ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

zrušil rozhodnutie riaditeľstva Európskej centrálnej banky oznámené listom z 15. decembra 2016, v ktorom bol zamietnutý prístup žalobcov k dvom dokumentom Európskej centrálnej banky nazvaných „The impact on government deficit and debt from off-market swaps. The Greek case“ (SEC/GovC/X/10/88a) a „The Titlos transaction and possible existence of similar transactions impacting on the euro area government debt or deficit levels“ (SEC/GovC/X/10/88b),
—

zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2016, ktorým sa ex ante pozastavujú príspevky do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií pre rok 2016 (SRB/ES/SRF/2016/06) a rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 20. mája 2016, ktorým sa stanovuje predbežná úprava príspevkov do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií pre rok 2016 a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2016, ktorým sa ex ante pozastavujú príspevky do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií pre rok 2016 (SRB/ES/SRF/2016/13) v rozsahu, v akom sa dotýkajú žalobkyne,
4.

Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 3 nariadenia JMD, článku 23 ods. 1 a 4 CRD IV, ako aj všeobecných zásad zákonnosti, právnej istoty a predvídateľnosti správneho konania vo vzťahu k uplatneniu vnútroštátnych vykonávacích právnych predpisov zo strany ECB a na porušení všeobecných zásad zákonnosti a právnej istoty tým, že ECB zastáva názor, že voči žalobcom možno uplatniť Guidelines for the prudential assessment of acquisitions and increases in holdings in the financial sector required by Directive 2007/44/EC, prijaté v roku 2008 výbormi CEBS, CEIOPS a CESR.
—

uložil žalovanému povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 112 202 476,69 eura spolu so zmluvnou pokutou na rovnakom hmotnoprávnom základe, počítanou mesačne a kumulatívne vo výške 1,83 % od mesiaca decembra 1994 a to až do vyplatenia, z dôvodu náhrady nemajetkovej a majetkovej ujmy žalobcu ako bola uvedená v žalobe vo veci T-429/09, Campailla/Komisia, ktorú už má Všeobecný súd k dispozícii,
3.

Tretí odvolací dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktoré vyplýva z rozhodnutia SVS, podľa ktorého ak by bol ďalší účastník konania vypočutý aj v súvislosti s problémami so vzťahmi, mohlo to zmeniť výsledok rozhodovacieho procesu, ktorý viedol k spornému rozhodnutiu, a to k jeho prepusteniu.
—

subsidiárne pre prípad, ak by Všeobecný súd nebol presvedčený o relevantnosti a dôveryhodnosti právnych a skutkových dôvodov vznesených žalobkyňou v záujme riadneho výkonu spravodlivosti a s ohľadom na jednoznačnú súvislosť medzi údajnými skutkami, o ktoré sa opiera napadnuté rozhodnutie, a skutočnosťami, ktoré boli predmetom sankčného vyšetrovania začatého predsedom Európskeho parlamentu: — prerušil konanie do vydania konečného rozhodnutia francúzskeho súdu s právnou silou rozhodnutej veci, ktorý rozhoduje o podaní predsedu Európskeho parlamentu, — v dôsledku toho nariadil odklad výkonu napadnutého rozhodnutia až do skončenia konania.
SK Úradný vestník Európskej únie C 68/38

Žaloba podaná 18. decembra 2015 – British Aggregates a i./Komisia

(Vec T-741/15)

(2016/C 068/48)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyne: British Aggregates Association (Lanark, Spojené kráľovstvo), Tinney Quarries Ltd (St. Johnston, Írsko), MBC Quarries Ltd (Ballybofey, Írsko), Mac Sand Ltd (Stranorlar, Írsko) (v zastúpení: L. Van den Hende, lawyer, a A. White, solicitor)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

— zrušil rozhodnutie Komisie z 4. augusta 2014 uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie 25. septembra 2015 o schéme štátnej pomoci SA.18859 (11/C) (ex 65/10 NN), ktorú zaviedlo Spojené kráľovstvo – Oslobodenie od dane z kameniva v Severnom Írsku (ex N 2/04),

— zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

1. Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodla, že porušenie článku 110 ZFEÚ, ako aj článku 107 ZFEÚ môžu byť spätne napravené, v dôsledku čoho sa oslobodenie od dane z kameniva v Severnom Írsku stalo zlučiteľným s vnútorným trhom.

2. Druhý žalobný dôvod, subsidiárny k prvému, založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že opravné opatrenie prijaté Spojeným kráľovstvom bol v súlade so zásadou efektivity a s právom na účinný prostriedok nápravy.

3. Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia tým, že rozhodla, že oslobodenie od dane z kameniva v Severnom Írsku bolo zlučiteľné s usmerneniami o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 (1) a s článkom 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. Komisia sa najmä dopustila nesprávneho posúdenia tým, že rozhodla, že tretia časť kritéria nevyhnutnosti na základe usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 bola splnená, konkrétne, či lomy v Severnom Írsku mohli alebo nemohli preniesť na zákazníkov daň z kameniva bez toho, aby to spôsobilo významné zníženie predajov.

4. Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia neuskutočnila skutočne starostlivé a nestranné preskúmanie v súvislosti s otázkou, či retroaktívne opravné opatrenie prijaté Spojeným kráľovstvom bolo zlučiteľné so zásadou efektivity a s právom na účinný prostriedok nápravy a v súvislosti s otázkou, či tretia časť kritéria nevyhnutnosti podľa usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredí z roku 2008 bola splnená.

5. Piaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia v rozpore s článkom 296 ZFEÚ neodôvodnila, prečo retroaktívne opravné opatrenie prijaté Spojeným kráľovstvom bolo zlučiteľné so zásadou efektivity a s právom na účinný prostriedok nápravy a prečo tretia časť kritéria nevyhnutnosti podľa usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 bola splnená.

(1) Usmernenia o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia, Ú. v. EÚ C 82, 2008, s. 1.
3.

Tretí odvolací dôvod založený na skreslení skutkového stavu Podľa názoru odvolateľa súd skreslil stanovisko Dvora audítorov, keď v napadnutom uznesení uviedol, že Dvor audítorov konštatoval, že porovnanie zásluh odvolateľa so zásluhami ostatných úradníkov spôsobilých na povýšenie by neviedlo k povýšeniu odvolateľa, hoci Dvor audítorov uviedol len to, že odvolateľ by nebol automaticky povýšený, keby bolo k dispozícii viac miest.
2.

Druhý žalobný dôvod založený na tom, žalobkyňa je oprávnená žiadať od Európskej únie nárok na náhradu škody podľa článku 268 ZFEÚ a článku 340 druhého odseku ZFEÚ, lebo Európska komisia a Všeobecný súd zjavne porušili zásadu rovnosti zaobchádzania a žalobkyňu diskriminovali. Rozhodnutím K(2007)5791 v konečnom znení z 28. novembra 2007 vo veci COMP/39165 – Ploché sklo, boli z výpočtu pokút uložených ďalším adresátom rozhodnutia protiprávne vylúčené viazané predaje a nebola ním napravená z toho vyplývajúca diskriminácia žalobkyne, ktorá ako neintegrovaný výrobca žiadne viazané predaje nemá. Všeobecný súd chybu Komisie ešte zhoršil, keď vylúčenie týchto viazaných predajov, ako bolo uskutočnené v uvedenom rozhodnutí, potvrdil. Táto chyba bola napravená až Súdnym dvorom v novembri 2014, avšak zníženie pokuty žalobkyni nenahradilo škodu za obdobie od novembra 2007 do novembra 2014 spôsobenú tým, že jej bola neoprávnene uložená neprimeraná pokuta, čo vyvolávalo dojem, že mala osobitnú zodpovednosť za kartel výrobkov plochého skla, a tiež to viedlo k dodatočným finančným nákladom. Protiprávne konanie Komisie a Všeobecného súdu spôsobilo žalobkyni rovnaké tri druhy strát, ktoré sú uvedené v rámci prvého žalobného dôvodu, avšak počas dlhšieho obdobia, teda od novembra 2007 do novembra 2014.
SK Úradný vestník Európskej únie C 414/36

Žaloba podaná 14. októbra 2015 – The Art Company B & S/ÚHVT – G-Star Raw (THE ART OF RAW)

(Vec T-593/15)

(2015/C 414/47)

Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: The Art Company B & S, SA (Quel, Španielsko) (v zastúpení: J. Villamor Muguerza a L. Sánchez Calderón, advokáti)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: G-Star Raw CV (Amsterdam, Holandsko)

Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „THE ART OF RAW“ – prihláška č. 11 093 036.

Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. júla 2015 vo veci R 1980/2014-1.

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté rozhodnutie,

— uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom (v prípade, ak vstúpi do konania) povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania.

Uvádzaný žalobný dôvod
3.

Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení a porušení zásady proporcionality, zásady riadnej správy vecí verejných a povinnosti odôvodnenia, článku 135 nariadenia č. 966/2012 a článku 208 nariadenia č. 1268/2012, ako aj Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement. — Komisia nesprávne posúdila skutočnosť, že deliverables (výstupy) v rámci projektu neboli všetky rovnakého významu, čím porušila povinnost riadnej správy vecí verejných a pravidlá v uvedenej oblasti stanovevené v Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement). Komisia v tomto ohľade neuviedla ani žiadne konkrétne a primerané odôvodnenie.
—

zrušil rozhodnutie Európskej komisie o zamietnutí prihlášky resp. prihlášok žalobkyne do programov pre inovácie – The Innovation Programme IP 4 – IT Solutions for Attractive Railway Services a The Innovation Programme IP 5 – Technologies for Sustainable & Attractive European Freight v rámci projektu Shift2Rail,
—

po druhé, na základe článku 272 ZFEÚ určil, že Komisia porušila ustanovenia bodu II.14 ods. 1 písm. a) a bodu II.22 ods. 5 všeobecných podmienok FP7 v súvislosti so záverečnou správou o audite 11-INFS-025 a záverečnou správou o audite 11-BA119-016 vykonanými u spoločnosti Rose Vision v rámci jej účasti na projekte „Support action to the Integral Satcon Initiative (sISI)“, projekte „Implementing cooperation on Future Internet and ICT Components between Europe and Latin America (FIRST)“, projekte „Supporting the future of the NEM European Technology Platform (FutureNEM)“, projekte „Support Action for the NEM European Technology Platform (4NEM)“ a projekte „Structural Funds for Regional Research Advancement (SFERA)“,
—

vyhlásil, že žalobkyňa má právo ponechať si sumu vo výške 80 242,78 eura prijatú v rámci „pre-financing payment“ a ktorá je v súčasnosti predmetom oznámenia o dlhu vydaného Európskou komisiou – Directorate General Migration and Home Affairs – Directorate E: Migration and Security Funds – Unit E2: Asylum, Migration and Integration Fund – HOME E2/FL/2015, č. 1520007 z 1. apríla 2015, ktorého predmetom je “HOME/2011/PPRS/AG/2176 TORRE – Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe – č. 3241503771 vydané žalovanou na účely vymáhania vyššie uvedenej sumy.
4.

Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 108 ods. 2 ZFEÚ, ako aj článku 14 ods. 1 nariadenia o procesných pravidlách tým, že vymáhanie pomoci rozšírila aj na žalobkyňu Žalobkyňa tvrdí, že v jej prospech nebola poskytnutá žiadna štátna pomoc, keďže predajná cena bola v trhovej hodnote. Podľa žalobkyne argumentácia a pochybnosti Komisie v súvislosti s otázkou, či ceny, ktoré za aktíva NCHZ zaplatila Via Chem a následne Fortischem, zodpovedajú trhovým cenám, sú nesprávne z viacerých dôvodov. V prvom rade tvrdí, že keďže dôkazné bremeno prináleží Komisii, nestačí, aby Komisia vyjadrila pochybnosti. Po druhé, keďže predaj sa uskutočnil v rámci konkurzného konania pod dohľadom konkurzného súdu, ktorý má povinnosť konať v záujme veriteľov spoločnosti v úpadku, existuje predpoklad, že aktíva boli predané za najvyššiu možnú cenu. Po tretie, bolo začaté transparentné a bezpodmienečné verejné obstarávanie, ktoré tak zaručovalo najvyššiu dosiahnuteľnú cenu na trhu; možnosť ponuky so záväzkami nemala žiadny vplyv na kúpnu cenu. Po štvrté, bez ohľadu na skutočnosť, že podmienky predaja medzi Via Chem a Fortischem nemajú žiadnu relevantnosť vzhľadom na trhovú cenu prvého predaja, kúpna cena dojednaná medzi súkromnými subjektmi v trhovom hospodárstve je považovaná za trhovú cenu aj bez vereného obstarávania. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že je zjavné, že prevod aktív NCHZ na Via Chem a neskôr na žalobkyňu nemôže byť považovaný za pokus obchádzať rozhodnutie Komisie o vymáhaní, a to z dvoch dôvodov. Po prvé, táto vec je tak vzdialená od typického prípadu obchádzania, že dokonca aj Komisia priznáva, že nemá žiadny dôkaz o úmysle vyhnúť sa vymáhaniu. Po druhé, bez ohľadu na to prichádza k záveru, že existuje hospodárska kontinuita, a teda môže rozšíriť vymáhanie na žalobkyňu. Záver Komisie však nadväzuje na chybnú analýzu založenú na nesprávnom posúdení jednotlivých kritérií, nezohľadnení dôkazného bremena a nesprávnom chápaní celkového konceptu hospodárskej kontinuity vo veciach týkajúcich sa štátnej pomoci. Napokon žalobkyňa tvrdí, že prístup Komisie je ekonomicky deštruktívny a nepotrebný z hľadiska práva hospodárskej súťaže. Podľa žalobkyne sa Komisia snaží vytvoriť novú, omnoho prísnejšiu judikatúru, podľa ktorej by sa pôsobnosť transakcie mala stať rozhodujúcim kritériom, pričom kúpna cena by bola nanajvýš, ak vôbec, pomocným kritériom.
SK Úradný vestník Európskej únie C 65/35

Žaloba podaná 19. novembra 2014 – ANKO/Komisia

(Vec T-768/14)

(2015/C 065/49)

Jazyk konania: gréčtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, avvocato)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— určil, že suma vo výške 3 77 733,93 eura, ktorú Komisia zaplatila žalobkyni v súvislosti s projektom POCEMON, zodpovedá oprávneným výdavkom, a že žalobkyňa preto nemá povinnosť vrátiť túto sumu ako bezdôvodne získanú, a

— uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Táto žaloba sa týka zodpovednosti Komisie na základe zmluvy č. 216088 o vykonaní projektu „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON) v zmysle článku 272 ZFEÚ. Konkrétne žalobkyňa tvrdí, že hoci splnila svoje zmluvné záväzky, Komisia v rozpore s vyššie uvedenou zmluvou, zásadou dobrej viery, zákazom zneužitia práva a zásadou proporcionality požiadala o vrátenie súm vyplatených ANKO z dôvodu, že nezodpovedajú oprávneným výdavkom.

Žalobkyňa preto po prvé uvádza, že sa Komisia opiera o celkom neopodstatnené a v každom prípade nepreukázané tvrdenia na účely odmietnutia takmer všetkých výdavkov spoločnosti ANKO ako nespôsobilých a požadovania vrátenia sumy vyplatenej spoločnosti ANKO v súvislosti s projektom POCEMON. Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia odmietnutím 98,68 % sumy dlžného príspevku z dôvodu, že podľa jej tvrdenia nezodpovedá oprávneným výdavkom, ktoré žalobkyni vznikli pre potreby projektu, porušuje zásadu zákazu zneužitia práva a zásadu proporcionality.
2.

Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 4 ods. 2 druhú zarážku nariadenia o transparentnosti, keď nepreukázala, ako by sprístupnenie v každom prípade „konkrétne a skutočne“ ohrozilo ochranu „právneho poradenstva“ alebo „súdneho konania“. Pokiaľ ide o ochranu „právneho poradenstva“, všetky abstraktné odôvodnenia Komisie boli odmietnuté v judikatúre a Komisia neposkytla nijaké konkrétne vysvetlenie, prečo by v tomto prípade plné sprístupnenie požadovaných dokumentov konkrétne a skutočne ohrozilo ochranu právneho poradenstva. Pokiaľ ide o „súdne konanie“, Komisia opäť konkrétne nevysvetlila, prečo by sprístupnenie „konkrétne a skutočne“ ohrozilo ochranu „súdneho konania“. Navyše Komisia neuskutočnila ani podrobné a špecifické posúdenie toho, či by prevažujúci verejný záujem mohol odôvodniť sprístupnenie požadovaných dokumentov.
3.

Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom vykonaní právomoci zo strany Komisie Ak by aj Komisia na vydanie napadnutého rozhodnutia právomoc mala a vydaním napadnutého rozhodnutia by zároveň konala v súlade so zásadou právnej istoty (quod non), svoju právomoc podľa Slovenskej republiky v tomto prípade nevykonala správne. V prvom rade sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, nakoľko žiada od Slovenskej republiky finančné prostriedky napriek tomu, že k strate tradičných vlastných zdrojov nedošlo vôbec, resp. k nej nedošlo v priamom dôsledku udalostí, ktoré Komisia pripisuje Slovenskej republike. V druhom rade sa Komisia dopustila porušenia práva Slovenskej republiky na obhajobu a zásady riadnej správy vecí verejných.
1.

Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásad právnej istoty a zákazu retroaktivity predpisov — Žalobca v tejto súvislosti uvádza, že ak sa zásady zákonnosti a zákazu retroaktivity uplatnia na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1173/2011 zo 16. novembra 2011 o účinnom presadzovaní rozpočtového dohľadu v eurozóne (Ú. v. EÚ L 306, s. 1) a na rozhodnutie 2012/678/EÚ, potom nie je možné posudzovať skutočnosti, ktoré nastali pred 13. decembrom 2011, kedy predmetné skutočnosti nemohli byť predmetom sankcií. Jediné údaje, za ktoré by mohli byť uložené sankcie sú údaje oznámené v apríli 2012. Vyšetrovacie obdobie by v skutočnosti malo byť obmedzené na údaje obsiahnuté v oznámeniach od roku 2012. Vyšetrovacie obdobie by malo byť obmedzené na údaje obsiahnuté v oznámeniach od roku 2012, ak sa týkali skutočností, ktoré nastali od decembra 2011, kedy vyššie uvedené nariadenie nadobudlo platnosť. Pre začatie vyšetrovania skutočností, ktoré nastali pred 13. decembrom 2011, teda neexistuje právny základ.
—

V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že na základe uvedenej zásady a citovaných ustanovení a vzhľadom na to, že OIE v máji 2008, v máji 2011, v máji 2012 a v máji 2013 uznal, že určité členské štáty vrátane Talianska možno posúdiť ako krajiny so zanedbateľným rizikom BSE, bola Komisia povinná upraviť právnu úpravu s prihliadnutím na tieto nové údaje a opätovne preskúmať výnimku upravenú na tento účel v prílohe V bode 2 nariadenia s cieľom zabezpečiť dodržanie zásady zákazu diskriminácie. Uvedená výnimka totiž na jednej strane upravuje rozdielne zaobchádzanie v porovnateľných situáciách, a to medzi výrobcami z členských štátov uznaných ako krajiny so zanedbateľným rizikom BSE a výrobcami z tretích krajín, ktoré tiež boli uznané ako takéto krajiny, a na druhej strane upravuje rovnaké zaobchádzanie v rôznych situáciách, a to medzi výrobcami z členských štátov uznaných ako krajiny so zanedbateľným rizikom BSE a výrobcami z členských štátov, ktoré neboli uznané ako takéto krajiny.
—

subsidiárne, ak by považoval španielsky systém finančného leasingu za protiprávnu štátnu pomoc, aby nariadil jej vrátenie len do dátumu zverejnenia rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v Úradnom vestníku Európskej únie, teda do 21. septembra 2011, a
2.

Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení zjavných pochybení pri posúdení skutkového stavu. Žalobca tvrdí, že pred alebo v čase prijatia napadnutých opatrení nebolo voči nemu začaté žiadne vyšetrovanie v súvislosti so spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov a/alebo ich protiprávnym prevodom mimo Ukrajinu. Okrem toho žalobca tvrdí, že ak by aj údajné vyšetrovanie existovalo, nemalo by žiadny skutkový alebo právny základ a bolo by motivované výlučne politicky. Žalobca napokon tvrdí, že dôvody uvedené Radou na zaradenie žalobcu do zoznamu nespĺňajú podmienky stanovené napadnutými opatreniami a nepodporujú ich žiadne dôkazy.
4.

Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalobca v rozhodnom čase nesplnil uvedené kritériá na zaradenie do zoznamu. Rada okrem iného neuviedla dôležité informácie, avšak pokiaľ si je vedomý a) žalobca nebol v tom čase stíhaný žiadnym súdnym alebo iným príslušným orgánom ako zodpovedný za spreneveru ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo ich protiprávny prevod, a b) v tom čase sa proti nemu neviedlo žiadne trestné konanie v Ukrajine, v ktorom by sa vyšetrovali trestné činy v spojení so spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo ich protiprávny prevod do zahraničia.
—

a v dôsledku toho vyhovel ich návrhom z prvostupňového konania a zároveň: — zrušil rozhodnutia o uplatnení prémie pre odvolateľov podľa nového systému výkonnosti, ako vyplýva z rozhodnutia správnej rady zo 14. decembra 2010 a rozhodnutí predstavenstva z 9. novembra 2010 a 16. novembra 2011, pričom osobitné rozhodnutie o uplatnení sa nachádza na výplatných listinách za apríl 2012, s ktorými boli dotknuté osoby oboznámené najskôr 22. apríla 2012, — zároveň, — zaviazal žalovanú na zaplatenie platového rozdielu vyplývajúceho z rozhodnutia správnej rady zo 14. decembra 2010 a rozhodnutí predstavenstva z 9. novembra 2010 a 16. novembra 2011 v porovnaní s uplatnením predchádzajúceho systému prémií; tento platový rozdiel sa musí navýšiť o úroky z omeškania, ktoré začali plynúť 22. apríla 2012 až do úplného splatenia, pričom tieto úroky sú stanovené na úrovni úrokovej sadzby ECB zvýšenej o 3 body, — zaviazal žalovanú na zaplatenie náhrady škody za spôsobenú ujmu vzniknutú v dôsledku straty kúpnej sily, pričom táto ujma sa posúdi ex aequo et bono a náhrada sa predbežne stanoví na 1,5 % mesačnej odmeny každého žalobcu, — v prípade, ak to žalovaná nevykoná spontánne na základe opatrení na zabezpečenie priebehu konania, požiadal ju o predloženie týchto dokumentov: — zápisnice zo stretnutia správnej rady EIB z 13. decembra 2011, — projektov vypracovaných oddelením ľudských zdrojov z 22. júna 2011 (RH/P&O/2011-119), 20. októbra 2011 (RH/P&O/2011-74) a 25. januára 2012, — zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania,
—

Žalobca tvrdí, že článok 20 písm. b) sa sám osebe nemá vzťahovať na fyzické osoby vykonávajúce vedúce funkcie v organizáciách uvedených na zozname v prílohe VIII. Navyše článok 20 písm. b) stanovuje, že do zoznamu sa zapíšu fyzické osoby, ktoré „sú zapojené do činností Iránu v jadrovej oblasti citlivých z hľadiska šírenia jadrových zbraní... alebo sú s týmito činnosťami a vývojom priamo spojené alebo ich podporujú“. Zápisom žalobcu do zoznamu prílohy II bez predloženia akéhokoľvek dôkazu preukazujúceho, že žalobca poskytoval aktívnu a účinnú podporu činnostiam Iránu v jadrovej oblasti v čase uvedeného zápisu, sa Rada dopustila nesprávneho právneho posúdenia.