SK Úradný vestník Európskej únie C 239/60

Žaloba podaná 30. mája 2017 – Japan Airlines/Komisia

(Vec T-340/17)

(2017/C 239/73)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Japan Airlines Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: J.-F. Bellis and K. Van Hove, lawyers, a R. Burton, solicitor)

Žalovaná: Európska komisia

Návrhy

Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

— zrušil rozhodnutie Komisie C(2017) 1742 final zo 17. marca 2017 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (Vec AT.39258 – Nákladná letecká doprava) v celom rozsahu, pokiaľ ide o žalobkyňu,

— subsidiárne znížil pokutu uloženú žalobkyni pri výkone svojej neobmedzenej súdnej právomoci, a

— zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

Dôvody a hlavné tvrdenia

Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

1. Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila zásadu ne bis in idem a článok 266 ZFEÚ, keď konštatovala, že žalobkyňa bola zodpovedná za aspekty porušenia, v prípade ktorých Komisia odmietla zodpovednosť žalobkyne v rozhodnutí z roku 2010 a v každom prípade Komisia porušila uplatniteľnú premlčaciu lehotu, keď žalobkyni uložila pokutu za tieto aspekty a nepreukázala legitímny záujem nato, aby sa formálne konštatovalo porušenie v prípade týchto aspektov.

2. Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila zásadu zákazu diskriminácie, keď znovu prijala napadnuté rozhodnutie, keďže žalobkyňa je v menej výhodnom postavení ako ostatní adresáti rozhodnutia z roku 2010, pre ktorých sa rozhodnutie z roku 2010 stalo právoplatným a záväzným.

3. Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a článok 53 EHP, prekročila svoju právomoc a porušila práva na obhajobu žalobkyne, keď ju považovala za zodpovednú za porušenie na linkách v rámci EHP a linkách medzi Úniou a Švajčiarskom v okamihu, keď nemala právomoc uplatňovať článok 101 ZFEÚ a článok 53 EHP voči leteckým spoločnostiam, ktoré prevádzkovali len linky medzi EHP a tretími krajinami, takže správanie žalobkyne na linkách medzi EHP a tretími krajinami bolo zákonné.

4. Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a článok 53 EHP, keď konštatovala, že žalobkyňa sa zúčastnila na jedinom a pokračujúcom porušení, ktoré zahŕňa linky, ktoré žalobkyňa neprevádzkovala a z právneho hľadiska ani nemohla prevádzkovať.

5. Piaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a článok 53 EHP tým, že vyhlásila, že má právomoc riešiť služby prichádzajúcej leteckej nákladnej dopravy na linkách medzi EHP a tretími krajinami, pretože tieto služby sú fakturované zákazníkom nachádzajúcim sa mimo EHP.

6. Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila práva žalobkyne na obhajobu, zásadu zákazu diskriminácie a zásadu proporcionality, keď uplatnila rôzne dôkazné požiadavky na rôznych leteckých dopravcov.

7. Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila usmernenia k metóde stanovenia pokút (1) a zásadu proporcionality, keď zahrnula do hodnoty predajov, ktoré slúžia ako základ pre výpočet pokuty príjmy vyplývajúce z prvkov ceny týkajúcich sa služieb leteckej nákladnej dopravy, ktoré nesúvisia s porušením, ktoré je predmetom napadnutého rozhodnutia.

8. Ôsmy žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 a zásadu legitímnej dôvery, keď zahrnula do hodnoty predajov, ktoré slúžia ako základ pre výpočet pokuty príjmy vyplývajúce zo služieb prichádzajúcej leteckej nákladnej dopravy na linkách medzi EHP a tretími krajinami.

9. Deviaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila zásadu proporcionality, keď obmedzila na 15 % zníženie pokuty priznané žalobkyni z titulu regulačného rámca.

10. Desiaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila zásadu zákazu diskriminácie, zásadu proporcionality, ako aj práva žalobkyne na obhajobu, keď jej nepriznala zníženie sumy pokuty o 10 % z titulu jej obmedzenej účasti na porušení, kým iným adresátom rozhodnutia z roku 2010 bolo priznané toto zníženie a nachádzajú sa v objektívne podobnom postavení ako je postavenie žalobkyne.

11. Jedenásty žalobný dôvod založený na tom, že Všeobecný súd mal využiť svoju neobmedzenú súdnu právomoc a podstatne znížiť pokutu.

(1) Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).