ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

Dňa 31. januára 2011 EUIPO vyzval vedľajšieho účastníka konania, aby predložil dôkazy týkajúce sa používania predmetnej ochrannej známky. Dňa 28. apríla 2011 vedľajší účastník konania predložil súbor dôkazov o používaní. V prvej prílohe išlo o faktúry s dátumami od 26. januára 2006 do 26. januára 2011 vystavené spoločnosťou Berneda SA, čiže podnikom s prepojením na vedľajšieho účastníka konania, ktorému vedľajší účastník konania povolil používať predmetnú ochrannú známku. Tieto faktúry boli adresované zákazníkom v rôznych členských štátoch a odkazovali na čísla modelov konkrétnych topánok. Vedľajší účastník konania zahrnul tabuľky pre každý členský štát, v ktorých dal do vzťahu čísla predaných modelov topánok a zodpovedajúce údaje z katalógu v druhej prílohe. Táto príloha sa týkala všeobecných a sezónnych katalógov pre roky 2006 až 2011, v ktorých boli vyobrazené fotografie topánok, ktorých čísla modelov zodpovedali číslam modelov na faktúrach predložených v prvej prílohe. Vedľajší účastník konania uviedol, že porozumel, že príslušné obdobie zodpovedá piatim rokom predchádzajúcim dátumu podania návrhu na zrušenie na EUIPO. Pre prípad, že EUIPO by sa napriek tomu domnieval, že príslušné obdobie zodpovedá piatim rokom predchádzajúcim dňu podania vzájomného návrhu na Landgericht Düsseldorf (Krajinský súd Düsseldorf), vedľajší účastník konania uviedol, že môže predložiť dodatočné dokumenty preukazujúce používanie predmetnej ochrannej známky v období od 29. júna 2005 do 26. januára 2006. Dňa 29. apríla 2011 ešte predložil tabuľku na šiestich stranách s krížovými odkazmi medzi každou faktúrou a predaným modelom topánok podľa čísla modelu v katalógoch uvedených v druhej citovanej prílohe, a to v súvislosti s niektorými dodatočnými faktúrami vystavenými podnikom Berneda, ktoré sa týkajú obdobia od 25. augusta 2009 do 26. januára 2011.
38

Bolo už pritom rozhodnuté, že služby v oblasti produkcie filmov patriace do triedy 41 vykazujú určitú podobnosť s vysielacími službami patriacimi do triedy 38, a to z dôvodu ich doplňujúceho charakteru (pozri v tomto zmysle rozsudok z 2. októbra 2013, BOOMERANG, T‑285/12, neuverejnený, EU:T:2013:520, bod 35). Platí to tým viac, keď, ako v prejednávanej veci, služby patriace do triedy 41, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, a vysielacie služby patriace do triedy 38 a označené skoršími ochrannými známkami Európskej únie majú spoločnú vlastnosť, a to že sú ponúkané v elektronickej forme, prípadne na internete, keďže tento spôsob vysielania môže svojou povahou zvýšiť podobnosť medzi uvedenými službami [pozri v tomto zmysle rozsudok zo 4. júna 2014, Free/ÚHVT – Conradi + Kaiser (FreeLounge), T‑161/12, neuverejnený, EU:T:2014:350, bod 29].
107

Navyše nijaká skutočnosť vyplývajúca zo spisu nedovoľuje spochybniť toto posúdenie a odôvodniť, že by mal byť stupeň pozornosti priemerného spotrebiteľa predmetných výrobkov kvalifikovaný ako vysoký. V tejto súvislosti treba poznamenať, že odvolací senát vo svojom predchádzajúcom rozhodnutí z 28. novembra 2013 už správne usúdil, že tento spotrebiteľ nevykazuje stupeň pozornosti, ktorý je vyšší než priemerný, z dôvodu, že predmetné výrobky patriace do triedy 25 (obuv a oblečenie) sú výrobkami spotreby veľkého objemu, ktoré spotrebiteľ Únie často kupuje a používa, že nie sú ani drahé ani zriedkavé, že ich kúpa a používanie si nevyžaduje osobitné znalosti a že nemajú závažný dopad na zdravie, rozpočet či život spotrebiteľa. Okrem toho Všeobecný súd už viackrát konštatoval, že výrobky patriace do triedy 25 a konkrétne „obuv“ a „športová obuv“ či „topánky“, je bežný spotrebný tovar, pre ktorý príslušná skupina verejnosti vykazuje priemerný stupeň pozornosti [pozri v tomto zmysle rozsudky zo 16. októbra 2013, Zoo Sport/ÚHVT – K‑2 (zoo sport), T‑455/12, neuverejnený, EU:T:2013:531, body 28, 30, 36, 39 a 42, a z 25. februára 2016, Puma/ÚHVT – Sinda Poland (Vyobrazenie zvieraťa), T‑692/14, neuverejnený, EU:T:2016:99, bod 25]. Z toho vyplýva, že posúdenie odvolacieho senátu, podľa ktorého priemerný spotrebiteľ výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou, a to „obuvi“ patriacej do triedy 25, vykazuje priemerný stupeň pozornosti, možno v každom prípade len potvrdiť.
110

Pokiaľ ide o zmluvu o pôžičke, Komisia v napadnutom rozhodnutí vysvetlila, že ak by táto zmluva bola zverejnená v plnom rozsahu, narušilo by to jednak obchodné záujmy spoločnosti Energoatom a jednak jej vlastné obchodné záujmy týkajúce sa zmlúv o pôžičke so spoločnosťou Euratom. V súvislosti so spoločnosťou Energoatom Komisia zdôraznila, že zmluva stanovuje práva a povinnosti oboch zmluvných strán a týka sa širokej škály potenciálnych a identifikovaných obchodných rizík. Okrem toho obsahuje citlivé obchodné údaje, ako sú ceny elektrickej energie účtované spoločnosťou Energoatom a prahové hodnoty finančných záväzkov. Komisia v rámci svojich vysvetlení tiež uviedla, že uplatňovanie zmluvy ešte stále prebieha.
52

Po tretie jednoznačné a predchádzajúce určenie skúšobného úradu zodpovedného za odborné preskúmanie každého druhu alebo odrody patriacich do tej istej skupiny mutácie, ako to vyplýva zo stanoviska č. 2/2004, je v súlade so všeobecnou štruktúrou systému práv Spoločenstva k odrodám rastlín zavedeného nariadením č. 2100/94, ako aj so zásadami rovnosti zaobchádzania, právnej istoty a transparentnosti, z ktorých toto nariadenie vychádza.
105

V prejednávanej veci žalobkyňa nemala úspech. Žalobkyňa by však nemusela podať žalobu v prejednávanej veci a vedľajší účastník konania by nebol nútený vstúpiť do konania, ak by EUIPO nemusel prijať napadnuté rozhodnutie s cieľom zrušenia rozhodnutia z 8. februára 2016, ktoré malo vadu spočívajúcu v nedostatku odôvodnenia. Okrem toho je napadnuté rozhodnutie nesprávne založené na článku 80 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, čo mohlo žalobkyňu viesť k tomu, aby podala žalobu v prejednávanej veci.
12

Odvolací senát v prvom rozhodnutí v prvom rade uviedol, že relevantné obdobie na posúdenie riadneho používania spornej ochrannej známky trvalo od 14. novembra 2006 do 13. novembra 2011 vrátane. V druhom rade sa domnieval, že požiadavky týkajúce sa miesta používania boli v prejednávanej veci splnené. V treťom rade, pokiaľ ide o trvanie používania, sa v podstate domnieval, že dôkazy ako celok predložené spoločnosťou Marpefa preukazovali „frekvenciu“ a „pravidelnosť“ používania spornej ochrannej známky v Únii, najmä od roku 2008 do roku 2011. V štvrtom rade, pokiaľ ide o povahu používania, konštatoval, že sporná ochranná známka nebola používaná vo forme, ktorá by zmenila jej rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k forme, v akej bola zapísaná. V piatom rade sa domnieval, že zo všeobecného posúdenia dôkazov vyplývalo, že sporná ochranná známka bola používaná na označenie výrobkov uvedených v bode 11 vyššie. V tomto kontexte okrem iného v bode 46 prvého rozhodnutia uviedol, že bolo jasné, že tieto výrobky boli „elektronické a audiovizuálne systémy, prístroje a výrobky, ktoré pozostávali zo ‚zariadení na reprodukciu zvuku a obrazu‘ alebo tvorili ich časť“, ktoré „patrili do ‚prirodzeného rozsahu pôsobnosti‘“, ako to vymedzil Všeobecný súd v rozsudku zo 14. júla 2005, Reckitt Benckiser (Španielsko)/ÚHVT – Aladin (ALADIN), T‑126/03, EU:T:2005:288. V tom istom bode 46 dodal, že výraz „zariadenia na reprodukciu zvuku a obrazu“ bol vymedzený dostatočne „presne a obmedzene“ na označenie výrobkov, ktorých používanie bolo preukázané a že neexistoval žiadny platný dôvod, aby sa v tejto kategórii mohlo urobiť významné členenie.
3

Dňa 29. novembra 2015 sa hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov Európskej únie stretli so svojím tureckým náprotivkom. Po tomto stretnutí sa rozhodli spustiť spoločný akčný plán a najmä zintenzívniť svoju aktívnu spoluprácu týkajúcu sa migrantov, ktorí nepotrebujú medzinárodnú ochranu, tým, že im zabránia dostať sa do Turecka a do Únie, zaručia uplatňovanie dvojstranných opatrení, ktoré boli zavedené v oblasti readmisie, a že späť do krajiny ich pôvodu pošlú urýchlene migrantov, ktorí nepotrebujú medzinárodnú ochranu.
11

Sporné dokumenty v kontexte druhej žiadosti o prístup sú nasledujúce: – spoločné oznámenie právneho servisu a GR pre vnútorné záležitosti zo 7. marca 2016 vypracované pre kabinet predsedu Komisie Junckera k otázke vrátenia žiadateľov o azyl do Turecka so značkou Ares(2016) 2453347 (ďalej len „prvý sporný dokument“), – e‑mail právneho servisu z 9. marca 2016 so značkou Ares(2016) 2453181 adresovaný GR pre vnútorné záležitosti rôznym členom kabinetov Komisie a na generálny sekretariát s dvoma prílohami, ktorý obsahuje komentáre právneho servisu v režime sledovania zmien (ďalej len „druhý sporný dokument“), – súbor e‑mailov právneho servisu z 10. marca 2016 adresovaných GR pre vnútorné záležitosti, kabinetu predsedu a na generálny sekretariát, ktorý obsahuje prílohu a má značku Ares(2016) 2443418 (ďalej len „tretí sporný dokument“), – e‑mail právneho servisu zo 16. marca 2016 adresovaný GR pre vnútorné záležitosti o vrátení žiadateľov o azyl do Turecka so značkou Ares(2016) 2447514 (ďalej len „štvrtý sporný dokument“), – dve e‑mailové korešpondencie právneho servisu z 18. a 21. marca 2016 adresované GR pre vnútorné záležitosti vo veci gréckych odvolacích výborov so značkou Ares(2016) 2447359, ku ktorým však Komisia poskytla žalobcovi čiastočný prístup (ďalej len „piaty sporný dokument“), – e‑mail právneho servisu z 29. marca 2016 adresovaný GR pre vnútorné záležitosti ako odpoveď, ktorý obsahuje prílohu a má značku Ares(2016) 2444871 (ďalej len „šiesty sporný dokument“), – dva e‑maily právneho servisu z 28. a 29. marca 2016 adresované GR pre vnútorné záležitosti ako odpoveď vo veci readmisie žiadateľov o azyl so značkou Ares(2016) 1901172 (ďalej len „siedmy sporný dokument“), – e‑mail právneho servisu z 31. marca 2016 adresovaný GR pre vnútorné záležitosti ako odpoveď, ktorý údajne obsahuje komentáre právneho servisu o zdieľaní informácií s tureckými orgánmi so značkou Ares(2016) 1901080 (ďalej len „ôsmy sporný dokument“).
105

Po prvé je tak potrebné konštatovať, že niektoré skutkové okolnosti, ktoré zdôraznil piaty hodnotiteľ a ktoré žalobca spochybňuje, nefigurujú medzi dôvodmi rozhodnutia panelu SH5. Je to tak najmä v prípade pripomienky, podľa ktorej tomografickú technológiu s röntgenovými lúčmi s fázovým kontrastom už uplatnili univerzitní pracovníci bez akreditácie v rámci návrhu, ktorý sa týkal nemožnosti prepraviť rukopisy z Talianska do Francúzska, a tvrdenia, podľa ktorého by rekonštrukcia predmetných textov vďaka použitiu tejto technológie trvala desaťročia.
133

Je pravda, že v rámci dodatočných informácií, ktoré žalobca poskytol misii 26. októbra 2015, žalobca poznamenal, že „pokiaľ ide o pána [X.], ten sa najlepšie ukázal v krátkom období (v priebehu mája 2015)“, že „[musí] spresniť, že po podaní [svojej] sťažnosti z februára… stále čakal na závery disciplinárneho konania a sankciu, ktorá by mala na pána [X.] de facto‚výchovný‘ a ‚stimulačný‘ efekt, a keď… uvidel, že pán [X.] zmenil svoj postoj, veril…, že by sa veci mohli dať znova do poriadku“, a že „aby… ho v tejto pozitívnej zmene podporil, dokonca… ho pozval aj na obed, pričom pán [X]. toto pozvanie prijal a na obed prišiel“. Zo žalobcových vlastných vyhlásení tak vyplýva, že v máji 2015 žalobca usudzoval, že postoj pána X. voči nemu sa zlepšil a že mohol rátať s tým, že s pomocou uspokojivého vybavenia jeho sťažnosti a signálov povzbudenia z jeho strany sa ich vzťahy vrátia do normálu. Ako však uvádza samotný žalobca, k tomuto zlepšeniu došlo iba na krátky čas, a z toho tak treba vyvodiť záver, že následne situácia spočívajúca v obťažovaní, na ktorú sa sťažoval, pokračovala. Preto aj keď sa uznáva, že v máji 2015 zlepšenie situácie nezadalo žalobcovi podnet na to, aby požiadal o informácie o krokoch, ktoré boli uskutočnené na základe jeho sťažnosti, vo vzťahu k neskoršiemu obdobiu to neplatí.
123

Pokiaľ by totiž Ombudsman aj rešpektoval poradie uvedené na zozname uvedeného výboru, nebol by to žalobca, ale uchádzač, ktorý sa umiestnil ako ôsmy, ktorý by bol pozvaný na pohovor, pričom deviaty uchádzač na zozname, ktorý sa v poradí umiestnil na rovnakom mieste ako žalobca, by nebol pozvaný.
118

Uplatnenie kritéria súkromného hospodárskeho subjektu v trhovom hospodárstve spočíva v porovnaní správania verejných orgánov so správaním, aké by mal súkromný hospodársky subjekt porovnateľnej veľkosti za rovnakých okolností. V prípade, že štát by sa skutočne správal len tak ako akýkoľvek súkromný hospodársky subjekt za normálnych trhových podmienok (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. októbra 2015, Electrabel a Dunamenti Erőmű/Komisia, C‑357/14 P, EU:C:2015:642, bod 144 a citovanú judikatúru), neexistovala by žiadna výhoda spojená so zásahom štátu, pretože prijímajúci subjekt by v zásade mohol mať rovnaký úžitok zo samotného fungovania trhu (pozri rozsudok z 30. apríla 2014, Tisza Erőmű/Komisia, T‑468/08, neuverejnený, EU:T:2014:235, bod 85 a citovaná judikatúra; pozri tiež v tomto zmysle rozsudok z 28. februára 2012, Land Burgenland/Komisia, T‑268/08 a T‑281/08, EU:T:2012:90, bod 48 a citovanú judikatúru).
52

Pokiaľ ide o mikroekonomické ukazovatele, z uvedeného odôvodnenia 109 vyplýva, že boli vyhodnotené na základe údajov, ktoré uviedli výrobcovia Únie zaradení vo vzorke, vo svojich odpovediach na dotazník Komisie. Pokiaľ ide o tieto údaje, treba uviesť, ako zdôraznila Komisia, že na to, aby dosiahla jediné číslo pre každý mikroekonomický ukazovateľ, vypočítala vážený priemer, a to na účely zohľadnenia skutočného podielu na trhu, pokiaľ ide o objemy výroby alebo predaja každého výrobcu zaradeného do vzorky. Podľa tohto jednoduchého výpočtu priemeru by však každému z týchto troch výrobcov bola pridelená rovnaká váha, a síce 33 %, bez ohľadu na ich skutočný podiel na trhu, pokiaľ ide o objemy výroby alebo predaja, čo by neodrážalo skutočnú relatívnu váhu jednotlivých výrobcov výrobného odvetvia Únie. Vzhľadom na to, že výpočtom váženého priemeru bola údajom každého výrobcu zaradeného do vzorky udelená relatívna váha, je nutné dospieť k záveru, že metóda týkajúca sa mikroekonomických ukazovateľov bola primeraná.
17

Listom zo 16. novembra 2015 so značkou Ares(2015) 5145741 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) člen Komisie zodpovedný za oblasť zdravia a bezpečnosti potravín zamietol žiadosť o preskúmanie, pričom uviedol, že prvých päť výhrad a časť šiestej výhrady, ktoré sú uvedené v bode 14 vyššie, nepatria do pôsobnosti článku 10 nariadenia č. 1367/2006 a že zostávajúca časť šiestej výhrady týkajúca sa posúdenia environmentálnych rizík „neodôvodňuje potrebu zmeniť rozhodnutie 2015/696“. V tomto ohľade člen Komisie zodpovedný za oblasť zdravia a bezpečnosti potravín v podstate zastával názor, že aspekty súvisiace so zdravotným posúdením geneticky modifikovaných potravín alebo krmív nemožno preskúmavať v rámci článku 10 nariadenia č. 1367/2006 z dôvodu, že tieto aspekty sa netýkajú posúdenia environmentálnych rizík. Pokiaľ ide o časť šiestej výhrady týkajúcu sa ochrany životného prostredia, člen Komisie zodpovedný za oblasť zdravia a bezpečnosti potravín zastával názor, že toto tvrdenie je nedôvodné a neodôvodňuje preskúmanie rozhodnutí o povolení. Konkrétnejšie po prvé člen Komisie zodpovedný za oblasť zdravia a bezpečnosti potravín zastával názor, že výhrady týkajúce sa usmernení EFSA o zdravotnom a nutričnom posúdení geneticky modifikovaných plodín so zmeneným nutričným obsahom jasne súvisia s vplyvom na zdravie, aký má konzumácia potravín a krmív. Po druhé zastával názor, že vo všeobecnosti je potrebné vykonať nutričné posúdenie v rámci preskúmania zdravotného vplyvu konzumácie potravín a krmív, a nie na účely posúdenia environmentálnych rizík v spojitosti s potenciálnym uvoľnením do životného prostredia. Po tretie uviedol, že označenie týkajúce sa zloženia geneticky modifikovaných potravín nesúvisí s posúdením rizík pre životné prostredie. Po štvrté tvrdil, že monitorovanie po uvedení na trh nesúvisí s posúdením rizík pre životné prostredie. Po piate zastával názor, že neexistencia zohľadnenia účinkov rezíduí herbicídov požívaných pri konzumácii geneticky modifikovaných potravín a krmív na zdravie súvisí s vplyvom na zdravie, a nie na životné prostredie. Po šieste zastával názor, že štúdia týkajúca sa neželaných účinkov na zdravie ľudí alebo zvierat, pokiaľ ide o konzumáciu rastlín, preukazujúca pôsobenie ribonukleových kyselín, na ktorú odkazovala žalobkyňa, nesúvisí s posúdením rizík pre životné prostredie.
76

Žalobkyňa tvrdí, že skoršia ochranná známka Beneluxu č. 882400 má iba malú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť, v dôsledku čoho by sa na ňu mala uplatňovať ochrana v menšom rozsahu. To platí z dôvodu, že táto ochranná známka sa skladá z veľmi bežného a všeobecného označenia, a to veľkého písmena „K“, alebo z tvaru, ktorý by bolo možné považovať za veľké písmeno „K“ ohraničené čiernou kontúrou. Vo všeobecnosti však samostatné písmeno abecedy predstavuje prvok označenia, ktorý má malú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť, pretože nepriťahuje pozornosť spotrebiteľov, ani ho nemožno považovať za invenčný. Žalobkyňa tvrdí, že podľa judikatúry ochranné známky zložené z jediného písmena sa musia považovať za ochranné známky s malou rozlišovacou spôsobilosťou, ktorú nemožno posilniť, pretože toto písmeno nemá vo všeobecnosti význam v určitom odvetví. Podľa žalobkyne málo invenčná koncepcia skoršej ochrannej známky nemôže viesť k posilneniu jej rozlišovacej spôsobilosti. Okrem toho to, že sa pri písmenách používajú čierne kontúry je v prípade obrazových ochranných známok celkom bežné.
67

Tento záver vychádza, pokiaľ ide o Ibérica de Gestión Inmobiliaria y Arrendaticia, z ročnej účtovnej závierky tohto podniku, z ktorej vyplýva – ako uvádza ECHA – že vlastnila 69,996 % imania žalobkyne počas účtovného obdobia rokov 2009 a 2010. Vzhľadom na to, že tento podnik vlastnil väčšinu imania žalobkyne, bolo ho možné považovať za materskú spoločnosť žalobkyne, takže bolo potrebné zahrnúť všetky údaje, ktoré ho charakterizovali, do výpočtu, ktorý sa urobil s cieľom overiť postavenie žalobkyne, ako je to uvedené v odporúčaní 2003/361. V prejednávanej veci žalobkyňa oznámila ECHA ročnú účtovnú závierku tejto materskej spoločnosti mailom z 12. septembra 2013.
148

V tejto súvislosti už bolo v bode 126 vyššie uvedené, že ustanovenia článku 113 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1224/2009 sú v podstate zhodné s ustanoveniami článku 37 ods. 3 a 5 nariadenia č. 2847/93, ktoré boli prijaté pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 1049/2001. Počas prijímania nariadenia č. 1224/2009 a v rámci pracovnej skupiny Rady Európskej únie nazvanej „Vnútorná a vonkajšia politika rybolovu“, bola pritom švédska delegácia proti zachovaniu pravidla autorstva z dôvodu, že ho považovala za nezlučiteľné s nariadením č. 1049/2001, ktoré medzitým nadobudlo účinnosť. V dôsledku toho táto delegácia navrhla iné znenie ustanovení, ktoré sa stali odsekmi 2 a 3 článku 113 nariadenia č. 1224/2009, a to s cieľom zaviesť jednoduchú konzultáciu s orgánmi, ktoré poskytli údaje. Bez ohľadu na to však Rada napokon prijala návrh Komisie spočívajúci v prebraní dovtedajších ustanovení článku 37 ods. 3 a 5 nariadenia č. 2847/93 do nariadenia č. 1224/2009, a to bez akejkoľvek významnej zmeny.
41

V rámci prvého žalobného dôvodu, založeného na porušení článku 13 smernice 2013/36 a článku L. 511‑13 MFZ, žalobkyne tvrdia, že ECB tým, že pojem „účinné riadenie“ považuje za totožný s pojmom „vrcholový manažment“, zmenila zmysel týchto dvoch ustanovení. V tejto súvislosti žalobkyne okrem iného poznamenávajú, že použitie výrazu „osoby účinne [riadiace] prevádzku“ v článku 13 ods. 1 smernice 2013/36 neodkazuje na definíciu „vrcholový manažment“, uvedenú v článku 3 ods. 1 bode 9 tejto istej smernice a z toho vyvodzujú, že „osoba účinne riadiaca prevádzku“ nie je nevyhnutne členom vrcholového manažmentu. Pojem „účinný“ by sa mal chápať v jeho doslovnom zmysle, t. j. tak, že označuje to, čo je „skutočné“, alebo to, čo „existuje fakticky, skutočne“. Okrem toho článok 3 ods. 1 bod 9 smernice 2013/36 nebráni tomu, aby vnútroštátne právo upravilo, že osoby vykonávajúce funkciu dohľadu majú aj výkonné funkcie a z uvedeného článku nevyplýva, že za „osoby účinne riadiace prevádzku“ sa môžu považovať iba členovia vrcholového manažmentu alebo že tieto osoby účinne riadiace prevádzku musia byť poverené každodenným riadením úverovej inštitúcie. Navyše pojem „osoba účinne riadiaca prevádzku“ odkazuje na riadiaci orgán úverovej inštitúcie, ktorý má dve dimenzie, a to funkciu dohľadu a výkonnú funkciu. Žalobkyne tiež usudzujú, že ECB neusudzuje správne, keď z ďalších ustanovení MFZ vyvodzuje, že za osoby účinne riadiace prevádzku sa môžu považovať len riaditelia disponujúci výkonnými funkciami. Napokon žalobkyne tvrdia, že na rozsudok Conseil d’État (Štátna rada) z 30. júna 2016 sa nemožno užitočne odvolávať na účely odôvodnenia odmietnutia vymenovať jej predsedov správnej rady za „osoby účinne riadiace prevádzku“, keďže uvedený rozsudok je založený na nesprávnom výklade ich štatútu družstevnej banky.
153

V prejednávanej veci treba poznamenať, ako uviedla Rada vo svojom vyjadrení k žalobe, voči žalobcovi boli prijaté sporné opatrenia v nadväznosti na individuálne posúdenie, ktoré sa zakladalo na konkrétnych dôkazoch. Dôvody a dôkazy, o ktoré sa Rada opierala pri prijatí rozhodnutia o ponechaní mena žalobcu v dotknutých zoznamoch, sú odlišné, ako pripustil aj žalobca, od dôvodov a dôkazov, o ktoré sa opierala táto inštitúcia pri ponechaní mien pána Homchoa a Jabera v uvedených zoznamoch. Je nesporné, že mená týchto troch osôb boli zaradené do týchto zoznamov z dôvodu ich obchodnej činnosti vzhľadom na to, že hoci vykonávajú odlišné činnosti, získavajú výhody zo sýrskeho režimu a podporujú ho (kritérium popredných podnikateľov pôsobiacich v Sýrii). Nič však nepoukazuje na to, že by Rada posudzovala situáciu žalobcu rovnako ako situáciu pánov Hamchoa a Jabera.
2

Na plenárnej schôdzi Parlamentu 7. júna 2016 (ďalej len „plenárna schôdza zo 7. júna 2016“), ktorého témou bolo „Súčasný stav externých aspektov európskeho programu o migrácii: pre novú dohodu o migrácii“, žalobca vyhlásil v poľskom jazyku: „Problém nevzniká zo skutočnosti, že nás zaplavujú prisťahovalci, ale z toho, že sú to neprispôsobiví prisťahovalci. Nechcú byť zamestnaní v Bayerische Motorwerke, ani v Aldi. Boli im sľúbené vysoké príspevky a oni chcú poberať tieto vysoké príspevky. Už raz [som na nich poukázal], čo ma stálo 3000 eur, ale istý konžský diplomat povedal, že Európa je zaplavená africkou stokou. Môžeme byť teda pyšní na to, že sme oslobodili časť Afriky od tejto stoky, ale našou povinnosťou je priviesť týchto ľudí k rozumu. Nuž nič nepresvedčí lepšie ako hlad. Treba im zastaviť vyplácanie príspevkov a prinútiť ich pracovať. A vzhľadom na to, že najlepším učiteľom je príklad, musíme im ísť príkladom a prestať vyplácať dávky aj nám samotným, pretože demoralizujeme aj našich vlastných ľudí.“