C 297/4

Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) – Írsko) – Data Protection Commissioner/Facebook Ireland Limited, Maximillian Schrems

(Vec C-311/18) (1)

(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov - Charta základných práv Európskej únie - Články 7, 8 a 47 - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Článok 2 ods. 2 - Pôsobnosť - Prenosy osobných údajov do tretích krajín na obchodné účely - Článok 45 - Rozhodnutie Komisie o primeranosti - Článok 46 - Prenosy vyžadujúce primerané záruky - Článok 58 - Právomoci dozorných orgánov - Spracúvanie prenesených údajov orgánmi verejnej moci tretej krajiny na účely národnej bezpečnosti - Posúdenie primeranosti úrovne ochrany zabezpečenej v tretej krajine - Rozhodnutie 2010/87/EÚ - Štandardné doložky o ochrane údajov pre prenos osobných údajov do tretích krajín - Primerané záruky poskytnuté prevádzkovateľom - Platnosť - Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2016/1250 - Primeranosť ochrany poskytovanej štítom na ochranu osobných údajov medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi - Platnosť - Sťažnosť fyzickej osoby, ktorej osobné údaje boli prenesené z Európskej únie do Spojených štátov)

(2020/C 297/05)

Jazyk konania: angličtina

Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

High Court (Írsko)

Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

Žalobca: Data Protection Commissioner

Žalovaní: Facebook Ireland Limited, Maximillian Schrems

za účasti: The United States of America, Electronic Privacy Information Centre, BSA Business Software Alliance Inc., Digitaleurope

Výrok rozsudku

1. Článok 2 ods. 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa ruší smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), sa má vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti tohto nariadenia patrí prenos osobných údajov vykonaný na obchodné účely hospodárskym subjektom usadeným v jednom členskom štáte inému hospodárskemu subjektu usadenému v tretej krajine bez ohľadu na to, či v priebehu tohto prenosu alebo po ňom môžu byť tieto údaje spracúvané orgánmi dotknutej tretej krajiny na účely verejnej bezpečnosti, obrany a bezpečnosti štátu.

2. Článok 46 ods. 1 a článok 46 ods. 2 písm. c) nariadenia 2016/679 sa majú vykladať v tom zmysle, že primerané záruky, vymožiteľné práva a účinné právne prostriedky nápravy vyžadované týmito ustanoveniami musia zabezpečiť, aby práva osôb, ktorých osobné údaje sa prenášajú do tretej krajiny na základe štandardných doložiek o ochrane údajov, požívali úroveň ochrany, ktorá je v podstate rovnocenná úrovni ochrany zaručenej v rámci Európskej únie týmto nariadením v spojení s Chartou základných práv Európskej únie. Na tento účel posúdenie úrovne ochrany zaručenej v kontexte takéhoto prenosu musí najmä zohľadniť tak zmluvné ustanovenia dohodnuté medzi prevádzkovateľom alebo jeho sprostredkovateľom usadeným v Únii a príjemcom prenosu usadeným v dotknutej tretej krajine, ako aj, pokiaľ ide o prípadný prístup orgánov verejnej moci tejto tretej krajiny k takto prenášaným osobným údajom, relevantné prvky právneho systému tejto krajiny, najmä tie, ktoré sú uvedené v článku 45 ods. 2 uvedeného nariadenia.

3. Článok 58 ods. 2 písm. f) a j) nariadenia 2016/679 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ neexistuje rozhodnutie o primeranosti, ktoré Európska komisia platne prijala, príslušný dozorný orgán je povinný pozastaviť alebo zakázať prenos osobných údajov do tretej krajiny založený na štandardných doložkách o ochrane údajov prijatých Komisiou, ak sa tento dozorný orgán vzhľadom na všetky osobitné okolnosti tohto prenosu domnieva, že tieto doložky nie sú alebo nemôžu byť v tejto tretej krajine dodržané a že ochrana prenášaných údajov, ktorú vyžaduje právo Únie, najmä články 45 a 46 tohto nariadenia, ako aj Charta základných práv Európskej únie, nemôže byť zabezpečená inými prostriedkami, pokiaľ prevádzkovateľ alebo jeho sprostredkovateľ so sídlom v Únii sám tento prenos nepozastaví alebo neukončí.

4. Preskúmanie rozhodnutia Komisie 2010/87/EÚ z 5. februára 2010 o štandardných zmluvných doložkách pre prenos osobných údajov spracovateľom usadeným v tretích krajinách podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES, zmeneného vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2016/2297 zo 16. decembra 2016, vzhľadom na články 7, 8 a 47 Charty základných práv Európskej únie neodhalilo nijakú skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť tohto rozhodnutia.

5. Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1250 z 12. júla 2016 podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o primeranosti ochrany poskytovanej štítom na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA je neplatné.

(1) Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.