ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 186/5

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal — Spojené kráľovstvo) — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions

(Vec C-537/09) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Zložka „pohyblivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnutých („disability living allowance“) - Samostatná dávka - Osobitná nepríspevková dávka - Neexportovateľnosť)

2011/C 186/09

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Upper Tribunal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobcovia: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Upper Tribunal — Výklad článku 4 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35), v znení účinnom pred 5. májom 2005 — Príspevok na živobytie pre zdravotne postihnutých, ktorý sa skladá zo zložky „starostlivosti“ priznávanej osobám, ktoré potrebujú osobnú asistenciu, a zložky „pohyblivosti“ určenej pre osoby, ktoré potrebujú pomoc pri premiestňovaní sa („disability living allowance“) — Možnosť považovať, na účely uplatnenia nariadenia, zložku pohyblivosti ako oddelenú dávku — Kvalifikácia uvedenej dávky

Výrok rozsudku

1. Článok 4 ods. 2a nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, vo verzii, ktorá bola zmenená, doplnená a aktualizovaná nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 z 31. marca 2004, ako aj nariadenia č. 1408/71 v tejto uvedenej verzii, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, sa musí vykladať v tom zmysle, že zložka „pohyblivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnutých („disability living allowance“) predstavuje osobitnú peňažnú nepríspevkovú dávku v zmysle tohto ustanovenia, uvedenú v prílohe IIa týchto nariadení.

2. Skúmanie tretej prejudiciálnej otázky neodhalilo nič, čo by mohlo ovplyvniť platnosť článku 10a nariadenia č. 1408/71 v každej z uvádzaných verzií uplatniteľných vo veciach samých v rozsahu, v akom tento článok umožňuje podriadiť poskytnutie zložky „pohyblivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnutých podmienkam bydliska a pobytu vo Veľkej Británii.

(1) Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.
SK Úradný vestník Európskej únie C 186/4

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Paris — Francúzsko) — Prunus SARL, Polonium SA/Directeur des services fiscaux

(Vec C-384/09) (1)

(Priame dane - Voľný pohyb kapitálu - Článok 64 ZFEÚ - Právnické osoby usadené v treťom štáte - Vlastníctvo nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v členskom štáte - Daň z trhovej hodnoty týchto nehnuteľností - Nepriznanie oslobodenia od dane - Posúdenie vo vzťahu k zámorským krajinám a územiam - Boj proti daňovým podvodom - Solidárna zodpovednosť)

2011/C 186/07

Jazyk konania: francúzština

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Tribunal de grande instance de Paris

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: Prunus SARL, Polonium SA

Žalovaný: Directeur des services fiscaux

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de grande instance (Paríž) — Výklad článkov 56 a nasl. Zmluvy ES — Daň z trhovej hodnoty nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa vo Francúzsku — Zlučiteľnosť so Zmluvou vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá oslobodzuje od tejto dane právnické osoby s miestom skutočného vedenia vo Francúzsku alebo v inom členskom štáte Európskej únie, ale v prípade právnických osôb, ktoré majú miesto skutočného vedenia na území tretieho štátu podmieňuje využitie tohto oslobodenia existenciou dohody o administratívnej pomoci v boji proti daňovým podvodom a únikom uzavretej medzi Francúzskom a týmto štátom alebo existenciou zmluvy obsahujúcej ustanovenie o zákaze diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti — Odmietnutie oslobodenia vo vzťahu k dvom spoločnostiam so sídlom na Britských panenských ostrovoch — Povinnosť solidárnych dlžníkov, ktorí sú právnickými osobami so sídlom vo Francúzsku, zaplatiť daň

Výrok rozsudku

Článok 64 ods. 1 ZFEÚ treba vykladať v tom zmysle, že článok 63 ZFEÚ nebráni uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá existovala k 31. decembru 1993, ktorá poskytuje oslobodenie od dane z trhovej hodnoty nehnuteľností nachádzajúcich sa na území členského štátu Európskej únie spoločnostiam so sídlom v tomto štáte a ktorá v prípade spoločností so sídlom na území zámorských krajín a území podmieňuje túto možnosť existenciou dohody o administratívnej pomoci v boji proti daňovým podvodom a únikom uzavretej medzi uvedeným členským štátom a týmto územím alebo skutočnosťou, že podľa zmluvy obsahujúcej ustanovenie o zákaze diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti nesmú byť tieto právnické osoby zdaňované viac ako spoločnosti so sídlom na území daného členského štátu.

(1) Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.
2.

Článok 12 ods. 5 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996, a článok 12 ods. 1 a článok 12 ods. 2 písm. a) tretia zarážka nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 12/97 z 18. decembra 1996, sa majú vykladať v tom zmysle, že colné orgány sú povinné vydať záväzné informácie o nomenklatúrnom zaradení tovaru, ktoré sú v súlade s vysvetlivkami ku kombinovanej nomenklatúre. V prípade nezhody medzi uvedenými orgánmi a hospodárskymi subjektmi, v súvislosti so súladom týchto poznámok s kombinovanou nomenklatúrou a v súvislosti so zaradením tovaru, prináleží hospodárskym subjektom aby na príslušnom orgáne podali odvolanie podľa článku 243 nariadenia č. 2913/92 v znení zmien a doplnení. Súd, ktorý rozhoduje o odvolaní, rozhodne o zaradení tovaru, a to prípadne po tom, ako Súdnemu dvoru položí prejudiciálnu otázku za podmienok stanovených v článku 267 ZFEÚ. Okrem toho členský štát, o ktorého orgány ide, má možnosť obrátiť sa podľa postupu upraveného v článku 8 nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 254/2000 z 31. januára 2000, na výbor stanovený v článku 247 nariadenia č. 2913/92 v znení zmien a doplnení.
3.

Zásada efektivity bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava vyplývajúca z ustanovení § 175 ods. 2 druhej vety daňového zákonníka (Abgabenordnung) v znení zákona o prebratí smerníc Európskej únie do vnútroštátneho daňového práva a o zmene a doplnení niektorých ustanovení (Gesetz zur Umsetzung von EU-Richtlinien in nationales Steuerrecht und zur Änderung weiterer Vorschriften) v spojení s § 97 ods. 9 treťou vetou zákona, ktorým bol prijatý daňový zákonník (Einführungsgesetz zur Abgabenordnung) zo 14. decembra 1976, v znení zmien a doplnení, ktorá retroaktívne a bez poskytnutia prechodného obdobia neumožňuje dosiahnuť zápočet dane z príjmov zahraničných právnických osôb vzťahujúcej sa na dividendy vyplácané kapitálovou spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte predložením potvrdenia vzťahujúceho sa na túto daň v súlade s požiadavkami právnej úpravy členského štátu, v ktorom je príjemca týchto dividend daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou, alebo potrebných dokladov umožňujúcich daňovým orgánom tohto štátu jasne a presne overiť, či sú splnené podmienky na poskytnutie uvedenej daňovej výhody. Vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, aká je primeraná lehota na predloženie uvedeného potvrdenia alebo potrebných dokladov.
1.

Ustanovenia časti A bodu 6 prílohy III nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 629/2006 z 5. apríla 2006, v spojení s článkom 7 ods. 2 písm. c) tohto nariadenia nebránia takému vnútroštátnemu pravidlu, akým je pravidlo, ktorého sa týka konanie vo veci samej, podľa ktorého sa vypláca vyrovnávací príspevok k dávke v starobe v prípade, že výška tejto dávky priznaná podľa článku 20 dvojstrannej zmluvy medzi Českou republikou a Slovenskou republikou uzavretej 29. októbra 1992 v rámci opatrení určených na vyriešenie situácie po rozdelení Českej a Slovenskej Federatívnej republiky 31. decembra 1992 je nižšia než dávka, ktorá by bola priznaná, ak by bol starobný dôchodok vypočítaný podľa právnych noriem Českej republiky.
2.

Počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010, stanoveného v článku 4 smernice 2001/81: — článok 4 ods. 3 ZEÚ a článok 288 ods. 3 ZFEÚ, ako aj smernica 2001/81 stanovujú pre členské štáty povinnosť zdržať sa prijímania ustanovení, ktoré by mohli vážne ohroziť uskutočnenie cieľa stanoveného touto smernicou, — to, že členské štáty prijmú špecifické opatrenie týkajúce sa len jedného zdroja SO2 a NOx, sa nezdá byť schopné samo osebe vážne narušiť dosiahnutie výsledku stanoveného smernicou 2001/81. Vnútroštátnemu súdu prináleží preveriť, či sa v prípade každého rozhodnutia, ktorým sa vydáva environmentálne povolenie na výstavbu a prevádzku priemyselného zariadenia, o aké ide vo veciach samých, jedná o takúto situáciu, — článok 288 ods. 3 ZFEÚ, článok 6 a článok 7 ods. 1 a 2, ako aj článok 8 ods. 1 a 2 smernice 2001/81 ukladajú členským štátom jednak povinnosť vypracovať, aktualizovať a revidovať v prípade potreby programy progresívneho znižovania národných emisií SO2 a NOx, ktoré sú povinné dať k dispozícii verejnosti a dotknutým organizáciám vo forme jasných, zrozumiteľných a ľahko dostupných informácií, a takisto ich oznámiť Európskej komisii v stanovených lehotách, a jednak povinnosť vypracovať a aktualizovať každý rok národné inventúry uvedených emisií, ako aj národné projekcie na rok 2010, ktoré sa musia v stanovených lehotách oznámiť Európskej komisii a Európskej agentúre životného prostredia, — článok 288 ods. 3 ZFEÚ a samotná smernica 2001/81 nestanovujú členským štátom ani povinnosť odmietnutia alebo obmedzenia vydania environmentálneho povolenia na výstavbu a prevádzku priemyselného zariadenia, o aké ide vo veciach samých, ani prijať špecifické kompenzačné opatrenia pre každé vydané povolenie tohto typu, a to aj v prípade prekročenia alebo rizika prekročenia národných emisných stropov SO2 a NOx.
SK Úradný vestník Európskej únie C 298/2

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Højesteret — Dánsko) — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, v likvidácii, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10)/Merck Sharp & Dohme Corporation (predtým Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

(Spojené veci C-400/09 a C-207/10) (1)

(Ochranné známky - Smernica 89/104/EHS - Článok 7 ods. 2 - Farmaceutické výrobky - Súbežný dovoz - Úprava balenia výrobku označeného ochrannou známkou - Nové balenie uvádzajúce držiteľa povolenia na uvádzanie výrobkov na trh, podľa ktorého pokynov bol výrobok prebalený, ako pôvodcu úpravy balenia - Fyzická úprava balenia vykonaná nezávislým podnikom)

2011/C 298/03

Jazyk konania: dánčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Højesteret

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, v likvidácii, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10)

Žalované: Merck Sharp & Dohme Corporation (predtým Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

Predmet veci

Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Højesteret — Výklad rozsudkov Súdneho dvora vo veciach C-232/94, MPA Pharma a C-427/93, Bristol-Myers Squibb, ako aj prvej smernice Rady 89/104/CEE z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Úprava balenia farmaceutického výrobku, ktorý je predmetom súbežného dovozu — Súbežný dovozca, držiteľ povolenia na uvádzanie dovážaného výrobku na trh, ktorý sám seba uviedol na novom balení ako autora úpravy balenia napriek skutočnosti, že nákup a úprava balenia lieku boli v skutočnosti uskutočnené nezávislým podnikom

Výrok rozsudku

Článok 7 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľovi ochrannej známky súvisiacej so súbežne dovážaným farmaceutickým výrobkom neumožňuje zabrániť neskoršiemu uvádzaniu tohto prebaleného výrobku na trh len z dôvodu, že nové balenie ako podnik zabezpečujúci úpravu balenia neuvádza podnik, ktorý na objednávku skutočne upravil balenie tohto výrobku; pričom ide o držiteľa povolenia na uvádzanie uvedeného výrobku na trh, podľa ktorého pokynov bola úprava balenia vykonaná a ktorý je za ňu zodpovedný.

(1) Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.

Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.
SK Úradný vestník Európskej únie C 269/6

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal — Spojené kráľovstvo) — Lucy Stewart/Secretary of State for Work and Pensions

(Vec C-503/09) (1)

(Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Články 4, 10 a 10a - Krátkodobá dávka v práceneschopnosti pre mladé zdravotne postihnuté osoby - Nemocenská dávka alebo dávka v invalidite - Podmienky bydliska, prítomnosti v čase podania žiadosti a predchádzajúceho skutočného pobytu - Občianstvo Únie - Proporcionalita)

2011/C 269/09

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Upper Tribunal

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Lucy Stewart

Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Upper Tribunal — Výklad článkov 10, 19, 28, 29 a 95a nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) — Dávky vyplácané nezamestnaným vo veku 16 až 25 rokov s bydliskom v Spojenom kráľovstve, ktorých práceneschopnosť trvá minimálne sedem mesiacov („dávka short-term incapacity benefit in youth“) — Kvalifikovanie tejto dávky ako nemocenskej dávky alebo dávky v invalidite — Poskytovanie dávky podmienené podmienkou bydliska

Výrok rozsudku

1. Krátkodobá dávka v práceneschopnosti pre mladé zdravotne postihnuté osoby, ako je dávka, o ktorú ide vo veci samej, je dávkou v invalidite podľa článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, pod podmienkou, že je nesporné, že v čase podania žiadosti trpí žiadateľ trvalým alebo dlhodobým zdravotným postihnutím.

2. Článok 10 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 1408/71 v uvedenom znení, zmeneného a doplneného nariadením č. 647/2005, bráni tomu, aby členský štát podmienil poskytnutie krátkodobej dávky v práceneschopnosti pre mladé zdravotne postihnuté osoby, akou je dávka, o ktorú ide vo veci samej, zvyčajným bydliskom žiadateľa na svojom území. Článok 21 ods. 1 ZFEÚ bráni tomu, aby členský štát podmienil poskytnutie takejto dávky: — predchádzajúcim skutočným pobytom žiadateľa na svojom území a pritom vylúčil akékoľvek ďalšie prvky umožňujúce preukázať existenciu skutočnej väzby medzi žiadateľom a týmto členským štátom a — prítomnosťou žiadateľa na svojom území v čase podania žiadosti.

(1) Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.
1.

Portugalska republika si tým, že — umožnila výkon činností súvisiacich so sprostredkovaním nehnuteľností len v rámci realitnej kancelárie, — realitným kanceláriám a maklérom so sídlom v iných členských štátoch stanovila povinnosť uzavrieť poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú v súvislosti s výkonom ich odborných činností, ktoré je v súlade s portugalskou právnou úpravou, — realitným kanceláriám so sídlom v iných členských štátoch stanovila povinnosť disponovať pozitívnym vlastným imaním v zmysle tejto právnej úpravy, a — realitným kanceláriám a maklérom so sídlom v iných členských štátoch stanovila povinnosť podriadiť sa celej disciplinárnej kontrole zo strany Instituto da Construção e do Imobiliário IP, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 56 ZFEÚ a tým, že — realitným kanceláriám stanovila povinnosť vykonávať výlučne činnosť v oblasti sprostredkovania nehnuteľností s výnimkou správy nehnuteľností pre tretie osoby, a — realitným maklérom stanovila povinnosť vykonávať výlučne činnosť realitných maklérov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ.
6.

Článok 14 ods. 1 smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na prevádzkovateľa, ak tento prevádzkovateľ nemal aktívnu úlohu takej povahy, že by bolo možné konštatovať, že uložené údaje pozná alebo má nad nimi kontrolu. Uvedený prevádzkovateľ má takúto úlohu, keď poskytuje pomoc, ktorá spočíva najmä v optimalizácii prezentácie predmetných ponúk na predaj alebo v ich podpore. Pokiaľ prevádzkovateľ internetového obchodu nemal aktívnu úlohu v zmysle uvedenom v predchádzajúcom bode a pokiaľ jeho poskytovanie služieb z tohto dôvodu patrí do pôsobnosti článku 14 ods. 1 smernice 2000/31, nemôže sa vo veci, ktorá môže viesť k uloženiu náhrady škody, dovolávať výnimky zo zodpovednosti stanovenej v tomto ustanovení, ak vedel o skutočnostiach alebo okolnostiach, na základe ktorých by obozretný hospodársky subjekt musel konštatovať protiprávnosť predmetných ponúk na predaj, a v prípade takejto vedomosti nekonal promptne v súlade s uvedeným článkom 14 ods. 1 písm. b).
SK Úradný vestník Európskej únie C 269/5

Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Secretary of State for the Home Department/Maria Dias

(Vec C-325/09) (1)

(Voľný pohyb osôb - Smernica 2004/38/ES - Článok 16 - Právo na trvalý pobyt - Obdobia skončené pred dátumom prebratia tejto smernice do vnútroštátneho právneho poriadku - Legálny pobyt - Pobyt uskutočnený iba na základe povolenia na pobyt vydaného podľa smernice 68/360/EHS a bez toho, aby boli splnené podmienky pre priznanie akéhokoľvek práva na pobyt)

2011/C 269/06

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Odvolateľ: Secretary of State for the Home Department

Odporkyňa v odvolacom konaní: Maria Dias

Predmet veci

Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad článku 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46) — Výklad článku 18 ods. 1 ES — Právo na trvalý pobyt — Pojem legálny pobyt — Občan Únie, držiteľ povolenia na pobyt v trvaní päť rokov v Spojenom kráľovstve, vydaného v súlade s článkom 4 ods. 2 smernice 68/360/EHS, ktorého pobyt bol prerušený obdobím dobrovoľnej nezamestnanosti — Povolenie vydané pred nadobudnutím účinnosti smernice 2004/38/ES — Zohľadnenie období pobytu skončených pred nadobudnutím účinnosti smernice?

Výrok rozsudku

Článok 16 ods. 1 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že:

— obdobia pobytu uskutočnené pred 30. aprílom 2006 iba na základe povolenia na pobyt platne vydaného podľa smernice Rady 68/360/EHS z 15. októbra 1968 o odstránení prekážok pohybu a pobytu pracovníkov členských štátov a ich rodín v rámci spoločenstva a bez toho, aby boli splnené podmienky pre priznanie akéhokoľvek práva na pobyt, nemožno považovať za legálne na účely nadobudnutia práva na trvalý pobyt podľa článku 16 ods. 1 smernice 2004/38, a

— obdobia pobytu kratšie ako dva po sebe nasledujúce roky, uskutočnené iba na základe povolenia na pobyt platne vydaného podľa smernice 68/360 a bez toho, aby boli splnené podmienky pre priznanie práva na pobyt, ktoré sa uskutočnili pred 30. aprílom 2006 a nadväzovali na nepretržitý legálny päťročný pobyt ukončený pred týmto dátumom, nemôžu mať vplyv na nadobudnutie práva na trvalý pobyt podľa uvedeného článku 16 ods. 1.

(1) Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.
1.

Článok 1 ods. 5 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003 sa má vykladať v tom zmysle, že z pôsobnosti tejto smernice sú vylúčené iba projekty, ktoré sú podrobne upravené a prijaté prostredníctvom osobitného právneho predpisu, a to tak, aby ciele uvedenej smernice boli dosiahnuté prostredníctvom legislatívneho procesu. Vnútroštátnemu súdu prináleží preveriť, či tieto dve podmienky boli splnené, pričom zohľadní tak obsah prijatého právneho predpisu, ako aj celý legislatívny proces, ktorý viedol k jeho prijatiu, a najmä prípravné akty a parlamentné rozpravy. V tejto súvislosti právny predpis, ktorým sa výlučne „schvaľuje“ už existujúci správny akt, pričom sa v ňom uvádzajú iba naliehavé dôvody všeobecného záujmu bez toho, aby sa predtým začal vecný legislatívny proces, prostredníctvom ktorého by mohli byť splnené uvedené podmienky, nemôže byť považovaný za osobitný právny predpis v zmysle tohto ustanovenia a nestačí na to, aby bol projekt vylúčený z pôsobnosti smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35.
1.

Talianska republika si tým, že neprijala v stanovených lehotách všetky opatrenia na zabezpečenie výkonu rozhodnutia Komisie 2008/697/ES zo 16. apríla 2008 týkajúceho sa štátnej pomoci C 13/07 (ex NN 15/06 a N 743/06), ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti New Interline, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 249 štvrtého odseku Zmluvy ES ako aj článkov 2 a 3 uvedeného rozhodnutia.