Keywords

Summary



Keywords

1. Právo Spoločenstva – Zásady – Právna istota – Právna úprava Spoločenstva – Požiadavky zrozumiteľnosti a určitosti – Obmedzenia

2. Akty inštitúcií – Hierarchia noriem – Prednosť nariadenia pred usmerneniami a multisektorovým rámcom, ktoré nemajú základ ani v Zmluve, ani v akte prijatom na jej základe

(Článok 249 ES)

3. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Kategórie pomoci, definované právnou úpravou, ktoré možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom – Nariadenie č. 70/2001 o štátnej pomoci malým a stredným podnikom – Nariadenie č. 2204/2002 o pomoci pre zamestnanosť – Nezávislé nariadenia, ktoré sledujú rozličné ciele

(Nariadenie Komisie č. 70/2001, článok 3 ods. 2, a č. 2204/2002, článok 3, ods. 1)

4. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Kategórie pomoci definované právnou úpravou, ktoré možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom – Nariadenie č. 2204/2002 o pomoci pre zamestnanosť – Výnimky uvedené v článkoch 4, 5 a 6 tohto nariadenia – Odlišné a nezávislé podmienky zlučiteľnosti

(Nariadenie Komisie č. 2204/2002, články 4, 5 a 6)

5. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Kategórie pomoci definované právnou úpravou, ktoré možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom – Splnomocnenie udelené Komisii nariadením č. 994/98 – Rozsah – Splnomocnenie, ktoré nie je obmedzené na jednoduchú kodifikáciu predchádzajúcej praxe

(Nariadenie Rady č. 994/98, článok 1)

6. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Kategórie pomoci definované právnou úpravou, ktoré možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom – Splnomocnenie udelené Komisii nariadením č. 994/98 – Splnomocnenie, ktoré nezahŕňa definovanie pojmu štátnej pomoci

(Nariadenie Rady č. 994/98)

7. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Kategórie pomoci definované právnou úpravou, ktoré možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom – Nariadenie č. 2204/2002 o pomoci pre zamestnanosť – Stanovenie taxatívneho zoznamu kategórií znevýhodnených pracovníkov, ktorí môžu byť príjemcami pomoci podľa tohto nariadenia – Porušenie zásady proporcionality – Neexistencia

[Nariadenie Komisie č. 2204/2002, článok 2 písm. f) a článok 5]

8. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Kategórie pomoci definované právnou úpravou, ktoré možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom – Určenie podmienok zlučiteľnosti – Voľná úvaha Komisie – Súdne preskúmanie – Obmedzenia

(Nariadenie Rady č. 994/98)

9. Pomoc poskytovaná štátmi – Zákaz – Výnimky – Kategórie pomoci definované právnou úpravou, ktoré možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom – Nariadenie č. 2204/2002 o pomoci pre zamestnanosť – Určenie prísnejších podmienok zlučiteľnosti, ako sú tie zachovávané v predchádzajúcej praxi Komisie – Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania – Neexistencia

(Nariadenie Komisie č. 2204/2002)

10. Akty inštitúcií – Voľba právneho základu – Kritériá – Akt Spoločenstva sledujúci dvojaký účel alebo majúci dve zložky – Odkaz na hlavný alebo prevažujú účel alebo na hlavnú alebo prevažujúcu zložku – Prijatie nariadenie č. 2204/2002 na základe nariadenia č. 994/98 splnomocňujúceho Komisiu na prijatie nariadení vyhlasujúcich určité kategórie štátnej pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom – Zákonnosť aj po zavedení článku 137 ES Amsterdamskou zmluvou

[Zmluva ES, článok 94 (teraz článok 89 ES); nariadenie Rady č. 994/98]

Summary

1. Zásada právnej istoty predstavuje základnú zásadu práva Spoločenstva, ktorá vyžaduje najmä, aby právna úprava bola zrozumiteľná a určitá, aby osoby podliehajúce súdnej právomoci mohli jednoznačne poznať svoje práva a povinnosti a podľa toho konať.

Keďže je však právnemu predpisu vlastný určitý stupeň neurčitosti, pokiaľ ide o jeho význam a rozsah, je potrebné obmedziť sa v rámci žaloby, v ktorej členský štát zakladá svoje výhrady proti zákonnosti nariadenia v podstate na hypotetických situáciách, na preskúmanie toho, či predmetný právny akt trpí takou nejednoznačnosťou, ktorá vytvára prekážku tomu, aby tento členský štát mohol s dostatočnou určitosťou vyriešiť prípadné pochybnosti o rozsahu alebo význame napadnutého aktu.

(pozri body 30 – 31)

2. Usmernenia a multisektorový rámec prijaté Komisiou v oblasti štátnej pomoci nemajú právny základ ani v Zmluve, ani v právnom akte prijatom na jej základe, takže v prípade kolízie s ustanoveniami nariadenia prijatého v tej istej oblasti sú to tieto ustanovenia nariadenia majúce záväzný účinok a všeobecný dosah podľa článku 249 ES, ktoré majú prednosť.

(pozri bod 33)

3. Nariadenie č. 70/2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES na štátnu pomoc malým a stredným podnikom a nariadenie č. 2204/2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť sú navzájom nezávislé a sledujú rozličné ciele. Ani ďalšie podmienky, ktoré stanovujú, a ani ich oblasti pôsobnosti sa teda celkom nezhodujú. V tejto súvislosti je s prihliadnutím na článok 3 ods. 1 nariadenia č. 2204/2002 a článok 3 ods. 2 nariadenia č. 70/2001 zrejmé, že schéma pomoci je zlučiteľná so spoločným trhom a vyňatá z oznamovacej povinnosti, ak zodpovedá buď oblasti pôsobnosti a všetkým podmienkam nariadenia č. 2204/2002, alebo oblasti pôsobnosti a všetkým podmienkam nariadenia č. 70/2001.

(pozri bod 36)

4. Zo všeobecnej štruktúry a účelu nariadenia č. 2204/2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť vyplýva, že výnimky uvedené v článku 4, ktorý upravuje pomoc na tvorbu pracovných miest, v článku 5, ktorý sa týka pomoci na prijímanie znevýhodnených a zdravotne postihnutých pracovníkov, a v článku 6, ktorý sa vzťahuje na trvalú pomoc na zamestnávanie zdravotne postihnutých pracovníkov, majú odlišné ciele, a že podmienky zlučiteľnosti, ktoré sú v nich stanovené, sú v zásade navzájom nezávislé. Pokiaľ teda pomoc spĺňa podmienky jedného z týchto článkov, je zlučiteľná so spoločným trhom nezávisle od toho, že by mohla takisto spĺňať podmienky ďalšieho z týchto článkov.

(pozri bod 46)

5. Nič v znení článku 1 nariadenia č. 994/98 o uplatňovaní článkov 92 a 93 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva na určité kategórie horizontálnej štátnej pomoci neumožňuje potvrdiť, že Komisia je povinná určiť kritéria zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom v úplnom súlade so svojou predchádzajúcou praxou, bez možnosti ich zmeny. Toto ustanovenie totiž iba všeobecne uvádza, že nariadenie o výnimkách týkajúce sa pomoci na zamestnanosť musí určiť limity pomoci a podmienky kumulácie pomoci bez toho, aby sa vyjadrovalo ku konkrétnemu obsahu uvedených kritérií. Zákonné splnomocnenie udelené Radou nemožno vykladať tak, že vyzýva Komisiu, aby sa obmedzila na výlučnú a jednoduchú kodifikáciu svojej predchádzajúcej praxe a aby nevyužila svoje skúsenosti v oblasti štátnej pomoci na určenie nových, aj prísnejších, kritérií než sú existujúce kritériá.

(pozri body 52 – 53)

6. Rada nariadením č. 994/98 o uplatňovaní článkov 92 a 93 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva na určité kategórie horizontálnej štátnej pomoci zverila Komisii právomoc vyhlásiť, že niektoré kategórie pomoci sú zlučiteľné so spoločným trhom a nepodliehajú oznamovacej povinnosti. S ohľadom na článok 87 ES sa teda Rada obmedzila na to, že Komisiu splnomocnila vykonať odsek 3 uvedeného článku uvádzajúci výnimky zo zásady nezlučiteľnosti pomoci podľa odseku 1. Rada naopak Komisii nezverila žiadnu právomoc vykladať článok 87 ods. 1 ES, ktorý definuje pojem štátnej pomoci. Komisia teda nemala právomoc, počas prijímania nariadenia č. 2204/2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť, poskytnúť záväznú a všeobecnú definíciu pojmu štátnej pomoci. Konala teda v medziach svojich právomocí, a preto neporušila všeobecné zásady právnej istoty, subsidiarity a proporcionality.

(pozri bod 58)

7. Porušenie zásady proporcionality aktom Spoločenstva predpokladá, že tento akt ukladá subjektom práva povinnosť, ktorá prekračuje hranice toho, čo je vhodné a potrebné na dosiahnutie sledovaného cieľa.

Nariadenie č. 2204/2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť nepodmieňuje opatrenia v prospech pracovníkov, na ktorých sa nevzťahuje jeho definícia znevýhodnených pracovníkov, žiadnou novou povinnosťou. Tým, že nezdôrazňuje tieto opatrenia, zachováva pre nich oznamovaciu povinnosť už uloženú článkom 88 ods. 3 ES. Komisia teda neporušila zásadu proporcionality tým, že v článku 2 písm. f) nariadenia č. 2204/2002 stanovila taxatívny zoznam kategórií znevýhodnených pracovníkov, ktorí môžu byť príjemcami pomoci poskytovanej na základe jeho článku 5.

(pozri body 61 – 62)

8. Komisia má v otázke štátnej pomoci širokú voľnú úvahu, ktorej výkon zahŕňa hodnotenia hospodárskej a sociálnej povahy, ktoré musia byť vykonávané v kontexte Spoločenstva. To platí predovšetkým vtedy, keď si Komisia želá uviesť do súladu cieľ zaistenia neskreslenej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu s inými cieľmi Spoločenstva, ako je napríklad podpora zamestnanosti.

Pokiaľ má Komisia takúto významnú voľnosť uváženia, Súdny dvor pri preskúmavaní zákonnosti výkonu tejto právomoci nemôže nahradiť svojím vlastným posúdením v tejto oblasti posúdenie príslušného orgánu, ale musí sa obmedziť na preskúmanie toho, či nie je posúdenie tohto orgánu postihnuté zjavným pochybením alebo zneužitím právomoci, alebo či tento orgán zjavne neprekročil hranice svojej voľnej úvahy.

(pozri body 67 – 68)

9. Zásada rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie vyžaduje, aby sa s porovnateľnými situáciami nezaobchádzalo rozdielne a aby sa s rozdielnymi situáciami nezaobchádzalo rovnako, pokiaľ takéto zaobchádzanie nie je objektívne odôvodnené.

Naradenie č. 2204/2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť vytvára nerovnosť zaobchádzania medzi poskytovaním pomoci v rámci schém vyhlásených Komisiou za zlučiteľné pred nadobudnutím jeho účinnosti a poskytovaním pomoci na základe schém uskutočňovaných v súlade s novými podmienkami zlučiteľnosti, ktoré sú stanovené uvedeným nariadením v určitých ohľadoch prísnejšie než tie, ktoré sa zachovávali v predchádzajúcej praxi Komisie. Takéto zaobchádzanie je však objektívne odôvodnené. Komisii na jednej strane nemožno odňať možnosť stanoviť prísnejšie podmienky zlučiteľnosti, ak to vyžaduje vývoj spoločného trhu a cieľ zaistenia neskreslenej hospodárskej súťaže na tomto trhu. Na druhej strane nemožno jednotným spôsobom uviesť do súladu existujúce schémy pomoci s novými podmienkami zlučiteľnosti podľa nariadenia č. 2204/2002 bez zohľadnenia konania podľa článku 88 ods. 1 a 2 ES. Takýmto prístupom by sa v skutočnosti uvedenému nariadeniu priznali spätné účinky. Tým by sa zasiahlo do zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery dotknutých osôb.

(pozri body 71 – 73)

10. V rámci systému právomocí Spoločenstva musí byť voľba právneho základu aktu založená na objektívnych skutočnostiach, ktoré môžu podliehať súdnemu preskúmaniu. Medzi tieto skutočnosti patrí predovšetkým cieľ a obsah aktu. Ak preskúmanie aktu Spoločenstva preukáže, že tento akt sleduje dvojaký účel alebo má dve zložky, a ak je možné jeden z týchto účelov alebo jednu z týchto zložiek označiť ako hlavnú alebo prevažujúcu, zatiaľ čo druhá je iba doplňujúca, akt musí byť založený iba na jednom právnom základe, teda na tom, ktorý vyžaduje hlavný alebo prevažujúci účel alebo zložka.

Ak aj teda nariadenie č. 994/98 o uplatňovaní článkov 92 a 93 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva na určité kategórie horizontálnej štátnej pomoci a nariadenie č. 2204/2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť majú dopad na podporu zamestnanosti, ich hlavným cieľom je určiť, ktorá pomoc je zlučiteľná so spoločným trhom, a vyňať túto pomoc z oznamovacej povinnosti. Tieto nariadenia teda vykonávajú predovšetkým článok 87 ods. 3 ES, ktorý uvádza, že určitá pomoc, sledujúca ciele všeobecného záujmu, sa môže považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom, pokiaľ jej ciele odôvodňujú narušenie hospodárskej súťaže.

Z toho vyplýva, že Rada platne prijala nariadenie č. 994/98 na základe článku 94 Zmluvy ES (teraz článok 89 ES), a že toto nariadenie mohlo predstavovať právny základ nariadenia č. 2204/2002 aj po zavedení článku 137 ods. 3 ES, ktorý zveruje Rade právomoc prijať opatrenia týkajúce sa finančných príspevkov na podporu zamestnanosti, Amsterdamskou zmluvou.

(pozri body 78 – 81)