ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Odôvodnenia 1, 2 a 20 smernice 2009/103 uvádzajú: „(1) Smernica Rady 72/166/EHS z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti [(Ú. v. ES L 103, 1972, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 10)], druhá smernica Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel [(Ú. v. ES L 8, 1984, s. 17; Mim. vyd. 06/007, s. 3)], tretia smernica Rady 90/232/EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel [(Ú. v. ES L 129, 1990, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 249)] a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES zo 16. mája 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o zmene a doplnení smerníc Rady č. 73/239/EHS a 88/357/EHS (štvrtá smernica o poistení motorových vozidiel) [(Ú. v. ES L 181, 2000, s. 65; Mim. vyd. 06/003, s. 331)] boli opakovane podstatným spôsobom zmenené a doplnené. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mali tieto štyri smernice, ako aj smernica Európskeho parlamentu a Rady [2005/14 z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166, 84/5, 88/357/EHS a 90/232/EHS, a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 14)], kodifikovať. (2) Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel je osobitne dôležité pre občanov Európy, či sú držiteľmi poistenia alebo poškodenými pri nehode. Je takisto dôležité pre poisťovacie spoločnosti, keďže tvorí dôležitú časť obchodu s neživotným poistením v [Únii]. Poistenie motorových vozidiel taktiež vplýva na voľný pohyb osôb a vozidiel. Preto by kľúčovým cieľom činnosti [Únie] v oblasti finančných služieb malo byť posilnenie a konsolidácia vnútorného trhu poistenia motorových vozidiel. … (20) Obete nehôd motorových vozidiel majú mať zaručenú porovnateľnú starostlivosť bez ohľadu na to, kde v [Únii] sa nehoda stala.“
21

V tejto súvislosti treba po prvé uviesť, že otázka, či takýto zákaz reklamy na nepovolené hazardné hry, ako ho stanovuje § 10 ods. 3 bod 3 zákona o hazardných hrách, najmä pokiaľ ide o on‑line hry ponúkané zahraničnými prevádzkovateľmi, už bol stanovený predchádzajúcimi pravidlami pre hazardné hry, takže novela by sa potom obmedzovala len na objasnenie tohto zákazu, alebo či takýto zákaz naopak bol vložený do tohto zákona touto novelou, predstavuje otázku vnútroštátneho práva, ktorá patrí do pôsobnosti vnútroštátneho súdu (v tomto zmysle pozri rozsudok z 21. apríla 2005, Lindberg, C‑267/03, EU:C:2005:246, bod 83).
5

Odôvodnenia 4, 6 a 7 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, 2000, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191) uvádzajú: „(4) Na riadne fungovanie vnútorného trhu je nevyhnutné zabrániť podnetom, ktoré by zúčastnené strany viedli k tomu, aby majetok alebo súdne konania prenášali z jedného členského štátu do druhého v snahe získať výhodnejšie právne postavenie (dohadovanie o súdnej príslušnosti). … (6) V súlade so zásadou proporcionality by sa toto nariadenie malo obmedziť na ustanovenia o súdnej právomoci na začatie konkurzného [insolvenčného – neoficiálny preklad] konania a na rozsudky, ktoré sú vynesené priamo na základe konkurzného [insolvenčného – neoficiálny preklad] konania a ktoré sú s takýmto konaním úzko späté. Okrem toho by toto nariadenie malo obsahovať ustanovenia o uznávaní takých rozsudkov a o príslušnom práve, ktoré tiež spĺňajú túto zásadu. (7) Konkurzné [Insolvenčné – neoficiálny preklad] konania týkajúce sa likvidácie platobne neschopných spoločností a iných právnických osôb, súdnych zmierov, vyrovnaní a podobných konaní sú vylúčené z rozsahu Bruselského dohovoru…“
45

V tomto kontexte treba tiež konštatovať, že ak by sa mal článok 8 nariadenia č. 561/2006 vykladať v tom zmysle, že doby pravidelného týždenného odpočinku môže vodič čerpať vo vozidle, znamenalo by to, že vodič by mohol čerpať všetky svoje doby odpočinku v kabíne vozidla. V tomto prípade by sa doby odpočinku tohto vodiča teda čerpali na mieste, ktoré neposkytuje zodpovedajúce podmienky ubytovania. Takýto výklad článku 8 nariadenia č. 561/2006 pritom nemôže prispieť k dosiahnutiu cieľa spočívajúceho v zlepšení pracovných podmienok vodičov, ktorý sleduje toto nariadenie.
21

Usmernenia pre označovanie potravín s chráneným označením pôvodu (CHOP) a s chráneným zemepisným označením (CHZO) používaných ako prísady (Ú. v. EÚ C 341, 2010, s. 3, ďalej len „usmernenia“) stanovujú: „2.1. Odporúčania týkajúce sa používania označenia zapísaného do registra 1. Podľa Komisie názov zapísaný do registra ako CHOP alebo CHZO by mohol byť oprávnene uvedený v zozname prísad potraviny. 2. Komisia sa navyše nazdáva, že názov zapísaný do registra ako CHOP alebo CHZO by sa mohol uvádzať v rámci alebo v blízkosti predajného názvu potraviny, ktorá obsahuje výrobky s názvom zapísaným do registra, ako aj na štítku, v rámci prezentácie a reklamy tejto potraviny, pokiaľ sú splnené tieto podmienky. – Bolo by teda vhodné, aby daná potravina neobsahovala žiadnu inú ‚porovnateľnú prísadu‘, alebo inak povedané, žiadnu inú prísadu, ktorá by mohla úplne alebo čiastočne nahradiť prísadu s CHOP alebo CHZO. Ako jeden z príkladov pojmu ‚porovnateľná prísada‘, Komisia uvádza, že plesňový syr (alebo všeobecne nazývaný ‚syr s modrou plesňou‘) by mohol byť porovnateľný so syrom ‚Roquefort‘. – Okrem toho, táto prísada by sa mala používať v dostatočnom množstve, aby dodala príslušnej potravine podstatnú vlastnosť. Komisia však nemôže, vzhľadom na rôznorodosť možných prípadov, navrhnúť jednotne uplatniteľný minimálny percentuálny podiel. Napríklad pridanie minimálneho množstva korenia s CHOP alebo CHZO do potraviny by skutočne mohlo, v istom prípade, postačovať na to, aby danej potravine dodalo podstatnú vlastnosť. Naopak, začlenenie minimálneho množstva mäsa s CHOP alebo CHZO do potraviny by nemalo a priori postačovať na to, aby potravine dodalo podstatnú vlastnosť. – Napokon, percentuálny podiel prísady s CHOP alebo CHZO, ktorá sa pridáva, by mal byť, v ideálnom prípade, vyznačený v rámci alebo v bezprostrednej blízkosti predajného názvu príslušnej potraviny alebo ak predajný názov nie je zobrazený, uvedie sa daný podiel v zozname prísad, a to s priamym odkazom na príslušnú prísadu. …“
1

Svojím odvolaním sa Španielske kráľovstvo domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 26. novembra 2015, Španielsko/Komisia (T‑461/13, ďalej len „napadnutý rozsudok“EU:T:2015:891), ktorým tento súd zamietol jeho žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2014/489/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci SA. 28599 [(C 23/10) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnutej Španielskym kráľovstvom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília‑La Mancha) (Ú. v. EÚ L 217, 2014, s. 52, ďalej len „sporné rozhodnutie“).
61

V tomto odôvodnení došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu. Odôvodnenie sporného rozhodnutia, a napokon ani napadnutého rozsudku, totiž neobsahuje žiadnu informáciu, ktorá by umožnila pochopiť dôvody, prečo je potrebné sa domnievať, že sa podniky pôsobiace v odvetví televízneho vysielania nachádzajú v skutkovej a právnej situácii porovnateľnej so situáciou podnikov pôsobiacich v iných odvetviach alebo že sa podniky využívajúce terestriálnu technológiu nachádzajú v skutkovej a právnej situácii porovnateľnej so situáciou podnikov využívajúcich iné technológie. Tvrdenie Komisie, že v tomto ohľade nie je žiadne odôvodnenie nevyhnutné, pretože podmienka selektívnosti je automaticky splnená, ak sa dané opatrenie vzťahuje výlučne na jedno odvetvie činnosti alebo na podniky pôsobiace v jednej geografickej oblasti, nemôže uspieť. Súdny dvor totiž rozhodol, že opatrenie, z ktorého má prospech len jedno odvetvie činnosti alebo len časť podnikov tohto odvetvia, nie je nevyhnutne selektívne. Také opatrenie by totiž bolo selektívne len v prípade, ak v rámci daného právneho režimu malo za následok zvýhodnenie iba niektorých podnikov oproti iným podnikom, ktoré patria do iných odvetví alebo patria do toho istého odvetvia a vzhľadom na cieľ sledovaný týmto režimom sa nachádzajú v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii (rozsudok z 21. decembra 2016, Komisia/Hansestadt Lübeck, C‑524/14 P, EU:C:2016:971, bod 58).
10

Článok 25e vo svojom pôvodnom znení vyplývajúcom z prvého pozmeňujúceho nariadenia stanovoval: „1. Na účely rozmnožovania alebo na zlepšenie genetického pôvodu, a ak nie sú k dispozícii ekologické akvakultúrne živočíchy, je možné priniesť do podniku živočíchy chytené vo voľnej prírode alebo neekologické akvakultúrne živočíchy. Takéto živočíchy je potrebné chovať ekologickým spôsobom aspoň tri mesiace pred zaradením do obdobia množenia. 2. Pokiaľ nie sú dostupné ekologické mladé jedince, možno na chovateľské účely do podniku priniesť neekologické mladé jedince. Je potrebné, aby boli aspoň počas ostatných dvoch tretín trvania produkčného cyklu chované v ekologickom systéme. 3. Maximálny podiel neekologických mladých jedincov akvakultúry prinesených do podniku môže byť 80 % do 31. decembra 2011, 50 % do 31. decembra 2013 a 0 % do 31. decembra 2015. 4. Na účely chovu sa zber mladých jedincov akvakultúry z voľnej prírody obmedzuje konkrétne na nasledujúce prípady: a) prirodzený prísun rýb alebo lariev kôrovcov a mladých jedincov pri napúšťaní rybníkov, systémov chovných priestorov a ohrád; b) úhor riečny, pod podmienkou, že existuje schválený plán manažmentu chovu úhora na tomto území až do obdobia, kým sa nevyrieši umelé rozmnožovanie úhora.“
22

Tento súd uviedol, že ak bol žalobca vo veci samej označený ako „spotrebiteľ“, konanie muselo byť začaté vo Viedni. Rovnako to platí aj pre konania vo veci nárokov spotrebiteľov s bydliskom vo Viedni. Pre žalovanú vo veci samej by to nepredstavovalo ďalšiu podstatnú záťaž, ak by sa v dôsledku tohto konania musela brániť aj voči ďalším postúpeným nárokom.
53

Členský štát však nie je oprávnený prijať na prebratie smernice 2006/126 vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá by zaviedla podmienky neupravené v tejto smernici, alebo by zrušila podmienky stanovené v uvedenej smernici, čo by viedlo k tomu, že na úkor bezpečnosti cestnej premávky budú zmenené skupiny vozidiel definované smernicou 2006/126. Prípadné formálne nepresnosti tejto smernice by mohli viesť k reakcii zo strany normotvorcu Únie, ale nemôžu viesť Súdny dvor k tomu, aby zamietol žalobu o nesplnenie povinnosti, ktoré musí konštatovať.
56

Naopak, z predmetnej formulácie rovnako jasne vyplýva, že takéto oneskorené označenie alebo predloženie skutočností alebo dôkazov nedáva účastníkovi konania, ktorý ich predložil, bezpodmienečné právo na to, aby takéto skutočnosti alebo dôkazy EUIPO zohľadnil. Vzhľadom na to, že EUIPO sa „môže“ v podobných prípadoch rozhodnúť nebrať takéto skutočnosti alebo dôkazy do úvahy, článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 v skutočnosti poskytuje EUIPO širokú mieru voľnej úvahy na rozhodovanie, či je alebo nie je potrebné zobrať tieto skutočnosti a dôkazy do úvahy, pričom svoje rozhodnutie musí vždy odôvodniť (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. marca 2007, ÚHVT/Kaul, C‑29/05 P, EU:C:2007:162, bod 43).
8

V súlade s článkom 10 smernice 82/76 bol článok 3 smernice 75/363 nahradený nasledujúcim znením: „1. Bez toho, aby bola dotknutá zásada denného štúdia ustanovená v článku 2 ods. 1 písm. c), a až dovtedy, kým Rada prijme v súlade s odsekom 3 rozhodnutie, môžu členské štáty v prípadoch, v ktorých nebude denné štúdium z opodstatnených individuálnych dôvodov možné, povoliť i diaľkové štúdium, vykonávané na základe podmienok schválených príslušnými vnútroštátnymi orgánmi. 2. Diaľkové štúdium sa musí poskytovať v súlade s bodom 2 prílohy a na rovnocennej úrovni so štandardným denným štúdiom. Tento štandard štúdia sa nesmie znížiť ani v dôsledku diaľkovej formy štúdia, ani v dôsledku vykonávania súkromnej platenej profesionálnej činnosti. Celkové trvanie špecializačného štúdia sa nesmie skrátiť z toho dôvodu, že ide o diaľkové štúdium. 3. Rada rozhodne najneskôr do 25. januára 1989, či sa ustanovenia odsekov 1 a 2 majú ponechať, alebo zmeniť a doplniť v zmysle opätovného preskúmania situácie a to na návrh Komisie a s patričným zreteľom na fakt, že za určitých okolností, ktoré treba preskúmať pre každú špecializáciu zvlášť, by sa mala možnosť diaľkového štádia zachovať.“ [neoficiálny preklad]
71

Keď je potrebné určiť, či sa obmedzenie môže vyhnúť zákazu stanovenému v článku 101 ods. 1 ZFEÚ z toho dôvodu, že je pridružené k hlavnej operácii, ktorá nemá protisúťažný charakter, treba preskúmať, či by uskutočnenie takejto operácie bolo v prípade neexistencie predmetného obmedzenia nemožné. Skutočnosť, že uvedenú operáciu by v prípade neexistencie predmetného obmedzenia bolo iba zložitejšie vykonať alebo by bola menej zisková, nemožno považovať za skutočnosť, ktorá tomuto obmedzeniu priznáva objektívne nevyhnutnú povahu, ktorá je nutná na to, aby mohlo mať pridružený charakter. Takýto výklad by totiž viedol k tomu, že tento pojem by bol rozšírený na obmedzenia, ktoré nie sú nutne nevyhnutné na uskutočnenie hlavnej operácie. Takýto výsledok by škodil potrebnému účinku zákazu stanovenému v článku 101 ods. 1 ZFEÚ (rozsudok z 11. septembra 2014, MasterCard a i./Komisia, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, bod 91).
52

Na druhej strane treba konštatovať, že takéto posúdenie sa môže týkať skutočností, ktoré rovnako ako v prejednávanej veci majú subjektívnu povahu, ako je osobnosť, okolie a stupeň vyspelosti dotknutej neplnoletej osoby, alebo objektívnu povahu, ako je recidíva a existencia už prijatých opatrení na ochranu mladistvých, čo by v skutočnosti viedlo k skutočnému preskúmaniu na základe analýzy, ktorá už bola vykonaná v rámci súdneho rozhodnutia prijatého vo vydávajúcom členskom štáte, ktorá je základom európskeho zatykača. Ako uviedol generálny advokát v bode 56 svojich návrhov, takéto preskúmanie by bolo v rozpore so zásadou vzájomného uznávania a zbavilo by ju užitočného účinku, čo znamená, že existuje vzájomná dôvera, pokiaľ ide o skutočnosť, že každý členský štát akceptuje uplatnenie platného trestného práva v iných členských štátoch, a to napriek tomu, že by uplatnením vlastného vnútroštátneho práva dospel k inému riešeniu, a neumožňuje teda vykonávajúcemu súdnemu orgánu nahradiť posúdenie, ktoré už bolo vo vydávajúcom členskom štáte vykonané v rámci súdneho rozhodnutia, na ktorom je založený tento zatykač, svojím vlastným posúdením trestnoprávnej zodpovednosti neplnoletej osoby, na ktorú bol vydaný európsky zatykač.
20

Príloha II smernice 91/477 spresňuje informácie, ktoré musí zbrojný pas obsahovať a skutočnosť, že musí obsahovať aj túto informáciu: „‚Právo cestovať do iného členského štátu s jednou alebo viacerými strelnými zbraňami kategórie B, C alebo D uvedených v tomto pase podlieha jednému alebo niekoľkým predchádzajúcim príslušným oprávneniam navštíveného členského štátu. Toto alebo tieto oprávnenia sa môžu zaznamenať do pasu. Vyššie uvedené predchádzajúce oprávnenie nie je v zásade potrebné na cestu so strelnou zbraňou kategórie C alebo D s cieľom účasti na love, alebo so strelnou zbraňou kategórie B, C alebo D s cieľom účasti na športovej streľbe pod podmienkou, že cestujúci je držiteľom zbrojného pasu a môže preukázať dôvod svojej cesty.‘ Keď členský štát informoval ostatné členské štáty v súlade s článkom 8 ods. 3 [tejto smernice], že držba určitých strelných zbraní kategórie B, C alebo D je zakázaná alebo podlieha oprávneniu, doplní sa jedno z týchto vyhlásení: ‚Cesta do… (príslušného štátu/ov) so strelnou zbraňou… (identifikácia) je zakázaná.‘ ‚Cesta do… (príslušného štátu/ov) so strelnou zbraňou… (identifikácia) podlieha oprávneniu.‘“
7

Vstupné na spoločenské podujatia, do divadiel, cirkusov, na veľtrhy, do zábavných parkov, na koncerty, do múzeí, do zoologických záhrad, do kín, na výstavy a na podobné kultúrne podujatia a do podobných kultúrnych zariadení.
15

V rokoch 2014 a 2015 bol pán Ruiz Conejero práceneschopný v týchto obdobiach: – od 1. do 17. marca 2014 z dôvodu akútnej bolesti, ktorá si vyžadovala hospitalizáciu od 26. februára do 1. marca 2014, – od 26. do 31. marca 2014 z dôvodu závrate/nevoľností, – od 26. júna do 11. júla 2014 z dôvodu lumbaga, – od 9. do 12. marca 2015 z dôvodu lumbaga, – od 24. marca do 7. apríla 2015 z dôvodu lumbaga, – od 20. do 23. apríla 2015 z dôvodu závrate/nevoľností.
3

Odôvodnenie 13 nariadenia č. 659/1999 stanovovalo: „keďže v prípadoch protiprávnej pomoci, ktorá nie je zlučiteľná so spoločným trhom, by sa mala obnoviť efektívna súťaž; keďže na tento účel je potrebné, aby sa pomoc vrátane úrokov bez meškania vrátila; keďže je náležité, aby sa vrátenie realizovalo v súlade s postupmi vnútroštátneho práva; keďže uplatnenie týchto postupov by nemalo brániť okamžitému a efektívnemu vykonaniu rozhodnutia Komisie a obnove efektívnej súťaže; keďže, aby sa dosiahol tento výsledok, členské štáty by mali podniknúť všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie účinnosti rozhodnutia Komisie.“
(26)

keďže zásady ochrany sa musia vzťahovať na všetky informácie týkajúce sa identifikovanej alebo identifikovateľnej osoby; keďže k určeniu, či je osoba identifikovateľná, by sa mali vziať do úvahy všetky prostriedky, u ktorých je primeraná pravdepodobnosť, že ich využije kontrolór, alebo ľubovoľná iná osoba na identifikáciu príslušnej osoby; keďže zásady ochrany sa nebudú vzťahovať na údaje poskytnuté anonymne, a to tak, že predmet údajov sa už nebude dať identifikovať; …
7

Článok 30 ods. 1 tohto kódexu uvádza: „Ak nemôže byť colná hodnota určená podľa článku 29, určí sa postupne podľa odseku 2 písmeno a), b), c) a d), a to podľa prvého písmena, pod ktorým môže byť určená s tým, že poradie použitia písmen c) a d) je možné na žiadosť deklaranta zameniť; iba v prípade, ak nie je možné colnú hodnotu určiť podľa určitého písmena, môže byť použité ďalšie písmeno, a to v poradí ustanovenom v tomto odseku.“
1

Svojimi odvolaniami sa Comunidad Autónoma del País Vasco (autonómne spoločenstvo Baskicko, Španielsko) a Itelazpi SA (vec C‑66/16 P) (ďalej len „odvolatelia vo veci C‑66/16 P“), Comunidad Autónoma de Cataluña (autonómne spoločenstvo Katalánsko, Španielsko) a Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (vec C‑67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías SA (vec C‑68/16 P) (ďalej len „odvolateľ vo veci C‑68/16 P“), ako aj Cellnex Telecom SA a Retevisión I SA (vec C‑69/16 P) (ďalej spolu len „odvolatelia“) domáhajú v uvedenom poradí zrušenia: – vo veci C‑66/16 P rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 26. novembra 2015, Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi/Komisia (T‑462/13, ďalej len „rozsudok T‑462/13“, EU:T:2015:902), – vo veci C‑67/16 P rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 26. novembra 2015, Comunidad Autónoma de Cataluña a CTTI/Komisia (T‑465/13, ďalej len „rozsudok T‑465/13“, neuverejnený, EU:T:2015:900), – vo veci C‑68/16 P, rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 26. novembra 2015, Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisia (T‑487/13, ďalej len „rozsudok T‑487/13“, neuverejnený, EU:T:2015:899), – vo veci C‑69/16 P rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 26. novembra 2015, Abertis Telecom a Retevisión I/Komisia (T‑541/13, ďalej len „rozsudok T‑541/13“, neuverejnený, EU:T:2015:898) (ďalej spolu len „napadnuté rozsudky“), ktorými Všeobecný súd zamietol ich žaloby o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2014/489/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci SA. 28599 [(C 23/10) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnutej Španielskym kráľovstvom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília‑La Mancha) (Ú. v. EÚ L 217, 2014, s. 52, ďalej len „sporné rozhodnutie“).
25

V prejednávanej veci však nejde o takýto prípad. Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania totiž vyplýva, že položené otázky priamo súvisia so sporom vo veci samej a sú relevantné na to, aby umožnili vnútroštátnemu súdu rozhodnúť uvedený spor. Tento návrh obsahuje navyše dostatok podkladov na to, aby sa určil rozsah týchto otázok a poskytla užitočná odpoveď.
8

Keďže tento súd žalobu spoločnosti Global Starnet zamietol, táto spoločnosť podala odvolanie na Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko), pričom predovšetkým tvrdila, že bola porušená zásada ochrany legitímnej dôvery vzhľadom na to, že zákon č. 220/2010 povolil zavedenie podmienok výkonu činnosti koncesionára na prevádzkovanie a riadenie činností v oblasti hazardných hier, ktorými sa podstatným spôsobom mení existujúca koncesná zmluva. Ďalej tvrdila, že zásada rovnosti zaobchádzania bola porušená vzhľadom na to, že sa ocitla v menej výhodnej situácii v porovnaní s novými konkurentmi, ktorí nie sú zadlžení, a že tento zákon nie je zlučiteľný so zásadami práva Únie, ktoré ukladajú povinnosť odstrániť akúkoľvek prekážku vývoja voľného pohybu tovarov a slobodného poskytovania služieb. Napokon Global Starnet tvrdí, že sporné ustanovenia zákona č. 220/2010 sú protiústavné, keďže sú v rozpore so slobodou podnikania a vzhľadom na to, že oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania, pokiaľ ide o udelenie koncesie na vytvorenie a prevádzkovanie elektronickej siete hazardných hier na zábavných a hracích automatoch, je nezákonné, keďže by mohlo viesť k jej vylúčeniu zo zadávacieho konania.
44

Iba za predpokladu, že by práca, ktorú vykonával pracovník na základe zmluvy na dobu určitú, akým je pani Vegová Gonzálesová, nebola rovnaká alebo porovnateľná s prácou stálych pracovníkov, údajné rozdielne zaobchádzanie týkajúce sa priznania uvoľnenie na výkon osobitnej funkcie by mohlo byť odôvodnené, a to napriek zákazu obsiahnutému v doložke 4 rámcovej dohody, keďže toto rozdielne zaobchádzanie by sa vzťahovalo na rozdielne situácie (pozri analogicky rozsudky z 18. októbra 2012, Valenza a i., C‑302/11 až C‑305/11, EU:C:2012:646, bod 48 a citovanú judikatúru, ako aj zo 14. septembra 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 41).
„(9)

Týmto nariadením by sa mal stanoviť jednoznačný a komplexný právny rámec v oblasti rozhodného práva pre rozvod a rozluku v zúčastnených členských štátoch a mali by sa zabezpečiť vhodné riešenia pre občanov z hľadiska právnej istoty, predvídateľnosti a flexibility a malo by sa zabrániť situácii, keď jeden z manželov požiada o rozvod skôr ako ten druhý, aby zaistil, že sa konanie bude spravovať daným právom, ktoré považuje za priaznivejšie na ochranu svojich záujmov.
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi T‑2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (ďalej len „T‑2“), spoločnosťou v konkurze, a Republika Slovenija (Slovinská republika), ktorú zastupuje Ministrstvo za finance (ministerstvo financií), vo veci zaplatenia dane z pridanej hodnoty (DPH) vo výške 7362080,27 eura požadovanej za obdobie od 1. do 29. februára 2012.
101

Hoci v rámci rovnováhy uvedenej v bode 93 vyššie možno vziať do úvahy takéto údaje, nič to však nemení na tom, že sa nepreukázalo, že ťažkosti uvedené Poľskou republikou, ktoré nie sú výnimočnej povahy, sú také, že vylučujú stanovenie kratších lehôt, a to o to viac, že veľká časť plánovaných opatrení sa vzťahuje na nahradenie individuálnych a kolektívnych kotlov efektívnejšími vykurovacími zariadeniami.
66

Takáto oneskorená oprava by však mohla narušiť zásadu právnej istoty, keďže by bolo riziko, že akékoľvek bezodplatné pridelenie emisných kvót bude donekonečna predbežné, vzhľadom na to, že prvá etapa postupu by sa stále mohla znovu otvoriť. Z toho by vyplývalo závažné narušenie riadneho priebehu postupu bezodplatného prideľovania emisných kvót.
2

Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi spoločnosťami Kubota (UK) Ltd a EP Barrus Ltd na jednej strane a Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Daňová a colná správa Spojeného kráľovstva) na strane druhej v súvislosti s colným zaradením určitých motorových vozidiel na nákladnú dopravu dovážaných týmito spoločnosťami do Európskej únie.