalostí, pri ktorých sú často k dispozícii mnohé dôkazné prostriedky umožňujúce pochopiť ich príčiny, dokonca ani o súčasné udalosti, ale o predvídanie budúcich udalostí s väčšou alebo menšou pravdepodobnosťou, ak nie je prijaté žiadne rozhodnutie, ktoré by koncentráciu zakazovalo alebo upresňovalo jej podmienky. Analýza predpokladaného vývoja spočívajúca v preskúmaní, v čom by koncentrácia mohla zmeniť faktory určujúce stav hospodárskej súťaže na danom trhu, aby sa zistilo, či by z nej vyplynuli závažné prekážky hospodárskej súťaže, si vyžaduje predstaviť si reťazenie príčin a následkov, aby potom bolo možné vychádzať z tých, ktorých pravdepodobnosť je najvyššia.

(pozri bod 64)

5. Koncentrácie konglomerátneho typu sú tie, ktoré neprinášajú horizontálne prekrývanie činností účastníkov koncentrácie ani vertikálne vzťahy medzi nimi v užšom slova zmysle. A hoci vo všeobecnom meradle takéto koncentrácie nemávajú protisúťažné účinky, v určitých prípadoch ich mať môžu. Ak Komisia v rámci analýzy predpokladaných účinkov koncentrácie konglomerátneho typu môže dospieť k záveru, že vzhľadom na konglomerátne účinky s veľkou pravdepodobnosťou v relatívne blízkej budúcnosti vznikne alebo sa posilní dominantné postavenie, ktorého dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na relevantnom trhu, musí koncentráciu zakázať.

V tejto súvislosti koncentrácie konglomerátneho typu spôsobujú určité špecifické problémy, najmä vzhľadom na to, že jednak analýza takejto koncentrácie môže zahŕňať analýzu predpokladaného vývoja, ktorá zohľadňuje určitý časový úsek v budúcnosti, jednak že isté správanie subjektu – výsledku fúzie môže v značnej miere ovplyvniť účinky tejto koncentrácie. Reťazenie príčin a následkov nadväzujúcich na takúto koncentráciu preto môže byť ťažko rozpoznateľné, neisté a ťažko preukázateľné. V tomto kontexte má osobitný význam kvalita dôkazných prostriedkov, ktoré Komisia použije na odôvodnenie rozhodnutia, ktorým vyhlási koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom, keďže tieto dôkazy musia podoprieť úsudok Komisie, že ak by takéto rozhodnutie neprijala, scenár ekonomického vývoja, z ktorého vychádza, by sa mohol realizovať.

(pozri body 65, 66)

6. Pri analýze účinkov koncentrácie konglomerátneho typu Komisiou treba pravdepodobnosť určitého budúceho správania posúdiť komplexne, to znamená pri súčasnom zohľadnení tak motivácie k takémuto správaniu, ako aj faktorov, ktoré môžu túto motiváciu obmedziť, respektíve vylúčiť, a to vrátane prípadnej protiprávnosti takéhoto správania.

Bolo by však v rozpore s cieľom prevencie, ktorý sleduje nariadenie č. 4064/89, vyžadovať od Komisie, aby pri každej plánovanej koncentrácii preskúmala, či by motivácia k takémuto protisúťažnému správaniu bola obmedzená, ba dokonca vylúčená z dôvodu protiprávnosti daného konania, pravdepodobnosti jeho odhalenia a stíhania príslušnými orgánmi tak na úrovni Spoločenstva, ako aj na národnej úrovni, a prípadných z toho vyplývajúcich sankcií. Z toho vyplýva, že Komisia v zásade musí zohľadniť prípadný protiprávny, a teda sankcionovateľný charakter správania ako faktor, ktorý môže zmenšiť, dokonca vylúčiť podnety, ktoré pôsobia na podnik, aby sa správal určitým spôsobom. Toto posúdenie však neznamená, že sa vyžaduje vyčerpávajúce a detailné preskúmanie právnych úprav rôznych právnych poriadkov, ktoré by sa mohli uplatniť, a represívnej politiky v nich uplatňovanej, keďže analýza, ktorá by mala preukázať pravdepodobnosť porušenia, a to, že toto porušenie bude sankcionované viacerými právnymi poriadkami, je príliš špekulatívna.

A tak, ak Komisia môže bez vykonania špecifického a detailného skúmania v tejto veci identifikovať protiprávnosť predmetného správania podľa článku 82 ES alebo iných ustanovení práva Spoločenstva, ktoré má právomoc aplikovať, prináleží jej túto skutočnosť zistiť a zohľadniť ju na účely posúdenia pravdepodobnosti takéhoto správania zo strany subjektu – výsledku fúzie.

Hoci má Komisia v tejto súvislosti právo vychádzať zo súhrnnej analýzy legality predmetného správania a stupňa pravdepodobnosti, že toto správanie bude potlačené, vychádzajúc zo skutočností, ktoré sú jej známe v čase prijímania rozhodnutia v oblasti kontroly koncentrácií, musí v rámci svojho posúdenia identifikovať správanie, ktoré predpokladá, a prípadne posúdiť a zohľadniť odradzujúci účinok, ktorý by mohol mať jeho zjavne alebo veľmi pravdepodobne protiprávny charakter podľa práva Spoločenstva.

(pozri body 70 – 75, 303, 304, 424, 425, 468)

7. Článok 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi stanovuje dve kumulatívne kritériá, z ktorých prvé sa týka vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia a druhé skutočnosti, že hospodárska súťaž na spoločnom trhu ním bude vážne narušená. Preto môže byť koncentrácia zakázaná iba v prípade, ak sú splnené obidve kritériá stanovené v článku 2 ods. 3.

Zneužitím dominantného postavenia môže byť, ak podnik v dominantnom postavení posilní svoje postavenie do takej miery, že dosiahnuté dominantné postavenie by vážne bránilo hospodárskej súťaži, to znamená, že by prežili iba podniky, ktoré sú vo svojom správaní závislé od dominantného podniku. Z toho vyplýva, že posilnenie dominantného postavenia ako také môže byť vážnou prekážkou hospodárskej súťaže až do tej miery, že môže byť samo osebe zneužitím dominantného postavenia.

A tak, a fortiori, posilnenie alebo vytvorenie dominantného postavenia v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia č. 4064/89 môže byť v určitých prípadoch prejavom významných prekážok efektívnej hospodárskej súťaže. Toto konštatovanie vôbec neznamená, že druhé kritérium stanovené v článku 2 nariadenia č. 4064/89 sa právne prelína s prvým kritériom, ale len to, že z tej istej skutkovej analýzy určitého trhu môže vyplynúť, že sú splnené obidve kritériá.

Pri zisťovaní stupňa obmedzenia slobody správania konkurentov nejakého podniku s cieľom určiť, či vzniklo alebo bolo posilnené dominantné postavenie tohto podniku, sa Komisia zvyčajne môže odvolať na tie isté okolnosti, aké sú relevantné pri posúdení, či toto vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia má za následok vznik vážnych prekážok efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu. Okolnosť, ktorá značným spôsobom obmedzuje slobodu konkurentov pri autonómnom určovaní ich obchodnej politiky, totiž môže mať rovnako za následok vznik vážnych prekážok efektívnej hospodárskej súťaže.

Z toho vyplýva, že ak z odôvodnení rozhodnutia o nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie so spoločným trhom, dokonca aj z tých, ktoré sa formálne venujú analýze vzniku alebo posilnenia dominantného postavenia, vyplýva, že táto koncentrácia bude mať značné protisúťažné účinky, nemožno toto rozhodnutie považovať za protiprávne len preto, že Komisia svoj opis týchto skutočností výslovne a špecificky nespojila s druhým kritériom článku 2 nariadenia č. 4064/89, či už pokiaľ ide o povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 253 ES, alebo o vec samu. Opačný prístup by totiž znamenal, že Komisia by mala čisto formálnu povinnosť odvolať sa dvakrát na tie isté odôvodnenia, prvýkrát vo svojej analýze vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia na danom trhu a druhýkrát vo vzťahu k vážnym prekážkam hospodárskej súťaže na spoločnom trhu.

(pozri body 84, 86 – 89)

8. Dominantné postavenie sa preukazuje tým, že daný podnik má také silné hospodárske postavenie, že môže brániť zachovaniu efektívnej hospodárskej súťaže na relevantnom trhu tým, že má možnosť správať sa v značnej miere nezávisle od svojich konkurentov, klientov a napokon aj spotrebiteľov. V tejto súvislosti na konštatovanie existencie dominantného postavenia Komisia nemusí preukázať, že konkurenti podniku budú vylúčení z trhu.

(pozri body 85, 114, 243)

9. Aj keď sa význam trhových podielov na jednotlivých trhoch môže líšiť, mimoriadne významný trhový podiel je sám osebe s výnimkou mimoriadnych okolností dôkazom existencie dominantného postavenia. Tak je tomu v prípade 50 % trhového podielu.

Pokiaľ však ide o trh charakterizovaný zadávaním obmedzeného počtu zákaziek vysokej hodnoty, skutočnosť, že istý podnik vyhral ostatnú verejnú súťaž, nevyhnutne neznamená, že niektorý z jeho konkurentov nemôže vyhrať ďalšiu. Za podmienky, že ponúka konkurencieschopný výrobok a že iné faktory nehrajú rozhodujúcou mierou v prospech prvej spoločnosti, môže konkurent vždy vyhrať dôležitú zákazku, a na jeden ťah tak značne zvýšiť svoj trhový podiel.

Toto konštatovanie však neodôvodňuje záver, že trhový podiel nemá takmer žiaden význam pre posúdenie sily jednotlivých výrobcov na takomto trhu, najmä ak sú trhové podiely relatívne stabilné alebo existuje tendencia posilňovania postavenia jedného podniku. Skutočnosť, že si výrobca zachováva, ba dokonca posilňuje svoj trhový podiel, je aj na trhu podliehajúcom verejným obchodným súťažiam ukazovateľom trhovej sily. Nevyhnutne totiž prichádza moment, keď rozdiel medzi trhovým podielom výrobcu a trhovým podielom konkurentov nemožno viac pripísať obmedzenému počtu verejných obchodných súťaží, ktoré predstavujú dopyt na trhu.

(pozri body 115, 149 – 151, 540, 571)

10. Skutočnosť, že podnik je nútený znížiť ceny pod tlakom znižovania cien, na ktoré sa podujali konkurenti, je vo všeobecnosti nezlučiteľná s nezávislosťou správania, ktorá je typická pre dominantné postavenie.

V každom prípade ani existencia silnej hospodárskej súťaže na relevantnom trhu nevylučuje, aby na tom istom trhu existovalo dominantné postavenie, keďže to je v zásade charakterizované schopnosťou správať sa vo svojej trhovej stratégii nezávisle od tejto hospodárskej súťaže a neutrpieť pritom z tohto dôvodu ujmu. Prípadná existencia hospodárskej súťaže na trhu je samozrejme relevantnou okolnosťou, najmä pokiaľ ide o posúdenie existencie dominantného postavenia, nie je však sama osobe v tomto ohľade rozhodujúca.

Preto na trhu, ktorý sa týka výrobkov predávaných v rámci verejných obchodných súťaží, ktoré sa konajú pravidelne, týkajú sa predajov vysokej hodnoty a sú charakterizované opakujúcimi sa rokovaniami, nevyhnutne dochádza k finančným ústupkom zo strany uchádzačov v takej či onakej forme, keďže tento fenomén je neoddeliteľnou súčasťou procesu rokovaní. V tomto kontexte samotná skutočnosť, že podnik navrhol zľavy, aby vyhral určité verejné obchodné súťaže, nie je sama osebe nezlučiteľná s existenciou jeho dominantného postavenia.

(pozri body 116, 117, 184, 215, 249)

11. Ak v tejto súvislosti príslušné orgány jedného alebo viacerých tretích štátov v rámci svojich konaní posúdia určitú otázku istým spôsobom, samo osebe to nestačí na to, aby bolo vyvrátené prípadne iné posúdenie príslušných orgánov Spoločenstva. Dôkazy a tvrdenia predkladané v rámci správneho konania na úrovni Spoločenstva, ako aj aplikovateľné právne normy sa nevyhnutne nezhodujú s tými, ktoré zohľadňujú orgány tretích štátov, a preto sa posúdenia jedných a druhých môžu rozchádzať. Ak sa niektorý účastník konania domnieva, že odôvodnenie určitého záveru orgánu tretieho štátu má mimoriadny význam a možno ho použiť v konaní podľa práva Spoločenstva, vždy sa naň môže odvolať, pokiaľ ide o vec samu, ale dôkazná sila takéhoto odôvodnenia nie je rozhodujúca.

(pozri bod 179)

12. Protisúťažné účinky koncentrácie vyplývajúce z priameho vertikálneho vzťahu medzi dodávateľom a zákazníkom závisia od budúceho správania subjektu – výsledku koncentrácie, bez ktorého by tento aspekt koncentrácie nemal žiaden negatívny účinok. Komisii preto prináleží, aby predložila presvedčivé dôkazy o pravdepodobnosti takéhoto správania.

V určitých prípadoch by takýmito dôkazmi mohli byť ekonomické štúdie stanovujúce pravdepodobný vývoj situácie na trhu, poukazujúce na existenciu motivácie subjektu – výsledku koncentrácie správať sa určitým spôsobom.

Keďže v práve Spoločenstva prevažuje zásada voľného hodnotenia dôkazov, neexistencia dôkazov tohto druhu nie je sama osebe rozhodujúca. Najmä v situácii, keď je zjavné, že obchodný záujem podniku podstatným spôsobom vedie k preváženiu určitého správania, akým je využitie možnosti narušiť činnosť konkurenta, Komisia sa nedopúšťa zjavne nesprávneho právneho posúdenia, ak sa domnieva, že je pravdepodobné, že by sa subjekt výsledok koncentrácie správal predpokladaným spôsobom. V takom prípade môžu samotné hospodárske a obchodné okolnosti prejednávanej veci predstavovať presvedčivé dôkazy požadované judikatúrou.

(pozri body 295 – 297, 433)

13. Ak aj dominantné postavenie nemôže podnik zbavovať práva chrániť svoje vlastné obchodné záujmy, niektoré správania majú povahu zneužitia vtedy, ak majú za cieľ najmä posilniť toto dominantné postavanie a následne ho zneužívať. Odmietnutie predať dôležitú súčiastku svojim konkurentom zo strany podniku v dominantnom postavení je samo osebe zneužitím tohto postavenia.

(pozri bod 306)

14. Komisii pri analýze účinkov koncentrácie prináleží, aby v súvislosti s budúcim vývojom trhu na základe presvedčivých dôkazov a s dostatočným stupňom pravdepodobnosti budúceho vývoja trhu preukázala, že nielenže k možnému správaniu, ktoré predvída, v blízkej budúcnosti dôjde, ale že toto správanie bude okrem toho viesť k vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia v relatívne blízkej budúcnosti. Nestačí, keď Komisia uvedie súbor logických avšak hypotetických krokov, pre ktoré sa obáva, že by ich praktické uskutočnenie malo negatívne dôsledky na hospodársku súťaž na rôznych trhoch. Prináleží jej taktiež, aby práve naopak osobitne analyzovala pravdepodobný vývoj každého trhu, vo vzťahu ku ktorému sa snaží preukázať, že by v dôsledku koncentrácie došlo k vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia, a to na základe presvedčivých dôkazov.

(pozri body 327, 429, 433, 464)

15. Zohľadnenie odpovedí účastníka konania Súdom prvého stupňa na otázky položené ako opatrenia na zabezpečenie priebehu konania na základe článku 64 ods. 3 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, pričom druhý účastník konania už, podľa okolností, mal možnosť zaujať stanovisko k týmto skutočnostiam na pojednávaní, neporušuje článok 48 tohto rokovacieho poriadku.

(pozri bod 505)

16. Zo skutočnosti, že Komisia sa nemôže uspokojiť so sumárnym odôvodnením, ak rozšíri rozsah rozhodovacej praxe - na rozdiel od prípadu, že rozhodnutie je prijaté v súlade s líniou ustálenej rozhodovacej praxe - ale musí takéto rozhodnutie zdôvodniť explicitným spôsobom, nemožno vyvodiť, že je povinná okrem odôvodnenia svojho rozhodnutia odkazom na spis týkajúci sa veci osobitne vysvetliť dôvody, pre ktoré dospela k inému záveru ako v predchádzajúcej veci, ktorá sa týkala podobných alebo rovnakých situácií alebo v ktorej vystupovali rovnaké hospodárske subjekty.

(pozri bod 513)

17. Komisia sa nemôže odchýliť od pravidiel, ktoré si sama stanovila. Preto je v rozsahu, v akom oznámenie o definícii trhu na účely práva hospodárskej súťaže Spoločenstva poukazuje na základe imperatívnych formulácií na metódu, ktorou Komisia zamýšľa definovať trhy v budúcnosti a neponecháva žiadnu mieru voľnej úvahy, povinná účinne dodržiavať znenie tohto oznámenia.

Ak sa Komisia v oznámení vyjadrí spôsobom, ktorý jej ponechá možnosť zvoliť si medzi typmi dôkazov alebo prístupov, ktoré môžu byť teoreticky relevantné tie, ktoré sú najvhodnejšie za okolností dotknutej veci, zachováva si široký manévrovací priestor.

V tejto súvislosti sa Komisia v oznámení o definícii trhu nezaviazala používať presnú a konkrétnu metódu s cieľom posúdiť zastupiteľnosť na strane dopytu. Naopak, konštatovala, že prístup, ktorý zvolí, sa bude musieť líšiť podľa okolností každého osobitného prípadu a že si zachováva významnú časť svojej miery voľnej úvahy, aby mohla každý prípad prejednávanej veci riešiť vhodným spôsobom.

(pozri body 516, 519)

18. Pokiaľ ide o preskúmanie zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom Komisiou v rozsahu, v akom bod 36 oznámenia o definícii trhu na účely práva hospodárskej súťaže Spoločenstva upresňuje, že „funkčná zameniteľnosť alebo podobné vlastnosti nemusia byť samy osebe dostatočnými kritériami, pretože citlivosť zákazníkov na zmeny relatívnych cien môže byť tiež určená inými okolnosťami“, z tejto citácie a contrario vyplýva, že v určitých prípadoch, ba dokonca ako všeobecné pravidlo s výnimkou osobitných okolností, ktoré poukazujú na opak, sú výrobky, ktoré sú funkčne zameniteľné a ktoré majú podobné vlastnosti, zastupiteľné.

(pozri bod 524)

19. V oblasti uplatnenia článku 82 ES nevyplýva zo samotného konštatovania existencie dominantného postavenia výčitka dotknutému podniku, toto konštatovanie len znamená, že mu nezávisle od dôvodov tohto postavenia prináleží osobitná zodpovednosť nenarušovať svojím správaním efektívnu a neskreslenú hospodársku súťaž na spoločnom trhu. Okrem toho pojem zneužívania v zmysle článku 82 ES je objektívnym pojmom vzťahujúcim sa na správanie podniku v dominantnom postavení, ktoré môže ovplyvniť štruktúru trhu, kde je práve z dôvodu prítomnosti dotknutého podniku stupeň hospodárskej súťaže oslabený a ktorého účinkom je z dôvodu voľby iných prostriedkov, ako sú prostriedky prevládajúce v rámci normálnej hospodárskej súťaže výrobkov alebo služieb na základe plnení hospodárskych subjektov, vytváranie prekážok udržania stupňa hospodárskej súťaže, ktorá ešte na trhu existuje, alebo jej rozvoja.

V situácii, kde je jediná bezprostredná hospodárska súťaž na dotknutom trhu nepriama a relatívne slabá, je skutočnosť, že podnik nadobudne svojho jediného konkurenta, ktorý na tomto trhu stále obchoduje, osobitne škodlivá. Analogicky je potrebné uplatniť vyššie uvedené zásady, ktoré boli vypracované v kontexte zákazu zneužívania dominantného postavenia v právnom rámci príbuznom kontrole koncentrácií tým, že sa konštatuje, že čím je dominancia podniku väčšia, tým viac mu prináleží osobitná zodpovednosť zdržať sa akéhokoľvek konania, ktoré by mohlo ešte viac oslabiť alebo a fortiori vylúčiť hospodársku súťaž, ktorá na trhu stále existuje.

Z toho vyplýva, že za takýchto okolností prináleží účastníkom koncentrácie predložiť dôkazy, z ktorých by vyplývala neexistencia akejkoľvek efektívnej hospodárskej súťaže na trhu pred koncentráciou.

(pozri body 549 – 551)

20. V rámci nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, môže Komisia prijať len záväzky, ktoré môžu dať oznámenú operáciu do súladu so spoločným trhom. V tejto súvislosti je potrebné usúdiť, že štrukturálne záväzky navrhnuté účastníkmi konania spĺňajú toto kritérium len v rozsahu, v akom Komisia môže s istotou dospieť k záveru, že ich bude možné splniť a že nové obchodné štruktúry, ktoré na ich základe vzniknú, budú dostatočne životaschopné a trvalé, aby sa v relatívne blízkej budúcnosti nemohlo vyskytnúť vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia alebo prekážky efektívnej hospodárskej súťaže, ktorým majú záväzky zabrániť.

(pozri body 555, 612)

21. V záujme zabezpečenia právnej istoty a správneho úradného postupu je potrebné – ak má byť žaloba prípustná –, aby základné skutkové a právne okolnosti, na ktorých je založená, vychádzali aspoň sumárne, ale v každom prípade ucelene a zrozumiteľne z textu samotného návrhu. Aj keď v tejto súvislosti možno hlavnú časť návrhu vo vzťahu ku konkrétnymi otázkami oprieť a doplniť na základe odkazov na výňatky z dokumentov, ktoré sú k nemu pripojené, všeobecný odkaz na iné písomnosti, aj keby boli pripojené k návrhu, nemôže zmierniť neexistenciu základných prvkov právnej argumentácie, ktoré sa musia nachádzať v návrhu.

(pozri bod 592)

22. Konanie o prístupe k spisu vo veciach hospodárskej súťaže má za cieľ umožniť adresátom oznámenia o výhradách preskúmať dôkazy uvedené v spise Komisie, aby sa mohli účinne vyjadriť k záverom, ku ktorým Komisia dospela na ich základe. Právo na prístup k spisu je odôvodnené potrebou zabezpečiť dotknutým podnikom možnosť účinne sa brániť proti výhradám, ktoré sú voči nim v uvedenom oznámení formulované.

Prístup k určitým dokumentom však môže byť zamietnutý, a to najmä k tým dokumentom alebo ich častiam, ktoré obsahujú obchodné tajomstvá iných podnikov, k interným dokumentom Komisie, k informáciám umožňujúcim identifikovať sťažovateľov, ktorí si neželajú odhaliť svoju identitu, ako aj k informáciám, ktoré boli Komisii poskytnuté pod podmienkou zachovania ich dôverného charakteru.

Hoci majú podniky právo na ochranu svojich obchodných tajomstiev, toto právo musí byť v rovnováhe s právom na obranu. Komisia preto môže byť povinná zosúladiť protichodné záujmy prípravou znení dokumentov, ktoré obsahujú obchodné tajomstvá alebo iné citlivé informácie vo verzii, ktorá nemá dôverný charakter. Rovnaké zásady možno použiť pri prístupe k spisom vo veciach koncentrácií skúmaných v rámci nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, aj keď uplatnenie týchto zásad môže byť rozumne podmienené požiadavkou rýchlosti, ktorá charakterizuje všeobecný systém tohto nariadenia. Nie je potrebné uplatňovať inú alebo širšiu úroveň ochrany v súvislosti s právom na obranu v oblasti kontroly koncentrácií ako v oblasti porušení práv.

(pozri body 629 – 631)

23. V rámci správneho konania v oblasti hospodárskej súťaže je potrebné rozlišovať medzi dôkazmi výlučne v neprospech žalobcu a dokumentmi v jeho prospech alebo dokumentmi obsahujúcimi dôkazy v jeho prospech v súvislosti s prístupom k spisu. Dôkazy v neprospech žalobcu sú relevantné, len pokiaľ sa o ne Komisia opiera, pričom v tomto prípade je ich oznámenie nevyhnutné, ale v prípade, že sa na ne neodvoláva, nemá ich neoznámenie žiaden vplyv na zákonnosť konania. Naopak, ak sa ukáže, že podnik nemal v štádiu správneho konania prístup k dokumentu vo svoj prospech, teda k dôkazu, ktorý mohol byť užitočný pre jeho obranu a ktorý preto mohol spôsobiť iný výsledok správneho konania za predpokladu, že sa ho uvedený podnik mohol dovolať, musí byť odôvodnenie v rozhodnutí, ktoré je ovplyvnené týmto dokumentom, v zásade považované za odôvodnenie postihnuté vadou.

(pozri bod 649)

24. Žiadosť o dôverné zaobchádzanie v konaní týkajúcom sa hospodárskej súťaže môže odôvodniť zamietnutie prístupu k dokumentom pochádzajúcim od tretích osôb, ako sú sťažnosti. Podnik v dominantnom postavení na trhu môže prijať protiopatrenia voči svojim konkurentom, dodávateľom alebo zákazníkom, ktorí spolupracovali pri vyšetrovaní Komisie, a za takýchto okolností tretie podniky, ktoré odovzdajú Komisii v priebehu jej vyšetrovania dokumenty, v súvislosti s ktorými sa domnievajú, že ich odovzdanie môže spôsobiť odvetné opatrenia proti nim, tak môžu urobiť len s vedomím, že ich žiadosť o dôverné zaobchádzanie bude zohľadnená.

(pozri bod 650)

25. Právo byť vypočutý v rámci konania v oblasti hospodárskej súťaže sa týka len pripomienok, ktoré má Komisia v úmysle zohľadniť.

Berúc teda do úvahy, že cieľom rozhodnutia o začatí konania na základe článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi nie je oznámenie námietok účastníkom konania, ale len predbežné vyjadrenie vážnych pochybností, ktoré Komisiu viedli k začatiu druhej fázy vyšetrovania, podnik nemôže tvrdiť, že neumožnenie prístupu k spisu pred zaslaním oznámenia o výhradách negatívne zasiahlo do jeho možnosti brániť sa. Skutočnosť, že podnik mal po tom, ako mu bol umožnený prístup k správnemu spisu Komisie, príležitosť predložiť v prejednávanej veci svoje písomné a ústne pripomienky k oznámeniu o výhradách, mu umožnila včas vyjadriť svoje stanovisko k prijatým výhradám.

(pozri body 692, 693)

26. Hoci z článku 18 ods. 1 nariadenia č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi vyplýva, že účastníci konania musia mať možnosť predložiť svoje pripomienky od začatia konania, nemožno z neho vyvodiť, že Komisia je povinná umožniť prístup k svojmu správnemu spisu v tomto ranom štádiu. Skutočnosť, že účastníci konania musia mať prístup k správnemu spisu Komisie, aby sa v konečnom dôsledku mohli brániť proti jej výhradám uvedeným v OV, nemožno vykladať tak, že Komisiu zaväzuje, aby im počas celého konania poskytovala prístup k svojmu spisu po častiach, pretože to by pre túto inštitúciu znamenalo neprimeranú záťaž.

(pozri bod 694)

27. Aby Komisia mohla dodržať časový rozvrh upravený nariadením č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, je potrebné, aby priebežné lehoty stanovené v každom štádiu konania boli takisto krátke. Táto okolnosť svojou podstatou znevýhodňuje podmienky, za ktorých účastníci konania musia pracovať, ale zákonodarca usúdil, že zisk na strane rýchlosti takúto obeť vyvažuje, najmä s cieľom zohľadniť obchodný záujem účastníkov oznámenej koncentrácie zavŕšiť čo najrýchlejšie svoj projekt. V tejto súvislosti je pri posudzovaní údajných porušení práva na obranu v kontexte konania podľa nariadenia č. 4064/89 potrebné zohľadniť požiadavku rýchlosti, ktorá je typická pre všeobecný systém tohto nariadenia.

Okrem toho podľa článku 21 nariadenia č. 447/98 o oznámeniach, lehotách a vypočutí dotknutých osôb ustanovených v nariadení Rady (EHS) č. 4064/89, ktorý sa uplatňuje najmä pri lehote na odpoveď na oznámenie o výhradách stanovenej podľa článku 13 rovnakého nariadenia, má Komisia zohľadniť čas potrebný na prípravu vyjadrenia a naliehavosť prípadu. Je teda úlohou Komisie, aby v čo najväčšej miere zosúladila právo na obranu oznamovateľov koncentrácie a vyššie uvedenú potrebu prijať urýchlene konečné rozhodnutie.

Za týchto okolností sa účastníci oznámenej koncentrácie môžu dovolávať krátkosti lehôt, ktoré mali v rámci tohto konania k dispozícii, len v prípade, že tieto lehoty nie sú primerané dĺžke konania ako celku.

(pozri body 701 – 703)

28. Aj keď štatút vyšetrovateľa bol nadobudnutím účinnosti rozhodnutia 2001/462 o pôsobnosti vyšetrovateľov v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže zmenený, najmä v rozsahu, v akom je vyšetrovateľ podľa článku 2 ods. 2 tohto rozhodnutia na administratívne účely pričlenený k členovi Komisie zodpovednému za hospodársku súťaž miesto ku generálnemu riaditeľstvu pre hospodársku súťaž, z tohto rozhodnutia jasne vyplýva, že nová funkcia vyšetrovateľa je priamou náhradou pôvodnej funkcie rovnakého mena podľa rozhodnutia 94/810. Za týchto okolností je potrebné sa domnievať, že ak neexistuje rozhodnutie, ktorým sa ukončuje jeho vymenovanie podľa článku 2 ods. 1 rozhodnutia 2001/462, pôvodný vyšetrovateľ zostáva aj po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia vo funkcii.

Tento výklad vyššie uvedených textov je posilnený objektívnou potrebou, pokiaľ ide o funkciu vyšetrovateľa, a to zabezpečiť funkčnú kontinuitu v súlade so zásadou správneho úradného postupu. Rozhodnutie 2001/462 nevyhnutne nadobudlo účinnosť počas priebehu určitých konaní. Ak by bolo účinkom nadobudnutia účinnosti rozhodnutia 2001/462 v spojení s neexistenciou vymenovania nového vyšetrovateľa situácia, v ktorej by nikto nebol poverený výkonom tejto funkcie, bolo by nemožné pokračovať v týchto konaniach, čo by ustanovenia nariadenia č. 4064/89, ako aj rozhodnutia 2001/462 zbavilo potrebného účinku v súvislosti s týmito konaniami. Je preto potrebné sa domnievať, že vyšetrovateľ, ktorý túto funkciu zastával v čase nadobudnutia účinnosti rozhodnutia 2001/462, zostáva poverený jej výkonom, kým sa nerozhodne inak, aspoň do momentu ukončenia konaní, v ktorých už konal.

(pozri body 719, 720)

29. Základné práva sú neoddeliteľnou súčasťou všeobecných právnych zásad, ktorých dodržiavanie zabezpečuje súd Spoločenstva. Na tento účel Súdny dvor a Súd prvého stupňa získavajú podnety zo spoločných ústavných tradícií členských štátov, ako aj z usmernení, ktoré poskytujú medzinárodné zmluvy týkajúce sa ochrany ľudských práv, na ktorých členské štáty spolupracovali a ku ktorým pristúpili. Európsky dohovor o ľudských právach má v tomto ohľade osobitný význam. Okrem toho podľa článku 6 ods. 2 EÚ „Únia rešpektuje základné ľudské práva, ktoré zaručuje Európsky dohovor o základných právach a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií členských štátov, ako základných princípov práva spoločenstva“.

(pozri bod 725)

ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (druhá rozšírená komora)

zo 14. decembra 2005 ( )

„Žaloba o neplatnosť – Hospodárska súťaž – Rozhodnutie Komisie vyhlasujúce koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom – Nariadenie (EHS) č. 4064/89 – Letecké trhy – Nadobudnutie spoločnosti Honeywell spoločnosťou General Electric – Vertikálna integrácia – Viazaný predaj – Účinky vylúčenia – Horizontálne prekrývanie – Právo na obranu“

Vo veci T‑210/01,

General Electric Company, so sídlom vo Fairfield, Connecticut (Spojené štáty), v zastúpení: N. Green, C. Booth, QC, J. Simor, K. Bacon, barristers, S. Baxter, solicitor, L. Vogel a J. Vogel, advokáti, ako aj pôvodne M. Van Kerckhove, advokát, neskôr J. O’Leary, solicitor, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,

žalobca,

proti

Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: R. Lyal, P. Hellström a F. Siredey-Garnier, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,

žalovanej,

ktorú v konaní podporujú:

Rolls‑Royce plc, so sídlom v Londýne (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: A. Renshaw, solicitor,

a

Rockwell Collins, Inc., so sídlom v Cedar Rapids, Iowa (Spojené štáty), v zastúpení: T. Soames, J. Davies a A. Ryan, solicitors, a P. D. Camesasca, advokát,

vedľajší účastníci,

ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/134/ES z 3. júla 2001, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a dohodou EHP (prípad COMP/M.2220 – General Electric/Honeywell) [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 48, 2004, s. 1),

SÚD PRVÉHO STUPŇA

EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (druhá rozšírená komora),

v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia V. Tiili, A. W. H. Meij, M. Vilaras a N. J. Forwood,

tajomník: J. Plingers, referent,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 27. mája 2004,

vyhlásil tento

Rozsudok

Právny rámec

1 Nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 395, s. 1, korigendá v Ú. v. ES L 257, 1990, s. 13; Mim. vyd. 08/001, s. 31), naposledy zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1310/97 z 30. júna 1997 (Ú. v. ES L 180, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 164; v opravenom, zmenenom a doplnenom znení, ďalej len „nariadenie č. 4064/89“), v článku 2 ods. 2 a 3 stanovuje:

„2. Koncentrácia, ktorá nevytvára ani neposilňuje dominantné postavenie, ktorého dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, sa vyhlási za zlučiteľnú so spoločným trhom.

3. Koncentrácia, ktorá vytvára alebo posilňuje dominantné postavenie, ktorého dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, sa vyhlási za nezlučiteľnú so spoločným trhom.“

Okolnosti predchádzajúce sporu

2 General Electric Company (ďalej len „GE“) je diverzifikovaný priemyselný podnik pôsobiaci najmä v oblasti leteckých motorov, domácich spotrebičov, informačných služieb, energetických systémov, osvetlenia, priemyselných systémov, zdravotníckych systémov, umelých hmôt, televízneho vysielania, finančných služieb a dopravných služieb.

3 Honeywell International, Inc., je spoločnosť pôsobiaca najmä na trhu s leteckými výrobkami a službami, automobilistickými výrobkami, elektronickým materiálom, chemickými prípravkami, vysokoefektívnymi polymérmi, dopravnými a energetickými systémami a systémami na stráženie objektov slúžiacich na účely bývania alebo podnikania.

4 Dňa 22. októbra 2000 uzavreli GE a Honeywell dohodu, podľa ktorej mal GE nadobudnúť celé obchodné imanie Honeywell (ďalej len „koncentrácia“), takže Honeywell by sa stal dcérskou spoločnosťou v 100-percentnom vlastníctve GE.

5 Dňa 5. februára 2001 bola koncentrácia oficiálne oznámená Komisii v súlade s článkom 4 nariadenia č. 4064/89.

6 Keďže sa Komisia domnievala, že na koncentráciu by sa mohlo vzťahovať nariadenie č. 4064/89, rozhodla 1. marca 2001 o začatí konania o preskúmaní podľa článku 6 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia a článku 57 dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP) (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“).

7 Dňa 15. marca 2001 GE a Honeywell spoločne predložili Komisii pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania.

8 Dňa 8. mája 2001 Komisia oznámila GE svoje výhrady (ďalej len „OV“), na ktoré GE odpovedal 24. mája 2001.

9 V dňoch 29. a 30. mája 2001 sa uskutočnilo vypočutie za účasti Komisie, GE a Honeywell.

10 V dňoch 14. a 28. júna 2001 GE a Honeywell spoločne navrhli postupne dve série záväzkov, na základe ktorých mala byť koncentrácia prijateľná pre Komisiu.

11 Dňa 3. júla 2001 Komisia prijala rozhodnutie 2004/134/ES (prípad COMP/M.2220 – General Electric/Honeywell) (Ú. v. EÚ L 48, 2004, s. 1), v ktorom vyhlásila koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom a dohodou EHP (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).

Napadnuté rozhodnutie

12 Výrok napadnutého rozhodnutia znie takto:

„Článok 1

Koncentrácia, ktorou [GE] nadobúda kontrolu nad podnikom Honeywell International, Inc., je nezlučiteľná so spoločným trhom a dohodou EHP.

Článok 2

Rozhodnutie je určené

[GE]

…“ [neoficiálny preklad]

13 Odôvodnenie napadnutého rozhodnutia možno zhrnúť nasledujúcim spôsobom.

14 Podľa Komisie mal samotný GE už pred koncentráciou dominantné postavenie na svetovom trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá a s prúdovými motormi pre veľké regionálne lietadlá (pozri v tomto poradí odôvodnenia č. 45 až 83 a 84 až 87 napadnutého rozhodnutia, ako aj odôvodnenia č. 107 až 229). Pevná pozícia na trhu v spojení s obchodnými pákami vyplývajúcimi z jeho finančnej sily a vertikálnej integrácie pri poskytovaní lízingu lietadiel figuruje medzi prvkami, ktoré umožnili dospieť k záveru o dominantnom postavení žalobcu na týchto trhoch. Vyšetrovanie tiež preukázalo, že Honeywell už je hlavným dodávateľom leteckých a neleteckých výrobkov (odôvodnenia č. 241 až 275), ako aj prúdových motorov pre obchodné lietadlá (odôvodnenia č. 88 a 89) a štartovacích zariadení prúdových motorov, najmä prúdových motorov pre veľké obchodné lietadlá, pričom tieto štartovacie zariadenia sú kľúčovým prvkom pri výrobe prúdových motorov (odôvodnenia č. 331 až 340).

15 Spojenie činností týchto dvoch spoločností by malo za následok vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia na viacerých trhoch. Komisia sa najmä domnievala, že už existujúce dominantné postavenie GE na svetovom trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá by bolo posilnené v dôsledku „vertikálnych“ účinkov koncentrácie vyvolaných integráciou výroby týchto prúdových motorov GE s výrobou štartérov pre tieto prúdové motory zo strany Honeywell (odôvodnenia č. 419 až 427 napadnutého rozhodnutia). Dospela tiež k záveru o vytvorení dominantného postavenia na rôznych svetových trhoch s leteckými a neleteckými výrobkami, na ktorých mal Honeywell silné postavenie už pred koncentráciou v dôsledku dvoch typov tzv. konglomerátnych účinkov. Podľa Komisie boli tieto účinky po prvé výsledkom procesu označovaného ako „presúvanie podielov na trhu“ (share shifting), spočívajúceho v rozšírení finančnej sily GE Capital, spoločnosti patriacej k skupine žalobcu, ako aj obchodných výhod vyplývajúcich z nákupu a lízingu lietadiel predovšetkým spoločnosťou GE Capital Aviation Services (GECAS), tiež patriacou k skupine žalobcu, na tieto trhy (odôvodnenia č. 342 až 348 a 405 až 411). Po druhé Komisia predvídala účinky, ktoré budú vyvolané budúcou praxou subjektu – výsledku fúzie, spočívajúcou vo viazanom predaji – čistom, technickom a zmiešanom – súčasne zahŕňajúcom jednak prúdové motory pôvodného GE, jednak letecké a neletecké výrobky pôvodného Honeywell (odôvodnenia č. 349 až 404). Komisia sa domnievala, že budúca prax takéhoto viazaného predaja by tiež posilnila už existujúce dominantné postavenie GE na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá.

16 Okrem toho Komisia dospela k záveru o posilnení už existujúceho dominantného postavenia GE na svetovom trhu s prúdovými motormi pre veľké regionálne lietadlá, ako aj o vzniku dominantného postavenia subjektu – výsledku fúzie na svetovom trhu s prúdovými motormi pre podnikové lietadlá, najmä v dôsledku „horizontálneho prekrývania“, keďže aj GE, aj Honeywell na týchto trhoch pôsobili ako výrobcovia už pred koncentráciou (odôvodnenia č. 428 až 431 a 435 až 437 napadnutého rozhodnutia). Dospela tiež k záveru, že by vzniklo dominantné postavenie na svetovom trhu s malými plynovými námornými turbínami, najmä v dôsledku horizontálneho prekrývania dvoch účastníkov oznámenej koncentrácie (odôvodnenia č. 468 až 477).

17 Keďže sa teda Komisia domnievala, že záväzky navrhnuté účastníkmi koncentrácie neboli dostatočné na vyriešenie problémov hospodárskej súťaže vyplývajúcich z tejto operácie (odôvodnenia č. 500 až 533 a 546 až 563 napadnutého rozhodnutia), dospela v odôvodnení č. 567 k záveru, že by vzniklo viacero dominantných postavení, ktorých dôsledkom by boli významné prekážky hospodárskej súťaže na trhu Spoločenstva, a že by preto koncentrácia mala byť vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom v súlade s článkom 8 ods. 3 nariadenia č. 4064/89.

Konanie

18 Žalobca návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 12. septembra 2001 podal túto žalobu. V ten istý deň podal žalobu proti napadnutému rozhodnutiu aj Honeywell (vec T‑209/01).

19 Rolls‑Royce plc, Rockwell Collins, Inc. (ďalej len „Rockwell“) a Thales SA podali 11., 15. a 16. januára 2002 do kancelárie Súdu prvého stupňa návrh na vstup vedľajších účastníkov do konania na podporu Komisie.

20 Žalobca požiadal o dôverné zaobchádzanie s určitými informáciami obsiahnutými v jeho písomnostiach a v písomnostiach Komisie vo vzťahu k vedľajším účastníkom konania.

21 Uznesením z 26. júna 2002 predseda prvej komory Súdu prvého stupňa vyhovel návrhu na vstup Rolls‑Royce a Rockwell ako vedľajších účastníkov do konania. Tým istým uznesením vyhovel žiadosti o dôverné zaobchádzanie, ktorú podal žalobca, s výhradou pripomienok týchto vedľajších účastníkov konania. V súlade s článkom 116 ods. 6 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa bolo vyhovené návrhu na vstup Thales ako vedľajšieho účastníka do konania na základe správy z pojednávania v rámci ústnej časti konania.

22 Vzhľadom na to, že zloženie komôr Súdu prvého stupňa bolo rozhodnutím Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2004 (Ú. v. EÚ C 251, s. 12) zmenené, sudca spravodajca bol pridelený k druhej komore, ktorej bola z tohto dôvodu táto vec pridelená.

23 Na základe článku 14 rokovacieho poriadku a na návrh druhej komory Súd prvého stupňa po vypočutí účastníkov konania v súlade s článkom 51 rokovacieho poriadku rozhodol o postúpení veci rozšírenému zloženiu.

24 Listom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 2. februára 2004 sa Thales vzdal svojho vedľajšieho účastníctva. Uznesením z 23. marca 2004 vzal predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa po vypočutí ostatných účastníkov konania toto vzdanie sa vedľajšieho účastníctva na vedomie.

25 Listom zo 17. marca 2004 žalobca požiadal o spojenie tejto veci s vecou T‑209/01. Predseda druhej rozšírenej komory postúpil rozhodnutie o prípadnom spojení vecí na toto rozhodovacie zloženie v súlade s článkom 50 rokovacieho poriadku.

26 Na základe správy sudcu spravodajcu Súd prvého stupňa rozhodol o otvorení ústnej časti konania a v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania upravených v článku 64 rokovacieho poriadku položil účastníkom konania otázky. Zároveň požiadal Komisiu, aby pred pojednávaním predložila určité dokumenty. Účastníci konania týmto žiadostiam vyhoveli.

27 Ústne prednesy a odpovede účastníkov konania na otázky Súdu prvého stupňa boli vypočuté na pojednávaní 27. mája 2004. Na konci tohto pojednávania sa ústna časť konania skončila.

28 Listom z 8. júna 2004 žalobca podal do kancelárie Súdu prvého stupňa návrh na opätovné otvorenie ústnej časti konania, ako aj doplňujúce pripomienky k niektorým aspektom veci, ku ktorým priložil viacero nových dokumentov. Uznesením z 8. júla 2004 Súd prvého stupňa rozhodol o opätovnom otvorení ústnej časti konania v súlade s článkom 62 rokovacieho poriadku.

29 Po vypočutí účastníkov konania Súd prvého stupňa prijal opatrenia na zabezpečenie priebehu konania v súlade s článkom 64 rokovacieho konania, ktoré spočívali v založení dokumentov a pripomienok predložených žalobcom 8. júna 2004 do spisu. Pripomienky Komisie a vedľajších účastníkov konania k relevancii týchto skutočností boli takisto založené do spisu.

30 Na žiadosť Súdu prvého stupňa účastníci konania predložili pripomienky a doplňujúce dokumenty k otázkam, ktoré položil žalobca vo svojich pôvodných pripomienkach. Tieto dokumenty boli tiež založené do spisu.

31 Ústna časť konania sa potom opäť skončila 23. novembra 2004.

Návrhy účastníkov konania

32 Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– zrušil napadnuté rozhodnutie,

– zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

33 Komisia, podporovaná Rolls‑Royce a Rockwell, navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

– zamietol žalobu,

– zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.

Právny stav

34 Vo svojich písomnostiach žalobca vznáša sériu otázok, ktoré sa týkajú rozsahu jeho žaloby, rozsahu preskúmania Súdom prvého stupňa a všeobecných kritérií, ktoré Komisia použila v napadnutom rozhodnutí. Tieto otázky budú preskúmané hneď na úvod.

35 Žalobca spochybňuje zistenie Komisie obsiahnuté v napadnutom rozhodnutí, ktoré slúžilo ako východisko pre ďalšie aspekty analýzy hospodárskej súťaže, podľa ktorej mal žalobca už pred koncentráciou dominantné postavenie na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá. Tento aspekt bude preskúmaný ako prvý.

36 Žalobca tiež vyvracia závery Komisie o vertikálnom prekrývaní, konglomerátnych účinkoch a horizontálnom prekrývaní, ktoré by boli spôsobené koncentráciou. Tieto otázky budú postupne preskúmané ako druhá, tretia a štvrtá v poradí.

37 Napokon žalobca uvádza vady v konaní, ktoré mali vplyv na napadnuté rozhodnutie. Tieto skutočnosti budú preskúmané na záver.

A – Predbežné otázky

1. O návrhu na spojenie vecí

38 Je potrebné uviesť, že spojenie dvoch vecí, v ktorých sú žalobcami dve rôzne osoby, nemôže zmeniť rozsah podaní, ktoré podala každá z nich, ak nemá byť porušená nezávislosť a autonómia ich žalôb (rozsudok Súdneho dvora z 21. júna 2001, Moccia Irme a i./Komisia, C‑280/99 P až C‑282/99 P, Zb. s. I‑4717, body 61 až 68, najmä bod 66).

39 Súd prvého stupňa sa domnieva, že nie je namieste spojiť túto vec s vecou T‑209/01, najmä vzhľadom na rozdielny rozsah oboch žalôb. Návrh žalobcu formulovaný v tomto zmysle v liste zo 17. marca 2004 preto treba zamietnuť.

2. O vzájomnom vzťahu jednotlivých pilierov odôvodňujúcich záver Komisie o nezlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom

a) Tvrdenia účastníkov konania

40 Žalobca uvádza, že Komisia vo svojom vyjadrení k žalobe zdôraznila, že jednotlivé prvky odôvodnenia sa v napadnutom rozhodnutí navzájom posilňujú, takže by bolo neprirodzené posudzovať každý z nich izolovane. V predmetom prípade preto nie je možné analogicky uplatniť riešenie, ktoré vyplýva z rozsudku Súdu prvého stupňa z 22. októbre 2002, Schneider Electric/Komisia (T‑310/01, Zb. s. II‑4071), podľa ktorého by chyby v analýze niektorých skúmaných trhov vykonanej Komisiou nestačili na odôvodnenie zrušenia rozhodnutia, ak by rozhodnutie bolo založené aj na analýze iných trhov, ktorá sa ukáže byť podložená. Na pojednávaní žalobca v tejto súvislosti zdôraznil, že Súd prvého stupňa nemôže nahradiť posúdenie koncentrácie Komisiou svojím vlastným posúdením. Ak by preto bolo rozhodnuté, že niektoré z dôvodov napadnutého rozhodnutia sú nezákonné, zatiaľ čo iné nie sú, neprináleží súdu Spoločenstva, aby posúdil, či podložené prvky odôvodnenia stačia na odôvodnenie záveru Komisie o nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie so spoločným trhom.

41 Komisia pripomína, že napadnuté rozhodnutie je založené na kombinácii skutkových a právnych okolností, ktoré sa navzájom dopĺňajú a zahŕňajú horizontálne, vertikálne a konglomerátne účinky. Komisia však zdôrazňuje, že každá z týchto skutočností by sama osebe odôvodňovala zákaz koncentrácie.

b) Posúdenie Súdom prvého stupňa

42 Na úvod je potrebné zdôrazniť, že ak niektoré z dôvodov rozhodnutia môžu rozhodnutie samy osebe dostatočne odôvodňovať, potom vady, ktorými môžu byť poznačené iné dôvody aktu, v žiadnom prípade nemajú vplyv na výrok (pozri analogicky rozsudok z 12. júla 2001, Komisia a Francúzsko/TF1, C‑302/99 P a C‑308/99 P, Zb. s. I‑5603, body 26 až 29).

43 Okrem toho, ak výrok rozhodnutia Komisie spočíva na viacerých pilieroch odôvodnenia, z ktorých každý by bol dostatočným základom pre tento výrok, zrušenie aktu prichádza v zásade do úvahy len vtedy, ak je každý z týchto pilierov protiprávny. Za tohto predpokladu nemôže omyl alebo iná protiprávnosť, ktorá má vplyv len na jeden z pilierov odôvodnenia, byť dostatočným dôvodom na zrušenie sporného rozhodnutia, ak tento omyl nemohol mať rozhodujúci vplyv na výrok inštitúcie – autora tohto rozhodnutia (pozri analogicky rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. mája 2002, Graphischer Maschinenbau/Komisia, T‑126/99, Zb. s. II‑2427, body 49 až 51, a tam citovanú judikatúru).

44 Toto pravidlo sa uplatňuje v kontexte rozhodnutí v oblasti kontroly koncentrácií (pozri v tomto zmysle rozsudok Schneider Electric/Komisia, už citovaný v bode 40 vyššie, body 404 až 420).

45 V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že Komisia musí zakázať koncentráciu, ak spĺňa kritériá článku 2 ods. 3 nariadenia č. 4064/89. Z článku 2 ods. 1 písm. a) uvedeného nariadenia vyplýva, že Komisia musí pri posudzovaní koncentrácie vziať do úvahy najmä potrebu zachovávať a rozvíjať efektívnu hospodársku súťaž v rámci spoločného trhu, okrem iného vzhľadom na štruktúru všetkých dotknutých trhov. Keď teda Komisia posudzuje, či koncentrácia vytvára alebo posilňuje jedno alebo viacero dominantných postavení, ktorých dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže, musí tak urobiť s odkazom na podmienky existujúce na každom z trhov, ktoré môžu byť ovplyvnené oznámenou koncentráciou. Ak preto konštatuje, že uvedené kritériá sú splnené vo vzťahu k čo i len jednému z dotknutých trhov, musí byť koncentrácia vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom.

46 V predmetnej veci Komisia v bode 567 napadnutého rozhodnutia upresnila, že „vzhľadom na všetky uvedené dôvody je potrebné dospieť k záveru, že plánovaná koncentrácia by viedla k vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia na trhu [s motormi pre veľké obchodné lietadlá], [motormi pre veľké regionálne lietadlá], [motormi pre podnikové lietadlá], leteckými a neleteckými výrobkami, ako aj malými námornými plynovými turbínami, ktorého následkom by boli významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu“.

47 Je nutné konštatovať, že v napadnutom rozhodnutí nebola stanovená hierarchia problémov hospodárskej súťaže zistených na každom z trhov, ktoré Komisia preskúmala a následne vymenovala v závere, ktorý je reprodukovaný v predchádzajúcom bode. Práve naopak a najmä vzhľadom na znenie článku 2 nariadenia č. 4064/89 tento záver treba chápať len v tom zmysle, že na každom z vymenovaných trhov by oznámená koncentrácia viedla k vzniku, prípadne k posilneniu dominantného postavenia na tomto trhu, čoho následkom by boli významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu.

48 Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa treba domnievať, že napadnuté rozhodnutie môže byť zrušené len vtedy, ak sa dá konštatovať nielen to, že niektoré jeho odôvodnenia sú protiprávne, ale aj to, že odôvodnenia, ktoré prípadne nie sú protiprávne, nestačia na odôvodnenie nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie so spoločným trhom. V každom prípade toto konštatovanie nevylučuje potrebu preskúmať, či sa niektoré aspekty hospodárskej súťaže identifikované v napadnutom rozhodnutí navzájom umocňujú, ako tvrdí Komisia vo svojom vyjadrení k žalobe, takže by bolo neprirodzené preskúmať každý z nich izolovane.

3. O navrhovaných záväzkoch

49 Pokiaľ ide o platnosť druhej série záväzkov, t. j. série z 28. júna 2001, hneď na úvod je potrebné konštatovať, že účastníci koncentrácie 14. júna 2001 predložili prvú sériu záväzkov (pozri odôvodnenia č. 485 až 533 napadnutého rozhodnutia). Komisia tvrdí – a žalobca jej v tomto bode neprotirečí –, že tento deň bol posledným možným dňom na navrhnutie záväzkov v súlade s článkom 18 ods. 2 nariadenia č. 447/98 o oznámeniach, lehotách a vypočutí dotknutých osôb ustanovených v nariadení Rady (EHS) č. 4064/89 (Ú. v. ES L 61, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 31). V každom prípade účastníci koncentrácie 28. júna 2001 navrhli druhú sériu záväzkov (pozri odôvodnenia č. 534 až 566 napadnutého rozhodnutia) a uviedli, že tieto záväzky nahrádzajú záväzky zo 14. júna 2001.

50 V tejto súvislosti je namieste konštatovať, že jediné rozdiely medzi týmito dvoma sériami záväzkov sa týkajú záväzkov orientovaných na správanie, pokiaľ ide o GECAS, a štrukturálnych záväzkov, pokiaľ ide o plánované zanechanie niektorých činností spoločnosti Honeywell na viacerých trhoch s leteckými a neleteckými výrobkami. Prípadný vplyv týchto rozdielov bude preskúmaný nižšie v rámci meritórneho preskúmania konglomerátnych účinkov.

51 Žalobca v žalobe napadol skutočnosť, že Komisia odmietla zohľadniť záväzky orientované na správanie, a následne na pojednávaní zdôraznil, že týmto odmietnutím Komisia zdeformovala celé správne konanie a obrala účastníkov koncentrácie o možnosť navrhnúť záväzky, ktoré by mohli rozriešiť najmä problémy hospodárskej súťaže vyplývajúce z horizontálneho prekrývania, ktoré Komisia identifikovala. Vzhľadom na široký dosah tohto tvrdenia je potrebné preskúmať ho v rámci tejto úvodnej časti.

52 V tejto súvislosti Komisia v predmetnej veci vo svojom OV z 8. mája 2001 jasne vyjadrila svoje výhrady týkajúce sa všetkých protisúťažných dôsledkov fúzie a najmä tých, ktoré sa týkajú z nej vyplývajúcich horizontálnych a vertikálnych účinkov; tieto dôsledky potom zopakovala v napadnutom rozhodnutí (pozri najmä body 118 až 122, 124 až 126, 459 až 468, 469 až 471, 473, 474, 578 až 586 a 612 až 633 uvedeného OV). Je nutné konštatovať, že v odpovedi na výhrady Komisie vyjadrené v OV žalobca 14. júna 2001 navrhol najmä štrukturálne záväzky, ktoré Komisia preskúmala a vzápätí zamietla, pretože ich realizácii bránili praktické prekážky. Pred Súdom prvého stupňa žalobca neuviedol skutočnosti ani argumenty, ktorými by špecificky vysvetlil, v čom spočíva protiprávnosť alebo nedôvodnosť zamietnutia týchto záväzkov (pozri najmä body 487, 555 a nasl., bod 564 in fine, a bod 610 nižšie). Keďže predmetné záväzky mali technické a obchodné medzery, takže Komisia ich nepovažovala za dostatočné na to, aby mohla schváliť predmetnú koncentráciu, tieto medzery nemožno pripísať na vrub Komisii ani konkrétne jej zdržanlivosti, pokiaľ ide o akceptovanie potenciálnej účinnosti iných záväzkov orientovaných na správanie. Bolo totiž na účastníkoch oznámenej koncentrácie, aby predložili úplné a po všetkých stránkach účinné záväzky, a to v zásade pred 14. júnom 2001.

53 V rámci svojich pripomienok v nadväznosti na opätovné otvorenie ústnej časti konania žalobca na pojednávaní poopravil svoju odpoveď na jednu otázku a pripustil, že Komisia ho 22. júna 2001 informovala o dôvodoch, pre ktoré museli byť zamietnuté jeho záväzky, ktoré predložil 14. júna 2001. Vzápätí tvrdil, že Komisia v ňom vzbudila dojem, že postačí, ak posilní svoj záväzok, pokiaľ ide o budúce správanie GECAS, aby bola koncentrácia vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom. Na podporu svojho tvrdenia predložil v tejto neskorej fáze konania dve tlačové komuniké zo 14. a 18. júna 2001 a jeden článok z 11. februára 2002, ktoré informovali o obsahu schôdzky s členom Komisie, ktorý bol v tom čase zodpovedný za hospodársku súťaž. Žalobca v podstate tvrdí, že Komisia mu poskytla isté ubezpečenia, ktoré u neho viedli k vzniku legitímnej dôvery.

54 Na úvod je potrebné konštatovať, že pokiaľ ide o záväzky, žalobca požiadal o opätovné otvorenie súdneho konania len preto, aby mohol opraviť faktickú chybu opísanú v predchádzajúcom bode. Ak preto spomína svoje kontakty s Komisiou, tieto pripomienky sú oneskorené, a teda neprípustné. Navyše argumentácia týkajúca sa legitímnej dôvery, prvýkrát uvedená na pojednávaní, predstavuje nový žalobný dôvod a musí byť v súlade s článkom 48 ods. 2 rokovacieho poriadku zamietnutá.

55 V každom prípade právo dovolávať sa zásady ochrany legitímnej dôvery sa vzťahuje na každého jednotlivca nachádzajúceho sa v situácii, z ktorej vyplýva, že správny orgán Spoločenstva v ňom vyvolal dôvodné očakávania (rozsudky Súdneho dvora z 11. marca 1987, Van den Bergh en Jurgens/Komisia, 265/85, Zb. s. 1155, bod 44, a z 26. júna 1990, Sofrimport/Komisia, C‑152/88, Zb. s. I‑2477, bod 26). Kontakty, na ktoré sa žalobca odvoláva a ktoré sa uskutočnili medzi ním a Komisiou v nadväznosti na predloženie prvej série záväzkov 14. júna 2001, pokiaľ ide o možnosť predložiť novú sériu záväzkov, v určitých ohľadoch odlišnú od prvej série, nemohli v predmetnom prípade vzbudiť takéto očakávania, a teda ani legitímnu dôveru.

56 Z uvedených skutočností vyplýva, že tvrdenia žalobcu, ktoré sa týkajú záväzkov a boli uplatnené na pojednávaní a v rámci opätovného otvorenia ústnej časti konania, musia byť zamietnuté.

4. O úrovni dôkaznej povinnosti a rozsahu preskúmavania vykonávaného súdom Spoločenstva

a) Tvrdenia účastníkov konania

57 Žalobca tvrdí, že koncentrácia konglomerátnej povahy, o akú ide v predmetnom prípade, má na rozdiel od koncentrácií horizontálnej alebo vertikálnej povahy len zriedkakedy za účinok vznik alebo posilnenie dominantného postavenia. Preto akékoľvek protichodné tvrdenie treba doložiť mimoriadne presvedčivými dôkazmi o existencii špecifického mechanizmu, ktorý by viedol k porušeniu hospodárskej súťaže.

58 Žalobca sa vo svojich pripomienkach k vyjadreniam vedľajších účastníkov konania, ako aj na pojednávaní v tejto súvislosti oprel o rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2002, Tetra Laval/Komisia (T‑5/02, Zb. s. II‑4381), aby zdôraznil, že preukázanie konglomerátnych účinkov si vyžaduje podrobné preskúmanie a oporu v presvedčivých dôkazoch, že zohľadnenie budúceho správania sa musí robiť mimoriadne obozretne a že analýza Komisie musí byť osobitne hodnoverná, pokiaľ ide o účinky, ktoré sa majú objaviť až po uplynutí určitého času. Tiež zdôraznil, že podľa tohto rozsudku má Komisia zohľadniť odradzujúci účinok, ktorý na podnik môže mať zákaz zneužitia dominantného postavenia stanovený v článku 82 ES.

59 Podľa Komisie a vedľajších účastníkov konania nariadenie č. 4064/89 ani judikatúra nevyžadujú vyššiu úroveň dôkaznej povinnosti pre koncentráciu konglomerátnej povahy.

b) Posúdenie Súdom prvého stupňa

Všeobecné úvahy

60 Na úvod je potrebné pripomenúť, že Komisia v ekonomickej oblasti disponuje istou mierou voľnej úvahy na účely uplatnenia hmotnoprávnych ustanovení nariadenia č. 4064/89, najmä článku 2. Z toho vyplýva, že preskúmanie súdom Spoločenstva sa obmedzuje na overenie vecnej presnosti skutkových zistení a absenciu zjavne nesprávneho posúdenia (rozsudky Súdneho dvora z 31. marca 1998, Francúzsko a i./Komisia, nazývaný „Kali & Salz“, C‑68/94 a C‑30/95, Zb. s. I‑1375, body 223 a 224, a z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, Zb. s. I‑987, bod 38).

61 Navyše nariadenie č. 4064/89 nestanovuje domnienku, pokiaľ ide o zlučiteľnosť alebo nezlučiteľnosť oznámenej koncentrácie so spoločným trhom. Nie je namieste sa domnievať, že Komisia má koncentráciu, ktorá patrí do jej pôsobnosti, v prípade pochybností schváliť, ale skôr že sa má vždy pozitívne rozhodnúť pre jednu alebo druhú možnosť (pozri v tomto zmysle rozsudok Tetra Laval/Komisia, už citovaný v bode 58 vyššie, bod 120).

62 Pokiaľ ide o povahu preskúmavania vykonávaného súdom Spoločenstva, je potrebné zdôrazniť zásadný rozdiel medzi skutkovými údajmi a zisteniami, na ktorých nepresnosť môže súd upozorniť vo svetle predložených tvrdení a dôkazov, na jednej strane a úvahami ekonomickej povahy na strane druhej.

63 Hoci treba uznať, že Komisia má istú mieru voľnej úvahy na účely aplikácie hmotnoprávnych ustanovení nariadenia č. 4064/89, neznamená to, že súd Spoločenstva nesmie preskúmať právne kvalifikovanie ekonomických údajov Komisiou. Súd Spoločenstva musí totiž nielen overiť vecnú presnosť predkladaných dôkazných prostriedkov, ich dôveryhodnosť a koherentnosť, ale aj preskúmať, či tieto dôkazy spolu tvoria celok relevantných údajov, ktoré sa musia zohľadniť pri posudzovaní zložitej situácie a môžu byť základom pre z nich vyvodené návrhy (rozsudok Komisia/Tetra Laval, už citovaný v bode 60 vyššie, bod 39).

64 Ak tieto zásady platia pre všetky posúdenia ekonomickej povahy, efektívne súdne preskúmanie je potrebné o to viac, ak Komisia vykonáva analýzu predpokladaného vývoja trhu, ktorý by mohol vyplynúť z plánovanej koncentrácie. Ako Súdny dvor zdôraznil vo svojom rozsudku Komisia/Tetra Laval, už citovaný v bode 60 vyššie (body 42 a 43), analýza predpokladaného vývoja, aká sa vyžaduje v oblasti kontroly koncentrácií, musí byť vykonaná veľmi obozretne, keďže v nej nejde o preskúmanie minulých udalostí, pri ktorých sú často k dispozícii mnohé dôkazné prostriedky umožňujúce pochopiť ich príčiny, dokonca ani o súčasné udalosti, ale o predvídanie budúcich udalostí s väčšou alebo menšou pravdepodobnosťou, ak nie je prijaté žiadne rozhodnutie, ktoré by koncentráciu zakazovalo alebo upresňovalo jej podmienky (pozri v tomto zmysle rozsudok Tetra Laval/Komisia, už citovaný v bode 58 vyššie, bod 155). Analýza predpokladaného vývoja spočívajúca v preskúmaní, v čom by koncentrácia mohla zmeniť faktory určujúce stav hospodárskej súťaže na danom trhu, aby sa zistilo, či by z nej vyplynuli významné prekážky hospodárskej súťaže, si vyžaduje predstaviť si reťazenia príčin a následkov, aby potom bolo možné vychádzať z tých, ktorých pravdepodobnosť je najvyššia.

Posúdenie konglomerátnych účinkov

65 Koncentrácie konglomerátneho typu sú tie, ktoré neprinášajú horizontálne prekrývanie činností účastníkov koncentrácie ani vertikálne vzťahy medzi nimi v užšom slova zmysle. A hoci vo všeobecnom meradle takéto koncentrácie nemávajú protisúťažné účinky, v určitých prípadoch ich mať môžu (rozsudok Tetra Laval/Komisia, už citovaný v bode 58 vyššie, bod 142). Ak Komisia v rámci analýzy predpokladaných účinkov koncentrácie konglomerátneho typu môže dospieť k záveru, že vzhľadom na konglomerátne účinky s veľkou pravdepodobnosťou v relatívne blízkej budúcnosti vznikne alebo sa posilní dominantné postavenie, ktorého dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na relevantnom trhu, musí koncentráciu zakázať (rozsudok Tetra Laval/Komisia, už citovaný v bode 58 vyššie, bod 153 a tam citovaná judikatúra).

66 Ako už Súdny dvor v tejto súvislosti tiež uviedol v rozsudku Komisia/Tetra Laval, už citovanom v bode 60 vyššie, koncentrácie konglomerátneho typu spôsobujú určité špecifické problémy, najmä vzhľadom na to, že jednak analýza takejto koncentrácie môže zahŕňať analýzu predpokladaného vývoja, ktorá zohľadňuje určitý časový úsek v budúcnosti, jednak že isté správanie subjektu – výsledku fúzie môže v značnej miere ovplyvniť účinky tejto koncentrácie. Reťazenie príčin a následkov nadväzujúcich na takúto koncentráciu preto môže byť ťažko rozpoznateľné, neisté a ťažko preukázateľné. V tomto kontexte má osobitný význam kvalita dôkazných prostriedkov, ktoré Komisia použije na odôvodnenie rozhodnutia, ktorým vyhlási koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom, keďže tieto dôkazy musia podoprieť úsudok Komisie, že ak by takéto rozhodnutie neprijala, scenár ekonomického vývoja, z ktorého vychádza, by sa mohol realizovať (rozsudok Komisia/Tetra Laval, už citovaný v bode 60 vyššie, bod 44; pozri tiež v tomto zmysle rozsudok Tetra Laval/Komisia, už citovaný v bode 58 vyššie, bod 155).

67 Komisia v napadnutom rozhodnutí dospela k záveru, že v predmetnej veci by koncentrácia spôsobila po prvé priamu vertikálnu integráciu medzi výrobou štartérov a motorov, po druhé konglomerátne účinky a po tretie horizontálne prekrývanie.

68 Z opisu konglomerátnych účinkov v napadnutom rozhodnutí v podstate vyplýva, že podľa Komisie by koncentrácia okamžite, alebo prinajmenšom vo veľmi krátkom čase v dôsledku týchto účinkov zmenila podmienky hospodárskej súťaže na niektorých trhoch a spôsobila by tak vznik alebo posilnenie dominantného postavenia na týchto trhoch vzhľadom na silu a obchodné možnosti vyplývajúce z už existujúceho dominantného postavenia na prvom trhu (pozri body 325 a nasl. a 399 a nasl.). Je však nutné konštatovať, že tieto dôsledky by z koncentrácie vyplynuli len v prípade, ak by sa subjekt výsledok fúzie začal po koncentrácii správať istým spôsobom, čo Komisia považovala za pravdepodobné. Podľa Komisie ide o predvídateľné rozšírenie určitých obchodných praktík, ktoré sú škodlivé pre hospodársku súťaž a ktoré Komisia identifikovala u jedného alebo druhého účastníka koncentrácie ešte pred koncentráciou, na nové trhy.

69 Za týchto okolností mala Komisia predložiť presvedčivé dôkazy na podporu tvrdenia, že správanie, ktoré predpokladá u subjektu – výsledku fúzie, tento subjekt pravdepodobne uplatní. V prípade absencie takéhoto správania by kombinácia postavenia daných dvoch účastníkov koncentrácie na susedných, pritom však odlišných trhoch, nemohla viesť k vzniku alebo posilneniu dominantných postavení, keďže tieto postavenia by jedno na druhé nemali obchodný vplyv.

Posúdenie faktorov, ktoré môžu subjekt výsledok fúzie odradiť od určitého správania predpokladaného v napadnutom rozhodnutí

70 V rozsudku Tetra Laval/Komisia, už citovanom v bode 58 vyššie, Súd prvého stupňa usúdil, že hoci je vhodné zohľadniť objektívnu motiváciu k protisúťažnému správaniu, vyvolanú fúziou, Komisia tiež musí preskúmať, do akej miery by bola táto motivácia obmedzená, respektíve vylúčená v dôsledku protiprávnosti daného správania, najmä vzhľadom na zákaz zneužívania dominantného postavenia zakotvený v článku 82 ES, pravdepodobnosť jeho odhalenia a stíhania príslušnými orgánmi tak na úrovni Spoločenstva, ako aj na národnej úrovni a na prípadné z toho vyplývajúce finančné sankcie (bod 159 rozsudku). Vo svojich pripomienkach k vyjadreniam vedľajších účastníkov konania žalobca odkázal na túto judikatúru, aby podporil svoje tvrdenia, že určité praktiky, o ktorých sa Komisia domnievala, že vytvoria alebo posilnia dominantné postavenia, by sa v skutočnosti nerealizovali.

71 Súdny dvor v konaní o odvolaní v tejto súvislosti v rozsudku Komisia/Tetra Laval, už citovanom v bode 60 vyššie (body 74 až 78), usúdil, že Súd prvého stupňa sa oprávnene domnieval, že pravdepodobnosť určitého budúceho správania treba posúdiť komplexne, to znamená pri súčasnom zohľadnení tak motivácie k takémuto správaniu, ako aj faktorov, ktoré môžu túto motiváciu obmedziť, respektíve vylúčiť, a to vrátane prípadnej protiprávnosti takéhoto správania.

72 Súdny dvor však takisto usúdil, že by bolo v rozpore s cieľom prevencie, ktorý sleduje nariadenie č. 4064/89, vyžadovať od Komisie, aby pri každej plánovanej koncentrácii preskúmala, či by motivácia k takémuto protisúťažnému správaniu bola obmedzená, ba dokonca vylúčená z dôvodu protiprávnosti daného konania, pravdepodobnosti jeho odhalenia a stíhania príslušnými orgánmi tak na úrovni Spoločenstva, ako aj na národnej úrovni, a prípadných z toho vyplývajúcich sankcií. Dospel preto tiež k záveru, že Súd prvého stupňa vec nesprávne právne posúdil, keďže vylúčil úvahy Komisie týkajúce sa protisúťažného správania novovzniknutého subjektu v danej veci (rozsudok Komisia/Tetra Laval, už citovaný v bode 60 vyššie, body 76 a 77).

73 Z uvedeného vyplýva, že Komisia v zásade musí zohľadniť prípadný protiprávny, a teda sankcionovateľný charakter správania ako faktor, ktorý môže zmenšiť, dokonca vylúčiť podnety, ktoré pôsobia na podnik, aby sa správal určitým spôsobom. Toto posúdenie však neznamená, že sa vyžaduje vyčerpávajúce a detailné preskúmanie právnych úprav rôznych právnych poriadkov, ktoré by sa mohli uplatniť, a represívnej politiky v nich uplatňovanej, keďže analýza, ktorá by mala preukázať pravdepodobnosť porušenia, a to, že toto porušenie bude sankcionované viacerými právnymi poriadkami, je príliš špekulatívna.

74 A tak, ak Komisia môže bez vykonania špecifického a detailného skúmania v tejto veci identifikovať protiprávnosť predmetného správania podľa článku 82 ES alebo iných ustanovení práva Spoločenstva, ktoré má právomoc aplikovať, prináleží jej túto skutočnosť zistiť a zohľadniť ju na účely posúdenia pravdepodobnosti takéhoto správania zo strany subjektu – výsledku fúzie (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Tetra Laval, už citovaný v bode 60 vyššie, bod 74).

75 Hoci má Komisia v tejto súvislosti právo vychádzať zo súhrnnej analýzy legality predmetného správania a stupňa pravdepodobnosti, že toto správanie bude potlačené, vychádzajúc zo skutočností, ktoré sú jej známe v čase prijímania rozhodnutia v oblasti kontroly koncentrácií, musí v rámci svojho posúdenia identifikovať správanie, ktoré predpokladá, a prípadne posúdiť a zohľadniť odradzujúci účinok, ktorý by mohol mať jeho zjavne alebo veľmi pravdepodobne protiprávny charakter podľa práva Spoločenstva.

76 V ďalšej časti tohto rozsudku je preto namieste preskúmať, či Komisia založila svoju analýzu predpokladaného vývoja pravdepodobných konglomerátnych účinkov na dostatočne presvedčivých dôkazoch a či v tejto súvislosti mala na zreteli spomínané pravidlá.

5. O nepreukázaní významných prekážok efektívnej hospodárskej súťaže

a) Tvrdenia účastníkov konania

77 Žalobca uvádza, že podľa článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 4064/89, aby mohla Komisia zakázať koncentráciu, musí najprv po prvé preukázať, že táto koncentrácia vytvára alebo posilňuje dominantné postavenie, a po druhé, že toto dominantné postavenie spôsobuje významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu. Kumulatívnu povahu týchto kritérií podľa neho potvrdzujú prípravné práce na nariadení č. 4064/89, z ktorých vyplýva, že druhé kritérium bolo zavedené na podnet Hospodárskeho a sociálneho výboru a na žiadosť francúzskej vlády. Túto povahu potvrdil aj Súd prvého stupňa, a to najmä v rozsudku z 19. mája 1994, Air France/Komisia (T‑2/93, Zb. s. II‑323, bod 79), a v rozsudku Tetra Laval/Komisia, už citovanom v bode 58 vyššie.

78 Komisia mala preukázať, že sú splnené všetky tieto kritériá. Konkrétne mala preukázať, že protisúťažné účinky nastanú s veľkou pravdepodobnosťou, a nielen to, že môžu nastať, ďalej ich mala kvantifikovať a dokázať, že vyplynú z koncentrácie, a nie z podmienok už existujúcich na trhu. Táto požiadavka má osobitný význam vtedy, keď ide ako v predmetnom prípade o koncentráciu konglomerátneho typu, pri ktorej sa pripúšťa, že má len zriedka protisúťažné účinky.

79 Podľa žalobcu Komisia v napadnutom rozhodnutí nepreskúmala, či by koncentrácia znamenala vážnu prekážku efektívnej hospodárskej súťaže. Pokiaľ totiž ide o jednotlivé trhy, pri ktorých sa Komisia domnievala, že na nich vznikne alebo sa posilní dominantné postavenie, obmedzila sa na vágne, číslami nepodložené závery, že na týchto trhoch budú vylúčení konkurenti a nastanú nepriaznivé účinky pre hospodársku súťaž.

80 Žalobca uvádza, že jediná zmienka o druhom kritériu článku 2 nariadenia č. 4064/89 sa v napadnutom rozhodnutí nachádza vo všeobecnom závere v odôvodnení č. 567. Podľa neho je zjavné, že Komisia sa obmedzila na predpoklad, že údajné vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia na relevantných trhoch by automaticky spôsobilo protisúťažné účinky, ktoré vyžaduje druhé kritérium článku 2 uvedeného nariadenia.

81 Navyše Komisia nemôže tvrdiť, že splnenie druhého kritéria je implicitne preukázané v rámci preskúmania vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia. Nestačí „recyklovať“ skutočnosti použité na preukázanie dominantného postavenia a bez ďalšej analýzy ich použiť ako základ pre záver o významných prekážkach. Nevyhnutným následkom takéhoto nedostatku v analýze je zrušenie napadnutého rozhodnutia. Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie musí byť samo osebe dostatočné. Nemožno preto zohľadniť dôkazné prostriedky, ktoré Komisia a vedľajší účastníci konania uplatnili až po tomto rozhodnutí.

82 Skutočnosť, že Komisia vôbec nezvážila uplatnenie druhého kritéria článku 2 nariadenia č. 4064/89, navyše znamená zjavné porušenie povinnosti odôvodnenia, pretože žalobcovi neumožnila poznať dôvody, pre ktoré sa Komisia domnievala, že koncentrácia de facto predstavuje vážnu prekážku účinnej hospodárskej súťaže.

83 Komisia pripúšťa, že existuje akademická diskusia o tom, či článok 2 nariadenia č. 4064/89 stanovuje jedno alebo dve kritériá, ale tvrdí, že jej význam je obmedzený. Podľa jej názoru treba zdôrazniť kritérium vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia a zaoberať sa narušením hospodárskej súťaže ako jej následkom. V každom prípade aj za predpokladu, že by kritérium bolo duálne, Komisia a Rockwell sa domnievajú, že pravdepodobné účinky koncentrácie boli v predmetnom prípade do hĺbky a detailne preskúmané.

b) Posúdenie Súdom prvého stupňa

84 Z ustálenej judikatúry Súdu prvého stupňa vyplýva, že článok 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 4064/89 stanovujú dve kumulatívne kritériá, z ktorých prvé sa týka vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia a druhé skutočnosti, že hospodárska súťaž na spoločnom trhu ním bude vážne narušená (pozri v tomto zmysle rozsudky Súdu prvého stupňa Air France/Komisia, už citovaný v bode 77 vyššie, bod 79; z 27. novembra 1997, Kaysersberg/Komisia, T‑290/94, Zb. s. II‑2137, bod 156, a Tetra Laval/Komisia, už citovaný v bode 58 vyššie, bod 146). Koncentráciu preto možno zakázať iba v prípade, ak sú obidve kritériá stanovené v článku 2 ods. 3 splnené.

85 V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že dominantné postavenie spomínané v článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 4064/89 sa týka silného hospodárskeho postavenia, ktoré má jeden alebo viacero podnikov a ktoré im dáva silu brániť zachovaniu účinnej hospodárskej súťaže na relevantnom trhu tým, že im umožňuje správať sa v značnej miere nezávisle od svojich konkurentov, zákazníkov a napokon aj spotrebiteľov (rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. marca 1999, Gencor/Komisia, T‑102/96, Zb. s. II‑753, bod 200).

86 Takisto je potrebné zdôrazniť, že v kontexte zneužitia dominantného postavenia v zmysle článku 82 ES Súdny dvor dospel k záveru, že zneužitím dominantného postavenia môže byť, ak podnik v dominantnom postavení posilní svoje postavenie do takej miery, že dosiahnuté dominantné postavenie by vážne bránilo hospodárskej súťaži, to znamená, že by prežili iba podniky, ktoré sú vo svojom správaní závislé od dominantného podniku (rozsudok Súdneho dvora z 21. februára 1973, Europemballage a Continental Can/Komisia, 6/72, Zb. s. 215, bod 26). Z tejto judikatúry vyplýva, že posilnenie dominantného postavenia ako také môže byť vážnou prekážkou hospodárskej súťaže až do tej miery, že môže byť samo osebe zneužitím dominantného postavenia.

87 A tak, a fortiori, posilnenie alebo vytvorenie dominantného postavenia v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia č. 4064/89 môže byť v určitých prípadoch prejavom významných prekážok efektívnej hospodárskej súťaže. Toto konštatovanie vôbec neznamená, že druhé kritérium stanovené v článku 2 nariadenia č. 4064/89 sa právne prelína s prvým kritériom, ale len to, že z tej istej skutkovej analýzy určitého trhu môže vyplynúť, že sú splnené obidve kritériá.

88 Pri zisťovaní stupňa obmedzenia slobody správania konkurentov nejakého podniku s cieľom určiť, či vzniklo alebo bolo posilnené dominantné postavenie tohto podniku, sa Komisia zvyčajne môže odvolať na tie isté okolnosti, aké sú relevantné pri posúdení, či toto vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia má za následok vznik vážnych prekážok efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu. Okolnosť, ktorá značným spôsobom obmedzuje slobodu konkurentov pri autonómnom určovaní ich obchodnej politiky, totiž môže mať rovnako za následok vznik vážnych prekážok efektívnej hospodárskej súťaže.

89 Z toho vyplýva, že ak z odôvodnení rozhodnutia o nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie so spoločným trhom, dokonca aj z tých, ktoré sa formálne venujú analýze vzniku alebo posilnenia dominantného postavenia, vyplýva, že táto koncentrácia bude mať značné protisúťažné účinky, nemožno toto rozhodnutie považovať za protiprávne len preto, že Komisia svoj opis týchto skutočností výslovne a špecificky nespojila s druhým kritériom článku 2 nariadenia č. 4064/89, či už pokiaľ ide o povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 253 ES, alebo o vec samu. Opačný prístup by totiž znamenal, že Komisia by mala čisto formálnu povinnosť odvolať sa dvakrát na tie isté odôvodnenia, prvýkrát vo svojej analýze vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia na danom trhu a druhýkrát vo vzťahu k vážnym prekážkam hospodárskej súťaže na spoločnom trhu.

90 V predmetnom prípade Komisia výslovne v odôvodnení č. 567 napadnutého rozhodnutia potvrdila, že „vzhľadom na všetky uvedené dôvody“ by plánovaná koncentrácia viedla k vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia na viacerých trhoch, čoho dôsledkom by boli významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže (pozri citáciu in extenso v bode 46 vyššie). V rozpore s tým, čo tvrdí žalobca v tejto súvislosti, a v súlade so stanoviskom, ktoré Komisia vyjadrila pred Súdom prvého stupňa, najmä na pojednávaní, z tohto všeobecného záveru vyplýva, že obidve kritériá článku 2 nariadenia č. 4064/89 sú splnené vo vzťahu ku každému výslovne spomínanému trhu, a nie v zmysle kumulovaného účinku zistení týkajúcich sa všetkých týchto trhov.

91 V každom prípade Komisia výslovne na viacerých miestach napadnutého rozhodnutia konštatovala, že vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia subjektu – výsledku fúzie na niektorých trhoch by bolo vážnou prekážkou hospodárskej súťaže. Konkrétne špecifické hľadiská zohľadnené v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o okamžité účinky koncentrácie na trhu s prúdovými motormi pre veľké regionálne lietadlá, dostatočne preukazuje, že posilnenie dominantného postavenia žalobcu na tomto trhu by malo za následok vznik závažných prekážok efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu (pozri odôvodnenia č. 428 a nasl. napadnutého rozhodnutia).

B – O existujúcom dominantnom postavení na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá

1. Úvod

92 V napadnutom rozhodnutí Komisia dospela k záveru, že žalobca mal už pred koncentráciou dominantné postavenie na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá, čo žalobca popiera. Komisia toto tvrdenie v podstate opiera o význam trhových podielov žalobcu, na tieto účely spojených s trhovými podielmi spoločného podniku CFMI, v ktorom má účasť spolu so Snecma (odôvodnenia č. 45 až 83 napadnutého rozhodnutia), na obchodných výhodách vyplývajúcich z vertikálnej integrácie výroby motorov pre veľké obchodné lietadlá s finančnou silou GE Capital a s nákupom a lízingovým prenajímaním lietadiel zo strany GECAS (odôvodnenia č. 107 až 145), na analýze súťažnej situácie na trhu (odôvodnenia č. 163 až 170) a napokon na absencii konkurenčného a obchodného tlaku zo strany konkurentov a klientov žalobcu (odôvodnenia č. 173 až 228). Existencia tohto dominantného postavenia žalobcu je zásadným prvkom analýzy Komisie, keďže mnohé časti odôvodnenia napadnutého rozhodnutia a najmä tie, ktoré boli vymenované vyššie, od neho závisia.

93 Po prvé vertikálne prekrývanie spôsobené prevzatím výroby štartérov Honeywell žalobcom by podľa Komisie spôsobilo posilnenie už existujúceho dominantného postavenia žalobcu na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá. Po druhé analýza Komisie týkajúca sa vytvorenia dominantného postavenia na rôznych trhoch s leteckými a neleteckými výrobkami z dôvodu vplyvu, ktorý môže vykonávať prostredníctvom obchodnej sily svojich dcérskych spoločností, závisí od existencie jeho dominantného postavenia na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá. Po tretie možnosť v budúcnosti realizovať viazaný predaj, ktorá podľa Komisie bude existovať, závisí od existencie uvedeného dominantného postavenia a bude mať za následok jeho posilnenie.

94 Je preto namieste, aby sa v tejto časti samostatne preskúmala dôvodnosť napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o existenciu dominantného postavenia žalobcu na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá, a v ďalšej časti rozsudku dôvodnosť týchto troch častí napadnutého rozhodnutia.

2. Tvrdenia účastníkov konania

95 Podľa žalobcu sa Komisia mylne domnieva, že GE mal už pred koncentráciou dominantné postavenie na trhu s motormi pre veľké obchodné lietadlá [to znamená lietadlá s viac ako 100 miestami na sedenie, doletom viac ako 2 000 námorných míľ a nákladmi prekračujúcimi 35 miliónov amerických dolárov (USD)]. GE pripomína, že dominantné postavenie vyplýva so sily daného podniku, ktorá mu umožňuje správať sa na trhu nezávisle. Situácia na relevantnom trhu, tak ako bola zistená v nedávnych rozhodnutiach v oblasti letectva, preukazuje, že GE sa nemôže správať nezávisle a že jej hlavným konkurentom, najmä Rolls‑Royce a Pratt & Whitney (ďalej len „P & W“), nehrozí, že budú vylúčení z trhu. Celá analýza Komisie sa rúca na neexistencii predchádzajúceho dominantného postavenia GE.

96 Pokiaľ ide o používanie číselných údajov o trhových podieloch Komisiou v napadnutom rozhodnutí, žalobca po prvé zdôrazňuje, že trhové podiely majú len obmedzený význam pre posúdenie dominantného postavenia na trhu, ktorý podlieha verejným obchodným súťažiam. Ako je zjavné z praxe Komisie v sektore letectva, trh s leteckými motormi je trh, na ktorom sa používa verejná obchodná súťaž a dodávatelia predkladajú svoje ponuky na uzavretie málo frekventovaných zmlúv vysokej hodnoty. Pre každú novú platformu lietadla si výrobcovia lietadiel vyberú jeden alebo viacero motorov vyvinutých špeciálne pre túto platformu. A preto bez ohľadu na to, aká bola predchádzajúca úspešnosť, každý konkurent, ktorý má výrobok na predaj, je silne motivovaný predložiť ponuku v ďalšej verejnej obchodnej súťaži. Pôvodné trhové podiely tak presne neodzrkadľujú intenzitu hospodárskej súťaže na trhu, ako to ilustruje nedávna minulosť tohto priemyselného odvetvia. Žalobca odmieta analýzu, podľa ktorej 50 % podiel na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá stačí na to, aby sa konštatovalo dominantné postavenie.

97 Po druhé výpočet trhového podielu žalobcu v napadnutom rozhodnutí je umelý, pretože Komisia sa svojvoľne rozhodla použiť určité meradlá trhového podielu, a nie iné. Konkrétne sa Komisia a Rolls‑Royce dopustili chyby v tom, že vychádzali z číselných údajov týkajúcich sa v súčasnosti vyrábaných lietadiel, pretože takéto definovanie vylučuje motory P & W pre lietadlá, ktoré sa už nevyrábajú, a objednávky motorov pre lietadlá, ktoré sa ešte nevyrábajú, pričom práve tento údaj má najväčší význam pre analýzu hospodárskej súťaže na trhu.

98 Žalobca tiež tvrdí, že Komisia nesprávne sčítala jeho relatívne slabý trhový podiel s trhovým podielom spoločného podniku CFMI („50/50 joint venture“, odôvodnenie č. 15 napadnutého rozhodnutia; pozri tiež odôvodnenia č. 45 a 46), ktorý žalobca založil s francúzskou spoločnosťou Snecma. Navyše, ako konštatovalo americké ministerstvo spravodlivosti, údajne silný trhový podiel GE vyplýva hlavne z toho, že CFMI je výhradným dodávateľom motorov pre jediné lietadlo, a síce Boeing B737, čo je lietadlo s najväčším obchodným úspechom v dejinách letectva. Komisia sa navyše dopustila omylu, keď žalobcovi prisúdila všetky budúce toky príjmov z tohto trhového podielu. Okrem toho Komisia nemôže, ak nemá prekročiť svoje právomoci, kombinovať trhový podiel CFMI so svojou teóriou zmiešaného viazaného predaja, keďže Snecma nemá žiaden záujem na schválení cenovej politiky, ktorá by zvýhodňovala výrobky Honeywell. Napokon tento prístup je v rozpore s postojom, ktorý Komisia zaujala v rozhodnutí č. 2000/182/ES zo 14. septembra 1999 o uplatnení článku 81 Zmluvy ES (Prípad IV/36.213/F2 – GEAE/P & W) (Ú. v. ES L 58, 2000, s. 16, ďalej len „rozhodnutie Engine Alliance“), v ktorom so žalobcom a CFMI zaobchádzala ako s dvoma odlišnými podnikmi.

99 Po tretie a napokon, pokiaľ ide o trhový podiel, Komisia precenila význam týchto pôvodných trhových podielov, pretože sa mylne domnieva, že žalobcovi umožnia vyvíjať sa v budúcnosti. V tejto súvislosti žalobca odmieta tézu Komisie, podľa ktorej existuje v leteckých spoločnostiach fenomén štandardizácie leteckého parku, v zmysle ktorého majú spoločnosti tendenciu opätovne nakupovať motory od toho istého výrobcu s cieľom znížiť náklady spojené s údržbou motorov, ktorými sú vybavené ich lietadlá. GE tvrdí, že účinky štandardizácie sú dokonca aj v rámci jednej série motorov veľmi obmedzené a okrem toho úspech motora CFM56 používaného v Boeingu B737 neprináša žiadnu výhodu pri kúpe motorov zo série CF6 alebo GE90. Odpovede leteckých spoločností Komisii potvrdzujú, že štandardizácia je pri kúpe motorov druhoradým faktorom.

100 Navyše, pokiaľ ide o úsudok, že žalobca sa môže na relevantnom trhu správať nezávisle, žalobca Komisii vytýka, že nespomenula žiadnu významnú zmenu v leteckom priemysle, ktorá by mohla odôvodniť, prečo sú jej závery v napadnutom rozhodnutí v priamom rozpore so závermi v rozhodnutí Engine Alliance z roku 1999. Žalobca pritom už niekoľko desaťročí patrí medzi 500 najsilnejších spoločností a GECAS nakupuje lietadlá špekulatívne a preferenčne od roku 1996 bez toho, aby touto jeho činnosťou bola potlačená hospodárska súťaž.

101 Napadnuté rozhodnutie obsahuje viacero príkladov, ktoré preukazujú, že žalobca sa nemohol správať nezávisle. Komisia uznáva, že pri platformách veľkých obchodných lietadiel často existuje možnosť výberu motora, čo klientom umožňuje ťažiť z hospodárskej súťaže. Žalobca tak musel poskytnúť významné zľavy, aby vyhral súťaž na vybavenie B777X Boeing, pretože jeho prúdový motor bol menej konkurencieschopný ako motory P & W a Rolls‑Royce v klasickej verzii tejto platformy. To isté musel žalobca urobiť vo vzťahu k istej leteckej spoločnosti, pokiaľ ide o Airbus A330, aby tak kompenzoval horšiu technickú povesť jedného zo svojich motorov oproti motorom konkurentov, a z tohto dôvodu musel vyvinúť nový motor. Tieto zľavy, ktoré všetci praktizujú, sú dôkazom existencie efektívnej hospodárskej súťaže. Žalobca sa v tejto súvislosti odvoláva na rozsudok Súdneho dvora z 13. februára 1979, Hoffmann-La Roche/Komisia (85/76, Zb. s. 461, bod 71).

102 Žalobca okrem toho vyvracia tvrdenia Komisie, že ešte pred koncentráciou mal takú finančnú silu, že si mohol dovoliť poskytovať zľavy a týmto spôsobom vylúčiť konkurentov. Komisia nepreukázala, prečo tieto zľavy odzrkadľujú dominantné postavenie alebo spôsobujú oslabenie alebo vylúčenie konkurentov.

103 Pokiaľ ide o úlohu, ktorú údajne zohráva GECAS na trhu s prúdovými motormi pre veľké obchodné lietadlá, teória Komisie o „presúvaní trhových podielov“, ktorú predstavila v neskorom štádiu konania, nie je dôveryhodná vzhľadom na slabý (menej ako 10 %) trhový podiel GECAS. V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že iná lízingová spoločnosť, ILFC, je väčším nákupcom veľkých obchodných lietadiel ako GECAS. Komisia nezohľadnila skutočnosť, že iné lízingové spoločnosti kompenzujú preferenčnú politiku GECAS vo vzťahu k motorom GE alebo CFMI, aby zohľadnili preferencie užívateľov. Rolls‑Royce svojím tvrdením, že nemôže „reprodukovať“ GECAS, nereagoval na argument, že on sám, ako aj iní konkurenti sú naďalej konkurencieschopní napriek jeho existencii.

104 Túto heterodoxnú teóriu nemožno oprieť o fakty. Komisia a Rolls‑Royce nesprávne považovali GECAS za klienta, ktorý umožňuje uviesť lietadlo na trh (launch customer), a nesprávne sa domnievali, že údajné objednávky GECAS na uvedenie lietadla na trh mali rozhodujúci význam pri výbere motorov GE výrobcami lietadiel. Tento záver vôbec nezohľadnil svedectvá samotných výrobcov lietadiel (Bombardier, Embraer, BAe, Airbus, Fairchild Dornier a Boeing).

105 Jediné skutkové tvrdenie predložené Komisiou spočíva na konštatovaní, že predaj motorov GE lízingovým spoločnostiam vzrástol po vytvorení GECAS o 60 %, zatiaľ čo predaj týchto motorov leteckým spoločnostiam klesol len o 10 %. Toto konštatovanie však samo osebe nepreukazuje zmenu celkového podielu GE na týchto trhoch a ešte menej to, akú úlohu zohráva v tejto súvislosti GECAS.

106 Komisia údajne tiež protirečí záverom v rozhodnutí Engine Alliance, podľa ktorého sú P & W a Rolls‑Royce vierohodní konkurenti schopní vyvinúť nové motory. Žalobca zdôrazňuje, že rozhodnutie Engine Alliance obsahovalo hĺbkový prieskum trhu s motormi pre veľké obchodné lietadlá a že Komisia nikdy neuviedla dôvody, pre ktoré sa odchýlila od svojho hodnotenia v tomto rozhodnutí. Komisia tiež nerešpektovala kritérium uplatnené v rozsudku Europemballage a Continental Can/Komisia, už citovanom v bode 86 vyššie, že ak chce tvrdiť, že existuje dominantné postavenie, musí z právneho hľadiska dostatočne odôvodniť zistenie, že ostatní konkurenti nemôžu byť dostatočnou protiváhou.

107 Analýza Komisie, pokiaľ ide o stav hospodárskej súťaže na trhu, je tiež v rozpore s inými nedávnymi rozhodnutiami, ktoré sa týkajú leteckého priemyslu, konkrétne s rozhodnutím Komisie 2001/417/ES z 1. decembra 1999, ktorým bola koncentrácia vyhlásená za zlučiteľnú s vnútorným trhom a dohodou EHP (Prípad COMP/M.1601 – AlliedSignal/Honeywell) (Ú. v. ES L 152, 2001, s. 1, ďalej len „rozhodnutie AlliedSignal/Honeywell“) a s rozhodnutím z 11. mája 2000, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom (prípad COMP/M.1745 – EADS) (ďalej len „rozhodnutie EADS“), v ktorých Komisia konštatovala, že tak výrobcovia lietadiel, ako aj letecké spoločnosti majú značnú kúpnu silu. Vzájomná závislosť dodávateľov a nákupcov dáva nákupcom skutočnú vyrovnávaciu silu, čo je dôležitý faktor hospodárskej súťaže. Komisia navyše disponovala dôkazmi, najmä vyhláseniami Airbus a IAE, spoločného podniku P & W a Rolls‑Royce, ktoré potvrdzovali existenciu takejto nákupnej sily. V tejto súvislosti má význam skutočnosť, že výrobcovia lietadiel sa proti koncentrácii neohradili.

108 Komisia navyše nepredložila žiaden údaj ani dôkaz o tom, ako, prečo a kedy Rolls‑Royce, P & W a IAE nebudú viac môcť čeliť súčasnej alebo budúcej efektívnej hospodárskej súťaži. Dôveryhodnosť a sila týchto troch podnikov sú hlavným faktorom intenzity hospodárskej súťaže na trhu s leteckými motormi. Žalobca v odpovedi na OV predložil znalecký posudok, ktorý preukazoval, že ani GE, ani P & W, ani Rolls‑Royce sa nemohli správať nezávisle jeden od druhého. Rolls‑Royce sa obmedzil na tvrdenie, že nedisponuje takou finančnou silou ako žalobca, ale nie na to, že jeho vlastná finančná sila alebo prístup ku kapitálu sú nedostatočné, pretože jeho finančná situácia je dobrá, ako potvrdil aj jeden zo znalcov, profesor Shapiro. Pokiaľ ide o tvrdenie Rolls‑Royce týkajúce sa…( ), táto skutočnosť je známkou dobrej hospodárskej situácie.

109 Jediným ekonomickým dôkazom podporujúcim tézu Komisie o neschopnosti Rolls‑Royce a P & W účinne konkurovať GE v budúcnosti bol ekonomický model profesora Choi, ktorý si Rolls‑Royce objednal prostredníctvom poradenskej firmy Frontier Economics (ďalej len „model Choi“), ktorý však Komisia opustila. Okrem toho Komisia nevyvrátila analýzy konkurenčných znalcov, ktoré dospeli k odlišným záverom. Navyše ani Rolls‑Royce, ani P & W počas správneho konania nenaznačili, že po koncentrácii opustia trh.

110 Komisia pripomína definíciu dominantného postavenia v judikatúre a domnieva sa, že právom dospela k záveru, že takéto dominantné postavenie už na trhu existuje. V tomto smere ju podporuje Rolls‑Royce.

111 Komisia zdôrazňuje, že GE je ďaleko najväčším dodávateľom motorov a má najvyššiu mieru rastu na trhu. Táto výhoda GE sa ešte zvýši, ak sa prihliadne na súpis objednávok.

112 Okrem toho skutočnosť, že značná časť trhového podielu GE súvisí s jednou jedinou platformou, konkrétne B737, neznamená, že posúdenie sily GE je irelevantné.

113 Podľa Komisie a Rolls‑Royce cenové zľavy pri kúpe určitých motorov nie sú známkou priaznivej hospodárskej súťaže, pretože nákupná cena nezodpovedá