ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU EURÓPSKEJ ÚNIE

(tretia komora)

z 2. marca 2016

FX

proti

Európskej komisii

„Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Odchodné — Článok 12 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Definitívne skončenie služobného pomeru“

Predmet:

Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu o ESAE na základe jej článku 106a, ktorou FX navrhuje zrušiť rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) Európskej komisie zo 16. júna 2014, ktorým sa zamieta návrh na zaplatenie odchodného, o ktoré požiadal po skončení služobného pomeru v spoločnom podniku Čisté nebo 31. októbra 2013, ako aj náhradu ujmy, ktorú v dôsledku toho utrpel

Rozhodnutie:

Žaloba sa zamieta. FX znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vynaložil FX.

Abstrakt

Úradníci — Dočasní zamestnanci — Odchodné — Podmienka priznania — Definitívne skončenie služobného pomeru — Pojem

[Služobný poriadok úradníkov, príloha VIII, článok 12 ods. 1 písm. b) bod i) a článok 12 ods. 2; podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 39]

Odchodné stanovené v článku 39 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov nepredstavuje príspevok pri skončení pracovného pomeru, na ktorý má príslušný úradník nárok ex offo v momente výpovede svojej zmluvy alebo uplynutia jej platnosti, ale finančné opatrenie spadajúce do rámca ustanovení služobného poriadku v oblasti sociálneho zabezpečenia. Výpoveď zmluvy dočasného zamestnanca alebo uplynutie jej platnosti teda nemôže automaticky viesť k vzniku nároku na odchodné.

V tejto súvislosti daný článok 39 a článok 12 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku v spojení s príslušnými ustanoveniami dôchodkového zabezpečenia, do ktorého patria, možno vykladať len v tom zmysle, že právo dočasného zamestnanca na odchodné vznikne len vtedy, ak už nemá platnú pracovnú zmluvu v dôsledku jej výpovede alebo uplynutia jej platnosti, nemá záujem zastávať iné funkcie v rámci služby Európskej únie, a zároveň v tomto momente nespĺňa ani podmienky nevyhnutné na vznik nároku na okamžitý alebo odložený starobný dôchodok, a nesplní ani podmienky stanovené v článku 12 ods. 1 písm. b) bode i) až iv) prílohy VIII služobného poriadku.

Okrem toho pojem definitívne skončenie služobného pomeru stanovený v článku 12 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku, ktorý sa analogicky uplatní v prípade dočasného zamestnanca, možno vykladať len v každom jednotlivom prípade podľa okolností danej veci, a to presne na účely predídenia v čo najväčšej miere tomu, aby bolo odchodné vyplatené zamestnancovi Európskej únie, ktorý v momente, keď oň požiada, dôvodne očakával, že hoci jeho zmluva sa skončila, môže očakávať, že bude pokračovať v aktívnom pracovnom pomere v službe Európskej únie tým, že medzičasom sa napríklad uchádzal o voľné pracovné miesto v niektorej zo služieb Európskej únie. Z tohto pohľadu by automatické vyplatenie odchodného v prípade jednoduchej výpovede zamestnancovej zmluvy alebo uplynutia jej platnosti bolo v rozpore nielen s týmto ustanovením spadajúcim do oblasti sociálneho zabezpečenia, ale aj so všeobecnou zásadou riadnej správy verejných financií Európskej únie.

(pozri body 31 – 33 a 36)

Odkaz:

Súd pre verejnú službu: rozsudok z 9. októbra 2007, Bellantone/Dvor audítorov, F‑85/06, EU:F:2007:171, body 67 a 72