NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA

F. G. JACOBS

prednesené 17. júna 2004 ( )

Vec C-312/02

Švédske kráľovstvo

proti

Komisii Európskych spoločenstiev





1. Švédske kráľovstvo svojou žalobou navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/524/ES z 26. júna 2002 o vylúčení niektorých výdavkov uskutočnených členskými štátmi z financovania Spoločenstvom prostredníctvom záručnej sekcie Európskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF)( ) v časti, v ktorej toto rozhodnutie vylúčilo z financovania Spoločenstvom výdavky Švédskeho kráľovstva vo výške 18 555 850 SEK. Švédske kráľovstvo subsidiárne navrhlo znížiť sumu, ktorá je vylúčená z financovania Spoločenstvom, na 11 817 748 SEK, alebo ako ďalší subsidiárny návrh na 12 436 091 SEK.

2. Predmetné výdavky sa týkajú poplatkov, ktoré účtovalo Švédsko za dodanie máp. Švédska právna úprava stanovila, že všetci žiadatelia o pomoc Spoločenstva pre poľnohospodárstvo na niektoré pozemky musia zaplatiť poplatok, aby mohli získať mapu, ktorá sa musí pripojiť k žiadosti o pomoc. Komisia usúdila, že účtovanie takýchto poplatkov je v rozpore s právnou úpravou Spoločenstva( ), ktorá požaduje, aby bola pomoc vyplácaná v plnej výške. Rozhodnutie 2002/524 na základe toho vylúčilo z financovania Spoločenstvom sumu zodpovedajúcu poplatkom za mapy účtované roku 1999.( )

Príslušná právna úprava

3. Základné pravidlá týkajúce sa financovania spoločnej poľnohospodárskej politiky boli v rozhodnom čase upravené v nariadení č. 729/70( ), ktoré stanovovalo, že fond by mal financovať spoločné opatrenia prijaté na účel dosiahnutia cieľov stanovených v článku 33 ods. 1 písm. a) ES, vrátane intervencií na stabilizáciu poľnohospodárskych trhov vykonávaných v súlade s predpismi Spoločenstva v rámci spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov.( )

4. Článok 5 nariadenia č. 729/70 upravoval zúčtovanie výkazov predložených vnútroštátnymi orgánmi oprávnenými ovplyvňovať výdavky na činnosti, ktoré môžu byť financované z fondu. Prvý pododsek článku 5 ods. 2 písm. c) výslovne požadoval, aby Komisia vylúčila z financovania Spoločenstvom výdavky, ktoré neboli vynaložené v súlade s predpismi Spoločenstva.

5. Podľa článku 30a nariadenia (EHS) č. 805/68 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom [neoficiálny preklad]( ) sa platby podľa tohto nariadenia „vyplácajú príjemcom v plnej výške“ [neoficiálny preklad].

6. Článok 15 ods. 3 nariadenia (EHS) č. 1765/92 stanovujúceho systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde [neoficiálny preklad]( ) stanovuje, že platby uvedené v tomto nariadení „sa musia vyplácať príjemcom v plnej výške“ [neoficiálny preklad].

7. Článok 8 ods. 1 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1663/95 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov [výdavkov – neoficiálny preklad] záručnej sekcie EPUZF( ) stanovuje, že:

„Ak, na základe vyšetrovania, Komisia dospeje k záveru, že výdavok nebol realizovaný v súlade s pravidlami spoločenstva, tak oznámi dotknutému členskému štátu výsledky svojich kontrol a určí nápravné opatrenia, ktoré sa musia prijať s cieľom zabezpečiť v budúcnosti súlad.“

Skutkové okolnosti

8. Švédsko 17. apríla 1997 prijalo Förordningen [nariadenie] 1997:183, ktorým sa stanovuje poplatok za mapy dodávané v rámci pomoci pre poľnohospodárstvo.( ) Nariadenie 1997:183 stanovovalo, že žiadatelia o pomoc Spoločenstva na niektoré pozemky musia zaplatiť poplatok, aby mohli získať mapu, ktorá sa musí pripojiť k žiadosti o pomoc. Poplatok bol 10 SEK za hektár príslušnej plochy až do maximálnej výšky 3 000 SEK. Nariadenie 1997:183 bolo zrušené 1. júla 2000 a uplatňovalo sa teda iba v rokoch 1998 a 1999. Odhaduje sa, že ako poplatky za mapy bolo zaplatených 62 291 350 SEK, z toho sa zdá, že 31 871 925 SEK bolo zaplatených za rok 1998 a 30 419 425 SEK za rok 1999.

9. Komisia sa rozhodla 26. júna 2002 vylúčiť 18 555 850 SEK z financovania Spoločenstvom z dôvodu nesúladu s článkom 15 nariadenia č. 1765/92 a s článkom 30a nariadenia č. 805/68.( )

10. Je nesporné, že toto vylúčenie sa týkalo iba výdavkov za rok 1999, keďže Komisia uznala, že poplatky zaplatené roku 1998 (prvý rok, keď sa uplatňovalo nariadenie 1997:183) by sa mohli považovať za úhradu za službu poskytnutia mapy, ktorú mohol daný poľnohospodár všeobecne použiť. Je možné usúdiť (hoci nikde v dokumentoch predložených Súdnemu dvoru sa to výslovne neuvádza), že vylúčená suma, ktorá predstavuje iba časť celkových poplatkov účtovaných roku 1999, predstavuje iba poplatky účtované za mapy dodané v súvislosti so žiadosťami o pomoc, ktorú upravujú predmetné nariadenia.

11. Švédsko pôvodne tvrdilo, že list, ktorým Komisia prvýkrát oznámila svoje pripomienky, neobsahoval vyhodnotenie výdavkov, ktoré sa majú vylúčiť z financovania Spoločenstvom v zmysle článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1663/95( ), ale potom vo svojej replike uviedlo, že v tom čase účinné znenie článku 8 ods. 1( ) už neobsahovalo takúto požiadavku.

Porušenie článku 15 nariadenia č. 1765/92 a článku 30a nariadenia č. 805/68

12. Švédsko uvádza, že nariadenie 1997:183 nie je nezlučiteľné s článkom 15 nariadenia č. 1765/92 alebo článkom 30a nariadenia č. 805/68, keďže sumy, na ktoré boli oprávnení švédski poľnohospodári, boli podľa práva Spoločenstva vyplatené v plnej výške.

13. Obidvaja účastníci konania sa odvolávajú na rozhodnutie Súdneho dvora vo veci Kellinghusen a Ketelsen( ). Táto vec sa týkala zákonnosti vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré vyžadujú, aby žiadatelia platili správne poplatky za kompenzačné platby poskytnuté na základe nariadení č. 1765/92 a 805/68.

14. Súdny dvor najprv poznamenal, že nariadenia Spoločenstva sa musia uplatňovať jednotne vo všetkých členských štátoch a mať, pokiaľ je to možné, rovnaké účinky na celom území Spoločenstva.( ) Potom rozhodol takto:

„Ako Komisia správne uviedla, cieľ kompenzácie straty príjmu spôsobenej znížením úradných cien je možné dosiahnuť iba vtedy, ak sa kompenzačná pomoc vyplatí v plnej výške poľnohospodárom, ktorých postihli dôsledky reformy spoločnej poľnohospodárskej politiky.

Ak by sa totiž povolilo členským štátom znižovať výšku kompenzačnej pomoci tak, že by odpočítavali alebo účtovali poplatky za správne náklady, viedlo by to k odlišnej kompenzácii straty príjmov poľnohospodárov v jednom členskom štáte a medzi poľnohospodármi iných členských štátov, čo by mohlo mať vplyv na jednotné uplatňovanie práva Spoločenstva, ktoré je potrebné nato, aby sa predišlo nerovnému zaobchádzaniu s hospodárskymi subjektami (rozsudok z 19. mája 1998, Jensen a Korn- og Foderstofkompagniet, C-132/95, Zb. s. I‑2975, bod 49).

Článok 15 ods. 3 nariadenia č. 1765/92 a článok 30a nariadenia č. 805/68, doplnený nariadením č. 2066/92, preto zakazujú orgánom v členských štátoch vykonávať odpočet z poukázaných súm alebo vyžadovať úhradu správnych poplatkov vzťahujúcich sa na spracovanie žiadosti, následkom čoho sa znižuje výška pomoci.“( )

15. Domnievam sa, že toto rozhodnutie sa vzťahuje rovnako na poplatky za mapy, ktoré sú predmetom tohto konania.

16. Švédsko tvrdí, že tieto poplatky neboli účtované preto, aby pokryli správne náklady švédskych orgánov, ale ako úhrada za dodanie máp, a že suma všetkých vyzbieraných poplatkov bola nižšia ako náklady na výrobu máp. Navyše, poplatky neboli podmienkou spracovania žiadostí o pomoc: mapy boli poslané všetkým dotknutým poľnohospodárom a poplatky boli potom vyúčtované. Žiadosti o pomoc boli preskúmané a pomoc poskytnutá bez ohľadu na to, či poplatky za mapy boli uhradené.

17. Nie som však presvedčený, že tieto skutočnosti sú relevantné: ako uvádza Komisia, žiadatelia boli povinní predložiť mapu v rovnakom čase ako žiadosť o pomoc a zaplatiť poplatok za takúto mapu. Ako som uviedol vo svojich už citovaných návrhoch vo veci Kellinghusen a Ketelsen, „ak má byť zákaz odpočtu účinný, nemôže sa vykladať čisto formálne v tom smere, že sa uplatňuje len na skutočne vykonané odpočty pri platbách. Zákaz akéhokoľvek odpočtu sa musí nevyhnutne rozšíriť na všetky náklady, ktoré majú priamu a vnútornú súvislosť s poukázanými sumami.“( )

18. Komisia odkazuje na list švédskeho ministerstva poľnohospodárstva generálnemu riaditeľovi DG VI (teraz DG Poľnohospodárstvo) z 2. februára 1998, ktorý odpovedá na žiadosť o informácie týkajúce sa zriadenia integrovaného správneho a kontrolného systému pre niektoré režimy pomoci Spoločenstva vo Švédsku, tak ako požaduje nariadenie č. 3508/92( ). V tomto liste( ) švédska vláda vysvetľuje, že toto nariadenie požaduje identifikačný systém pre poľnohospodárske parcely, ktoré sa majú používať ako základ na spracovanie žiadostí o pomoc z určitej oblasti. Keďže dostupné mapy neboli vyhovujúce, bol zavedený identifikačný systém založený na blokoch so špeciálnymi číselnými mapami. Keďže príslušné orgány používajú tieto mapy pri spracovaní žiadostí, musia ich používať i žiadatelia. Vytvorenie máp spôsobilo veľké jednorazové náklady. Švédsko zvažovalo viaceré možnosti financovania tohto systému, a nakoniec sa rozhodlo stanoviť poplatok za mapy.

19. Zdá sa preto, že poplatky za mapy mali financovať systém identifikácie parciel zavedený vo Švédsku na základe nariadenia č. 3508/92, a mali teda pokryť správne náklady švédskych orgánov.

Poplatky za mapy vzťahujúce sa na kŕmne plochy

20. Švédsko subsidiárne uvádza, že poplatky za mapy vzťahujúce sa na kŕmne plochy nemôžu byť vylúčené z financovania Spoločenstva, pretože list Komisie z 24. októbra 2000, ktorý bol nazvaný „Oznámenie podľa článku 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1663/95“, uvádzal iba zákaz odpočtu vo vzťahu k pomoci na pestovanie plodín na ornej pôde. Kŕmne plochy sú však súčasťou prémiového režimu „zvieratá“. Až v druhom oznámení podľa článku 8 ods. 1 doručenom 6. augusta 2001 Komisia uviedla, že poplatky za mapy vzťahujúce sa na kŕmne plochy sú tiež vylúčené z financovania Spoločenstva.

21. Komisia uvádza, že až v máji 2001 dostala podrobné informácie od Švédska o pomoci vyplatenej na kŕmne plochy. Keďže do prvého oznámenia z 24. októbra 2000 nebolo povinné začleniť hodnotenie výdavkov, ktorých vylúčenie bolo navrhnuté,( ) skutočnosť, že toto oznámenie spomínalo iba pomoc na pestovanie plodín na ornej pôde, nič na veci nemení. Švédsko takisto nemôže tvrdiť, že v dôsledku toho nemohlo určiť, aké nápravné opatrenia má prijať, keďže 1. júla 2000 zrušilo poplatky za mapy vo vzťahu k orným, ako aj ku kŕmnym plochám.

22. Za týchto okolností sa domnievam, že žalobný dôvod Švédska musí byť zamietnutý.

Poplatky za mapy oblastí, na ktoré sa žiadala agroenvironmentálna alebo regionálna pomoc

23. Švédsko ďalej uvádza, že poplatky za mapy neboli protiprávne, keďže mapy sa týkali oblastí, na ktoré sa žiadala agroenvironmentálna alebo regionálna pomoc. Článok 15 nariadenia č. 1765/92 a článok 30a nariadenia č. 805/68 sa však netýkajú agroenvironmentálnej alebo regionálnej pomoci. Keď tá istá plocha bola predmetom žiadosti o pomoc na pestovanie plodín na ornej pôde alebo o pomoc na zvieratá a žiadosti o agroenvironmentálnu alebo o regionálnu pomoc, poplatok za danú mapu bol taký istý, ako keby išlo len o žiadosť o pomoc na pestovanie plodín na ornej pôde alebo pomoc na zvieratá. Komisia však navrhuje vylúčiť poplatky za mapy oblastí, ktoré boli predmetom oboch druhov pomoci (na jednej strane agroenvironmentálna alebo regionálna pomoc a na druhej strane pomoc na pestovanie plodín na ornej pôde a pomoc na zvieratá).

24. Nevidím spôsob, ako by mohlo toto tvrdenie pomôcť Švédsku. Komisia vylúčila sumu rovnajúcu sa poplatkom za mapy zaplatených žiadateľmi o pomoc na pestovanie plodín na ornej pôde a pomoc na zvieratá na základe toho, že tieto platby predstavujú odpočet, ktorý zakazuje článok 15 nariadenia č. 1765/92 a článok 30a nariadenia č. 805/68. Vyššie som uviedol, že považujem výklad týchto ustanovení predstavený Komisiou za správny. Skutočnosť, že títo žiadatelia požiadali o iné druhy pomoci, nemôže mať žiadny vplyv na porušenie článkov 15 a 30a alebo dôsledky týchto porušení.

Návrh

25. Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem, aby Súdny dvor:

(1) zamietol žalobu;

(2) zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.