SK Úradný vestník Európskej únie C 220/24

Odvolanie podané 13. júla 2009: Activision Blizzard Germany GmbH (predtým CD-Contact Data GmbH) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 30. apríla 2009 vo veci T-18/03, CD-Contact Data GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev

(Vec C-260/09 P)

2009/C 220/49

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolateľka: Activision Blizzard Germany GmbH (predtým CD-Contact Data GmbH) (v zastúpení: J. K. de Pree, advocaat, E.N.M. Raedts, advokát)

Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy odvolateľky

— zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia, ktorú podala Contact Data,

— zrušiť rozhodnutie aspoň v rozsahu, v akom sa týka CD Contact,

— subsidiárne zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa týka zamietnutia žaloby o neplatnosť rozhodnutia, ktorú podala Contact Data, a vrátiť vec na konanie a rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

— zaviazať Komisiu na náhradu trov oboch konaní.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa z právneho hľadiska nesprávne kvalifikoval skutkové okolnosti, keď dospel k záveru, že medzi Nintendo of Europe GmbH (ďalej len „Nintendo“) a Contact Data existovala protiprávna dohoda v zmysle článku 81 ods. 1 ES, pričom predtým nepreskúmal, či bola táto dohoda zameraná na obmedzenie aktívneho súbežného obchodovania alebo pasívneho súbežného obchodovania.

Dohoda o distribúcii, ktorá bola plne v súlade s právom, zakazovala aktívne súbežné obchodovanie, pričom pasívne súbežné obchodovanie umožňovala. Súd prvého stupňa však na základe viacerých faxov, ktoré odoslala Contact Data, dospel k záveru, že sa táto spoločnosť podieľala na systéme výmeny informácií Nintendo na oznamovanie súbežných dovozov v rozpore s článkom 81 ods. 1 ES. Tento záver treba považovať za nesprávne právne kvalifikovanie skutkových udalostí, alebo prinajmenšom za porušenie povinnosti odôvodnenia, keďže Súd prvého stupňa neurčil, či sa takéto správanie týkalo pasívnych alebo aktívnych súbežných dovozov.

Súd prvého stupňa skreslil dôkazy, keď usúdil, že dokumenty uvedené v bodoch 56 až 68 napadnutého rozsudku mali protiprávny obsah. V týchto dokumentoch sa Contact Data sťažovala na vývozy do Belgicka, ktoré porušujú jej výhradné postavenie, použila informáciu o dovozných cenách ako nástroj na vyjednanie lepšej ceny od Nintendo a odkázala na „šedé dovozy“. Záver, že sa tieto dokumenty týkali niečoho iného než obmedzenia aktívneho predaja na území výhradného pôsobenia Contact Data, alebo spôsobu, akým Contact Data vyvíjala tlak na svojho dodávateľa, aby znížila nákupné ceny, by bol v rozpore so znením týchto dokumentov.

Súd prvého stupňa vec zjavne nesprávne posúdil, keď dospel k záveru, že sporné dokumenty sú dostatočným dôkazom existencie dohody v zmysle článku 81 ods. 1 ES. Keďže o dohode neexistovali žiadne priame listinné dôkazy, mal Súd prvého stupňa preukázať existenciu zhody vôle obmedziť súbežné obchodovanie, čo by predpokladalo, že jednostranne prijatá politika Nintendo sledujúca protisúťažný cieľ predstavuje implicitnú alebo výslovnú výzvu voči Contact Data, aby tento cieľ plnili spoločne, a tiež aspoň mlčky daný súhlas zo strany Contact Data. Splnenie týchto kritérií však Súd prvého stupňa dostatočne nepreukázal.

Navyše, Súd prvého stupňa riadne nepreukázal, že Contact Data súhlasila s politikou, ktorú jednostranne prijala Nintendo. Konkrétne bolo nesprávne, že Súd prvého stupňa s odvolaním sa na judikatúru k horizontálnym dohodám odmietol zohľadniť význam skutočných vývozov tovaru zo strany Contact Data, hoci podľa ustálenej judikatúry takéto skutočné vývozy môžu v prípade vertikálnych dohôd spochybniť existenciu súhlasu distribútora v rámci protiprávnej politiky sledujúcej zabránenie súbežnému obchodovaniu.