Okrem toho článok 2 ods. 2 smernice 94/25 spresňuje, že jej ustanovenia nebránia členským štátom, aby v súlade so Zmluvou a s cieľom ochrany životného prostredia, štruktúry vodných ciest a bezpečnosti na vodných cestách prijali opatrenia týkajúce sa plavby v určitých vodách, za predpokladu, že si to nevyžiada úpravu plavidiel, ktoré sú v súlade s touto smernicou.

Články 28 ES a 30 ES nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá z dôvodov ochrany životného prostredia zakazuje používanie vodných skútrov mimo označených koridorov, pod podmienkou, že:

— príslušné vnútroštátne orgány sú povinné prijať vykonávacie opatrenia stanovené s cieľom označiť zóny mimo verejných plavebných koridorov, v ktorých sa vodné skútre môžu používať,

— tieto orgány skutočne uplatnili právomoc, ktorá im bola v tejto súvislosti priznaná, a označili zóny zodpovedajúce podmienkam stanoveným vnútroštátnou právnou úpravou a

— takéto opatrenia boli prijaté v rámci primeranej lehoty po nadobudnutí účinnosti tejto právnej úpravy.

Vnútroštátnemu súdu prislúcha overiť, či sú tieto podmienky vo veci samej splnené.

Iste, pokiaľ by účinkom vnútroštátnych pravidiel označovania splavných vôd a koridorov bolo zabránenie užívateľom vodných skútrov v riadnom používaní týchto výrobkov, ktoré je im vlastné, alebo výrazné obmedzenie ich používania, čo je otázka, ktorú musí overiť vnútroštátny súd, mohlo by to výrazne ovplyvniť správanie spotrebiteľov, ktorí, pokiaľ vedia, že možnosti používania povolené takouto právnou úpravou sú veľmi ohraničené, majú len obmedzený záujem na kúpe dotknutého výrobku. Takéto pravidlá by spôsobili prekážku prístupu uvedených výrobkov na dotknutý vnútroštátny trh a predstavovali by tak opatrenia s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenia dovozu zakázané článkom 28 ES.

Takáto právna úprava však môže byť odôvodnená cieľom ochrany životného prostredia pod podmienkou dodržania vyššie uvedených podmienok. Keďže obmedzenie alebo zákaz používania vodných skútrov sú vhodné prostriedky na zabezpečenie ochrany životného prostredia, vnútroštátne orgány na to, aby sa vnútroštátna právna úprava mohla považovať za odôvodnenú, musia preukázať, že jej účinky obmedzujúce voľný pohyb tovaru neprekračujú rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa. Hoci v tejto súvislosti nie je vylúčené, že iné opatrenia než dotknutý zákaz by mohli zabezpečiť istú úroveň ochrany životného prostredia, pravdou zostáva, že členským štátom nemožno uprieť možnosť uskutočniť cieľ, akým je ochrana životného prostredia, zavedením všeobecných pravidiel, ktoré sú jednak nevyhnutné z dôvodu zemepisných osobitostí dotknutého členského štátu a jednak sa dajú ľahko regulovať a kontrolovať zo strany vnútroštátnych orgánov. Keďže však znenie samotného vnútroštátneho nariadenia umožňuje predpokladať, že v zónach, ktoré majú byť takto označené vykonávacími opatreniami, sa môžu vodné skútre používať bez toho, aby spôsobili ohrozenie alebo rušenie, ktoré sú v súvislosti so životným prostredím považované za neprijateľné, vyplýva z toho, že všeobecný zákaz používať takéto výrobky mimo verejných plavebných koridorov predstavuje opatrenie, ktoré ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa ochrany životného prostredia.

Ďalej, pokiaľ by vnútroštátny súd konštatoval, že vykonávacie opatrenia boli prijaté v primeranej lehote, ale po skutkových okolnostiach vo veci samej, a že ako vodné zóny sa označujú vody, v ktorých obvinení vo veci samej používali vodné skútre, a v dôsledku toho boli trestne stíhaní, tak na to, aby vnútroštátne opatrenie mohlo byť považované za primerané, a teda odôvodnené vzhľadom na cieľ ochrany životného prostredia, musí byť umožnené, aby sa uvedení obvinení mohli tohto označenia dovolávať, čo vlastne vyžaduje aj všeobecná zásada práva Spoločenstva o retroaktívnom uplatnení priaznivejšieho trestného zákona a miernejšieho trestu podľa konkrétneho prípadu.

(pozri body 26 — 28, 34, 36, 38, 40, 43, 44 a výrok)