ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU

EURÓPSKEJ ÚNIE (tretia komora)

z 13. marca 2013

Vec F‑91/10

AK

proti

Európskej komisii

„Verejná služba – Úradníci – Článok 43 prvý odsek služobného poriadku – Oneskorené vypracovanie správ o služobnom postupe – Nemajetková ujma – Strata príležitosti byť povýšený“

Predmet: Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu ESAE na základe jej článku 106a, ktorou AK navrhuje, po prvé, zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 24. novembra 2009 zamietajúce jej žiadosť jednak o náhradu ujmy, ktorá jej údajne vznikla z dôvodu nevypracovania správ o služobnom postupe (ďalej len „SSP“) za obdobia 2001/2002, 2004, 2005 a 2008, a jednak o začatie administratívneho vyšetrovania týkajúceho sa údajného psychického obťažovania, po druhé, zaviazať Komisiu na náhradu škody

Rozhodnutie: Komisia je povinná zaplatiť AK sumu 15 000 eur ako náhradu za jej nemajetkovú ujmu. Komisia je povinná zaplatiť AK sumu 4 000 eur ako náhradu za stratu príležitosti byť povýšená do platovej triedy vyššej ako A 5 alebo rovnocennej platovej triedy pred 1. marcom 2008. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta. Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli AK.

Abstrakt

1. Žaloby úradníkov – Záujem na konaní – Žaloba o náhradu škody – Oneskorené vypracovanie správ o služobnom postupe – Úradník, ktorý odišiel do dôchodku z dôvodu trvalej a úplnej invalidity – Zachovanie záujmu na konaní

(Služobný poriadok úradníkov, články 53, 78, 90 a 91)

2. Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Vypracovanie – Omeškanie – Nesprávny služobný postup, ktorý spôsobuje nemajetkovú ujmu – Podmienky – Úradník, ktorý odišiel do dôchodku z dôvodu trvalej a úplnej invalidity – Rozsah ujmy

(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)

3. Úradníci – Mimozmluvná zodpovednosť inštitúcií – Nesplnenie povinnosti vykonať rozsudok o zrušení v primeranej lehote – Nesprávny služobný postup

(Článok 266 ZFEÚ)

4. Žaloby úradníkov – Neobmedzená právomoc – Náhrada nemajetkovej ujmy súvisiacej so stratou príležitosti – Posúdenie – Kritériá

(Služobný poriadok úradníkov, článok 91 ods. 1)

1. Úradník, ktorý povinne odišiel do dôchodku z dôvodu invalidity, si bez ohľadu na to, či je možnosť jeho opätovného nástupu do služby čisto hypotetická alebo skutočná, v zásade zachováva záujem na odškodnení za ujmu, ktorá mu skutočne vznikla v dôsledku oneskoreného vypracovania jeho správ o služobnom postupe. To však tohto úradníka nezbavuje povinnosti dodržiavať pravidlá vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie, a najmä podmienku, podľa ktorej na účely získania náhrady ujmy musí preukázať, že utrpel skutočnú a určitú ujmu.

(pozri body 33 a 35)

Odkaz:

Súdny dvor: 27. januára 1982, Birra Wührer a i./Rada a Komisia, 256/80, 257/80, 265/80, 267/80 a 5/81, bod 9; 22. decembra 2008, Gordon/Komisia, C‑198/07 P

Súd prvého stupňa: 12. decembra 1996, Stott/Komisia, T‑99/95, bod 72

Súd pre verejnú službu: 12. mája 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisia, F‑50/09, bod 117, rozsudok je predmetom odvolania pred Všeobecným súdom Európskej únie, vec T‑401/11 P; 13. septembra 2011, AA/Komisia, F‑101/09, bod 78

2. Administratíva musí dbať na pravidelné vypracovanie správ o služobnom postupe v lehotách stanovených služobným poriadkom alebo pravidlami prijatými na jeho uplatňovanie a na vypracovanie správ o služobnom postupe v náležitej forme, jednak z dôvodov riadnej správy vecí verejných ako aj z dôvodu ochrany záujmov úradníkov. V dôsledku toho, ak neexistujú osobitné okolnosti, administratíva sa dopúšťa nesprávneho služobného postupu, z ktorého môže vzniknúť jej zodpovednosť, pokiaľ vypracuje správy o služobnom postupe oneskorene.

Omeškanie, ku ktorému dôjde pri vypracovaní správ o služobnom postupe, môže samo osebe spôsobiť úradníkovi ujmu z jednoduchého dôvodu, že jeho služobný postup môže byť ovplyvnený neexistenciou takej správy v čase, keď sa majú prijať rozhodnutia, ktoré sa ho týkajú. Z tohto hľadiska možno pripustiť, že úradník, ktorý povinne odišiel do dôchodku z dôvodu invalidity, môže žiadať náhradu skutočnej a určitej nemajetkovej ujmy vyplývajúcej zo stavu neistoty a obáv v súvislosti s jeho profesijnou budúcnosťou, ktoré mohla vyvolať neexistencia správy o služobnom postupe, keď bol v aktívnom služobnom pomere. Uvedené platí o to viac, že správa o služobnom postupe predstavuje písomný a formálny dôkaz o kvalite práce, ktorú tento úradník vykonal v danom období.

Naopak, pokiaľ perspektíva úradníka, ktorý povinne odišiel do dôchodku z dôvodu invalidity, na opätovný nástup do služby je hypotetická, úradník už nemôže tvrdiť, že za obdobie, ktoré začalo plynúť od jeho povinného odchodu do dôchodku, mu vznikla skutočná a určitá nemajetková ujma vyplývajúca zo stavu neistoty a obáv v súvislosti s jeho profesijnou budúcnosťou, pretože práve táto profesijná budúcnosť je hypotetická.

(pozri body 49, 60 a 63)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 28. mája 1997, Burban/Parlament, T‑59/96, bod 68; 23. októbra 2003, Lebedef/Komisia, T‑279/01, body 55 a 56; 30. septembra 2004, Ferrer de Moncada/Komisia, T‑246/02, bod 68

3. Inštitúcia, ktorej akt bol vyhlásený za neplatný, je povinná prijať opatrenia, aby vyhovela rozsudku o zrušení. V tejto súvislosti na výkon takého rozsudku vyžadujúceho prijatie určitého počtu administratívnych opatrení inštitúcia disponuje primeranou lehotu na to, aby takému rozsudku vyhovela. Inštitúcia preto poruší článok 266 ZFEÚ a dopustí sa pochybenia, ktoré môže viesť k vzniku zodpovednosti Únie, ak v prípade neexistencie osobitných ťažkostí s výkladom rozsudku o zrušení alebo praktických ťažkostí opomenie prijať konkrétne opatrenia na výkon tohto rozsudku v primeranej lehote.

(pozri bod 50)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 10. júla 1997, Apostolidis a i./Komisia, T‑81/96, bod 37

Súd pre verejnú službu: 17. apríla 2007, C a F/Komisia, F‑44/06 a F‑94/06, body 60, 63 až 67

4. Strata príležitosti, akou je predovšetkým strata príležitosti byť skôr povýšený, ak je dostatočne preukázaná, predstavuje nahraditeľnú majetkovú ujmu. Úradník, ktorý povinne odišiel do dôchodku z dôvodu invalidity, si zachováva právo žiadať náhradu za stratu príležitosti byť povýšený, hoci perspektíva jeho návratu do služby je hypotetická, pretože táto strata príležitosti mu mohla spôsobiť ujmu v čase, keď bol v aktívnom služobnom pomere a môže mať vplyv na výšku podpory v invalidite, ktorá mu je vyplácaná, ako aj na výšku starobného dôchodku, ktorý mu bude neskôr priznaný.

Na účely určenia výšky náhrady škody, ktorá sa má zaplatiť z dôvodu straty príležitosti, je potrebné po identifikovaní povahy príležitosti, ktorej bol úradník pozbavený, určiť dátum, od ktorého mohol túto príležitosť využívať, potom kvantifikovať túto príležitosť, a napokon spresniť, aké boli preňho finančné dôsledky takejto straty príležitosti. Navyše pokiaľ je to možné, musí byť príležitosť, ktorej bol úradník pozbavený, vymedzená objektívne, formou matematického koeficientu vyplývajúceho z presnej analýzy. Ak však uvedená príležitosť nemôže byť kvantifikovaná týmto spôsobom, pripúšťa sa, aby vzniknutá ujma bola ohodnotená ex æquo et bono.

(pozri body 69, 91 a 92)

Odkaz:

Všeobecný súd Európskej únie: 10. novembra 2010, ÚHVT/ Simões Dos Santos, T‑260/09 P, bod 104

Súd pre verejnú službu: AA/Komisia, už citovaný, body 81, 83, 93 a 94