ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
30

Okrem toho, podľa ustálenej judikatúry sa výrazy použité na označenie oslobodenia od dane uvedené v článku 13 šiestej smernice majú vykladať doslovne, keďže oslobodenie predstavuje výnimku zo všeobecnej zásady, podľa ktorej sa DPH vyberá z každého poskytnutia služieb, ktoré zdaniteľná osoba uskutoční za protihodnotu (rozsudky Stichting Uitvoering Financiële Acties, už citovaný, bod 13; Taksatorringen, už citovaný, bod 36, a zo 14. júna 2007, Horizon College, C-434/05, Zb. s. I-4793, bod 16). Výklad týchto pojmov však musí byť v súlade s cieľmi sledovanými uvedeným oslobodením od dane a musí rešpektovať požiadavky zásady daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH. Toto pravidlo doslovného výkladu preto neznamená, že by sa oslobodenie od dane uvedené v tomto článku 13 malo vykladať spôsobom, ktorý by mu odnímal jeho účinky (rozsudok Horizon College, už citovaný, bod 16). Cieľom judikatúry Súdneho dvora nie je presadzovať taký výklad, ktorým by bolo takmer nemožné uplatniť predmetné oslobodenie v praxi (rozsudok Taksatorringen, už citovaný, bod 62).
20

V podstate poznamenávajú, že z judikatúry Súdneho dvora (rozsudok z 5. októbra 1999, Lirussi a Bizzaro, C-175/98 a C-177/98, Zb. s. I-6881, bod 54) vyplýva, že dočasné uskladnenie, hoci predchádza skutočné nakladanie s odpadmi a nevyžaduje si teda povolenie, musí byť členskými štátmi upravené takým spôsobom, aby boli dosiahnuté ciele, ktoré obsahuje smernica 75/442, týkajúce sa ochrany ľudského zdravia a životného prostredia. Pripustiť teda, že pôvodca odpadu by mohol zmiešať bez povolenia odpady patriace pod rozličné kódy, by mohlo byť nebezpečné a mohlo by byť prekážkou ich skutočného a úplného zhodnotenia, čo by odporovalo cieľom stanoveným uvedenou smernicou, ako aj účelu kodifikácie zavedenej rozhodnutím 2000/532.
40

Jediná skutočnosť, že konanie proti ušlému na základe francúzskeho práva by spôsobilo znovuzačatie konania, ak by pán Bourquain bol zadržaný, resp. zatknutý počas plynutia lehoty na premlčanie trestu a predtým, ako bol amnestovaný, teda v období od 26. januára 1961 do 31. júla 1968, nevylučuje však ako taká, že odsúdenie ušlého možno napriek tomu považovať za právoplatné rozhodnutie v zmysle článku 54 DVSD.
9

Podľa poznámky 5 kapitoly 84: „A) Na účely položky 8471 termín ‚stroje na automatické spracovanie údajov‘ znamená stroje schopné: … B) Stroje na automatické spracovanie údajov môžu byť vo forme systémov skladajúcich sa z rôzneho počtu oddelených jednotiek. S výhradou uvedenou v časti E sa jednotka môže považovať za časť celého systému, ak spĺňa všetky tieto podmienky: a) jej základné alebo hlavné použitie je v systéme automatického spracovania údajov; b) možno ju pripojiť k centrálnej spracovateľskej jednotke buď priamo, alebo prostredníctvom jednej alebo viacerých ďalších jednotiek; a c) je schopná prijímať alebo odovzdávať údaje v takej forme (kódy alebo signály), ktorú používa celý systém. C) Samostatne prerokúvané jednotky strojov na automatické spracovanie údajov sa zatrieďujú do položky 8471 [KN (ďalej len ‚položka 8471‘)]. D) Tlačiarne, klávesnice, súradnicové vstupné zariadenia, disketové a diskové pamäťové jednotky, ktoré spĺňajú podmienky poznámok časti B b) a B c), sa vždy zatrieďujú ako jednotky [položky 8471]. E) Stroje vykonávajúce špeciálne funkcie, iné ako spracovanie údajov, pracujúce v spojení so strojom na spracovanie údajov, sú zatriedené do položky zodpovedajúcej ich špeciálnej funkcii alebo prípadne do zostatkových položiek.“
8

BKFR je majiteľom slovných a obrazových ochranných známok, ktoré v zásade predstavujú vyznamenania a čestné odznaky. Tieto ochranné známy boli zapísané do registra ochranných známok rakúskeho patentového úradu. Začiatkom ochrany týchto ochranných známok je 8. január 1996. Každá z týchto ochranných známok bola zapísaná do týchto tried: trieda 37 týkajúca sa najmä služieb starostlivosti, trieda 41 týkajúca sa iných kultúrnych činností a trieda 42 (neskôr 45) týkajúca sa najmä sociálnych služieb, v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.
57

Je nepochybné, že zvyčajne je vecou zamestnanca zvoliť si povahu, presnú hodinu, či dokonca miesto svojho stravovania. Zamestnávateľ nevstupuje do tejto voľby, keďže povinnosťou zamestnanca je iba opätovne vrátiť sa na pracovisko v dohodnutý čas a pokračovať vo výkone svojej zvyčajnej práce. Ako to Komisia uviedla na pojednávaní, poskytovanie stravy zamestnancom má teda v zásade za cieľ uspokojiť súkromnú potrebu a spadá do osobného výberu zamestnancov, do ktorého zamestnávateľ nezasahuje. Z toho vyplýva, že za normálnych okolností poskytovanie služieb spočívajúce v bezplatnom poskytovaní stravy zamestnancom uspokojujú ich súkromné potreby v zmysle článku 6 ods. 2 šiestej smernice.
16

Keďže podiely C-GmbH, ktoré vlastnila jej materská spoločnosť A.T., neboli po ich prevode v obchodnej a daňovej súvahe G-S.A ocenené účtovnou hodnotou akcií, ako to bolo dovtedy v daňovej súvahe A.T., ale ich trhovou hodnotou uvedenou v zmluve o vklade, Finanzamt s odvolaním sa na § 23 ods. 4 prvú vetu a § 20 ods. 4 prvú vetu UmwStG a na súvisiaci pokyn Bundesministerium der Finanzen (BMF — Federálne ministerstvo financií) v rámci zdaňovania za rok 2000 zamietol, aby spoločnosť A.T., v súvislosti s akciami, ktoré nadobudla výmenou za kapitál spoločnosti G-SA, aj naďalej ponechala akcie prevedené v C-GmbH v ich pôvodnej účtovnej hodnote. Finanzamt v dôsledku toho považoval prevod za zdaniteľný a vyrubil daň z kapitálového zisku, ktorý zodpovedal rozdielu medzi obstarávacími nákladmi akcií C-GmbH a ich trhovou hodnotou.
39

Komisia ďalej tvrdí, že neprebratie smernice by bolo rizikové v súvislosti s cezhraničným uvoľňovaním GMO, ktoré nie je možné finančne postihnúť, spôsobovalo by prekážky pri biotechnologickom výskume GMO a obchode s nimi alebo by mohlo vyvolať medzinárodné obchodné konflikty vzhľadom na skutočnosť, že právna úprava Spoločenstva v oblasti GMO, ktoré sa dovážajú do tretích krajín, by sa nezakladala na riadnom koherentnom vnútornom právnom rámci Spoločenstva, ktorý by ju odôvodňoval.
3

Článok 4 smernice, nazvaný „Ďalšie dôvody zamietnutia alebo vyhlásenie neplatnosti týkajúce sa konfliktu so skoršími právami“, stanovuje: „1. Ochranná známka nebude zapísaná do registra a ak už bola zapísaná, musí byť vyhlásená za neplatnú: a) ak je táto ochranná známka zhodná so skoršou ochrannou známkou a tovary alebo služby, pre ktoré je táto ochranná známka podaná, alebo pre ktoré je zapísaná, sú zhodné s tovarmi alebo službami, pre ktoré je chránená táto skoršia ochranná známka; b) ak existuje z dôvodu totožnosti alebo podobnosti so skoršou ochrannou známkou a totožnosti alebo podobnosti tovarov alebo služieb, na ktoré sa ochranná známka vzťahuje, pravdepodobnosť zámeny na strane verejnosti, vrátane pravdepodobnosti asociácie so skoršou ochrannou známkou. 2. ‚Skoršími ochrannými známkami‘ v zmysle odseku 1 sú: a) ochranné známky nasledujúcich typov s dátumom podania prihlášky skorším, než je dátum podania prihlášky príslušnej ochrannej známky, pričom sa podľa potreby berú do úvahy nárokované priority v súvislosti s týmito ochrannými známkami: … ii) ochranné známky zapísané v členskom štáte… … … 4. Každý členský štát môže ďalej stanoviť, že ochranná známka nebude zapísaná, alebo, ak už je zapísaná, môže byť vymazaná, ak a v tom rozsahu, v akom: a) je ochranná známka zhodná so skoršou ochrannou známkou spoločenstva [národnou ochranou známkou — neoficiálny preklad] alebo je jej podobná v zmysle odseku 2, a má byť zapísaná alebo bola zapísaná pre tovary alebo služby, ktoré nie sú podobné tým, pre ktoré je zapísaná táto skoršia ochranná známka, v prípade ak má táto skoršia ochranná známka v príslušnom členskom štáte dobré meno a ak by používanie neskoršej ochrannej známky bez náležitého dôvodu nečestne ťažilo z dobrého mena skoršej ochrannej známky spoločenstva, alebo by to tejto ochrannej známke škodilo, alebo by to poškodilo rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky [bez náležitého dôvodu nečestne ťažilo z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky alebo by bolo na ujmu rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky — neoficiálny preklad]; …“
10

Vaasan hallinto-oikeus túto žalobu zamietol. Usúdil najmä, že uskutočnenie cieľov sledovaných smernicou 2000/76/ES by mohlo byť zmarené takýmto reštriktívnym výkladom rozsahu jej pôsobnosti, podľa ktorého by sa jej požiadavky neuplatňovali na spaľovanie predspracovaného odpadu. Tento súd však dospel k záveru, že ako samostatná funkčná jednotka sa plynový generátor nemá považovať za spaľovňu odpadov v zmysle smernice 2000/76, pretože splyňovací proces je tepelné spracovanie, a aby zariadenie mohlo byť spaľovňou odpadu, musela by v ňom existovať linka určená na spaľovanie.
7

Počas predmetných zdaňovacích období vo veci samej, to znamená zdaňovacích období od 1. januára 1989 do , spoločnosť Papillon vlastnila 100 % základného imania holandskej spoločnosti Artist Performance and Communication, ktorá vlastnila 99,99 % obchodných podielov Kiron SARL, ktorá mala svoje sídlo vo Francúzsku. Za týchto okolností si spoločnosť Papillon zvolila režim daňovej integrácie, ktorý upravujú články 223 A až 223 F VZD, na základe ktorého môže byť spoločnosť rezident jediným daňovníkom dane z príjmov právnických osôb z úhrnu výsledkov skupiny vytvorenej ňou samou a spoločnosťami, v ktorých vlastní priamo alebo nepriamo najmenej 95 % základného imania. Z tohto dôvodu spoločnosť Papillon zahrnula do okruhu daňovej integrovanej skupiny, na ktorej čele sa nachádzala, Kiron SARL a viacero francúzskych dcérskych spoločností Kironu SARL, tiež usadených vo Francúzsku.
47

Z judikatúry Súdneho dvora teda vyplýva, že bez ohľadu na mechanizmus prijatý na zamedzenie alebo obmedzenie hospodárskeho reťazového alebo dvojitého zdanenia právam voľného pohybu zaručeným Zmluvou odporuje, ak členský štát zaobchádza s dividendami zahraničného pôvodu menej priaznivo ako s dividendami vnútroštátneho pôvodu, ibaže by sa tento rozdiel v zaobchádzaní týkal situácií, ktoré nie sú objektívne porovnateľné, alebo by bol odôvodnený naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu (rozsudok Test Claimants in the FII Group Litigation, už citovaný, bod 46 a citovaná judikatúra).
24

Po tretie, za predpokladu, že článok 24 smernice 93/37 má taxatívnu povahu alebo že článok 14 ods. 9 ústavy nesleduje cieľ zlučiteľný s právom Spoločenstva alebo že nie je v súlade so zásadou proporcionality, vnútroštátny súd pochybuje, že zákaz stanovený uvedenou smernicou pre členské štáty zavádzať ustanovenia, ako sú tie vo veci samej, ktoré z dôvodu všeobecného záujmu stanovujú režim nezlučiteľnosti sektora hromadných informačných prostriedkov so sektorom verejných zákaziek, je v súlade so zásadami súvisiacimi s ochranou riadneho fungovania demokracie v členských štátoch a zabezpečením transparentnosti v postupoch verejného obstarávania, zásadou slobodnej a lojálnej hospodárskej súťaže, ako aj zásadou subsidiarity.
120

Na podporu tohto návrhu sa najmä pripomína, že tento systém pomoci bol oznámený a Komisia ho schválila práve tak ako predchádzajúce systémy a bol uplatňovaný počas dlhšieho obdobia. Francúzska vláda sa najmä domnieva, že povinnosť vymáhať dotknuté sumy od fondu FPRV a miestnych rozhlasových staníc za obdobie od roku 1998 až do roku 2002 by mohlo ohroziť finančné prostriedky, ba dokonca aj samotnú existenciu týchto staníc, a mohlo by predstavovať hrozbu pre pluralitu médií.
25

V tomto ohľade je namieste pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry do vecnej pôsobnosti ustanovení týkajúcich sa slobody usadiť sa patria vnútroštátne ustanovenia, ktoré sa uplatňujú na majetkovú účasť štátneho príslušníka dotknutého členského štátu na imaní spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte, ktorá mu umožňuje vykonávať istý vplyv na rozhodnutia tejto spoločnosti a určovať jej činnosti (rozsudky z 12. septembra 2006, Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, C-196/04, Zb. s. I-7995, bod 31; z 13. marca 2007, Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, C-524/04, Zb. s. I-2107, bod 27, a zo 6. decembra 2007, Columbus Container Services, C-298/05, Zb. s. I-10451, bod 29).
„(37)

keďže spracovanie osobných údajov na účely žurnalistiky alebo na účely literárneho alebo umeleckého stvárnenia, najmä v audiovizuálnej oblasti, by malo oprávňovať k výnimkám z požiadaviek vyplývajúcich z určitých nariadení tejto smernice do tej miery, ako je to nutné pre zladenie základných práv jednotlivcov so slobodou informácií a najmä s právom získavať a odovzdávať informácie, ako to zaručuje najmä článok 10 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd; keďže členské štáty by preto mali stanoviť výnimky a odchýlky nutné pre rovnováhu medzi základnými právami, pokiaľ ide o všeobecné opatrenia k zákonnosti spracovania údajov, opatrenia na prenos údajov do tretích krajín a kompetenciu dozorného úradu; keďže nemalo by to viesť členské štáty k tomu, aby určovali výnimky z opatrení na zaistenie bezpečnosti spracovania; keďže, aspoň dozorný úrad, zodpovedný za tento sektor, by mal byť tiež vybavený určitými právomocami ex post, t. j. právom uverejňovať pravidelnú správu, alebo právom predkladať záležitosti súdnym orgánom.“
6

Nariadenie č. 261/2004 obsahuje najmä tieto odôvodnenia: „(1) konanie Spoločenstva v oblasti leteckej dopravy by sa malo, okrem iných vecí, zamerať na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany cestujúcich; okrem toho by sa mal vo všeobecnosti brať plný zreteľ na požiadavky ochrany spotrebiteľa; (2) odmietnutie nástupu do lietadla a zrušenie alebo veľké meškanie letov spôsobuje cestujúcim vážne problémy a nepohodlie; … (12) … by sa mali zmenšiť ťažkosti a nepohodlie cestujúcich spôsobené zrušením letov; toto by sa malo dosiahnuť tým, že dopravcovia budú nútení informovať cestujúcich o zrušení pred plánovaným časom odletu a navyše im ponúknuť primerané presmerovanie tak, aby sa cestujúci mohli zariadiť inak; ak tak neurobia mali by leteckí dopravcovia cestujúcim poskytnúť náhradu okrem prípadov, keď zrušenie letu nastane za mimoriadnych okolností, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia; … (14) tak ako je to uvedené v Montrealskom dohovore, záväzky prevádzkujúcich leteckých dopravcov by mali byť obmedzené alebo by mali byť od nich leteckí dopravcovia oslobodení v prípadoch, keď bola udalosť spôsobená mimoriadnymi okolnosťami, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia; také okolnosti môžu nastať najmä v prípadoch politickej nestability, meteorologických podmienok nezlučiteľných s vykonaním príslušného letu, rizík bezpečnostnej ochrany, neočakávaných nedostatkov, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu a štrajkov, ktoré ovplyvňujú prevádzku príslušného leteckého dopravcu; (15) za mimoriadne okolnosti sa dá považovať skutočnosť, keď rozhodnutie riadenia letovej prevádzky v konkrétnom dni vo vzťahu ku konkrétnemu lietadlu zapríčiní veľké meškanie, meškanie do nasledujúceho dňa alebo zrušenie jedného alebo viacerých letov takého lietadla dokonca aj vtedy, keď príslušný letecký dopravca uskutočnil všetky primerané opatrenia aby zabránil meškaniu alebo zrušeniu.“
42

Uplatnenie tohto článku na rozhodnutie o zastavení trestného stíhania, aké bolo prijaté v konaní vo veci samej, by ale v inom zmluvnom štáte, v ktorom by bolo k dispozícii viac dôkazov, mohlo byť prekážkou pre všetky konkrétne možnosti stíhania, ako aj prekážkou prípadného uloženia trestu osobe z dôvodu jej protiprávneho konania, aj keď také možnosti by neboli vylúčené v prvom zmluvnom štáte, kde dotknutá osoba nie je považovaná za právoplatne odsúdenú v zmysle vnútroštátneho práva tohto štátu.
20

Keďže Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie mal pochybnosti o výklade článku 17 šiestej smernice, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky: „1. Je v rozpore s článkom 17 ods. 2 a 6 šiestej smernice… to, že Poľská republika k 1. máju 2004 úplne zrušila dovtedy platné vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa obmedzenia odpočítania [DPH] na vstupe zaťažujúcej nákup pohonných hmôt pre motorové vozidlá používané na činnosti podliehajúce dani a namiesto nich zaviedla obmedzenia odpočítania [DPH] na vstupe zaťažujúcej nákup pohonných hmôt pre motorové vozidlá používané na činnosti podliehajúce DPH, ktoré sú však vo vnútroštátnych právnych predpisoch definované použitím iných kritérií, ako to bolo pred 1. májom 2004, a že s účinnosťou od 22. augusta 2005 uvedené kritériá opäť zmenila? 2. V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je v rozpore s článkom 17 ods. 6 šiestej smernice to, že Poľská republika týmto spôsobom zmenila vyššie uvedené kritériá, aby tak de facto obmedzila pôsobnosť práva na odpočítanie DPH na vstupe v porovnaní s vnútroštátnymi právnymi predpismi platnými do 30. apríla 2004 alebo s vnútroštátnymi právnymi predpismi platnými pred zmenou urobenou s účinnosťou od 22. augusta 2005? V prípade, že Poľská republika tým porušila článok 17 ods. 6 šiestej smernice, treba potom platiteľovi dane uznať odpočítanie dane, ale len v rozsahu, v akom zmeny vnútroštátnej právnej úpravy prekročili pôsobnosť odpočítania [DPH] na vstupe stanovenú vnútroštátnymi predpismi účinnými 30. apríla 2004, ktoré boli v tento deň zrušené? 3. Je v rozpore s článkom 17 ods. 6 šiestej smernice, že Poľská republika, odvolávajúc sa na oprávnenie členských štátov, uvedené v tomto ustanovení, obmedziť odpočítanie [DPH] na vstupe započítanej do výdavkov, ktoré nepatria jednoznačne do podnikateľských výdavkov, ako napríklad luxusné výrobky, zábava alebo reprezentácia, obmedzila odpočítanie [DPH] na vstupe voči právnemu stavu platnému 30. apríla 2004 takým spôsobom, že vylúčila odpočítanie [DPH] na vstupe zaťažujúcej nákup pohonných hmôt pre osobné motorové vozidlá alebo iné motorové vozidlá s maximálne povolenou celkovou hmotnosťou 3,5 t, s výnimkou vozidiel v zmysle článku 86 ods. 4 zákona [o DPH] v znení účinnom od 22. augusta 2005?“
5

Podľa odôvodnenia č. 43 smernice univerzálnej služby „členské štáty by mali mať možnosť uložiť primerané povinnosti podnikom v rámci ich jurisdikcie v záujme legitímnych verejných politických úvah, no také povinnosti by sa mali ukladať len vtedy, keď sú potrebné na splnenie cieľov všeobecného záujmu jasne vymedzených členskými štátmi v súlade s právom spoločenstva a mali by byť proporcionálne, transparentné a pravidelne revidované…“.
11

Podľa článku 9 ods. 1 smernice 91/533 mali členské štáty prijať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. júna 1993 alebo do uvedeného dátumu zabezpečiť, aby zástupcovia zamestnávateľov a pracovníkov schválili požadované ustanovenia vo forme zmluvy, a zároveň boli povinné podniknúť potrebné opatrenia, ktoré by im umožnili kedykoľvek zabezpečiť výsledky uložené touto smernicou.
2

Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Royal Bank of Scotland Group plc (ďalej len „Royal Bank of Scotland“) a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (ďalej len „Commissioners“), orgánom povereným v Spojenom kráľovstve výberom dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“), vo veci rozsahu práva na odpočet sumy DPH dlžnej touto spoločnosťou.
2

Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Afton Chemical Ltd (ďalej len „Afton“) a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (ďalej len „Commissioners“), ktorí sú vo Veľkej Británii zodpovední za správu a výber spotrebných daní a daní z energetických výrobkov, vo veci platby spotrebnej dane z prísad do motorového paliva za obdobie od 19. novembra 2000 do 31. októbra 2004.
31

S cieľom poskytnúť vnútroštátnemu súdu taký výklad práva Spoločenstva, ktorý by mu mohol byť užitočný pri rozhodovaní vo veci, ktorú prejednáva, bez ohľadu na to, či o to vnútroštátny súd požiadal vo svojich otázkach (rozsudok z 11. septembra 2007, Céline, C-17/06, Zb. s. I-7041, bod 29), je potrebné preskúmať zákaz, ktorého sa vnútroštátne konanie týka a ktorý je vymedzený v bode 30 tohto rozsudku, a to aj so zreteľom na výklad, ktorý vo vnútroštátnom konaní uskutočnili belgické orgány.
38

Podľa vnútroštátneho súdu žalobca vo veci samej viedol spoločný život so svojím otcom počas obdobia viac ako troch rokov, a síce od 30. novembra 1999, dňa jeho príchodu do Nemecka, do 20. apríla 2004, dňa, kedy bolo prijaté rozhodnutie, ktorým mu bola zamietnutá žiadosť o predĺženie jeho povolenia na pobyt. Vnútroštátny súd tiež uvádza, že do 20. apríla 2004 Ali Altun vykonával zárobkovú činnosť počas dva a pol roka, následne na to zostal nedobrovoľne nezamestnaný do júna 2002.
40

Takýto systém by tým viac prichádzal do úvahy azda vtedy, ak by sa, ako to potvrdila Rakúska republika na pojednávaní, dotknuté vnútroštátne ustanovenia zameriavali najmä na oblasť stavebníctva, a teda na vytváranie spoločností vykonávajúcich činnosti trvajúce určitú dobu. Na rozdiel od tvrdenia tohto členského štátu by kontrola uskutočňovaná a posteriori, po zápise spoločnosti, nemusela nevyhnutne nastať neskoro, ale umožnila by jednak dotknutým samostatne zárobkovým osobám začať vykonávať činnosť a jednak príslušným orgánom nariadiť zastavenie jej výkonu v prípadoch, ak by sa kontrolou zistili zneužitia.
10

Rozhodnutím K(2006) 2964 v konečnom znení zo 4. júla 2006 (Ú. v. EÚ C 221, s. 9, ďalej len „rozhodnutie Komisie“) Komisia rozhodla, že nevznesie námietku. Domnievala sa, že pomoc, ktorá je v súlade s pravidlami Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia (Ú. v. ES C 37, s. 3), je podľa článku 87 ods. 3 písm. c) ES zlučiteľná so spoločným trhom. Domnievala sa, že zmena zavedená novým ÖG predstavuje vhodný prostriedok na neutralizáciu prípadných diskriminačných účinkov na dovážanú elektrickú energiu.
3

Podľa bodu 5 písm. c) oznámenia Komisie s názvom „Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO“ (Ú. v. ES C 9, 1998, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171, ďalej len „usmernenia“): „V prípadoch združení podnikov by mali byť rozhodnutia v najväčšej možnej miere adresované a pokuty uvalené na jednotlivé podniky patriace do daného združenia. Tam, kde to nie je možné (napr. kde existuje niekoľko tisíc pridružených podnikov) a s výnimkou prípadov spadajúcich pod Zmluvu o ESUO, by mala byť uvalená celková pokuta na združenie, vypočítaná podľa princípov naznačených vyššie, no ekvivalentná súčtu individuálnych pokút, ktoré by mohli byť uvalené na každého z členov združenia.“
17

Na koniec House of Lords uvádza, že súdne orgány Spojeného kráľovstva používajú „anti-suit injunctions“ už dlhé roky. Táto prax je podľa House of Lords účinným prostriedkom pre súd príslušný v mieste rozhodcovského konania, ktorý vykonáva preskúmanie tohto konania, pretože zvyšuje právnu istotu tým, že znižuje možnosti konfliktov medzi rozhodcovským rozhodnutím a rozsudkom vnútroštátneho súdu. Navyše, ak by uvedenú prax prijali aj súdne orgány ostatných členských štátov, prispela by ku konkurencieschopnosti Európskeho spoločenstva vo vzťahu ku svetovým centrám rozhodcovského konania, akými sú New York, Bermudy a Singapur.
5

V odôvodnení č. 6 tohto nariadenia sa uvádza: „V súlade so zásadou proporcionality by sa toto nariadenie malo obmedziť na ustanovenia o súdnej právomoci na začatie konkurzného konania a na rozsudky, ktoré sú vynesené priamo na základe konkurzného konania a ktoré sú s takýmto konaním úzko späté. Okrem toho by toto nariadenie malo obsahovať ustanovenia o uznávaní takých rozsudkov a o príslušnom práve, ktoré tiež spĺňajú túto zásadu.“
14

Dňa 22. novembra 2005 uzatvorila spoločnosť ET so spoločnosťou Ferrotron a jej materskou spoločnosťou so sídlom v Spojených štátoch amerických zmluvu s názvom „asset and business sale and purchase agreement“ (zmluva o kúpe a predaji aktív a podniku) o výrobkoch vyvinutých skupinou „F+E/ET-Systeme/Netzwerk/IBS“ spoločnosti ET a nazvaných „ET-DecNT“, „ET-DecNT light“, „ET-DecNT Power Melt“, „ET-TempNet“, „ET-OxyNet“ a „FT7000“.