Účastníci konania

Odôvodnenie

Výrok



Účastníci konania

Vo veci C‑169/04,

ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím VAT and Duties Tribunal, London (Spojené kráľovstvo) z 2. apríla 2004 a doručený Súdnemu dvoru 5. apríla 2004, ktorý súvisí s konaním:

Abbey National plc,

Inscape Investment Fund

proti

Commissioners of Customs & Excise,

SÚDNY DVOR (tretia komora),

v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J. Malenovský, S. von Bahr (spravodajca), A. Borg Barthet a U. Lõhmus,

generálna advokátka: J. Kokott,

tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 10. marca 2005,

so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:

– Abbey National plc, v zastúpení: J. Woolf, barrister, J.-C. Bouchard, avocat, ktorých splnomocnil R. Croker, solicitor,

– vláda Spojeného kráľovstva, v zastúpení: K. Manji, ako aj E. O’Neill a S. Nwaokolo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Hill, barrister,

– luxemburská vláda, v zastúpení: S. Schreiner, splnomocnený zástupca,

– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca,

po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 8. septembra 2005,

vyhlásil tento

Rozsudok

Odôvodnenie

1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23, ďalej len „šiesta smernica“).

2. Tento návrh bol podaný v rámci dvoch sporov vedených Abbey National plc (ďalej len „Abbey National“) a Inscape Investment Fund proti Commissioners of Customs & Excise (ďalej len „Commissioners“), ktorých predmetom je zdanenie poskytovania služieb depozitármi niekoľkých povolených podnikov kolektívneho investovania majúcich formu poručníckeho fondu („authorised unit trusts“) a otvorenej investičnej spoločnosti („Open‑ended investment company“, ďalej len „OEIC“) a zdanenie poskytovania administratívnych a účtovníckych služieb externou spoločnosťou na základe poverenia správcovskej spoločnosti OEIC.

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva

3. Článok 13 B písm. d) šiestej smernice znie takto:

„Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia spoločenstva, platí, že členské štáty oslobodia od dane nasledujúce položky za podmienok, ktoré stanovia na účely zabezpečenia správnej a jednoznačnej aplikácie oslobodení od dane a na účely ochrany pred možnými daňovými únikmi, pred neplatením daní a pred ich zneužívaním:

...

d) nasledujúce plnenia:

1. poskytovanie a sprostredkovanie úverov a správa úverov osobou, ktorá ich poskytla,

2. vyjednávanie úverových záruk alebo akéhokoľvek iného zabezpečenia peňazí alebo akákoľvek činnosť súvisiaca s nimi a správa úverových záruk osobou, ktorá poskytla úver,

3. plnenia vrátane sprostredkovania týkajúce sa vkladov a bežných účtov, platieb, prevodov, dlhov, šekov a iných prevoditeľných dokumentov, ale nie inkasovania a skupovania dlhov,

4. plnenia vrátane sprostredkovania týkajúce sa devíz, bankoviek a mincí používaných ako zákonné platidlo, ale nie zberateľských predmetov; pojem ‚zberateľské predmety‘ predstavujú zlaté, strieborné alebo iné kovové mince alebo bankovky, ktoré sa bežne nepoužívajú ako zákonné platidlo, alebo mince na numizmatické účely,

5. plnenia vrátane sprostredkovania – s výnimkou spravovania a úschovy – týkajúce sa účastín, podielov v spoločnostiach a združeniach, dlhopisov a iných cenných papierov s výnimkou:

– dokumentov zakladajúcich [cenných papierov predstavujúcich – neoficiálny preklad ] právny nárok na tovar,

– práv alebo cenných papierov podľa článku 5 (3);

6. riadenie [správa – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov, ako ich definovali členské štáty“.

4. Článok 1 ods. 2 smernice Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (Ú. v. ES L 375, s. 3; Mim. vyd. 06/001, s. 139) definuje podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (ďalej len „PKIPCP“) ako podniky:

„– ktorých jediným účelom je kolektívne investovanie do prevoditeľných cenných papierov z kapitálu získaného od verejnosti a ktoré riadia svoju činnosť na základe rozloženia rizík,

a

– ktorých podielové listy sú na žiadosť držiteľov spätne kúpené alebo vykúpené priamo alebo nepriamo z aktív takýchto podnikov. …“

5. Podľa toho istého článku 1 ods. 3 tieto podniky môžu byť zriaďované „buď podľa predpisov zmluvného práva (ako spoločné [podielové – neoficiálny preklad ] fondy spravované správcovskou spoločnosťou), alebo podľa predpisov o podielových fondoch (ako podielové fondy ) [o poručníckych fondoch (ako poručnícke fondy) – neoficiálny preklad ], alebo podľa predpisov o investičných spoločnostiach [podľa stanov (ako investičné spoločnosti) – neoficiálny preklad ]“. Na účely smernice 85/611 sa výrazom „podielové fondy“ rozumejú aj „poručnícke fondy“.

6. V súlade s článkom 4 ods. 1 tejto smernice je činnosť PKIPCP povoľovaná orgánmi toho členského štátu, v ktorom sa nachádza. Takéto povolenie platí vo všetkých členských štátoch.

7. Z článku 4 ods. 2 tej istej smernice vyplýva, že na účely udelenia povolenia musí podielový fond určiť správcovskú spoločnosť a depozitára, zatiaľ čo investičná spoločnosť, ktorá má rovnakú povinnosť, pokiaľ ide o depozitára, nie je povinná určiť správcovskú spoločnosť.

8. Podľa článku 7 ods. 1 a článku 14 ods. 1 smernice 85/611 musí byť majetok podielového fondu a majetok investičnej spoločnosti zverený do úschovy depozitárovi.

9. V prípade podielového fondu je depozitár podľa článku 7 ods. 3 tejto smernice okrem iného povinný:

„a) dbať o to, aby predaj, emisia, spätná kúpa, vyplácanie a zrušenie podielových listov, ktoré sa uskutočňuje na účet podielového fondu alebo správcovskou spoločnosťou, boli vykonané v súlade so zákonom a zmluvnými podmienkami [štatútom – neoficiálny preklad ] podielového fondu;

b) zabezpečovať, aby výpočet hodnoty podielových listov bol v súlade so zákonom a zmluvnými podmienkami [štatútom – neoficiálny preklad ] podielového fondu;

c) plniť inštrukcie správcovskej spoločnosti, ak nie sú v rozpore so zákonom alebo zmluvnými podmienkami [štatútom – neoficiálny preklad ] podielového fondu;

d) zabezpečovať, aby pri úkonoch, ktoré sa týkajú majetku fondu, boli tomuto fondu predložené všetky dôležité podklady [bola fondu poskytovaná protihodnota – neoficiálny preklad ] v obvyklých lehotách;

e) zabezpečovať, aby sa výnosy fondu používali v súlade so zákonom a zmluvnými podmienkami [štatútom – neoficiálny preklad ] podielového fondu.“

10. V prípade investičných spoločností článok 14 ods. 3 tej istej smernice upresňuje, že okrem úschovy majetku depozitár musí:

„a) zaisťovať, že predaj, emisia, spätná kúpa, vyplácanie a zrušenie podielových listov uskutočnené investičnou spoločnosťou alebo na jej účet prebieha v súlade so zákonom a podľa stanov spoločnosti;

b) zaisťovať, aby jej pri transakciách zahrňujúcich majetok spoločnosti boli predložené všetky dôležité podklady [bola poskytovaná protihodnota – neoficiálny preklad ] v obvyklých lehotách;

c) zaisťovať, aby sa výnosy spoločnosti používali v súlade so zákonom a stanovami.“

11. V zmysle článku 9, resp. článku 16 smernice 85/611 zodpovedá depozitár podľa práva štátu, v ktorom sa nachádza sídlo správcovskej spoločnosti, resp. sídlo investičnej spoločnosti, tejto správcovskej spoločnosti, resp. investičnej spoločnosti a podielnikom za všetky straty nimi utrpené v dôsledku ním zavineného neplnenia alebo nesprávneho plnenia jeho povinností.

12. Podľa článku 10 ods. 1 a článku 17 ods. 1 tejto smernice nesmie žiadna spoločnosť pôsobiť ako správcovská spoločnosť, resp. investičná spoločnosť, a zároveň ako depozitár.

13. Smernica 85/611 bola zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/107/ES z 21. januára 2002 s cieľom upraviť správcovské spoločnosti a zjednodušené prospekty (Ú. v. ES L 41, s. 20; Mim. vyd. 06/004, s. 287) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/108/ES z 21. januára 2002, pokiaľ ide o investovanie PKIPCP (Ú. v. ES L 41, s. 35; Mim. vyd. 06/004, s. 302). Článok 5 ods. 2 druhý pododsek smernice 85/611 v znení zmien a doplnení odkazuje na prílohu 2 tej istej smernice, ktorá obsahuje demonštratívny výpočet činností patriacich k činnostiam správy podielových fondov a investičných spoločností. Tento zoznam obsahuje tieto úlohy:

„– Spravovanie investícií

– Správa [Administrácia – neoficiálny preklad ]:

a) právne služby a účtovníctvo spravovania fondu,

b) informácie zákazníkom,

c) oceňovanie a stanovovanie cien [cien podielov – neoficiálny preklad ] (vrátane daňových priznaní [aspektov – neoficiálny preklad ]),

d) monitoring dodržiavania právnych predpisov,

e) udržiavanie zoznamu podielnikov,

f) rozdelenie výnosov,

g) vydávanie a vyplácanie podielových listov,

h) vybavovanie zmlúv (vrátane odosielania osvedčení),

i) uchovávanie záznamov.

– Odbyt“

14. Článok 5g ods. 1 smernice 85/611 v znení zmien a doplnení, ktorý sa podľa článku 13b tej istej smernice uplatní aj na investičné spoločnosti, ktoré si nezvolili správcovskú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie, upravuje možnosť správcovských spoločností za určitých podmienok „na účely účinnejšieho podnikania spoločnosti poveriť tretie osoby vykonávaním jednej alebo viacerých ich funkcií v ich mene“.

Vnútroštátna právna úprava

15. V zmysle tabuľky 9 skupiny 5 bodov 9 a 10 zákona z roku 1994 o dani z pridanej hodnoty (Value Added Tax Act 1994) sa za „zvláštne investičné fondy“ v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice považujú v Spojenom kráľovstve „authorised unit trusts“ (bod 9) a OEIC (bod 10).

16. Smernica 85/611 bola do vnútroštátneho právneho poriadku Spojeného kráľovstva prebratá zákonom z roku 2000 o finančných službách a trhoch (Financial Services and Markets Act 2000, ďalej len „FSMA“), ktorý má však širšiu oblasť pôsobnosti ako táto smernica.

17. V súlade s FSMA je „authorised unit trust“ kolektívnou investičnou schémou, ktorá je schvaľovaná vo forme povolenia a v ktorej je poručnícky fond držiteľom majetku na účet podielnikov. Podľa tejto schémy investori nakupujú a predávajú podiely. Ak správca spätne neodkúpi podiely investora alebo ak investor nepredá podiely správcovi, nové podiely sú vytvorené alebo vyplatené vždy, keď investor nakupuje alebo predáva podiely.

18. Podľa ustanovení, ktoré sa uplatnia na kolektívne investičné schémy, obsi ahnutých v „Collective Investment Schemes Sourcebook“ (ďalej len „CIS Sourcebook“) orgánu zodpovedného za finančné služby (Financial Services Authority), je správca „authorised unit trust“ povinný spravovať tento fond v súlade s aktom, ktorým bol zriadený poručnícky fond, ustanoveniami CIS Sourcebook a najnovším prospektom.

19. Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu, ktorým bol podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania, je OEIC druhom kolektívnej investičnej schémy podobným poručníckemu fondu, ktorý však má skôr štruktúru obchodnej spoločnosti a neriadi sa právom, ktoré upravuje poručnícke fondy. Okrem ustanovení FSMA sa OEIC riadi najmä vyhláškami z roku 2001 o otvorených investičných spoločnostiach (Open-Ended Investment Companies Regulations 2001, ďalej len „OEIC Regulations“). Základné imanie OEIC sa mení tak, že ak chce investor investovať do spoločnosti, vydajú sa nové akcie, a ak chce investor ukončiť svoju investíciu, jeho akcie sa vyplatia.

20. OEIC Regulations vyžadujú, aby činnosť OEIC spravoval aspoň jeden povolený správca spoločnosti (Authorised Corporate Director, ďalej len „ACD“). Týmto správcom musí byť schválená právnická osoba, ktorá má povolenie konať ako správca.

21. Podľa FSMA a CIS Sourcebook sa depozitár „authorised unit trust“ označuje výrazom „trustee“, zatiaľ čo v OEIC Regulations sa depozitár OEIC nazýva „depozitár“.

Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky

22. Abbey National Unit Trust Managers Limited a Scottish Mutual Investment Managers Limited, členovia skupiny TVA Abbey National, sú správcami 15, resp. 11 „authorised unit trusts“.

23. Činnosť „trustee“ pre nich vykonávajú buď Clydesdale Bank plc (ďalej len „Clydesdale“), Citicorp Trustee Company Limited (ďalej len „Citicorp“), alebo HSBC Bank plc (ďalej len „HSBC“). Vnútroštátny súd zdôrazňuje, že tieto spoločnosti účtujú všeobecný poplatok za svoju činnosť ako „trustee“. Hoci Clydesdale a HSBC vykonávajú aj úschovu, všeobecné poplatky za činnosť „trustee“, ktoré účtujú, nezahŕňajú všeobecnú úschovu, za ktorú je stanovený osobitný poplatok, zatiaľ čo Citicorp, aj keď je „trustee“, úschovu nevykonáva.

24. Inscape Investments Limited vykonáva činnosť ACD pre Inscape Investment Fund a Abbey National Asset Managers Limited vykonáva rovnakú činnosť pre tri iné OEIC. Inscape Investments Limited a Inscape Investment Fund sú rovnako členmi skupiny TVA Abbey National.

25. Citicorp bol vymenovaný za depozitára týchto štyroch OEIC a za svoju činnosť im účtuje všeobecný poplatok. Nevykonáva však pre nich úschovu.

26. Na konci roka 2000 uzavrel Inscape Investments Limited zmluvu o vedení účtovníctva s Bank of New York Europe Limited a neskôr s Bank of New York (ďalej len „Bank of New York“). Touto zmluvou sa Bank of New York zaviazala poskytovať služby, ktorými ju poveril Inscape Investments Limited, najmä výpočet výšky výnosov a ceny podielov alebo akcií fondov, oceňovanie majetku, vedenie účtovníctva, príprava výkazov na rozdelenie výnosov, poskytovanie informácií a dokladov na účely pravidelných účtovných závierok a na účely daňových priznaní, štatistických hlásení a priznaní k dani z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“), ako aj príprava prognóz výnosov.

27. Bank of New York sa zaviazala poskytovať aj iné služby ako napríklad spracovanie údajov, potvrdzovanie účtovných zostatkov peňažných prostriedkov, výpočet a zaúčtovanie výdavkov a nákladov, zaznamenávanie udalostí týkajúcich spoločnosti, distribúcia denných cien podielov tlači, vypracovanie daňových priznaní a priznaní pre DPH, ako aj vyhlásení pre Banku Anglicka, výpočet distribučného poplatku a výnosov a odpovede na otázky Inscape Investments Limited a/alebo depozitára.

28. Abbey National podal opravný prostriedok z dôvodu, že niekoľko „trustee“ „authorised unit trusts“ spravovaných jeho dcérskymi spoločnosťami požadovalo zaplatenie DPH, a Inscape Investment Fund z dôvodu, že zaplatenie DPH od neho žiadal jeho depozitár.

29. Okrem toho Abbey National napáda skutočnosť, že Bank of New York účtuje Inscape Investments Limited DPH z administratívnych a účtovníckych služieb, ktoré vykonáva ako administratívny správca fondov.

30. Abbey National ďalej tvrdí, že služby, ktoré poskytuje Bank of New York, sú oslobodené od DPH, pretože ide o „riadenie [správ[u] – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov“ podľa článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice. V tomto ohľade zdôrazňuje, že administrácia fondov je zjavne súčasťou ich správy a že so subdodávkou všetkých alebo veľkej časti administratívnych aspektov, ktoré tvoria charakteristickú a podstatnú časť správy, nemožno zaobchádzať inak ako so subdodávkou niektorých rozhodnutí týkajúcich sa výberu investícií.

31. Abbey National a Inscape Investment Fund tvrdia, že aj iné služby ako služby úschovy poskytované „trustee“ pre „authorised unit trust“ a depozitármi pre OEIC sú oslobodené od dane podľa článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice. Medzi činnosťami správy sú totiž uvedené aj činnosti kontroly a prijímania rozhodnutí, ktoré vykonáva depozitár alebo „trustee“.

32. Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu, ktorým bol podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania, vyplýva, že podľa Commissioners je charakteristickou a podstatnou činnosťou správy investičných fondov riadenie investícii, ktoré zahŕňa výber a prevody spravovaného majetku. Tvrdia, že táto skutočnosť vylučuje služby, ktoré poskytujú „trustee“ a depozitári, z pôsobnosti oslobodenia od dane, pretože tieto služby nie sú vo všeobecnosti bezprostredne súčasťou každodenných rozhodnutí týkajúcich sa riadenia investícii a ich hlavnou úlohou je chrániť spotrebiteľa a investora. Rovnako to vylučuje z pôsobnosti oslobodenia od dane administratívne služby poskytované administratívnym správcom fondu, pretože žiadna z týchto služieb nezahŕňa výber a prevody spravovaného majetku.

33. Vnútroštátny súd poznamenáva, že rozsah oslobodenia stanoveného článkom 13 B písm. d) bodom 6 šiestej smernice nie je jednoznačný. V tomto ohľade zdôrazňuje, že medzi jednotlivými členskými štátmi existujú rozdiely pri zaobchádzaní s plneniami, ako sú tie vo veci samej.

34. Za týchto okolností VAT and Duties Tribunal, London, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:

„1. Znamená oslobodenie ‚riadeni[a] [správ[y] – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov, ako ich definovali členské štáty‘ [‘the management of special investment funds as defined by Member States’ v anglickej jazykovej verzii] stanovené v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice o DPH, že členské štáty majú právomoc určiť činnosti zahrnuté do ‚správy‘ investičných fondov, ako aj právomoc definovať investičné fondy, ktoré môžu využívať oslobodenie?

2. Ak je odpoveď na prvú otázku záporná a výraz ‚riadenie [správa – neoficiálny preklad ]‘ uvedený v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice o DPH sa má v práve Spoločenstva vykladať samostatne s prihliadnutím na smernicu 85/611..., sú služby účtované depozitárom alebo „trustee“ v rámci služieb poskytovaných v súlade s článkami 7 a 14 smernice [85/611] vnútroštátnymi ustanoveniami a príslušným štatútom fondu oslobodenými službami ‚riadeni[a] [správ[y] – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov‘ v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice o DPH?

3. Ak je odpoveď na prvú otázku záporná a výraz ‚správa‘ sa má v práve Spoločenstva vykladať samostatne, uplatní sa oslobodenie ‚riadeni[a] [správ[y] – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov‘ v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice o DPH na služby poskytované externým správcom v rámci administratívnej správy fondu?“

O prvej otázke

35. Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či je pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ]“ investičných fondov uvedený v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice samostatným pojmom práva Spoločenstva, ktorého obsah nemôžu členské štáty meniť.

Pripomienky predložené Súdnemu dvoru

36. Abbey National, luxemburská vláda a Komisia Európskych spoločenstiev sa domnievajú, že oslobodenie stanovené článkom 13 B písm. d) bodom 6 šiestej smernice pre „riadenie [správ[u] – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov, ako ich definovali členské štáty“, je potrebné vykladať tak, že nepriznáva členským štátom právomoc definovať činnosti, na ktoré sa vzťahuje výraz správa fondov.

37. Vláda Spojeného kráľovstva naopak tvrdí, že toto oslobodenie priznáva členským štátom túto právomoc, ako aj právomoc definovať investičné fondy, ktoré môžu využiť oslobodenie.

Posúdenie Súdnym dvorom

38. Podľa ustálenej judikatúry predstavujú oslobodenia upravené v článku 13 šiestej smernice samostatné pojmy práva Spoločenstva s vlastnou definíciou v tomto práve, ktorej cieľom je vyhnúť sa rozdielom pri uplatňovaní režimu DPH medzi jednotlivými členskými štátmi (pozri najmä rozsudky z 12. septembra 2000, Komisia/Írsko, C‑358/97, Zb. s. I‑6301, bod 51, z 3. marca 2005, Fonden Marselisborg Lystbådehavn, C‑428/02, Zb. s. I‑1527, bod 27, a z 1. decembra 2005, Ygeia, C‑394/04 a C‑395/04, Zb. s. I‑10373, bod 15).

39. V dôsledku toho členské štáty nemôžu meniť obsah oslobodení, predovšetkým keď upravujú podmienky ich uplatnenia, čo však nie je prípad, keď im Rada zverila úlohu definovať niektoré výrazy použité pri stanovení oslobodenia (pozri rozsudok z 28. marca 1996, Gemeente Emmen, C‑468/93, Zb. s. I‑1721, bod 25).

40. Je teda potrebné preskúmať, či článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice zveruje členským štátom úlohu definovať tak pojem „zvláštn[e] investičn[é] fond[y]“, ako aj pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ]“ týchto fondov alebo či sa táto úloha týka len prvého z týchto dvoch pojmov.

41. V tomto ohľade je potrebné uviesť, že ak je rozsah tohto ustanovenia v jeho anglickej a holandskej verzii nejednoznačný, najmä z dánskej, nemeckej, francúzskej a talianskej verzie vyplýva, že článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice odkazuje na definície členských štátov, len pokiaľ ide o pojem „zvláštnych investičných fondov“.

42. Obmedzený rozsah tohto odkazu na vnútroštátne právo, ktorý vyplýva najmä z dánskej, nemeckej, francúzskej a talianskej verzie, je podporovaný kontextom, v akom sa tento výraz nachádza, štruktúrou šiestej smernice a cieľom vyhnúť sa rozdielom pri uplatňovaní režimu DPH medzi jednotlivými členskými štátmi.

43. Na prvú otázku treba teda odpovedať tak, že pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ]“ investičných fondov uvedený v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice je samostatným pojmom práva Spoločenstva, ktorého obsah nie sú členské štáty oprávnené meniť.

O druhej a tretej otázke

44. Svojou druhou a treťou otázkou, ktoré je vhodné preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice má vykladať tak, že sa pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov“ vzťahuje alebo nevzťahuje na:

– služby účtované depozitárom poskytované v súlade s článkami 7 a 14 smernice 85/611, vnútroštátnymi ustanoveniami a príslušným štatútom fondu a

– služby administratívnej a účtovníckej správy fondov poskytované externými správcami.

Pripomienky predložené Súdnemu dvoru

45. Abbey National a luxemburská vláda tvrdia, že služby, ktoré účtuje depozitár alebo „trustee“ v rámci služieb poskytovaných v súlade s článkami 7 a 14 smernice 85/611, vnútroštátnymi ustanoveniami a príslušnými pravidlami fondu, sú službami oslobodenými od dane v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice.

46. Toto ustanovenie sa vzťahuje aj na služby poskytované externým správcom v rámci administratívnej správy fondov.

47. Vláda Spojeného kráľovstva tvrdí, že výraz „riadenie [správa – neoficiálny preklad ]“ investičných fondov uvedený v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice treba chápať ako výraz, ktorý odkazuje na hlavnú činnosť správy portfólia vykonávanú správcom investičného fondu.

48. Toto oslobodenie nemožno rozširovať na služby, ktoré účtuje depozitár alebo „trustee“ v rámci úschovy majetku investičného fondu alebo kontroly činností správcu, ktorá má zabezpečiť, že sú tieto činnosti vykonávané v súlade s právnymi predpismi a štatútom fondu.

49. Z tých istých dôvodov sa toto oslobodenie nevzťahuje ani na výlučne administratívne služby, ktoré správcovi poskytuje administratívny správca na základe zmluvy o subdodávke vedenia účtovníctva fondu.

50. Podľa Komisie výraz „riadenie [správa – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov“ v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice zahŕňa všetky služby, ktoré úzko súvisia s využívaním fondov, t. j. s určením investičnej politiky, politiky nákupu a predaja majetku.

51. Služby poskytované depozitárom v súlade s článkami 7 a 14 smernice 85/611, vnútroštátnymi ustanoveniami a príslušným štatútom fondu však nepredstavujú správu fondov v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice.

52. Ani služby poskytované externým správcom, ktoré sa týkajú administratívnej správy fondov, nepredstavujú správu fondov v zmysle tohto ustanovenia.

Posúdenie Súdnym dvorom

53. Na úvod je potrebné uviesť, že článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice sa týka investičných fondov bez ohľadu na ich právnu formu. Do pôsobnosti tohto ustanovenia teda patria tak podniky kolektívneho investovania založené podľa predpisov zmluvného práva alebo práva poručníckych fondov, ako aj podniky založené podľa stanov.

54. Ani z kontextu, ani zo znenia článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice totiž nevyplýva úmysel zákonodarcu obmedziť pôsobnosť tohto ustanovenia iba na podniky kolektívneho investovania založené podľa predpisov zmluvného práva alebo práva poručníckych fondov.

55. V čase prijatia šiestej smernice v skutočnosti ešte nebola terminológia Spoločenstva v tejto oblasti harmonizovaná, keďže smernica 85/611 obsahujúca vo svojom článku 1 ods. 3 definíciu PKIPCP v práve Spoločenstva bola prijatá až v roku 1985. Okrem toho, hoci francúzska a talianska verzia článku 1 ods. 3 smernice 85/611 používajú pri označení podnikov kolektívneho investovania založených podľa predpisov zmluvného práva ten istý výraz, ktorý sa nachádza v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice, nie je tomu tak v prípade iných jazykových verzií tohto ustanovenia, najmä anglickej, nemeckej, dánskej a nórskej verzie.

56. Navyše, pokiaľ ide o uplatnenie článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice na plnenia uskutočňované medzi podnikmi kolektívneho investovania a investormi (podielnikmi), akýkoľvek iný výklad tohto ustanovenia oslobodzujúci od DPH správu podnikov kolektívneho investovania, ktoré boli založené podľa predpisov zmluvného práva alebo práva poručníckych fondov, a nie tých, ktoré sú založené podľa stanov, by bol v rozpore so zásadou daňovej neutrality, na ktorej predovšetkým spočíva spoločný systém DPH zavedený šiestou smernicou a ktorej odporuje, aby sa s hospodárskymi subjektmi, ktoré uskutočňujú zdaniteľné plnenia rovnakého druhu, zaobchádzalo pri vyberaní DPH rozdielne (pozri rozsudky zo 16. septembra 2004, Cimber Air, C‑382/02, Zb. s. I‑8379, body 23 a 24, ako aj z 8. decembra 2005, Jyske Finans, C‑280/04, Zb. s. I‑10683, bod 39).

57. Ďalej je potrebné preskúmať obsah pojmu „riadenie [správa – neoficiálny preklad ]“ investičných fondov.

58. V tomto ohľade je potrebné uviesť, že článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice neobsahuje žiadnu definíciu tohto pojmu.

59. Je teda namieste vykladať toto ustanovenie s prihliadnutím na kontext, v ktorom sa nachádza, účel a štruktúru tejto smernice s osobitným zreteľom na ratio legis oslobodenia, ktoré stanovuje (pozri v tomto zmysle rozsudky z 18. novembra 2004, Temco Europe, C‑284/03, Zb. s. I ‑11237, bod 18, a Fonden Marselisborg Lystbådehavn, už citovaný, bod 28).

60. Na úvod je vhodné pripomenúť, že keďže oslobodenia od dane uvedené v článku 13 šiestej smernice predstavujú výnimky zo všeobecnej zásady, podľa ktorej sa DPH vyberá z každého poskytnutia služieb uskutočneného za protihodnotu platiteľom dane, je potrebné vykladať ich doslovne (pozri najmä rozsudky z 12. júna 2003, Sinclair Collis, C‑275/01, Zb. s. I‑5965, bod 23, a z 20. novembra 2003, Taksatorringen, C‑8/01, Zb. s. I‑13711, bod 36).

61. Z článku 1 ods. 2 smernice 85/611 ďalej vyplýva, že plnenia PKIPCP spočívajú v kolektívnom investovaní peňažných prostriedkov získaných od verejnosti do prevoditeľných cenných papierov. S pomocou kapitálu, ktorý upisovatelia uložili a nadobudli tak podiel, PKIPCP vytvára a na ich účet a za odmenu spravuje portfólio pozostávajúce z prevoditeľných cenných papierov (pozri rozsudok z 21. októbra 2004, BBL, C‑8/03, Zb. s. I‑10157, bod 42).

62. Ako poznamenáva generálna advokátka v bode 68 návrhov, cieľom oslobodenia plnení súvisiacich so správou investičných fondov stanoveného v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice je najmä uľahčiť malým investorom investovanie do cenných papierov prostredníctvom investičných podnikov. Bod 6 tohto ustanovenia má zabezpečiť daňovú neutralitu spoločného systému DPH, pokiaľ ide o výber medzi priamym investovaním a investovaním prostredníctvom podniku kolektívneho investovania.

63. Z toho vyplýva, že plnenia, na ktoré sa vzťahuje toto oslobodenie, sú plneniami charakteristickými pre činnosť podnikov kolektívneho investovania.

64. Z tohto dôvodu patria do pôsobnosti článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice okrem činností správy portfólia aj administratívne činnosti samotných podnikov kolektívneho investovania uvedené v prílohe II smernice 85/611 v znení zmien a doplnení pod názvom „Správa [Administrácia – neoficiálny preklad ]“, ktoré sú charakteristickými činnosťami podnikov kolektívneho investovania.

65. Toto ustanovenie sa naopak nevzťahuje na činnosti depozitára podnikov kolektívneho investovania, ktoré sú uvedené v článku 7 ods. 1 a 3 a v článku 14 ods. 1 a 3 smernice 85/611. Tieto činnosti sa totiž netýkajú správy podnikov kolektívnej správy, ale kontroly a dohľadu nad ich činnosťou, keďže sledovaným cieľom je zabezpečiť, aby bola správa podnikov kolektívneho investovania vykonávaná v súlade so zákonom.

66. Pokiaľ ide o služby administratívnej a účtovníckej správy fondov poskytované externým správcom, je vhodné na úvod uviesť, že rovnako ako v prípade plnení oslobodených od dane podľa článku 13 B písm. d) bodov 3 a 5 šiestej smernice (pozri rozsudok z 5. júna 1997, SDC, C‑2/95, Zb. s. I‑3017, bod 32), správa investičných fondov uvedená v bode 6 tohto článku je definovaná v závislosti od povahy poskytovaných služieb a nie v závislosti od poskytovateľa alebo príjemcu služby.

67. Znenie článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice potom v zásade nevylučuje, aby správa investičných fondov pozostávala z rôznych samostatných služieb, na ktoré sa tak môže vzťahovať pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov“ v zmysle tohto ustanovenia a ktoré môžu využívať oslobodenie upravené v tomto ustanovení, aj keď sú poskytované externým správcom [pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o článok 13 B písm. d) bod 3 šiestej smernice, rozsudok SDC, už citovaný, bod 64, a pokiaľ ide o článok 13 B písm. d) bod 5 tejto smernice, rozsudok z 13. decembra 2001, CSC Financial Services, C‑235/00, Zb. s. I‑10237, bod 23].

68. Za týchto okolností zo zásady daňovej neutrality vyplýva, že subjekty musia mať možnosť zvoliť si organizačný model, ktorý im z prísne ekonomického hľadiska najviac vyhovuje bez toho, aby podstupovali riziko, že ich plnenia budú vylúčené z oslobodenia od dane stanoveného v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice.

69. Z toho vyplýva, že služby správy poskytované externým správcom v zásade patria do pôsobnosti článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice.

70. Aby však bolo možné služby administratívnej a účtovníckej správy fondov poskytované externým správcom považovať za plnenia oslobodené od dane v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 6 šiestej smernice, musia tieto služby vytvárať osobitný celok posudzovaný celkovo, ktorého účelom je vykonávať charakteristické a podstatné činnosti služby opísanej v tomto bode 6 (pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o článok 13 B písm. d) bod 5 šiestej smernice, rozsudky SDC, už citovaný, bod 66, a CSC Financial Services, už citovaný, bod 25).

71. Poskytované služby sa teda musia týkať charakteristických a podstatných znakov správy investičných fondov. Na jednoduché materiálne alebo technické služby, ako napríklad sprístupňovanie informačného systému, sa nevzťahuje článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice (pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o článok 13 B písm. d) bod 3, rozsudok SDC, už citovaný, bod 66).

72. Je teda potrebné uviesť, že článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice sa má vykladať tak, že na služby administratívnej a účtovníckej správy fondov poskytované externým správcom sa vzťahuje pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov“ v zmysle tohto ustanovenia, ak tieto služby vytvárajú osobitný celok posudzovaný celkovo a sú charakteristické a podstatné pre správu zvláštnych investičných fondov.

73. Je na vnútroštátnom súde, aby preukázal, či služby, o ktoré ide vo veci samej, zodpovedajú týmto kritériám.

74. Z uvedeného vyplýva, že na druhú a tretiu otázku je potrebné odpovedať v tom zmysle, že článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice sa má vykladať tak, že pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov“ uvedený v tomto ustanovení zahŕňa služby administratívnej a účtovníckej správy fondov poskytované externým správcom, ak tieto služby vytvárajú osobitný celok posudzovaný celkovo a sú charakteristické a podstatné pre správu týchto fondov. Tento pojem sa naopak nevzťahuje na plnenia zodpovedajúce činnostiam depozitára, ktoré sú uvedené v článku 7 ods. 1 a 3 a v článku 14 ods. 1 a 3 smernice 85/611.

O trovách

75. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Výrok

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

1. Pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ]“ zvláštnych investičných fondov uvedený v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, je samostatným pojmom práva Spoločenstva, ktorého obsah nie sú členské štáty oprávnené meniť.

2. Článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice 77/388 sa má vykladať tak, že pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad ] zvláštnych investičných fondov“ uvedený v tomto ustanovení sa vzťahuje na služby administratívnej a účtovníckej správy fondov poskytované externým správcom, ak tieto služby vytvárajú osobitný celok posudzovaný celkovo a sú charakteristické a podstatné pre správu týchto fondov.

Tento pojem sa naopak nevzťahuje na plnenia zodpovedajúce činnostiam depozitára, ktoré sú uvedené v článku 7 ods. 1 a 3 a v článku 14 ods. 1 a 3 smernice Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP).