Článok 145 ods. 3 nariadenia č. 2454/93, zmeneného nariadením č. 444/2002, je v rozsahu, v akom stanovuje lehotu 12 mesiacov odo dňa prijatia colného vyhlásenia na prepustenie tovaru do voľného obehu, v rámci ktorej musí dôjsť k úprave skutočne zaplatenej alebo splatnej ceny, neplatný.

Je totiž potrebné pripomenúť, ako vyplýva z bodov 34 a 35 tohto rozsudku, že článok 29 colného kódexu stanovuje všeobecné pravidlo, podľa ktorého musí colná hodnota dovážaného tovaru zodpovedať prevodnej hodnote, t. j. cene skutočne zaplatenej alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar, a že toto všeobecné pravidlo bolo spresnené v článku 145 ods. 2 vykonávacieho nariadenia.

Z rozsudku z 19. marca 2009, Mitsui & Co. Deutschland (C‑256/07, EU:C:2009:167, bod 36), vyplýva, že článok 145 ods. 2 a 3 vykonávacieho nariadenia, ako bol zavedený nariadením č. 444/2002, sa neuplatňuje na situácie, ktoré nastali pred nadobudnutím účinnosti tohto posledného uvedeného nariadenia z dôvodu, že toto ustanovenie by porušovalo legitímnu dôveru dotknutých hospodárskych subjektov. Súdny dvor usúdil, že to tak bolo vzhľadom na to, že príslušné colné orgány uplatňovali všeobecnú lehotu 3 rokov, stanovenú v článku 236 ods. 2 colného kódexu, v prípade, že po dovoze došlo k úprave prevodnej hodnoty tovaru z dôvodu jeho vadnosti, a to s cieľom určiť jeho colnú hodnotu.

Článok 145 ods. 3 vykonávacieho nariadenia však stanovuje, že úpravu ceny v súlade s odsekom 2 tohto článku možno na účely stanovenia colnej hodnoty zohľadniť len vtedy, ak k tejto úprave došlo v lehote dvanástich mesiacov od prijatia vyhlásenia o prepustení do voľného obehu. V dôsledku toho, ak sa takáto úprava ceny vykoná po uplynutí lehoty dvanástich mesiacov stanovenej v uvedenom článku 145 ods. 3, colná hodnota dovezeného tovaru nebude zodpovedať jeho prevodnej hodnote v zmysle článku 29 colného kódexu a nebude už možné ju upraviť.

Ďalej treba pripomenúť, že článok 78 colného kódexu umožňuje colným orgánom preskúmať colné vyhlásenie na žiadosť deklaranta, ktorá bola podaná po prepustení tovaru, a prípadne vrátiť preplatok, pokiaľ dovozné clo uhradené deklarantom prevyšuje clo, ktoré bolo podľa právnych predpisov dlžné v čase jeho úhrady. Toto vrátenie cla možno vykonať na základe článku 236 colného kódexu, ak sú splnené podmienky stanovené v tomto ustanovení, a to najmä podmienka týkajúca sa dodržania lehoty v zásade 3 rokov na predloženie žiadosti o vrátenie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. októbra 2005, Overland Footwear, C‑468/03, EU:C:2005:624, body 53 a 54).

Súdny dvor v tejto súvislosti rozhodol, že článok 78 colného kódexu je uplatniteľný na úpravy, ktoré možno vykonať v prípade skutočností zohľadnených na účely určenia colnej hodnoty, a v dôsledku toho dovozného cla. Úpravu colnej hodnoty, ktorá vyplýva z „vadnosti“ dovezeného tovaru, v zmysle článku 145 ods. 2 vykonávacieho nariadenia preto možno vykonať prostredníctvom opravy colného vyhlásenia na základe článku 78 colného kódexu.

Z toho vyplýva, ako uviedol generálny advokát v bode 62 svojich návrhov, že na základe článku 29 colného kódexu v spojení s článkom 78 a článkom 236 ods. 2 tohto kódexu by dlžník mohol dosiahnuť vrátenie dovozného cla, a to pomerne k zníženiu colnej hodnoty vyplývajúcemu z uplatnenia článku 145 ods. 2 vykonávacieho nariadenia, do uplynutia lehoty 3 rokov od oznámenia tohto cla dlžníkovi.

Článok 145 ods. 3 tohto nariadenia však obmedzuje túto možnosť lehotou 12 mesiacov, pretože úpravu colnej hodnoty, ktorá vyplýva z uplatnenia článku 145 ods. 2 uvedeného nariadenia, možno zohľadniť len v prípade, ak bola cena upravená v tejto lehote 12 mesiacov.

V dôsledku toho je článok 145 ods. 3 vykonávacieho nariadenia v rozpore s článkom 29 colného kódexu v spojení s článkom 78 a článkom 236 ods. 2 tohto kódexu.

(pozri body 57 – 59, 61 – 66, bod 2 výroku)