30

Za týchto okolností Korkein oikeus (Najvyšší súd, Fínsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Má sa článok 2 bod 11 nariadenia [Brusel IIa], ktorý sa týka neoprávneného premiestnenia dieťaťa, vykladať v tom zmysle, že tejto kvalifikácii zodpovedá situácia, v ktorej jeden z rodičov bez súhlasu druhého rodiča premiestni dieťa zo štátu jeho obvyklého pobytu do iného členského štátu, ktorý je zodpovedným členským štátom na základe rozhodnutia o odovzdaní prijatého príslušným orgánom na základe nariadenia [Dublin III]? 2. V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: má sa článok 2 bod 11 nariadenia Brusel IIa, ktorý sa týka neoprávneného zadržiavania dieťaťa, vykladať v tom zmysle, že tejto kvalifikácii zodpovedá situácia, v ktorej súd štátu obvyklého pobytu dieťaťa zrušil rozhodnutie príslušného orgánu o postúpení posúdenia veci, avšak dieťa, ktorého návrat sa nariaďuje, už nemá platné povolenie na pobyt v štáte svojho obvyklého pobytu a nemá ani právo na vstup alebo pobyt v predmetnom štáte? 3. Ak sa má vzhľadom na odpoveď na prvú alebo druhú otázku nariadenie Brusel IIa vykladať v tom zmysle, že ide o neoprávnené premiestnenie alebo zadržiavanie dieťaťa a dieťa má byť preto odovzdané do štátu svojho obvyklého pobytu, má sa článok 13 prvý odsek písm. b) [Haagskeho dohovoru] vykladať v tom zmysle, že bráni návratu dieťaťa buď i) z dôvodu, že existuje vážne nebezpečenstvo v zmysle tohto ustanovenia, že v prípade samostatného odovzdania dojčaťa, o ktoré sa osobne starala matka, by ho návrat vystavil fyzickej alebo duševnej ujme alebo ho inak priviedol do neznesiteľnej situácie, alebo ii) z dôvodu, že dieťa by v štáte svojho pobytu bolo prevzaté do starostlivosti a umiestnené samostatne alebo spolu s matkou do azylového domu, čo znamená, že existuje vážne nebezpečenstvo v zmysle tohto ustanovenia, že návrat by dieťa vystavil fyzickej alebo duševnej ujme alebo ho inak priviedol do neznesiteľnej situácie, alebo tiež iii) z dôvodu, že dieťa bez platného povolenia na pobyt by sa ocitlo v neznesiteľnej situácii v zmysle tohto ustanovenia? 4. Ak sa vzhľadom na odpoveď na tretiu otázku môžu dôvody odmietnutia uvedené v článku 13 prvom odseku písm. b) [Haagskeho dohovoru] vykladať v tom zmysle, že existuje vážne nebezpečenstvo, že návrat by dieťa vystavil fyzickej alebo duševnej ujme alebo ho inak priviedol do neznesiteľnej situácie, má sa článok 11 ods. 4 nariadenia Brusel IIa v spojení s pojmom ‚najlepšie záujmy dieťaťa‘ uvedeným v článku 24 [Charty], ako aj v tomto nariadení vykladať v tom zmysle, že v situácii, v ktorej dieťa ani matka nemajú platné povolenie na pobyt v štáte obvyklého pobytu dieťaťa, a teda nemajú ani právo na vstup a pobyt v tomto štáte, členský štát obvyklého pobytu dieťaťa je povinný prijať primerané opatrenia na zabezpečenie legálneho pobytu dieťaťa a jeho matky v predmetnom členskom štáte? Ak má štát obvyklého pobytu dieťaťa takúto povinnosť, má sa zásada vzájomnej dôvery medzi členskými štátmi vykladať v tom zmysle, že štát, ktorý dieťa odovzdáva, môže v súlade s touto zásadou predpokladať, že štát obvyklého pobytu dieťaťa splní tieto povinnosti, alebo najlepšie záujmy dieťaťa vyžadujú, aby odovzdávajúci členský štát získal od orgánov štátu obvyklého pobytu podrobné informácie o konkrétnych opatreniach, ktoré boli alebo budú prijaté na jeho ochranu, aby mohol posúdiť najmä primeranosť týchto opatrení s ohľadom na najlepšie záujmy dieťaťa? 5. Ak štát obvyklého pobytu dieťaťa nemá povinnosť prijať primerané opatrenia, uvedenú vo štvrtej otázke, má sa článok 20 [Haagskeho dohovoru] s prihliadnutím na článok 24 [Charty] v situáciách uvedených v bodoch i) až iii) tretej prejudiciálnej otázky vykladať v tom zmysle, že bráni návratu dieťaťa, lebo návrat dieťaťa by sa mohol považovať za nezlučiteľný so základnými zásadami ochrany ľudských práv a základných slobôd v zmysle tohto ustanovenia?“