ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Podľa článku 59 tohto nariadenia, nazvaného „Identifikácia látok uvedených v článku 57“: „1. Postup stanovený v odsekoch 2 až 10 tohto článku sa uplatňuje na účely identifikácie látok, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v článku 57, a stanovenia zoznamu látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV [(ďalej len ‚zoznam navrhovaných látok‘)]. … … 3. Každý členský štát môže pripraviť dokumentáciu podľa prílohy XV pre látky, ktoré podľa jeho názoru spĺňajú kritériá stanovené v článku 57 a zaslať ju [ECHA]. … [ECHA] túto dokumentáciu sprístupní ostatným členským štátom do 30 dní od prijatia. 4. [ECHA] na svojej internetovej stránke zverejní oznámenie, že pre látku je pripravená dokumentácia podľa prílohy XV. [ECHA] vyzve všetky zainteresované strany, aby jej v stanovenej lehote predložili pripomienky. 5. Do 60 dní od rozoslania môžu ostatné členské štáty alebo [ECHA] vzniesť pripomienky k identifikácii látky v dokumentácii poskytnutej [ECHA] vo vzťahu ku kritériám článku 57. 6. Ak [ECHA] nedostane alebo nevznesie žiadne pripomienky, zahrnie túto látku do zoznamu uvedeného v odseku 1. … 7. Ak [ECHA] vznesie alebo dostane pripomienky, postúpi dokumentáciu výboru členských štátov do 15 dní od uplynutia 60‑dňovej lehoty uvedenej v odseku 5. 8. Ak do 30 dní od postúpenia výbor členských štátov dosiahne jednomyseľnú dohodu o identifikácii, [ECHA] danú látku zahrnie do zoznamu uvedeného v odseku 1. … … 10. [ECHA] uverejní a aktualizuje zoznam uvedený v odseku 1 na svojej internetovej stránke bezodkladne po prijatí rozhodnutia o zahrnutí látky.“
9

Článok 6 ods. 1 uvedenej smernice stanovuje: „Obchodná praktika sa považuje za klamlivú, ak obsahuje nesprávne informácie a je preto nepravdivá, alebo akýmkoľvek spôsobom, vrátane celkového prevedenia, uvádza do omylu alebo je spôsobilá uviesť do omylu priemerného spotrebiteľa, a to aj keď je táto informácia vecne správna vo vzťahu k jednému alebo viacerým nasledujúcim prvkom, pričom v obidvoch prípadoch zapríčiňuje alebo je spôsobilá zapríčiniť, že spotrebiteľ urobí rozhodnutie o obchodnej transakcii, ktoré by inak neurobil: a) existencia alebo povaha produktu; b) hlavné znaky produktu, ako je jeho dostupnosť, výhody… …“
33

Cour d’appel de Bruxelles sa mal tiež dopustiť nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že Martin Y Paz nemohla vyrábať a predávať kabelky ako aj obuv pod ochrannými známkami N a Nathan Baume. V tejto súvislosti Martin Y Paz uvádza, že predmetné ochranné známky boli zapísané pre tovary spadajúce do tried, do ktorých okrem iného patria aj kabelky a obuv. Zakázať tejto spoločnosti používanie vlastných ochranných známok pre tieto výrobky by preto znamenalo zbaviť ju tohto jej výlučného práva.
6

Článok 48 nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 141, s. 1; Mim. vyd. 03/044, s. 226), stanovuje: „1. Dodatková platba, ktorá sa ustanovuje v článku 69 nariadenia (ES) č. 1782/2003, sa poskytuje bez toho, aby bol dotknutý článok 37 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1257/1999 a jeho vykonávacích prepisov, za podmienok, ktoré sa ustanovujú v odsekoch 2 až 6 tohto článku. 2. Platba sa poskytne len poľnohospodárom, na ktorých sa vzťahuje článok 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1782/2003 bez ohľadu na to, či predložili alebo nepredložili žiadosť v rámci schémy jednotných platieb alebo či majú v držbe nároky na platbu. 3. ‚V sektore alebo sektoroch, na ktoré sa vzťahuje odvod‘ znamená, že platbu si môžu nárokovať v zásade všetci poľnohospodári, ktorí v čase predloženia žiadosti o dodatkovú platbu a za podmienok ustanovených v tomto článku, produkujú výrobky, ktoré patria do sektoru alebo sektorov uvedených v prílohe VI k nariadeniu (ES) č. 1782/2003. 4. V prípade, že platba pokrýva druhy poľnohospodárskej činnosti alebo opatrení zameraných na kvalitu a uvádzanie na trh, u ktorých sa neidentifikuje žiadna vybraná produkcia, alebo u ktorých produkciu priamo nepatrí do určitého sektora, platba sa môže ustanoviť za podmienky, že odvod sa vykonáva vo všetkých sektoroch uvedených v prílohe VI k nariadeniu (ES) č. 1782/2003, pričom na schéme sa zúčastňujú len poľnohospodári, ktorí patria do niektorého zo sektorov uvedených v spomínanej prílohe. 5. V prípade, že článok 69 nariadenia (ES) č. 1782/2003 sa uplatňuje na regionálnej úrovni, odvod sa vypočíta na základe tej zložky platieb, ktorá predstavuje príslušné sektory v príslušnej oblasti. Členské štáty definujú oblasť na vhodnej územnej úrovni na základe objektívnych kritérií tak, aby sa zabezpečilo rovnaké zaobchádzanie so všetkými poľnohospodármi a zabránilo deformácii trhu a hospodárskej súťaže. 6. Dotknuté členské štáty oznámia presné údaje o platbe, ktorú hodlajú poskytnúť, a to najmä pokiaľ ide o nárokovateľnosť, podmienky a dotknuté sektory najneskôr do 1. augusta roku, ktorý predchádza uplatňovaniu schémy jednotných platieb. …“
33

Parlament uznáva, že v rámci postupu prijímania rozpočtu majú Parlament a Rada konať spoločne v snahe dosiahnuť dohodu. Tak to malo byť aj v prípade ročného rozpočtu Únie na rozpočtový rok 2011. Táto spolupráca by však in fine nemala vyústiť, ako v prípade riadneho legislatívneho konania, do prijatia samostatného aktu v podobe nariadenia, smernice alebo nariadenia.
10

DO obsahuje nasledujúce ustanovenia: „§ 25 – Skončenie služobného pomeru 1. Služobný pomer zamestnancov, ktorí získali nárok na starobný dôchodok, sa končí: a) odchodom do dočasného alebo trvalého dôchodku … 2. Služobný pomer zamestnancov, ktorí získali postavenie zamestnanca, ktorého nemožno prepustiť, sa končí: a) dosiahnutím stanoveného veku … 3. Zamestnávateľ môže okrem iného ukončiť pracovný pomer zamestnanca, ktorý získal postavenie zamestnanca, ktorého nemožno prepustiť, proti jeho vôli, ak: … c) v okamihu skončenia služobného pomeru získal zamestnanec podľa právnej úpravy v oblasti sociálneho zabezpečenia nárok na samostatné poberanie dôchodku. § 26 – Odchod do dôchodku 1. O odchode zamestnanca do dočasného alebo trvalého dôchodku, s ktorým zamestnanec nesúhlasí, rozhoduje ústredná komisia [NÖ‑LLWK] podľa ustanovení dôchodkového poriadku. … § 65 – Odchod do trvalého dôchodku Do trvalého dôchodku odchádza zamestnanec po uplynutí kalendárneho roka, v ktorom dovŕšil vek 65 rokov, zamestnankyňa odchádza do trvalého dôchodku po uplynutí kalendárneho roka, v ktorom dovŕšila vek 60 rokov.“
7

Článok 17 tejto smernice stanovuje: „1. Právo na odpočítanie dane vzniká v čase vyrubenia odpočítateľnej dane [v okamihu, keď sa odpočítateľná daň stane splatnou – neoficiálny preklad]. 2. Pokiaľ sa tovary a služby používajú na účely jej zdaniteľných plnení, zdaniteľná osoba má právo odpočítať nasledovné položky z dane, ktorú má zaplatiť: a) [DPH] splatnú alebo zaplatenú za tovary alebo služby, ktoré jej dodala alebo má dodať iná zdaniteľná osoba; b) [DPH] splatnú alebo zaplatenú za dovezené tovary; c) [DPH] splatnú podľa článk[u] 5 [ods. 7 písm.] a) a [článku] 6 [ods. 3]. 3. Členské štáty taktiež poskytnú každej zdaniteľnej osobe právo na odpočítanie alebo vrátenie [DPH] podľa odseku 2, ak sa tovary a služby používajú na účely: a) plnení týkajúcich sa ekonomických aktivít podľa článku 4 [ods. 2] realizovaných v inej krajine, ktoré spĺňajú nárok na zníženie dane, ak sa uskutočnili na území daného štátu [v inej krajine, na ktoré by sa vzťahovalo právo na odpočítanie, ak by sa vykonali v tuzemsku – neoficiálny preklad], b) plnení, ktoré sú oslobodené od dane podľa článku 14 [ods. 1 písm. i),] článku 15 a [článku 16 ods. 1 B, C a D a ods.] 2, c) všetkých plnení oslobodených od dane podľa článku 13 B [písm.] a) a d) [bodov] 1 až 5, keď zákazník má sídlo mimo spoločenstva alebo keď tieto plnenia priamo súvisia s tovarom a službami na vývoz do štátu mimo spoločenstva. … 5. V prípade tovarov a služieb pre potreby zdaniteľnej osoby obe plnenia zahrnuté v odsekoch 2 a 3 [V prípade tovarov a služieb, ktoré zdaniteľná osoba používa súčasne na uskutočňovanie plnení uvedených v odsekoch 2 a 3 – neoficiálny preklad], kde ide o odpočítateľnú [DPH], a pri plneniach, kde [DPH] nie je odpočítateľná, je povolené odrátať iba tú časť [DPH], ktorá sa týka prvých plnení. Táto časť sa určí v súlade s článkom 19 za všetky plnenia realizované zdaniteľnou osobou. Členské štáty však majú právo: a) splnomocniť zdaniteľnú osobu, aby určila pomernú časť za každú oblasť svojej podnikateľskej činnosti s tým, že za každý sektor bude vedený samostatný účet, b) nútiť zdaniteľnú osobu, aby určila časť za každý sektor svojej podnikateľskej činnosti a viedla samostatné účty za každý sektor, c) splnomocniť alebo nútiť zdaniteľnú osobu, aby robila odpočet dane z pridanej hodnoty na základe použitia všetk[ých] alebo časti tovarov a služieb, d) splnomocniť alebo nútiť zdaniteľnú osobu, aby robila odpočet podľa pravidla uvedeného v prvom pododseku v súvislosti s tovarmi a službami použitými pri tu definovaných plneniach, e) v prípade, keď ide o [DPH], ktorá sa zdaniteľnej osobe neodpočíta, táto je nesignifikantná a treba ju považovať za nulu [stanoviť, že v prípade, ak je DPH, ktorú zdaniteľná osoba nemôže odpočítať, zanedbateľná, neprihliada sa na ňu – neoficiálny preklad]. …“
21

Počas celého obdobia trvajúceho od roku 2006 do roku 2010 K. Konstantinides priemerne raz alebo dva razy do mesiaca cestoval do Nemecka, aby v územnej pôsobnosti lekárskej komory spolkovej krajiny Hesensko vykonával andrologické chirurgické zákroky na oddelení ambulantnej chirurgie v zdravotníckom zariadení Elisabethenstift v Darmstadte (Nemecko). Činnosť K. Konstantinidesa sa obmedzovala výlučne na vykonávanie vysoko špecializovaných chirurgických zákrokov, pričom ostatné služby spojené s týmito zákrokmi, ako je objednávanie pacientov na zákroky alebo pooperačná starostlivosť, zabezpečoval personál tohto zdravotníckeho zariadenia.
25

Okolnosť, že inštitúcia si z formálneho hľadiska sama určuje výšku príspevkov, ktoré z väčšej časti zabezpečia jej financovanie, nevylučuje, že by mohlo ísť o nepriame financovanie spĺňajúce uvedené kritérium. Je to tak vtedy, ak také inštitúcie, akými sú verejné sociálne poisťovne, sú financované príspevkami platenými poistencami alebo za ich poistencov bez osobitnej protihodnoty, ak pristúpenie do takejto poisťovne, ako aj platenie týchto príspevkov je povinné na základe zákona, ak sadzba týchto príspevkov, hoci formálne určená samotnými týmito poisťovňami, je jednak právne stanovená, keďže zákon určuje dávky poskytované uvedenými poisťovňami, ako aj príslušné zodpovedajúce výdavky, a zakazuje týmto poisťovniam vykonávať činnosť tak, aby to predstavovalo podnikanie s cieľom dosiahnutia zisku, a jednak musí byť povolená orgánom vykonávajúcim dohľad, a ak k vymáhaniu dochádza kogentne podľa ustanovení verejného práva (pozri v tomto zmysle rozsudok Hans & Christophorus Oymanns, už citovaný, body 53 až 56).
51

Porušenie zásady zákonnosti vyplývalo aj z neistej povahy sankcií, ktoré sa uložia v prípade porušenia pravidiel hospodárskej súťaže. Podľa odvolateliek závažnosť a dĺžka trvania porušenia nepredstavujú dostatočne presné kritériá. Usmernenia z roku 1998 a oznámenie o spolupráci z roku 2002 to nemôžu napraviť, pretože nie sú záväzné, čo Súdny dvor konštatoval v rozsudku zo 14. júna 2011, Pfleiderer (C-360/09, Zb. s. I-5161, bod 23). Pokiaľ ide o hraničnú hodnotu 10 % obratu stanovenú v článku 23 nariadenia č. 1/2003 ako hornú hranicu pokuty, táto hodnota sa podľa odvolateliek mení a závisí najmä od rozhodovacej praxe Komisie a spoločností, ktorým sa porušenie prisudzuje, a nie je spojená s konaním, ale s podnikom a nepredstavuje „vyčísliteľnú absolútnu hornú hranicu“, ako to nesprávne uviedol Všeobecný súd v bode 102 napadnutého rozsudku. Napokon ani neobmedzená súdna právomoc nemôže nahradiť nepresnosť v právnom predpise a to bez ohľadu na to, že táto právomoc existuje len teoreticky a že Všeobecný súd ju väčšinou neuplatňuje.
29

Uvedený súd uvádza, že rozhodnutie o spore, ktorý prejednáva, závisí od toho, či sa DOO spoločnosti Daiichi Sankyo vzťahuje len na výrobný postup účinnej látky hemihydrát levofloxacínu, alebo sa týka aj účinnej látky ako takej. V prípade ochrany „výrobku“ v zmysle nariadenia č. 1768/92 by Daiichi Sankyo stačilo pre konštatovanie, že DEMO porušila jej patentové práva, preukázať, že Tavanic a Talerin majú rovnakú účinnú látku. Ak by bol naopak predmetom ochrany udelenej týmto DOO len výrobný postup, skutočnosť, že Tavanic a Talerin majú rovnakú účinnú látku, by znamenala len domnienku, že generický liek bol vyrobený na základe postupu chráneného uvedeným DOO. V takom prípade by DEMO mohla vyvrátiť túto domnienku, ak by preukázala, že uvedený liek bol vyrobený odlišným postupom.
34

Lotyšská republika si myslí, že prijatie výkladu Komisie a posudzovanie druhej vety uvedeného článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 samostatne by viedlo k situácii, v ktorej by si Komisia prisvojila širšiu právomoc v konaní o schválení zmien, než jej prislúcha v konaní o prijatí alebo zamietnutí pôvodne predloženého NAP. Komisiou navrhovaný výklad by viedol k situácii, v ktorej by schválenie zmien NAP, v rozpore s jeho pôvodným schválením, nepodliehalo časovým kritériám, hoci súčasne by sa na toto konanie ešte vzťahovalo vecné kritérium. Takýto výklad by sa nemohol považovať za výklad, ktorý je v súlade s článkom 9 ods. 3 smernice 2003/87, a ani za výklad, ktorý je vo všeobecnosti v súlade s cieľmi systémov obchodovania s emisiami.
37

Z toho vyplýva, že žalobkyňa predložila ÚHVT pomerne slabé dôkazy o predaji v pomere k sume, ktorú uviedla vo vyhlásení svojho konateľa. No aj za predpokladu, že by odvolací senát uvedené vyhlásenie zohľadnil, by bolo potrebné konštatovať, že v spise sa nenachádzajú dostatočné dôkazy, ktoré by potvrdzovali jeho obsah, pokiaľ ide o hodnotu predajov. Navyše, čo sa týka časového hľadiska používania ochrannej známky, uvedené faktúry sa týkajú veľmi krátkeho obdobia, dokonca len konkrétnych dátumov, a to 12., 18. a 21. júla 2006 a 9. januára 2007.“
59

Po druhé, čo sa týka deväťmesačnej lehoty odo dňa vyhotovenia súvahy, v ktorej musí dôjsť k zverejneniu, javí sa dostatočne dlhá na to, aby umožnila spoločnostiam splniť si povinnosť zverejnenia bez toho, aby bola spochybnená primeranosť systému sankcií dotknutých vo veci samej. Ako totiž zdôraznil generálny advokát v bode 50 svojich návrhov, dlhšia lehota by mohla poškodiť ochranu tretích osôb, keďže by nemali prístup k najaktuálnejším informáciám, ktoré by im umožňovali oboznámiť sa so skutočnou situáciou dotknutej spoločnosti.
2.

V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: vzťahuje sa ochrana pasívneho slobodného poskytovania služieb podľa článku 41 ods. 1 dodatkového protokolu aj na tureckých štátnych príslušníkov, ktorí – tak ako žalobkyňa vo veci samej – nechcú pricestovať do Spolkovej republiky Nemecko na to, aby tam mohli prijať konkrétnu službu, ale na návštevu príbuzných na pobyt na dobu do troch mesiacov a odvolávajú sa na jednoduchú možnosť prijať služby na území Spolkovej republiky Nemecko?“
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Ottica New Line di Accardi Vincenzo (ďalej len „Ottica New Line“) a obcou Campobello di Mazara (Taliansko) týkajúceho sa rozhodnutia, ktorým uvedená obec povolila spoločnosti Fotottica Media Visione di Luppino Natale Fabrizio e C. s.n.c. (ďalej len „Fotottica“) trvalo vykonávať činnosť očného optika na svojom území.
13

Mzda, ktorú poberala pani Kristensenová, tak pozostávala zo základnej dohodnutej mzdy, t. j. 21500 dánskych korún (DKK) mesačne, a z príspevku zamestnávateľa do dôchodkového systému vo výške 6 %, takže jej mzda vrátane príspevku zamestnávateľa do dôchodkového systému bola 22790 DKK mesačne. Ak by pani Kristensenová bola vo veku medzi 35 až 44 rokov, poberala by mzdu vrátane príspevku zamestnávateľa do dôchodkového systému vo výške 23220 DKK mesačne a ak by dotknutá osoba mala viac ako 45 rokov, poberala by mzdu vrátane príspevku zamestnávateľa do dôchodkového systému vo výške 23650 DKK.
7

Podľa odôvodnení 22 a 23 nariadenia č. 1371/2007: „(22) Členské štáty by mali stanoviť sankcie uplatniteľné v prípade porušenia tohto nariadenia a zabezpečiť ich uplatňovanie. Sankcie, ktoré môžu zahŕňať platbu náhrady škody dotknutej osobe, by mali byť účinné, primerané a odradzujúce. (23) Keďže ciele tohto nariadenia, a to rozvoj železníc Spoločenstva a zavedenie práv cestujúcich, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, a preto ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 [ES]. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje toto nariadenie rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.“
57

V rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie smeruje k nahradeniu odkazu na nariadenie č. 1408/71 odkazom na nariadenie č. 883/2004, pričom toto neskoršie nariadenie ruší to skoršie, však treba zdôrazniť, že toto rozhodnutie z vecného hľadiska umožňuje pri dodržaní záväzkov prijatých zmluvnými stranami Dohody o EHP, ako aj úrovne už dosiahnutej integrácie od vstupu tejto dohody do platnosti pokračovať v zachovaní rozšírenia sociálnych práv v prospech občanov dotknutých štátov, ako to Dohoda o EHP zamýšľala a vykonávala už od roku 1992.
38

Pokiaľ ide o verzie článku 6 ods. 2 smernice 2000/78 vyhotovené v ostatných jazykoch Únie, treba konštatovať, že tieto verzie výslovne uvádzajú, rovnako ako francúzska jazyková verzia uvedená v bode 35 tohto rozsudku, stanovenie veku pre možnosť alebo nárok na odchod do starobného alebo invalidného dôchodku v zamestnaneckých systémoch sociálneho zabezpečenia. Napríklad španielska jazyková verzia uvedeného ustanovenia konštatuje „la determinación, para los regímenes profesionales de seguridad social, de edades para poder beneficiarse de prestaciones de jubilación o invalidez u optar a las mismas“, nemecká jazyková verzia tohto ustanovenia používa výrazy „bei den betrieblichen Systemen der sozialen Sicherheit die Festsetzung von Altersgrenzen als Voraussetzung für die Mitgliedschaft oder den Bezug von Altersrente oder von Leistungen bei Invalidität“, anglická jazyková verzia predmetného ustanovenia uvádza „the fixing for occupational social security schemes of ages for admission or entitlement to retirement or invalidity benefits“, zatiaľ čo poľská jazyková verzia toho istého ustanovenia používa formuláciu „ustalanie, dla systemów zabezpieczenia społecznego pracowników, wieku przyznania lub nabycia praw do świadczeń emerytalnych lub inwalidzkich“.
37

Z toho vyplýva, že [Centrotherm Systemtechnik] predložila ÚHVT pomerne slabé dôkazy o predaji v pomere k sume, ktorú uviedla vo vyhlásení svojho konateľa. No aj za predpokladu, že by odvolací senát uvedené vyhlásenie zohľadnil, by bolo potrebné konštatovať, že v spise sa nenachádzajú dostatočné dôkazy, ktoré by potvrdzovali jeho obsah, pokiaľ ide o hodnotu predajov. Navyše, čo sa týka časového hľadiska používania ochrannej známky, uvedené faktúry sa týkajú veľmi krátkeho obdobia, dokonca len konkrétnych dátumov, a to 12., 18. a 21. júla 2006 a 9. januára 2007.“
28

Komisia sa domnieva, že nelogická povaha sa zdá o to zjavnejšia, že prvá veta článku 26 ods. 2 anglickej verzie šiestej smernice, podľa ktorej sa „plnenia vykonávané cestovnou kanceláriou súvisiace so zájazdom považujú za poskytnutie jednej služby cestovnou kanceláriou cestujúcemu [‚traveller‘]“, používa pojem „cestujúci“. Podľa Komisie by však táto veta nemala zmysel, ak by sa osobitná úprava pre cestovné kancelárie uplatňovala bez zohľadnenia postavenia adresáta služieb. V takom prípade mal normotvorca podľa tejto inštitúcie systematicky používať pojem „zákazník“.
27

Komisia sa domnieva, že odvolatelia by boli diskriminovaní alebo by sa s nimi svojvoľne zaobchádzalo, iba ak by sa v ich prípade uplatnila kratšia lehota než lehota, ktorá by sa uplatnila v prípade iných účastníkov konania, ktorí sa nachádzajú v rovnakej situácii, a to konkrétne účastníkov konania, ktorí chcú spochybniť zákonnosť zoznamu navrhovaných látok. Ako však Všeobecný súd konštatoval v bode 38 napadnutého uznesenia, situácia osôb spochybňujúcich akt uverejnený výlučne na internetovej stránke agentúry Únie je odlišná od situácie osôb, ktoré sa domáhajú zrušenia aktu uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie. Komisia tiež tvrdí, že Všeobecný súd sa v bodoch 35 a 37 napadnutého uznesenia nedopustil nijakého nesprávneho právneho posúdenia.
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Fruition Po Ltd (ďalej len „Fruition“) a Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health (minister trvalo udržateľného poľnohospodárstva, bezpečnosti potravín a zdravia zvierat, ďalej len „minister“) týkajúceho sa rozhodnutia, ktorým minister odobral tejto spoločnosti postavenie organizácie výrobcov, ktoré jej bolo uznané na základe nariadenia č. 2200/96.
2.

Je článok 16 ods. 6 písm. c) [CIVA] tak, ako bol vyložený v napadnutom rozsudku (v tom zmysle, že poplatok za vysielanie komerčnej reklamy nepredstavuje sumu zaplatenú v mene a na účet príjemcu služieb, aj keď sa vedie ako prechodná položka… a je určený verejnoprávnym subjektom, v dôsledku čoho nie je vylúčený zo základu dane na účely DPH), zlučiteľný s článkom 11 A ods. 3 písm. c) [šiestej] smernice… (súčasný článok 79 [prvý odsek] písm. c) smernice 2006/112…) a najmä s pojmom ‚čiastky získané zdaniteľnou osobou od svojho kupujúceho alebo zákazníka vo forme spätných splátok za výdavky zaplatené v mene a na účet kupujúceho alebo zákazníka, ktoré boli zapísané do jej účtovných kníh na pozastavenom účte [ako prechodné položky – neoficiálny preklad]‘?“
50

Komisia v tomto zmysle navrhuje, aby sa počas obdobia šiestich mesiacov do výpočtu sumy penále nezahrnoval celkový počet p. k., ktorých sa týka terciárne čistenie. Po prvé na konci tohto obdobia šiestich mesiacov, ak budú výsledky v súlade so smernicou 91/271, pokiaľ ide o frekvenciu odberu vzoriek a správne hodnoty, bude sa čistička považovať za uplatňujúcu zosúladené čistenie a zodpovedajúce p. k. sa z výpočtu penále definitívne vylúčia. Po druhé, ak výsledky za šesť mesiacov ukážu, že fungovanie čističky nebolo zosúladené, budú zodpovedajúce p. k. opäť zahrnuté do výpočtu penále. Napokon po tretie, v prípade priemerných výsledkov, ktoré však môžu byť zosúladené, za obdobie dvanástich mesiacov, ako to uvádza smernica 91/271, bude možné rozhodnúť o novom šesťmesačnom období pozastavenia penále. V prípade potvrdenej neexistencie súladu budú tak zodpovedajúce p. k. opäť zahrnuté do výpočtu penále, a uplatnia sa teda na celé dvanásťmesačné obdobie pozastavenia penále.
13

K. Puid, narodený v roku 1979, prišiel 20. októbra 2007 do Grécka letom z Teheránu (Irán) do Atén (Grécko) s falošnými dokladmi totožnosti. Po štvordňovom pobyte v Grécku pokračoval v ceste do Frankfurtu nad Mohanom (Nemecko), kde podal žiadosť o azyl.
17

Okrem toho sa vnútroštátny súd domnieva, že predmetná vec sa odlišuje od už citovaných rozsudkov vo veciach Lidl Belgium a Krankenheim Ruhesitz am Wannsee‑Seniorenheimstatt tým, že strata, ktorá vznikla K, nie je spojená so žiadnou podnikateľskou činnosťou vykonávanou v stálej prevádzkarni nachádzajúcej sa v inom členskom štáte. Činnosť vykonávaná v tomto kontexte sa v zásade vykonáva dlhodobo, a preto možno odôvodnene očakávať, že povedie k príjmom, ktorých stratu bude možné znovu odpočítať. V takomto prípade teda nie je istá konečnosť straty a existuje riziko zdvojeného odpočítania strát. Naopak, ak daňovník v inom členskom štáte už nemá žiadny zdroj príjmov, od ktorého by mohli byť odpočítané straty, javí sa otázka posúdenia konečnosti strát inak, a to aj v prípade, ak by francúzska daňová úprava obsahovala možnosť odpočítať straty z predaja majetku od príjmov v nasledujúcich rokoch. V situácii ako vo veci samej, ktorá nie je spojená s výkonom podnikateľskej činnosti, sa totiž nemožno domnievať, že daňovník bude následne v členskom štáte, v ktorom sa majetok nachádza, disponovať príjmom, od ktorého možno odpočítať stratu.