Článok 2 ods. 1 písm. c), článok 3 ods. 1 a 2, ako aj príloha smernice Rady 75/363/EHS zo 16. júna 1975 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa činností lekárov [neoficiálny preklad], zmenenej smernicou Rady 82/76/EHS z 26. januára 1982, sa majú vykladať v tom zmysle, že každá odborná príprava lekárov špecialistov v dennej alebo diaľkovej forme, ktorá začala počas roku 1982 a pokračovala až do roku 1990, musí byť primerane odmeňovaná v zmysle uvedenej prílohy pod podmienkou, že táto odborná príprava sa týka lekárskej špecializácie, ktorá je známa vo všetkých členských štátoch alebo v dvoch či viacerých z nich a je uvedená v článkoch 5 alebo 7 smernice Rady 75/362/EHS zo 16. júna 1975 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov lekárov vrátane opatrení na uľahčenie účinného uplatňovania práva usadiť sa a slobodného poskytovania služieb [neoficiálny preklad].

V tejto súvislosti úplné retroaktívne uplatnenie vykonávacích opatrení smernice 82/76 umožňuje nápravu škodlivých následkov oneskoreného prebratia tejto smernice, a to pod podmienkou, že táto smernica nebola riadne prebratá. Vnútroštátnemu súdu však prináleží dohliadať na to, aby bola náhrada ujmy spôsobenej oprávneným osobám primeraná. Na tento účel postačuje úplné, riadne a retroaktívne uplatnenie vykonávacích opatrení smernice 82/76, okrem prípadov, že oprávnené osoby preukážu existenciu ďalších strát, ktoré utrpeli z dôvodu, že nemohli včas požívať finančné zvýhodnenie zaručené touto smernicou, ktoré bude potrebné tiež nahradiť (pozri v tomto zmysle rozsudky z 25. februára 1999, Carbonari a i., C‑131/97 , EU:C:1999:98 , bod 53 , ako aj z. 3 októbra 2000, Gozza a i., C‑371/97 , EU:C:2000:526 , bod 39 ).

V prípade, že z dôvodu neexistencie vnútroštátnych opatrení na prebratie smernice 82/76 nemožno dosiahnuť výsledok stanovený touto smernicou prostredníctvom výkladu, berúc do úvahy celé vnútroštátne právo a uplatniac jeho výkladové metódy, právo Únie ukladá dotknutému členskému štátu povinnosť nahradiť škody, ktoré spôsobil jednotlivcom z dôvodu neprebratia uvedenej smernice. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby preskúmal, či sú splnené všetky podmienky stanovené v judikatúre Súdneho dvora pre vznik zodpovednosti členského štátu podľa práva Únie

Článok 2 ods. 1 písm. c), článok 3 ods. 1 a 2, ako aj príloha smernice 75/363, zmenenej smernicou 82/76, sa majú vykladať v tom zmysle, že povinnosť členských štátov stanoviť primeranú odmenu v zmysle tejto prílohy za každú odbornú prípravu lekárov špecialistov v dennej alebo diaľkovej forme, ktorá začala počas roku 1982 a pokračovala až do roku 1990, nezávisí od prijatia oparení na prebratie smernice 82/76 týmto členským štátom. Vnútroštátny súd je však povinný pri uplatňovaní ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré boli prijaté skôr ako smernica, ako aj tých, ktoré boli prijaté neskôr, vykladať ich v najväčšej možnej miere s prihliadnutím na znenie a účel týchto smerníc.

Článok 2 ods. 1 písm. c), článok 3 ods. 1 a 2, ako aj príloha smernice 75/363, zmenenej smernicou 82/76, sa majú vykladať v tom zmysle, že primeranú odmenu v zmysle uvedenej prílohy za odbornú prípravu lekárov špecialistov v dennej alebo diaľkovej forme, ktorá začala počas roku 1982 a pokračovala až do roku 1990, treba poskytnúť za obdobie tejto odbornej prípravy od 1. januára 1983 až do konca uvedenej prípravy.

(pozri bod 57, bod 3 výroku)