ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SK Úradný vestník Európskej únie C 260/5

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Vec C-607/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenie od dane - Článok 135 ods. 1 písm. d) - Transakcie týkajúce sa platieb a prevodov - Pojem - Nákup vstupeniek do kina prostredníctvom telefónu alebo internetu - Platba debetnou alebo kreditnou kartou - Takzvané služby „spracovania platby kartou“))

(2016/C 260/06)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Bookit, Ltd

Žalovaná: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Výrok rozsudku

Článok 135 ods. 1 písm. d) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty, ktoré stanovuje v súvislosti s transakciami týkajúcimi sa platieb a prevodov, sa neuplatňuje na takzvanú službu „spracovania platby debetnou alebo kreditnou kartou“, o akú ide vo veci samej, poskytovanú zdaniteľnou osobou, poskytovateľom tejto služby, keď si určitá osoba kupuje prostredníctvom tohto poskytovateľa vstupenku do kina, ktorú predáva v mene a na účet iného subjektu, a za ktorú táto osoba platí debetnou alebo kreditnou kartou.

(1) Ú. v. EÚ C 81, 9.3.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 243/12

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo] – The Queen, na návrh: Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health

(Vec C-547/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2014/40/EÚ - Článok 7, článok 18 a článok 24 ods. 2 a 3 - Článok 8 ods. 3, článok 9 ods. 3, článok 10 ods. 1 písm. a), c) a g) a články 13 a 14 - Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov - Platnosť - Právny základ - Článok 114 ZFEÚ - Zásada proporcionality - Zásada subsidiarity - Základné práva Únie - Sloboda prejavu - Charta základných práv Európskej únie - Článok 11))

(2016/C 243/11)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyne: The Queen, na návrh: Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited

Žalovaná: Secretary of State for Health

za účasti: Imperial Tobacco Ltd, JT International SA, Gallaher Ltd, Tann UK Ltd, Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG, Benkert UK Ltd, Joh. Wilh. von Eicken GmbH

Výrok rozsudku

1. Článok 24 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES sa má vykladať v tom zmysle, že členské štátu môžu zachovať alebo zavádzať ďalšie požiadavky v súvislosti s aspektmi štandardizácie balenia tabakových výrobkov, ktoré nie sú harmonizované touto smernicou.

2. Článok 13 ods. 1 smernice 2014/40 sa má vykladať v tom zmysle, že zakazuje na etiketu jednotkových balení, na vonkajšie balenie, ako aj na samotné tabakové výrobky umiestňovať informácie, ktoré sú predmetom tohto ustanovenia, hoci by aj boli vecne správne.

3. Preskúmanie prejudiciálnych otázok, ktoré položil High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) [Vyšší Súdny dvor (Anglicko a Wales), divízia Queen’s Bench (správna komora)], neodhalilo nijakú skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 7, článku 18 a článku 24 ods. 2 a 3 smernice 2014/40, ako aj na platnosť ustanovení uvedených v hlave II kapitole II tejto smernice.

(1) Ú. v. EÚ C 56, 16.2.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 243/9

Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo] – Pillbox 38 (UK) Ltd/Secretary of State for Health

(Vec C-477/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2014/40/EÚ - Článok 20 - Elektronické cigarety a plniace fľaštičky - Platnosť - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zásady proporcionality a právnej istoty - Zásada subsidiarity - Charta základných práv Európskej únie - Články 16 a 17))

(2016/C 243/07)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Pillbox 38 (UK) Ltd

Žalovaný: Secretary of State for Health

Výrok rozsudku

Preskúmanie položenej otázky nepreukázalo žiadne skutočnosti, ktoré by mohli ovplyvniť platnosť článku 20 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES.

(1) Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 419/3

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn – Spojené kráľovstvo) – Secretary of State for the Home Department/CS

(Vec C-304/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Článok 20 ZFEÚ - Štátny príslušník tretieho štátu, ktorý má vo svojej starostlivosti maloleté dieťa, ktoré je občanom Únie - Právo na pobyt v členskom štáte, ktorého štátnym príslušníkom je dieťa - Odsúdenie rodiča dieťaťa za trestný čin - Rozhodnutie o vyhostení rodiča, v dôsledku ktorého je nepriamo vyhostené dotknuté dieťa))

(2016/C 419/03)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Secretary of State for the Home Department

Žalovaná: CS

Výrok rozsudku

Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej musí byť štátny príslušník tretieho štátu, ktorý bol v minulosti odsúdený za trestný čin, vyhostený z územia tohto členského štátu do daného tretieho štátu, hoci tento štátny príslušník má vo svojej starostlivosti maloleté dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom tohto členského štátu a zdržiava sa v ňom od svojho narodenia bez toho, aby využilo svoje právo voľného pohybu, pokiaľ by toto dieťa muselo v dôsledku vyhostenia dotknutej osoby opustiť územie Európskej únie, čím by bolo zbavené možnosti skutočne využívať podstatnú časť práv, ktoré mu vyplývajú z postavenia občana Únie. Za výnimočných okolností však členský štát môže prijať opatrenie na vyhostenie pod podmienkou, že toto opatrenie je založené na osobnom správaní tohto štátneho príslušníka tretieho štátu, ktoré musí predstavovať skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu ovplyvňujúcu jeden zo základných záujmov spoločnosti tohto členského štátu, a že pri jeho prijatí boli zohľadnené jednotlivé dotknuté záujmy, čo musí overiť vnútroštátny súd.

(1) Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.
6.

Článok 12 ods. 1 smernice 2000/31 v spojení s článkom 12 ods. 3 tejto smernice sa má vzhľadom na požiadavky vyplývajúce z ochrany základných práv, ako aj práv stanovených smernicami 2001/29 a 2004/48 vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni prijatiu takého príkazu ako vo veci samej, ktorým sa od poskytovateľa prístupu do komunikačnej siete umožňujúcej verejnosti pripojiť sa k internetu požaduje, aby pod hrozbou pokuty bránil tretím osobám sprístupniť verejnosti prostredníctvom tohto pripojenia, určité dielo chránené autorským právom alebo jeho časť cez internetové stránky so vzájomnou výmenou súborov (peer-to-peer), ak tento poskytovateľ má možnosť voľby, pokiaľ ide o technické opatrenia, ktoré prijme na to, aby vyhovel tomuto príkazu, a to aj vtedy, ak sa tento výber obmedzuje na jediné opatrenie spočívajúce v zabezpečení internetového pripojenia heslom, pokiaľ títo používatelia budú nútení prezradiť svoju identitu na získanie požadovaného hesla a nebudú tak môcť konať anonymne, čo musí overiť vnútroštátny súd.
SK Úradný vestník Európskej únie C 419/9

Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. septembra 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo] – European Federation for Cosmetic Ingredients/Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

(Vec C-592/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Kozmetické výrobky - Nariadenie (ES) č. 1223/2009 - Článok 18 ods. 1 písm. b) - Kozmetické výrobky obsahujúce zložky alebo kombinácie zložiek, ktoré „na účely splnenia požiadaviek tohto nariadenia“ boli podrobené testom na zvieratách - Zákaz uvádzania na trh Európskej únie - Rozsah))

(2016/C 419/10)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: European Federation for Cosmetic Ingredients

Žalovaní: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

za účasti: Cruelty Free International, predtým British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

Výrok rozsudku

Článok 18 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch sa má vykladať v tom zmysle, že môže zakázať uvádzať na trh Európskej únie kozmetické výrobky, ktorých určité zložky boli podrobené testom na zvieratách mimo Únie s cieľom umožniť uvedenie týchto kozmetických výrobkov na trh v tretích krajinách, pokiaľ sa údaje, ktoré z nich vyplývajú, použijú na preukázanie bezpečnosti týchto výrobkov pri ich uvedení na trh Únie.

(1) Ú. v. EÚ C 81, 9.3.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 402/4

Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret – Dánsko) – Finn Frogne A/S/Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

(Vec C-549/14) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Smernica 2004/18/ES - Článok 2 - Zásada rovnosti zaobchádzania - Povinnosť transparentnosti - Zákazka týkajúca sa dodania celkového komunikačného systému - Ťažkosti pri plnení - Rozdielne názory strán v súvislosti s ich zodpovednosťou - Urovnanie - Zúženie rozsahu zmluvy - Zmena prenájmu materiálu na predaj - Podstatná zmena zákazky - Odôvodnenie objektívnou možnosťou nájsť riešenie prostredníctvom zmieru))

(2016/C 402/04)

Jazyk konania: dánčina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

Højesteret

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobkyňa: Finn Frogne A/S

Žalovaný: Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

Výrok rozsudku

Článok 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že po pridelení verejnej zákazky nemôže dôjsť k jej podstatnej zmene bez toho, aby sa začalo nové zadávacie konanie, aj keď táto zmena predstavuje objektívne spôsob urovnania dohodou, v rámci ktorej strany upustili od svojich vzájomných nárokov s cieľom vyhnúť sa sporu, ktorého výsledok je neistý, a ktorý vznikol z dôvodu ťažkostí spojených s plnením tejto zákazky. Bolo by to inak, ak by bola v dokumentácii k zadávaciemu konaniu stanovená možnosť zmeniť niektoré podmienky, aj podstatné, tejto zákazky po jej zadaní a boli by stanovené podmienky uplatnenia tejto možnosti.

(1) Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.
2.

Helénska republika je povinná zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ penále vo výške 30 000 eur za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na vykonanie rozsudku z 10. septembra 2009, Komisia/Grécko (C-286/08, neuverejnený, EU:C:2009:543), a to odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného vykonania rozsudku z 10. septembra 2009, Komisia/Grécko (C-286/08, neuverejnený, EU:C:2009:543). Táto suma bude rozdelená na tri časti zodpovedajúce trom výhradám vzneseným Európskou komisiou, a to pre prvú výhradu 10 % z celkovej sumy penále, teda 3 000 eur, pre druhú výhradu 45 % z tejto sumy, teda 13 500 eur, a rovnako aj pre tretiu výhradu, ktorá bude vo vzťahu k správnemu nakladaniu s takzvaným „historickým“ odpadom podliehať zníženiu na polročnom základe, a to v pomernej časti k tomu, pre aký objem tohto odpadu bude zavedené riadne nakladanie, pričom toto zníženie bude mať svoj strop, pod ktorý už suma penále nebude môcť ďalej klesať, a to vo výške 50 % sumy penále zodpovedajúcej tejto výhrade, teda 6 750 eur.
1.

Nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenené a doplnené nariadením Komisie (EÚ) č. 861/2010 z 5. októbra 2010, sa má vykladať v tom zmysle, že taký tovar, o aký ide v konaní vo veci samej, ktorý tvorí tabak na fajčenie, napriek prítomnosti tabakového zvyšku nepatrí do položky 2401 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením č. 861/2010, keďže tento zvyšok nebráni takémuto použitiu predmetného výrobku. Taký tovar však môže patriť do položky 2403 tejto nomenklatúry, a konkrétnejšie do podpoložky 2403 10 90 uvedenej nomenklatúry, keď ide o voľný zhustený tovar nachádzajúci sa v kartónoch s plastikovým vnútrom s čistou hmotnosťou 30 kg.
1.

Články 63 a 65 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že: — spoločnosť so sídlom v Portugalsku, ktorá prijíma dividendy od spoločností so sídlom v Tunisku a Libanone, sa môže dovolávať článku 63 ZFEÚ s cieľom spochybniť daňové zaobchádzanie vyhradené pre tieto dividendy v tomto členskom štáte založené na právnej úprave, ktorá nemá za cieľ uplatňovať sa výlučne na situácie, v ktorých prijímajúca spoločnosť vykonáva rozhodujúci vplyv na vyplácajúcu spoločnosť, — právna úprava, ako je právna úprava vo veci samej, podľa ktorej spoločnosť, ktorá je rezidentom členského štátu, môže vykonať úplný alebo čiastočný odpočet dividend od svojho daňového základu, ak sú tieto dividendy vyplácané spoločnosťou, ktorá je rezidentom toho istého členského štátu, ale nemôže prikročiť k takému odpočtu, ak je vyplácajúca spoločnosť rezidentom tretieho štátu, predstavuje obmedzenie pohybu kapitálu medzi členskými štátmi a tretími štátmi, ktorý článok 63 ZFEÚ v zásade zakazuje, — odmietnutie poskytnúť úplný alebo čiastočný odpočet prijatých dividend od základu dane podľa článku 46 ods. 1 a 8 Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas (zákon o dani z príjmu právnických osôb), v znení účinnom v roku 2009, možno odôvodniť naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu založenými na potrebe zabezpečiť účinnosť daňových kontrol, pokiaľ sa pre daňové orgány členského štátu, ktorého rezidentom je prijímajúca spoločnosť, ukáže ako nemožné získať od tretieho štátu, ktorého rezidentom je spoločnosť vyplácajúca tieto dividendy, informácie umožňujúce overiť, že podmienka týkajúca sa podliehania spoločnosti vyplácajúcej dividendy dani je splnená, — odmietnutie poskytnúť čiastočný odpočet na základe uplatnenia článku 46 ods. 11 zákona o dani z príjmu právnických osôb v uvedenom znení nemožno odôvodniť naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu založenými na potrebe zabezpečiť účinnosť daňových kontrol, ak toto ustanovenie možno uplatňovať v situáciách, keď podliehanie spoločnosti vyplácajúcej dividendy dani v štáte, ktorého je rezidentom, nemožno overiť, čo prislúcha určiť vnútroštátnemu súdu.
1.

Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na to, aby od príjemcov vymohlo štátnu pomoc, ktorá bola na základe článku l ods. 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2011/678/EÚ z 27. júla 2011 týkajúceho sa štátnej pomoci, ktorú poskytlo Belgicko na financovanie skríningu prenosných spongiformných encefalopatií (TSE) hovädzieho dobytka [štátna pomoc C 44/08 (ex NN 45/04)], vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom, a tým, že Európsku komisiu neinformovalo o prijatých opatreniach na účely dosiahnutia súladu s týmto rozhodnutím, nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 288 štvrtého odseku ZFEÚ a článkov 2 až 4 uvedeného rozhodnutia.
2.

Smernica 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu pravidlu, akým je pravidlo vyplývajúce z článku 207 Ley 1/2000 de enjuiciamiento civil (zákon č. 1/2000 Občiansky súdny poriadok) zo 7. januára 2000, zmeneného a doplneného Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social (zákon č. 1/2013 o opatreniach na posilnenie ochrany hypotekárnych dlžníkov, reštrukturalizácii dlhu a sociálnom nájme) zo 14. mája 2013, ďalej zmeneného a doplneného Real decreto-ley 7/2013, de medidas urgentes de naturaleza tributaria, presupuestarias y de fomento de la investigación, el desarrollo y la innovación (zákonný dekrét č. 7/2013 o naliehavých opatreniach daňovej povahy, rozpočtových opatreniach a opatreniach na podporu výskumu, vývoja a inovácie) z 28. júna 2013 a ďalej Real Decreto-ley 11/2014, de medidas urgentes en materia concursal (zákonný dekrét č. 11/2014 o naliehavých opatreniach v oblasti konkurzov), z 5. septembra 2014, ktoré zakazuje vnútroštátnemu súdu preskúmať ex offo nekalú povahu podmienok zmluvy, ak sa už rozhodlo o zákonnosti všetkých podmienok tejto zmluvy z pohľadu tejto smernice v rozhodnutí s právnou silou rozhodnutej veci. Naopak, v prípade existencie jednej alebo viacerých zmluvných podmienok, ktorých prípadne nekalá povaha ešte nebola preskúmaná počas predchádzajúceho súdneho preskúmania spornej zmluvy, ktoré sa skončilo vydaním rozhodnutia s právnou silou rozhodnutej veci, sa má smernica 93/13 vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý pravidelne rozhoduje v sporoch spotrebiteľov v rámci incidenčnej námietky, má povinnosť posúdiť na návrh účastníkov konania alebo ex offo, hneď ako je oboznámený s právnymi a so skutkovými okolnosťami potrebnými na tento účel, ich prípadne nekalú povahu.
SK Úradný vestník Európskej únie C 53/2

Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. decembra 2016 – Európska komisia/Portugalská republika

(Vec C-503/14) (1)

((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ a 49 ZFEÚ - Články 28 a 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore - Voľný pohyb osôb - Voľný pohyb pracovníkov - Sloboda usadiť sa - Zdaňovanie ziskov fyzických osôb, ktoré vyplývajú z výmeny obchodných podielov - Zdaňovanie ziskov fyzických osôb, ktoré vyplývajú z prevodu celého majetku súvisiaceho s podnikateľskou a samostatnou zárobkovou činnosťou - Zdaňovanie jednotlivcov pri odchode do zahraničia - Okamžitý výber dane - Rozdielne zaobchádzanie medzi fyzickými osobami, ktoré vymenia obchodné podiely a ponechajú si bydlisko na vnútroštátnom území, a fyzickými osobami, ktoré uskutočnia takúto výmenu a usadia sa na území iného členského štátu Európskej únie alebo Európskeho hospodárskeho priestoru - Rozdielne zaobchádzanie medzi fyzickými osobami, ktoré prevedú celý majetok súvisiaci so samostatnou zárobkovou činnosťou na spoločnosť so sídlom a skutočným vedením na území Portugalska, a fyzickými osobami, ktoré uskutočnia takýto prevod na spoločnosť so sídlom a skutočným vedením na území iného členského štátu Európskej únie alebo Európskeho hospodárskeho priestoru - Proporcionalita))

(2017/C 053/02)

Jazyk konania: portugalčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braga da Cruz a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Rebelo a J. Martins da Silva, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia)

Výrok rozsudku

1. Portugalská republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti článok 10 ods. 9 písm. a) Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (zákon o dani z príjmov fyzických osôb), podľa ktorého v prípade daňovníka, ktorý prestane byť rezidentom na území Portugalska, treba na účely zdanenia za rok, v ktorom prestal byť rezidentom, zahrnúť do kategórie ziskov sumu, ktorá nebola podľa článku 10 ods. 8 uvedeného zákona zdanená pri výmene obchodných podielov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ a 49 ZFEÚ, ako aj z článkov 28 a 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

2. Portugalská republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti článok 38 ods. 1 písm. a) toho istého zákona, ktorý vyhradzuje nárok na odklad zdanenia stanovený v tomto ustanovení pre fyzické osoby, ktoré prevedú celý majetok súvisiaci s podnikateľskou a samostatnou zárobkovou činnosťou na spoločnosť so sídlom a skutočným vedením na území Portugalska, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ZFEÚ a článku 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore.

3. Portugalská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

4. Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 16, 19.1.2015.
SK Úradný vestník Európskej únie C 302/12

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland – Írsko) – Minister for Justice and Equality/Francis Lanigan

(Vec C-237/15 PPU) (1)

((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Charta základných práv Európskej únie - Článok 6 - Právo na slobodu a bezpečnosť - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač - Povinnosť vykonať európsky zatykač - Článok 12 - Ponechanie vyžiadanej osoby vo väzbe - Článok 15 - Rozhodnutie o odovzdaní - Článok 17 - Lehoty a pravidlá týkajúce sa rozhodnutia o vykonaní - Dôsledky nedodržania lehôt))

(2015/C 302/15)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court of Ireland

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Minister for Justice and Equality

Žalovaný: Francis Lanigan

Výrok rozsudku

Článok 15 ods. 1 a článok 17 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného a doplneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že vykonávajúci súdny orgán je povinný prijať rozhodnutie o vykonaní európskeho zatykača aj po uplynutí lehôt stanovených v tomto článku 17.

Článok 12 uvedeného rámcového rozhodnutia v spojení s článkom 17 tohto rozhodnutia a so zreteľom na článok 6 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že v takej situácii nebráni ponechaniu vyžiadanej osoby vo väzbe v súlade s právnymi predpismi vykonávajúceho členského štátu, aj keď celková dĺžka väzby tejto osoby prekročí tieto lehoty, pokiaľ táto dĺžka nie je neprimeraná so zreteľom na znaky konania vedeného vo veci samej, čo musí overiť vnútroštátny súd. Ak vykonávajúci súdny orgán rozhodne, že väzbu tejto osoby ukončí, je povinný prijať v súvislosti s jej dočasným prepustením všetky potrebné opatrenia na zabránenie jej úteku a zabezpečiť, aby hmotnoprávne podmienky potrebné na jej účinné odovzdanie boli splnené, kým sa neprijme konečné rozhodnutie o vykonaní európskeho zatykača.

(1) Ú. v. EÚ C 236, 20.7.2015.