ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5

Článok 4 ods. 1 až 4 Aarhuského dohovoru znie: „1. Každá strana zabezpečí, že orgány verejnej moci, pokiaľ nasledujúce odseky neustanovujú inak, v odpovedi na žiadosť o informácie o životnom prostredí, sprístupnia verejnosti takéto informácie v rámci vnútroštátnych právnych predpisov, pričom, ak sa o to požiada a s výhradou písmena b), poskytnú kópie najnovšej dokumentácie, ktorá obsahuje alebo je pripojená k takýmto informáciám: a) bez toho, aby musel byť uvedený záujem; b) v požadovanej forme s výnimkou, ak: i) je pre orgány verejnej moci vhodné poskytnúť ich v inej forme, pričom v tomto prípade bude uvedený dôvod, pre ktorý boli poskytnuté v takejto forme, alebo ii) informácia je už verejne dostupná v inej forme. 2. Informácia o životnom prostredí uvedená v odseku 1 bude poskytnutá ihneď, ako je to možné, a najneskôr do jedného mesiaca od podania žiadosti, ak rozsah a komplexnosť požadovanej informácie neoprávňujú predĺžiť toto obdobie do dvoch mesiacov od podania žiadosti. Žiadateľ bude informovaný o akomkoľvek predĺžení a dôvode, ktorý toto predĺženie oprávňuje. 3. Žiadosť o informáciu o životnom prostredí môže byť zamietnutá, ak: a) orgán verejnej moci, ktorému je žiadosť adresovaná, nemá požadovanú informáciu o životnom prostredí; b) žiadosť je zjavne nezmyselná alebo je vyjadrená príliš všeobecne, alebo c) žiadosť sa týka nedokončeného materiálu, alebo sa týka vnútornej korešpondencie orgánov verejnej moci, ak je takáto výnimka stanovená vnútroštátnym právom alebo obvyklým postupom, berúc do úvahy verejný záujem, ktorému zverejnenie slúži. 4. Žiadosť o informáciu o životnom prostredí môže byť zamietnutá, ak by jej zverejnenie nepriaznivo ovplyvnilo: a) dôvernosť v konaní orgánu verejnej moci, ak je táto dôvernosť upravená vnútroštátnym právom; b) medzinárodné vzťahy, obranu štátu alebo bezpečnosť verejnosti; c) priebeh súdneho konania, právo občanov na spravodlivé súdne konanie alebo možnosť orgánu verejnej moci viesť vyšetrovanie trestnoprávnej alebo disciplinárnej povahy; d) dôvernosť obchodnej a priemyselnej informácie, ak je takáto dôvernosť chránená právom s cieľom chrániť oprávnený ekonomický záujem. Z tohto hľadiska musia byť informácie o emisiách, ktoré sú dôležité z hľadiska ochrany životného prostredia, sprístupnené; e) práva duševného vlastníctva; f) dôvernosť osobných údajov a/alebo spisov týkajúcich sa fyzickej osoby, ak táto osoba nesúhlasila so sprístupnením tejto informácie pre verejnosť, ak je takáto ochrana umožnená vnútroštátnym právom; g) záujmy tretej strany, ktorá poskytla žiadanú informáciu bez toho, aby to bola alebo mohla byť jej zákonom stanovená povinnosť a ak táto strana nesúhlasila so sprístupnením materiálu, alebo h) životné prostredie, ku ktorému sa informácia vzťahuje, ako napríklad miesta rozmnožovania vzácnych druhov. Spomenuté dôvody pre zamietnutie budú vykladané reštriktívne, berúc do úvahy záujem verejnosti, ktorému zverejnenie slúži, a berúc do úvahy, či požadované informácie súvisia s emisiami do životného prostredia.“
72

Napadnuté rozhodnutie treba teda zrušiť, pretože žalobkyne dostatočne preukázali nie to, že by napadnuté rozhodnutie malo iný obsah pri neexistencii procesných vád, t. j. v prípade, že by boli vypočuté a mali prístup k spisu, ale to, že by svoju obhajobu mohli zaistiť lepšie, ak by sa vady nevyskytli (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. júna 2013, Fluorsid a Minmet/Komisia, T‑404/08, Zb., EU:T:2013:321, bod 110 a citovanú judikatúru), pričom sa spresňuje, že je na tento účel potrebné vrátiť vec do štádia správneho konania, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia, to znamená k dátumu predchádzajúcemu prijatiu napadnutého rozhodnutia, konkrétne k 30. júnu 2011 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. septembra 2006, Archer Daniels Midland/Komisia, T‑329/01, Zb., EU:T:2006:268, bod 377).
54

Na rozdiel od tvrdení žalobkýň v prejednávanej veci navyše ÚP nemá zvýšenú povinnosť uviesť odôvodnenie z toho dôvodu, že došlo k pochybeniam počas postupu prideľovania zákaziek, ktoré by hodnotiaci výbor viedli k prijatiu zmeneného rozhodnutia o pridelení zákazky. Treba konštatovať, že po prvé pochybenie, ku ktorému došlo a ktoré viedlo k prijatiu opravného rozhodnutia o pridelení, sa netýkalo častí č. 3 a 4 (pozri bod 12 vyššie). Po druhé, pokiaľ ide o časť č. 1, ktorá bola týmto pochybením postihnutá, Komisia uviedla, že išlo o chybu vo výpočte vo vzorci použitom na hodnotenie ponuky, ktorá predstavovala najlepší pomer kvality a ceny (pozri bod 12 vyššie). Na pojednávaní Komisia v odpovedi na otázku Všeobecného súdu potvrdila, že známky neboli v nijakom prípade zmenené, čo potvrdzuje aj dokument s názvom „Corrigendum to Report of works of the Evaluation Committee evaluating offers submitted in response to the call for tenders No 10340 lot 1“ („Korigendum k správe o činnosti hodnotiaceho výboru, ktorý vyhodnocuje ponuky predložené v odpovedi na výzvu na predkladanie ponúk č. 10340, časť č. 1“), ktorý bol zaradený do spisu (pozri bod 21 vyššie). Toto pochybenie sa teda netýkalo známkovania ponúk pri ich hodnotení z hľadiska technických prideľovacích kritérií.
189

IFPEN tak v prvom rade poznamenáva, že napadnuté rozhodnutie ukladá francúzskym orgánom, a teda aj jej samej, povinnosť od 1. januára 2010 až do skončenia výhradných zmlúv každoročne predložiť výročnú finančnú správu obsahujúcu údaje uvedené v článku 5 uvedeného rozhodnutia. Podľa IFPEN pritom jednak postup požadovaný Komisiou, aby do výročnej správy zahrnula horný odhad vplyvu údajnej neobmedzenej záruky, ktorý zodpovedá priaznivejšiemu posúdeniu rizika neplnenia záväzkov IFPEN zo strany dodávateľov a neplateniu poplatku za údajnú záruku za riadne plnenie zmluvy, vedie k plytvaniu jej vlastných zdrojov, hoci takýto postup je úplne umelý a vôbec nezodpovedá hospodárskej realite. Skutočnosť, že takýto „horný odhad“ v účtovníctve IFPEN neexistuje a Komisia nie je ani po niekoľkých rokoch schopná nájsť prijateľné porovnávacie sadzby, potvrdzuje, že akýkoľvek návrh „hrubého odhadu“ je prehnane umelý, ak nie vymyslený. IFPEN tiež uvádza, že v období od dátumu prijatia napadnutého rozhodnutia do dátumu podania tejto žaloby francúzske orgány v súlade s článkom 3 ods. 2 rozhodnutia 2009/157 oznámili obnovenie zmlúv o priemyselnom výskume medzi IFPEN a jej dcérskymi spoločnosťami Axens a Prosernat vo výhradných oblastiach ich činnosti. Podľa IFPEN napadnuté rozhodnutie výslovne podmieňuje pozitívne preskúmanie zlučiteľnosti obnovenia uvedených zmlúv rešpektovaním napadnutého rozhodnutia v celom rozsahu. Napadnuté rozhodnutie však v praxi ukladá francúzskym orgánom povinnosť predkladať výročnú správu až do skončenia výhradných zmlúv, teda po dobu desiatich rokov, čo je zjavne neprimerané vzhľadom na cieľ kontroly štátnej pomoci, o existencii ktorej možno oprávnene pochybovať.
58

Naopak, aj keď nie je potrebné držať sa reštriktívneho výkladu pojmu „informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia“, tento pojem sa zároveň nemôže vzťahovať na ľubovoľnú informáciu, ktorá by mala akúkoľvek väzbu, hoci aj priamu, s emisiami do životného prostredia. Ak by sa totiž uvedený pojem vykladal tak, že zahŕňa aj takéto informácie, v značnej časti by tým vyčerpal obsah pojmu „informácie o životnom prostredí“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 1367/2006. Takýto výklad by taktiež pripravil o akýkoľvek potrebný účinok možnosť, ktorú stanovuje článok 4 ods. 2 prvá zarážka nariadenia č. 1049/2001, aby mohli inštitúcie odmietnuť zverejnenie informácií o životnom prostredí z dôvodu, že by sa takým zverejnením zasiahlo do ochrany obchodných záujmov konkrétnej fyzickej alebo právnickej osoby a ohrozila by sa rovnováha, ktorú chcel normotvorca Únie zabezpečiť medzi cieľom transparentnosti a ochranou týchto záujmov. Predstavovalo by to tiež aj neprimeraný zásah do ochrany služobného tajomstva zaručeného článkom 339 ZFEÚ (rozsudok o odvolaní, bod 81).
301

Vzhľadom na skutočnosti uvedené v bode 300 vyššie, k dátumu uverejnenia rozhodnutia o začatí konania sa podniky, na ktoré sa uplatňovala sporná schéma alebo by sa mohla uplatniť, mohli oboznámiť s konkrétnymi dôvodmi, pre ktoré sa Komisia domnievala, že opatrenia stanovené touto schémou by mohli spĺňať každú z podmienok požadovaných článkom 107 ZFEÚ a mohli by byť považované za nezlučiteľné s vnútorným trhom.
124

V treťom rade, ako uviedol Súd pre verejnú službu v bode 111 prvostupňového rozsudku, pokiaľ ide o skutočnosť, že Livio Missir Mamachi „nepredložil nijakú žiadosť z dôvodu straty nárokov na dôchodok, ktoré by jeho syn mohol získať“, odvolatelia tvrdia, že „kvantifikovali majetkovú ujmu vzniknutú dedičom Missira Mamachiho bez toho, aby zohľadnili sociálne dávky, na ktoré by mal zosnulý úradník nárok, keďže sa domnievali, že dôchodkové práva, ktoré zosnulý nadobudol, boli nahradené sirotským dôchodkom, ktorý bol priznaný“ jeho deťom. V tomto ohľade sa odvolatelia domnievajú, že plnenie vyplatené deťom Alessandra Missira Mamachiho z titulu dôchodkového poistenia zodpovedá sumám, na ktoré by zosnulý úradník pravdepodobne mal nárok po dosiahnutí dôchodkového veku stanoveného služobným poriadkom. So zreteľom na tieto úvahy odvolatelia zdôrazňujú, že ak by sa dôchodkové práva odpočítali od náhrady škody, sumy týkajúce sa týchto práv by boli odpočítané dvakrát. Na jednej strane by neboli zahrnuté do vyčíslenia materiálnej ujmy. Na druhej strane by sa odpočítali od náhrady škody, ktorú treba vyplatiť dedičom zavraždeného úradníka.
228

Ako to potvrdil EUIPO v odpovedi na písomnú otázku Všeobecného súdu, zvýšenie bodov v prípade troch úspešných uchádzačov súviselo s uplatnením pravidla troch a bolo primerané k zvýšeniu uplatnenému na ponuku žalobkyne v prvom rade, pričom toto hodnotenie predstavuje referenčnú hodnotu s najvyšším počtom bodov. Naopak, ak by po vyhlásení tohto rozsudku na základe nového hodnotenia technickej ponuky žalobkyne v prvom rade, bez namietaných nelegálnosti, jej musel verejný obstarávateľ udeliť viacej bodov na základe kvalitatívnych kritérií č. 1 až 3, vyplývalo by z toho, že podľa uplatnenia pravidla troch by zvýšenie zodpovedajúce bodom udeleným uvedenej ponuke, ktorej hodnotenie predstavuje referenčnú hodnotu, malo nevyhnutne za následok proporčné zníženie brutto bodov udelených úspešným uchádzačom, čo by mohlo mať vplyv na ich konečné umiestnenie podľa mechanizmu zostupného poradia. Navyše tento výsledok by mal na základe takto vypočítaných brutto hodnôt nevyhnutne vplyv na vyváženie všetkých ponúk, aby sa určila ekonomicky najvýhodnejšia ponuka podľa tabuľky uvedenej v bode 14 vyššie.
29

V druhom rade Komisia preskúmala, či by sa dotknuté opatrenie mohlo považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom a dospela k záveru, že pomoc v prospech určitých príjemcov by mohla byť povolená vo forme obmedzenej sumy pomoci zlučiteľnej s vnútorným trhom, pokiaľ by spĺňala všetky podmienky nemeckej schémy pomoci, ktorú schválila v zmysle dočasného rámca Spoločenstva pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy (Ú. v. EÚ C 83, 2009, s. 1). Komisia naopak vylúčila, že by schéma o prevode daňových strát bola zlučiteľná s vnútorným trhom na základe usmernení týkajúcich sa štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach, usmernení pre národnú regionálnu pomoc na roky 2007 – 2013 (Ú. v. EÚ C 54, 2006, s. 13), o štátnej pomoci na ochranu životného prostredí (Ú. v. EÚ C 82, 2008, s. 1), ako aj s prihliadnutím na článok 107 ods. 3 ZFEÚ.
33

V druhom rade Komisia preskúmala, či by sa dotknuté opatrenie mohlo považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom, a dospela k záveru, že pomoc v prospech určitých príjemcov by mohla byť povolená vo forme obmedzenej sumy pomoci zlučiteľnej s vnútorným trhom, pokiaľ by spĺňala všetky podmienky nemeckej schémy pomoci, ktorú schválila v zmysle dočasného rámca Spoločenstva pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy (Ú. v. EÚ C 83, 2009, s. 1). Komisia naopak vylúčila, že by schéma o prevode daňových strát bola zlučiteľná s vnútorným trhom na základe usmernení týkajúcich sa štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach, usmernení pre národnú regionálnu pomoc na roky 2007 – 2013 (Ú. v. EÚ C 54, 2006, s. 13), o štátnej pomoci na ochranu životného prostredí (Ú. v. EÚ C 82, 2008, s. 1), ako aj s prihliadnutím na článok 107 ods. 3 ZFEÚ.
Označenie fluege.de, ktorého zápis sa žiada pre služby „reklamná činnosť; obchodný manažment; obchodná administratíva; kancelárske práce“, „preprava; balenie a skladovanie tovaru; služby spojené s cestovaním“ a „reštauračné služby (strava); ubytovacie služby“, zaradené do tried 35, 39 a 43 v zmysle Niceskej dohody, má vo vzťahu k tovarom uvedeným v prihláške ochrannej známky Spoločenstva opisný charakter v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva z hľadiska priemerného po nemecky hovoriaceho spotrebiteľa v Európskej únii.

Keďže prihlasovaná ochranná známka je príslušnou skupinou verejnosti automaticky vnímaná ako názov domény odkazujúcej na adresu internetovej stránky v oblasti leteckej prepravy a letov, opisuje služby „prepravy“ zaradené do triedy 39 a v rámci týchto služieb osobitne služby leteckej prepravy. Pokiaľ ide o iné služby, široko zadefinované v prihláške ochrannej známky, môžu byť poskytované v oblasti leteckej prepravy a letov a v úzkom vzťahu s nimi.

Skutočnosť, že sa k opisnému výrazu, ktorý nemá rozlišovaciu spôsobilosť, pripojil prvok zodpovedajúci doméne najvyššej úrovne, nemá za následok to, že sa označeniu, hoci je príslušnou skupinou verejnosti automaticky identifikovateľné ako názov domény, a teda ako odkaz na internetovú adresu, prizná rozlišovacia spôsobilosť. Rozlišujúca časť takéhoto názvu domény totiž nie je doména najvyššej úrovne, prípadne tvorená bodkou a skupinou písmen zodpovedajúcich národnému rozšíreniu, ale skôr doména druhej úrovne, ku ktorej sa pripája doména prvej úrovne.

Názov domény sám osebe odkazuje skôr na internetovú adresu než na obchodný pôvod výrobkov alebo služieb určitého výrobcu alebo dodávateľa. Zvyklosti v oblasti prideľovania názvov domény a používania názvov domény neurčujú spôsobilosť názvu domény na zápis ako ochrannej známky Spoločenstva v súvislosti s absolútnymi dôvodmi zamietnutia definovanými v nariadení č. 207/2009.

V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť nevyhnutnosť rozlišovania medzi právami vyplývajúcimi zo zápisu názvu domény a právami vyplývajúcimi zo zápisu označenia ako ochrannej známky Spoločenstva. Skutočnosť, že určitý účastník vlastní názov domény, neznamená, že by tento názov domény mohol byť na základe tohto faktu zapísaný ako ochranná známka Spoločenstva. Aby k zápisu mohlo dôjsť, je potrebné, aby názov splnil všetky podmienky stanovené v tomto ohľade nariadením č. 207/2009. Každé tvrdenie, ktoré by mohlo súvisieť s neexistenciou požiadavky disponibility z dôvodu údajného výlučného práva k dotknutému názvu spornej domény, je teda irelevantné.

(pozri body 20, 26, 28 – 31, 38, 41)
Označenie NEO, ktorého zápis sa žiada pre tovary patriace do tried 7 a 12 v zmysle Niceskej dohody, je z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti ovládajúcej novogréčtinu opisné vo vzťahu k tovarom uvedeným v prihláške ochrannej známky Spoločenstva v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.

Pokiaľ ide o používanie označenia NEO v novogréčtine pre tovary uvedené v prihláške, treba usúdiť, že príslušný spotrebiteľ odvodí bez zložitého myšlienkového postupu zo samotného pojmu, že odkazuje na niečo nové, moderné alebo na niečo, čo je v súlade s najnovším technologickým vývojom, a že v tomto jazyku je toto označenie jednoducho chváliace a určené na zvýraznenie kladných vlastností tovarov chránených prihlasovanou ochrannou známkou.

V tejto súvislosti nie je relevantné, že príslušná skupina verejnosti prejavuje vysoký stupeň pozornosti. Rovnako v tejto súvislosti nie je relevantné, že označenie, ktoré bolo predmetom prihlášky, je napísané veľkými písmenami a musí sa používať ako slogan. Slovná ochranná známka je totiž známkou tvorenou výlučne písmenami, slovami alebo skupinami slov, písanými tlačeným písmom v bežnej podobe bez osobitného grafického prvku. Ochrana, ktorá vyplýva zo zápisu slovnej ochrannej známky, sa týka slova uvedeného v prihláške, a nie osobitných grafických alebo štylistických aspektov, v ktorých sa táto ochranná známka môže prípadne prejaviť.

Toto samotné konštatovanie opisného charakteru označenia NEO stačí na usúdenie, že v novogréčtine a z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti tiež nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pokiaľ ide o tovary uvedené v prihláške.

(pozri body 37 – 40, 44)
Z článku 100 ods. 2 nariadenia č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, a článku 149 nariadenia č. 2342/2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na jeho vykonávanie, vyplýva, že verejný obstarávateľ si splní povinnosť odôvodnenia, ak najskôr okamžite informuje vylúčených uchádzačov o odmietnutí ich ponuky a následne uchádzačom, ktorí o to výslovne požiadajú, poskytne charakteristiky a výhody týkajúce sa vybratej ponuky, ako aj meno úspešného uchádzača v lehote pätnástich dní od prijatia písomnej žiadosti.

Hoci je pravda, že toto ustanovenie od verejného obstarávateľa nevyhnutne nevyžaduje, aby neúspešným uchádzačom poskytol hodnotiacu správu alebo aby vykonal podrobné porovnanie prijatej ponuky a ponuky neúspešných uchádzačov, napriek tomu musia byť na splnenie požiadaviek tohto ustanovenia poznámky verejného obstarávateľa dostatočne presné, aby neúspešným uchádzačom umožnili poznať skutkové a právne okolnosti, na základe ktorých verejný obstarávateľ zamietol ich ponuku a prijal ponuku iného uchádzača. Keďže sa tieto poznámky týkali len ponuky žalobkýň, a nie ponuky úspešného uchádzača, pričom boli aj nejasné a neodzrkadľovali rozdelenie bodov pridelených každému z odborníkov žalobkýň, nesplnili dané podmienky.

Požiadavky článku 100 ods. 2 uvedeného nariadenia teda nie sú splnené, keď Komisia predloží žalobkyniam tabuľku, v ktorej uvádza body pridelené za kritériá a subkritériá týkajúce sa ich ponuky, pričom táto tabuľka neobsahuje body pridelené ponuke úspešného uchádzača, a preto neumožňuje žalobkyniam priamo porovnať body pridelené Komisiou ich ponuke a ponuke úspešného uchádzača. To platí tým viac v prípade, keď samotné body neumožňujú žalobkyniam spoznať dôvody, na základe ktorých boli pridelené ich ponuke. To isté platí pre kritériá pridelenia upravené v tabuľke hodnotenia, ktoré žalobkyniam neumožňujú pochopiť odôvodnenie pridelených bodov, ako aj pre poznámky Komisie týkajúce sa ponuky žalobkýň, keďže neuvádzajú jasne a jednoznačne jej odôvodnenie takým spôsobom, ktorý by žalobkyniam umožnil spoznať dôvod zamietnutia ich ponuky.

(pozri body 62, 78 – 82, 85 – 87, 89, 90)
Pokiaľ ide o koncentrácie spôsobujúce konglomerátne účinky, z bodov 11 a 92 usmernení o posudzovaní nehorizontálnych fúzií podľa nariadenia Rady o kontrole koncentrácií medzi spoločnosťami vyplýva, že tento druh koncentrácií sa nevzťahuje na konkurenčné podniky, pretože tieto koncentrácie dokážu len v menšom rámci brániť účinnej hospodárskej súťaži než horizontálne koncentrácie. Navyše môžu umožniť dotknutým osobám dosiahnuť nárast efektívnosti.

Koncentrácie spôsobujúce konglomerátne účinky však môžu viesť k problémom v súvislosti s hospodárskou súťažou, najmä vtedy, keď koncentrácia umožňuje novému subjektu sledovať stratégiu uzavretia trhu. K takému uzavretiu môže dôjsť vtedy, keď kombinovanie výrobkov na prepojených trhoch poskytne subjektu po fúzii schopnosť a dôvod na uplatnenie prostredníctvom pákového účinku trhovej sily z jedného trhu, na ktorom pôsobí, na blokovanie hospodárskej súťaže na inom trhu. Tento účinok na druhý trh sa musí dať predvídať v relatívne blízkej budúcnosti, aby koncentrácia viedla k problémom v súvislosti s hospodárskou súťažou podľa nariadenia č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi.

Pokiaľ ide o dôkaz týchto konglomerátnych účinkov, sila dôkazov predložených Komisiou na preukázanie narušenia hospodárskej súťaže je osobitne dôležitá. Posúdenie koncentrácie konglomerátneho typu totiž spočíva na analýze budúceho vývoja, v rámci ktorej zohľadnenie plynutia času v budúcnosti, ako aj pákový efekt potrebný na to, aby sa vo veľkej miere bránilo efektívnej súťaži, znamenajú to, že reťazce príčin a následkov sú len zle rozlíšiteľné, neisté a ťažko preukázateľné. Komisia môže koncentráciu vyhlásiť za nezlučiteľnú s vnútorným trhom len vtedy, keď je jej priamym a bezprostredným dôsledkom vážne narušenie hospodárskej súťaže. Takéto narušenie, ktoré by vyplývalo z budúcich rozhodnutí zlúčeného subjektu, sa dá považovať za priamy a bezprostredný dôsledok koncentrácie, ak je toto budúce správanie možné a ekonomicky pravdepodobné v dôsledku zmien vlastností a štruktúry trhu, ku ktorým dôjde v dôsledku koncentrácie.

Čo sa týka koncentrácie medzi dvomi podnikmi, ktoré sú dodávateľmi služieb a programového vybavenia na súkromnú a podnikovú komunikáciu cez internet, schopnosť nového subjektu uzavrieť trh tým, že zabezpečí preferenčnú interoperabilitu medzi príslušným programovým vybavením, sa musí posudzovať najmä v závislosti od technickej inovačnej práce a marketingového úsilia, ktoré sú potrebné na uskutočnenie uzavretia trhu. Hoci účinok uzavretia závisí od série budúcich a špekulatívnych faktorov, tento účinok je príliš neistý na to, aby sa dal považovať za priamy a bezprostredný dôsledok koncentrácie. Navyše aj za predpokladu, že by tento negatívny účinok bolo možné považovať za dôsledok koncentrácie, bolo by potrebné preukázať komerčnú pohnútku nového subjektu sledovať stratégiu uzavretia trhu, existenciu dostatočnej trhovej sily na presadenie tejto stratégie, ako aj neschopnosť konkurenčných podnikov čeliť uzavretiu trhu.

(pozri body 115 – 135)
Pokiaľ ide o postup, ktorý sa má uplatniť na dosiahnutie náhrady zaplateného antidumpingového cla, ak sa preukáže, že dumpingové rozpätie, na základe ktorého bolo zaplatené clo, bolo odstránené alebo znížené na úroveň nižšiu, ako je úroveň platného cla, relevantným ustanovením je článok 11 ods. 8 druhý pododsek základného antidumpingového nariadenia č. 1225/2009. Znenie tohto ustanovenia odkazuje na antidumpingové clo, ktoré sa má vyberať. Na to, aby bola žiadosť o náhradu prípustná, teda nevyjadruje podmienku spojenú so zaplatením uvedeného cla.

V dôsledku toho začatie plynutia šesťmesačnej lehoty stanovenej v článku 11 ods. 8 druhom pododseku uvedeného nariadenia nie je nijako podmienené predchádzajúcim zaplatením antidumpingového cla.

Nič v znení článku 11 ods. 8 druhom pododseku uvedeného nariadenia neumožňuje usudzovať, že žiadosti o náhradu musia byť náležite podložené v zmysle tretieho pododseku toho istého odseku už pri ich podaní. Môžu byť postupne doplnené neskôr v priebehu konania.

Hoci je pravda, že stanovisko Komisie týkajúce sa náhrady antidumpingového cla uvádza, že Komisia oznámi žiadateľovi informácie, ktoré je povinný predložiť, pričom určí primeranú lehotu na odoslanie požadovaných dôkazov, no nie je povinná z úradnej moci a na základe domnienok skúmať, aké dôkazy by jej mohli byť predložené. Toto ustanovenie totiž nemožno chápať tak, že ukladá Komisii oznámiť žiadateľovi druh alebo kategóriu informácií alebo dokumentov, ktoré sa jej majú predložiť, aby sa mohla oboznámiť so žiadosťou o náhradu.

(pozri body 34, 35, 40, 46)