2

Okolnosti predchádzajúce sporu sú v bodoch 1 až 19 napadnutého rozsudku opísané takto: „1 V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2321/2002 zo 16. decembra 2002 týkajúcim sa pravidiel účasti podnikov, výskumných ústavov a univerzít a šírenia výsledkov výskumu pri vykonávaní šiesteho rámcového programu Európskeho spoločenstva (2002 – 2006) (Ú. v. ES L 355, 2002, s. 23; Mim. vyd. 13/031, s. 46), a v rámci vymedzenom rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1513/2002/ES z 27. júna 2002, ktoré sa týka šiesteho rámcového programu Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností prispievajúcich k vytvoreniu Európskeho výskumného priestoru a k inovácii (2002 až 2006) (Ú. v. ES L 232, 2002, s. 1; Mim. vyd. 13/029, s. 576), Komisia Európskych spoločenstiev uzavrela tri zmluvy o poskytnutí subvencie, a to okrem iného so žalobkyňou, [spoločnosťou Ludwig‑Bölkow‑Systemtechnik], ktorá je poradenským podnikom v oblasti technológií a stratégií a ktorá vykonáva činnosť predovšetkým v oblasti energetiky, mobility a udržateľnosti. 2 Pokiaľ ide o prvú zmluvu zodpovedajúcu projektu s názvom ‚Development of a harmonised «European Hydrogen Energy RoAdmap» by a balanced group of partners from industry, European regions and technical and socio‑economic scenario and modelling experts‘ (rozvoj harmonizovanej ‚Európskej cestovnej mapy vodíkovej energie‘ skupinou, ktorá sa skladá rovnomerne z partnerov v oblasti priemyslu, európskych regiónov a expertov v oblasti technických a socioekonomických scenárov a modelovania) (ďalej len ‚projekt HyWays‘), ako aj druhú zmluvu zodpovedajúcu projektu s názvom ‚Handbook for Approval of Hydrogen Refuelling Stations‘ (manuál schvaľovania vodíkových čerpacích staníc) (ďalej len ‚projekt HyApproval‘), žalobkyňa vystupovala ako koordinátor. Pokiaľ ide o tretiu zmluvu zodpovedajúcu projektu ‚Harmonisation of Standards and Regulations for a sustainable Hydrogen and Fuel Cell Technology‘ (harmonizácia noriem a pravidiel týkajúcich sa udržateľnej vodíkovej technológie a technológie palivových článkov) (ďalej len ‚projekt HarmonHy‘), bola len jednou zo zmluvných strán konzorcia. 3 Podľa článku 12 každej z týchto zmlúv sa na ne uplatňuje belgické právo. 4 Článok 13 uvedených zmlúv obsahuje arbitrážnu doložku, ktorá spresňuje, že výhradnú právomoc rozhodovať o sporoch medzi Komisiou a zmluvnými partnermi, pokiaľ ide o ich platnosť, uplatňovanie alebo ich výklad, má Všeobecný súd. 5 Všeobecné podmienky, ktoré sú podľa článku 14 každej zo zmlúv ich neoddeliteľnou súčasťou, obsahujú prvú časť, ktorá sa týka najmä realizácie predmetných projektov, ukončenia zmlúv a zodpovednosti (body II.2 až II.18), druhú časť týkajúcu sa podmienok financovania a kontrol, auditov, náhrad a sankcií (body II.19 až II.31) a tretiu časť týkajúcu sa práv duševného vlastníctva (body II.32 až II.36). 6 Bod II.19 ods. 1 všeobecných podmienok definuje výdavky oprávnené na financovanie zo strany Európskej únie a stanovuje toto: ‚Oprávnené náklady vynaložené na realizáciu projektu musia spĺňať tieto podmienky: a) musia byť reálne, hospodársky racionálne a nevyhnutné na realizáciu projektu; b) musia byť stanovené v súlade s obvyklými účtovnými zásadami jednotlivého zmluvného partnera; c) musia byť vynaložené počas doby projektu, ktorá je definovaná v článku 4 ods. 2…; d) musia byť zaznamenané v účtovníctve zmluvného partnera, ktorý ich vynaložil, najneskôr ku dňu vyhotovenia osvedčenia o audite stanoveného v článku II.26. Účtovné postupy použité na zaznamenanie výdavkov a príjmov musia rešpektovať účtovné pravidlá štátu, v ktorom má zmluvný partner sídlo, ako aj umožniť priamu zhodu medzi výdavkami a príjmami, ktoré vznikli pri realizácii projektu a všetkými výkazmi o celkovej činnosti zmluvného partnera…‘ 7 Bod II.19 ods. 2 písm. a) až h) všeobecných podmienok uvádza osem kategórií neoprávnených nákladov. Bod II.19 ods. 2 písm. i) dodáva, že neoprávnené sú všetky náklady, ktoré nespĺňajú podmienky stanovené v odseku 1. 8 Body II.20 a II.21 všeobecných podmienok definujú dva druhy nákladov, ktoré sú za podmienok stanovených v bode II.19 oprávnené, a to po prvé priame náklady, ktoré bezprostredne súvisia s projektmi, a po druhé nepriame náklady, ktoré s projektmi priamo nesúvisia, avšak môžu byť identifikované a odôvodnené účtovným systémom zmluvného partnera ako náklady vzniknuté v súvislosti s priamymi nákladmi. 9 Bod II.22 ods. 1 všeobecných podmienok stanovuje tri modely vykazovania nákladov, medzi ktoré patrí model úplných nákladov, ktorý zmluvné strany používajú na zahrnutie priamych a nepriamych oprávnených nákladov, a model úplných nákladov s paušálnou sadzbou, ktorý zmluvné strany používajú na zahrnutie priamych oprávnených nákladov a paušálnej sadzby pri nepriamych nákladoch. Táto paušálna sadzba je 20 % všetkých priamych nákladov po odpočítaní nákladov na subdodávateľské zmluvy, čo pokrýva všetky nepriame náklady, ktoré vznikli zmluvnej strane v rámci projektu. 10 Bod II.24 ods. 2 druhý pododsek všeobecných podmienok stanovuje, že finančný príspevok Únie nemôže byť zdrojom príjmu zmluvných strán. 11 V súlade s bodom II.29 ods. 1 všeobecných podmienok však Komisia môže kedykoľvek počas trvania zmluvy a až päť rokov po skončení projektu vykonať audity. Tieto audity sa môžu vzťahovať na vedecké, finančné, technologické alebo iné aspekty, ako napríklad zásady účtovníctva a správy týkajúce sa riadneho výkonu projektu a plnenia zmluvy. 12 Bod II.30 všeobecných podmienok znie takto: ,Zmluvné strany sa bez toho, aby boli dotknuté iné opatrenia upravené v tejto zmluve, dohodli, že [Únia] môže v záujme ochrany svojich finančných záujmov žiadať od zmluvnej strany, ktorej výdavky sa ukázali byť neprimerane vysoké a ktorá z tohto dôvodu získala od [Únie] neodôvodnený finančný príspevok, paušálnu náhradu škody. Paušálna náhrada nie je zahrnutá v sume neodôvodneného finančného príspevku, ktorý má zmluvná strana vrátiť. 1. Výška paušálnej náhrady musí zodpovedať neprimerane vysokým výdavkom a neodôvodnenej časti príspevku [Únie]. Výška paušálnej náhrady sa vypočíta podľa tohto vzorca: Paušálna náhrada = neodôvodnený finančný príspevok x (neprimerane vysoké výdavky/celková požadovaná suma) Výpočet paušálnej náhrady zohľadňuje len obdobie vzťahujúce sa na príspevok [Únie], o ktorý zmluvná strana na toto obdobie požiadala. Náhrada sa nevypočíta podľa celkového príspevku [Únie]. 2. Komisia svoju žiadosť o platbu oznámi doporučeným listom s doručenkou zmluvnej strane, ktorá je podľa nej povinná paušálnu náhradu zaplatiť. Zmluvná strana má k dispozícii lehotu 30 dní na poskytnutie odpovede na žiadosť o náhradu [Únie]. 3. Postup vrátenia neodôvodneného finančného príspevku a postup zaplatenia paušálnej náhrady sa určí podľa ustanovení bodu II.31. 4. Komisia môže v súlade s ustanoveniami odsekov 1 až 6 požadovať náhradu za akékoľvek neprimerane vysoké výdavky zistené po uplynutí platnosti zmluvy. 5. Ustanovenia tohto článku sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté administratívne alebo peňažné pokuty, ktoré môže Komisia v zmysle rozpočtového nariadenia uložiť akejkoľvek zmluvnej strane porušujúcej svoje povinnosti, alebo akékoľvek občianskoprávne nápravné opatrenie, ktorého sa [Únia] alebo iná zmluvná strana môže dovolať. Okrem toho uvedené ustanovenia nevylučujú možnosť trestného stíhania orgánmi členských štátov. 6. Okrem toho, ako stanovuje rozpočtové nariadenie, môže byť každej zmluvnej strane, o ktorej bolo konštatované, že závažne porušila svoje zmluvné povinnosti, uložená peňažná pokuta v hodnote od 2 % do 10 % sumy finančného príspevku, ktorý získala od [Únie]. Táto sadzba sa môže zvýšiť na 4 % až 20 % v prípade opakovaného porušenia v rámci obdobia piatich rokov od dátumu prvého porušenia.‘ 13 Vo februári 2008 Komisia uskutočnila na základe bodu II.29 všeobecných podmienok audit týkajúci sa riadneho plnenia sporných zmlúv. 14 Dňa 17. marca 2011 Komisia odovzdala žalobkyni návrh správy o audite. Listami z 21. a 22. apríla 2011 žalobkyňa k uvedenému projektu zaujala stanovisko. 15 Dňa 25. júla 2011 Komisia zaslala žalobkyni konečnú verziu správy o audite. V správe sa konštatovalo, že žalobkyňa stanovila svoje oprávnené náklady na zamestnancov na príliš vysokej úrovni. Navyše podľa tejto správy náklady týkajúce sa výskumu boli nesprávne kvalifikované ako náklady na správu. Napokon neboli vykázané úroky z preddavkov v celkovej výške 1707,40 eura. 16 Pokiaľ ide o tieto tri zmluvy, ktoré boli k dnešnému dňu ukončené a v súvislosti s ktorými bol zaplatený celý zostatok finančnej účasti Únie, Komisia informovala žalobkyňu, že jej predloží oznámenie o dlhu. 17 Od 10. augusta 2011 do 11. novembra 2013 prebiehala medzi žalobkyňou a Komisiou korešpondencia, počas ktorej sa dotknutí účastníci sporili o záveroch konečnej správy o audite. 18 Dňa 9. decembra 2013 Komisia predložila žalobkyni viaceré oznámenia o dlhu. Z týchto oznámení vyplýva, že suma, ktorú má Komisia získať späť, predstavuje 218539,62 eura z titulu projektu HyWays, 75407,06 eura z titulu projektu HyApproval a 47128,39 eura z titulu projektu HarmonHy. Navyše Komisia požiadala žalobkyňu o poskytnutie paušálnych náhrad podľa bodu II.30 všeobecných podmienok, a to 60402,30 eura z titulu projektu HyWays, 11019,61 eura z titulu projektu HyApproval a 10002,17 eura z titulu projektu HarmonHy. 19 Po podaní žaloby Komisia vydala v prospech žalobkyne dobropis č. 3233150004 vo výške 108753,52 eura, dobropis č. 3233150005 vo výške 10875,35 eura a dobropis č. 3233150006 vo výške 23404,88 eura.“