Keywords

Summary



Keywords

1. Právo Spoločenstva – Zásady – Právo na účinnú súdnu ochranu

(Charta základných práv Európskej únie, článok 47)

2. Právo Spoločenstva – Priamy účinok – Individuálne práva – Ochrana vnútroštátnymi súdmi

(Článok 10 ES)

3. Právo Spoločenstva – Zásady – Právo na účinnú súdnu ochranu

4. Právo Spoločenstva – Zásady – Právo na účinnú súdnu ochranu

Summary

1. Zásada účinnej súdnej ochrany predstavuje všeobecnú zásadu práva Spoločenstva, ktorá vyplýva z ústavných tradícií spoločných všetkým členským štátom, je zakotvená v článkoch 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach a bola takisto potvrdená v článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

(pozri bod 37)

2. Súdom členských štátov prináleží, aby uplatňujúc zásadu spolupráce uvedenú v článku 10 ES zabezpečili súdnu ochranu práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Spoločenstva. V prípade neexistencie právnej úpravy v danej oblasti na úrovni Spoločenstva majú byť vo vnútroštátnom právnom poriadku každého členského štátu určené príslušné súdy a upravené procesné náležitosti týkajúce sa žalôb určených na zabezpečenie ochrany práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Spoločenstva.

Hoci totiž bol v Zmluve ES zriadený určitý počet priamych žalôb, ktoré môžu podať v príslušných prípadoch súkromné osoby na súd Spoločenstva, nebolo tým zamýšľané s cieľom dodržiavania práva Spoločenstva vytvoriť na vnútroštátnych súdoch iné právne prostriedky nápravy, ako sú tie upravené vnútroštátnym právom. Inak by tomu bolo len v prípade, keby vyplývalo zo systému predmetného vnútroštátneho právneho poriadku, že neexistuje žiadny právny prostriedok nápravy umožňujúci, hoci aj incidenčne, zabezpečiť dodržiavanie práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Spoločenstva. Teda, hoci v zásade vo vnútroštátnom práve by malo byť upravené postavenie osoby podliehajúcej súdnej právomoci a jej záujem v danej veci potrebný na to, aby mohla podať žalobu, právo Spoločenstva vyžaduje, aby vnútroštátna právna úprava nebránila právu na účinnú súdnu ochranu. Prináleží totiž členským štátom, aby stanovili systém právnych prostriedkov nápravy a postupov umožňujúci zabezpečiť dodržiavanie tohto práva.

V tejto súvislosti procesné náležitosti týkajúce sa žalôb určených na zabezpečenie ochrany práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Spoločenstva, nesmú byť menej výhodné ako predpisy týkajúce sa podobných žalôb vnútroštátnej povahy (zásada ekvivalencie) a nesmú spôsobovať, aby bol výkon práv vyplývajúcich z právneho poriadku Spoločenstva prakticky nemožný alebo príliš ťažký (zásada efektivity). Každý prípad, keď vzniká otázka efektivity vnútroštátneho procesného ustanovenia, musí byť preskúmaný, berúc do úvahy postavenie tohto ustanovenia v rámci celého procesného postupu, jeho priebehu a osobitostí pred rôznymi vnútroštátnymi súdmi. Okrem toho prináleží vnútroštátnym súdom, aby vykladali v rámci prípustných možností procesné náležitosti týkajúce sa žalôb, ktoré sú na tieto súdy podané, tak, aby mohla byť prípustná žaloba, ktorá prispieva k vykonávaniu cieľa zabezpečiť účinnú súdnu ochranu práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Spoločenstva.

(pozri body 38 – 44, 54)

3. Zásada účinnej súdnej ochrany práv vyplývajúcich osobám podliehajúcim súdnej právomoci z práva Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby v právnom poriadku členského štátu existovala samostatná žaloba, ktorej hlavným cieľom by bolo preskúmanie súladu vnútroštátnych ustanovení s právom Spoločenstva, ak iné účinné právne prostriedky nápravy, ktoré nie sú menej výhodné ako tie, ktoré sa týkajú podobných vnútroštátnych žalôb, umožňujú posúdiť incidenčne takýto súlad, pričom tieto skutočnosti musí preveriť vnútroštátny súd.

Účinná súdna ochrana nie je zabezpečená, ak osoba podliehajúca súdnej právomoci je nútená vystaviť sa správnemu konaniu alebo trestnému stíhaniu vedenému proti nej a sankciám, ktoré z toho môžu vyplývať, ako jedinému právnemu prostriedku nápravy na namietanie nesúladu predmetných vnútroštátnych ustanovení s právom Spoločenstva.

(pozri body 61, 64, 65, bod 1 výroku)

4. Zásada účinnej súdnej ochrany práv vyplývajúcich osobám podliehajúcim súdnej právomoci z práva Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby v právnom poriadku členského štátu existovala možnosť nariadenia predbežných opatrení až dovtedy, kým príslušný súd neurčí súlad vnútroštátnych ustanovení s právom Spoločenstva, keď je nariadenie takýchto opatrení potrebné na zabezpečenie úplnej účinnosti súdneho rozhodnutia o existencii takýchto práv, ktoré má byť vydané.

Ak nie je isté podľa vnútroštátneho práva uplatňovaného v súlade s požiadavkami práva Spoločenstva, či je prípustná žaloba, ktorej cieľom je zabezpečiť dodržiavanie práv, ktoré osobe podliehajúcej súdnej právomoci vyplývajú z práva Spoločenstva, zásada účinnej súdnej ochrany si vyžaduje, aby vnútroštátny súd mohol prinajmenšom od tohto okamihu nariadiť predbežné opatrenia potrebné na zabezpečenie dodržiavania uvedených práv. Zásada účinnej súdnej ochrany práv vyplývajúcich osobám podliehajúcim súdnej právomoci z práva Spoločenstva však nevyžaduje, aby v právnom poriadku členského štátu existovala možnosť, aby predbežné opatrenia boli nariadené príslušným vnútroštátnym súdom v rámci návrhu neprípustného podľa práva tohto členského štátu, ak samotné právo Spoločenstva nespochybňuje túto neprípustnosť.

V prípade pochybností o súlade vnútroštátnych ustanovení s právom Spoločenstva sa prípadné nariadenie predbežných opatrení tak, aby sa neuplatňovali uvedené ustanovenia až dovtedy, kým príslušný súd neurčí súlad týchto ustanovení s právom Spoločenstva, riadi kritériami stanovenými vnútroštátnym právom uplatniteľným na príslušnom súde, ak tieto kritériá nie sú menej výhodné ako tie, ktoré sa týkajú podobných žalôb vnútroštátnej povahy, a nespôsobujú, aby bola predbežná súdna ochrana takýchto práv prakticky nemožná alebo príliš ťažká.

V prípade, že neexistuje právna úprava Spoločenstva v danej oblasti, je totiž potrebné, aby vnútroštátny právny poriadok každého členského štátu upravoval podmienky nariadenia predbežných opatrení určených na zabezpečenie ochrany práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Spoločenstva.

(pozri body 72, 73, 77, 80, 83, body 2 a 3 výroku)