ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU

EURÓPSKEJ ÚNIE (samosudca)

zo 14. júna 2016

Elia Fernández González

proti

Európskej komisii

„Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Zamestnanec pracujúci v kabinete európskeho komisára — Prijímanie dočasného zamestnanca v zmysle článku 2 písm. b) PZOZ — Podmienka prerušenia akejkoľvek formy zamestnania s Komisiou na dobu šesť mesiacov — Bod 3.2 oznámenia D(2005) 18064 Komisie z 28. júla 2005 týkajúceho sa zamestnávania dočasných zamestnancov, v zmysle článku 2 písm. b) a d) PZOZ o stálych pracovných miestach v prípade absencie úspešných uchádzačov výberového konania“

Predmet:

Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu o ESAE na základe jej článku 106a, ktorou Elia Fernández González navrhuje jednak zrušiť rozhodnutie Európskej komisie zo 14. novembra 2014, ktorým sa zamieta jej prihláška na pracovné miesto dočasného zamestnanca uvedené v oznámení o voľnom pracovnom mieste COM/2014/2036, ako aj rozhodnutie z 22. mája 2015 o zamietnutí jej sťažnosti, a jednak požaduje náhradu údajne utrpenej majetkovej a nemajetkovej ujmy

Rozhodnutie:

Žaloba sa zamieta. Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Elia Fernández González.

Abstrakt

Úradníci – Dočasní zamestnanci – Prijímanie do zamestnania – Uzavretie zmluvy na účely dočasného obsadenia stáleho pracovného miesta – Podmienky

[Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 2 písm. b) a c)]

V rámci žaloby o neplatnosť podanej dočasným zamestnancom, na ktorého sa vzťahuje článok 2 písm. c) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, proti rozhodnutiu Európskej komisie, ktorým sa odmieta jeho prihláška na pracovné miesto dočasného zamestnanca, na ktorého sa vzťahuje článok 2 písm. b) uvedených podmienok zamestnávania, z dôvodu nesplnenia podmienky prerušenia akejkoľvek formy zamestnania v Európskej komisii v dĺžke šiestich mesiacov stanovenej v oznámení Komisie týkajúceho sa zamestnávania dočasných zamestnancov, v zmysle článku 2 písm. b) a d) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie o stálych pracovných miestach v prípade absencie úspešných uchádzačov výberového konania, nepredstavuje požiadavka, aby doba, počas ktorej neexistuje žiadna forma priamej alebo nepriamej zmluvy s Komisiou, trvala najmenej šesť mesiacov, výnimku z článku 4 ods. 6 rozhodnutia Komisie zo16. decembra 2013 o politike prijímania a zamestnávania dočasných zamestnancov, podľa ktorého „po uplynutí doby platnosti jeho pracovnej zmluvy môže byť dočasný zamestnanec, na ktorého sa vzťahuje článok 2 písm. c) podmienok zamestnávania, prijatý na účely dočasného obsadenia stáleho pracovného miesta iba v prípade, že bol prijatý na základe výberového konania stanoveného v článku 2“, ale je alternatívou v prípadoch, v ktorých nie je výberové konanie nevyhnutné, na účely zvýšenia transparentnosti postupu prijímania bývalých dočasných zamestnancov, na ktorých sa vzťahoval článok 2 písm. c) uvedených podmienok zamestnávania, ako dočasných zamestnancov, na ktorých sa vzťahuje článok 2 písm. b) týchto podmienok zamestnávania.

Takáto požiadavka nestanovuje prísnejší režim než je ten, ktorý stanovujú podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, pretože je benevolentnejší než požiadavka výberového konania. V tomto poslednom prípade môžu byť totiž ako dočasní zamestnanci, na ktorých sa vzťahuje článok 2 písm. b) uvedených podmienok zamestnávania, prijatí iba bývalí dočasní zamestnanci, na ktorých sa vzťahoval článok 2 písm. c) podmienok zamestnávania a ktorí uspeli vo výberovom konaní, zatiaľ čo v prvom prípade sa prijímanie dočasných zamestnancov, na ktorých sa vzťahuje článok 2 písm. c) týchto podmienok zamestnávania, týka všetkých bývalých dočasných zamestnancov, na ktorých sa vzťahoval článok 2 písm. c) týchto podmienok zamestnávania.

(pozri body 25, 29 a 30)