4

V bodoch 1 až 10 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa zhrnul skutkový stav predchádzajúci sporu, ktorý bol predmetom ním prejednávanej žaloby, takto: „1 Britannia… založená podľa anglického práva je dcérskou spoločnosťou spoločnosti M. I. M. Holdings Ltd (ďalej len ‚MIM‘) založenou podľa austrálskeho práva. V októbri 1993 predal Pasminco Europe (ISC Alloys) Ltd svoje činnosti v odvetví zinku spoločnosti MIM, ktorá ich presunula spoločnosti Britannia. Tento podnik vyrábal a predával zinkové výrobky vrátane fosfátu zinku. V marci 1997 Trident Alloys Ltd (ďalej len ‚Trident‘), autonómna spoločnosť vytvorená spoločnosťou Britannia, odkúpila činnosti spoločnosti Britannia v oblasti zinku za 14359072 libier šterlingov (GBP). Britannia stále existuje ako dcérska spoločnosť spoločnosti MIM, ale prestala vykonávať akúkoľvek hospodársku činnosť, a nemá preto žiadny obrat. 2 Aj keď sa chemické vzorce môžu jemne odlišovať, ortofosfáty zinku predstavujú homogénny chemický výrobok označený druhovým názvom ‚fosfát zinku‘. Fosfát zinku získaný z oxidu zinočnatého a kyseliny fosforečnej sa bežne používa ako minerálny antikorózny pigment v náterovom priemysle. Na trh sa uvádza buď ako štandardný fosfát zinku, alebo ako modifikovaný alebo ‚aktivovaný‘ fosfát zinku. 3 Roku 2001 ovládalo najväčšiu časť svetového trhu s fosfátom zinku týchto päť európskych výrobcov: Dr Hans Heubach GmbH & Co. KG (ďalej len ‚Heubach‘), James M. Brown Ltd (ďalej len ‘James Brown‘), Société Nouvelle des Couleurs Zinciques SA (ďalej len ‚SNCZ‘), Trident (predtým Britannia) a Union Pigments AS (predtým Waardals AS) (ďalej len ‚Union Pigments‘). 4 V dňoch 13. a 14. mája 1998 Komisia uskutočnila simultánne a bez predchádzajúceho upozornenia šetrenia v priestoroch spoločností Heubach, SNCZ a Trident podľa článku 14 ods. 2 nariadenia Rady č. 17… 5 Dňa 11. decembra 2001 Komisia vydala [sporné] rozhodnutie. Rozhodnutím posudzovaným na účely tohto rozsudku je rozhodnutie, ktoré bolo oznámené dotknutým podnikom a priložené k žalobe… 6 V [spornom] rozhodnutí Komisia uvádza, že od 24. marca 1994 do 13. mája 1998 existoval medzi spoločnosťami Britannia (Trident od 15. marca 1997), Heubach, James Brown, SNCZ a Union Pigments kartel. Tento kartel sa obmedzoval na štandardný fosfát zinku. Účastníci kartelu sa po prvé dohodli na rozdelení trhu s predajnými kvótami pre výrobcov. Po druhé určovali cenové ‚stropy‘ alebo ‚odporúčané‘ ceny na každom stretnutí a vo všeobecnosti ich dodržiavali. Po tretie v určitej miere dochádzalo k rozdeleniu zákazníkov. 7 Výrok [sporného] rozhodnutia znie: ‚Článok 1 Britannia…, Heubach…, James… Brown, [SNCZ], Trident… a [Union Pigments] porušili ustanovenia článku 81 ods. 1 Zmluvy a článku 53 ods. 1 Dohody EHP tým, že sa zúčastnili na trvajúcej dohode a/alebo na zosúladenom postupe v odvetví fosfátu zinku. Dĺžka trvania porušenia je: … b) pokiaľ ide o spoločnosť Britannia…: od 24. marca 1994 do 15. marca 1997. … Článok 3 Za porušenie uvedené v článku 1 sa ukladajú tieto pokuty: a) Britannia…: 3,37 milióna eur; b) … Heubach…: 3,78 milióna eur; c) James… Brown…: 940000 eur; d) [SNCZ]: 1,53 milióna eur; e) Trident…: 1,98 milióna eur; f) [Union Pigments]: 350000 eur …‘ 8 Na výpočet výšky pokuty Komisia použila metodológiu uvedenú v usmerneniach… a oznámení Komisie [z 18. júla 1996] o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 207, 1996, s. 4, ďalej len ‚oznámenie o spolupráci‘). 9 Komisia na úvod považovala základnú čiastku pre žalobcu 3,75 milióna eur za primeranú ([odôvodnenie č.] 313 [sporného] rozhodnutia). Potom pripomenula hranicu, ktorú v súlade s článkom 15 ods. 2 nariadenia č. 17 nesmie presiahnuť pokuta ukladaná každému dotknutému podniku. Na účely stanovenia stropu vo výške 10 % obratu dosiahnutého počas predchádzajúceho obchodného roku stanoveného v tomto ustanovení Komisia, pokiaľ ide o žalobcu, ‚zohľadnila jeho celkový obrat za obchodný rok k 30. júnu 1996, ktorý predstavuje posledný dostupný obrat za celý rok riadnej činnosti‘ ([odôvodnenie č.] 345…). Keďže tento obrat bol 55,7 milióna eur ([odôvodnenie č.] 50), najvyššia hranica pokuty sa stanovila na približne 5,5 milióna eur. Keďže suma pokuty bola pred použitím oznámenia o spolupráci nižšia ako tento strop, Komisia ju z tohto dôvodu neznížila. 10 Napokon Komisia priznala žalobcovi zníženie o 10 % na základe oznámenia o spolupráci ([odôvodnenie č.] 366). Konečná suma pokuty uložená žalobcovi tak predstavovala 3,37 milióna eur ([odôvodnenie č.] 370).“