Menovací orgán disponuje na účely porovnávacieho hodnotenia zásluh úradníkov prichádzajúcich do úvahy na povýšenie, upraveného článkom 45 ods. 1 služobného poriadku, širokou mierou voľnej úvahy. Široká miera voľnej úvahy takto priznaná menovaciemu orgánu je však obmedzená nevyhnutnosťou vykonať porovnávacie hodnotenie spisov starostlivo a nestranne, v záujme služby a v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania. V praxi sa toto hodnotenie musí vykonať na základe rovnosti a s použitím zdrojov informácií a údajov, ktoré sú porovnateľné.

Za rozhodnutia o povýšení a porovnávacie hodnotenie zásluh upravené v článku 45 služobného poriadku zodpovedá výlučne menovací orgán.

V tejto súvislosti po prvé, hoci článok 45 ods. 1 služobného poriadku vyžaduje od menovacieho orgánu, aby pred každým rozhodnutím o povýšení vykonal porovnávacie hodnotenie zásluh všetkých úradníkov, ktorí prichádzajú do úvahy na povýšenie, menovací orgán si predsa len môže nechať pomáhať administratívnymi službami na rôznych stupňoch hierarchie, v súlade so zásadami, ktoré sú vlastné fungovaniu každého hierarchicky usporiadaného administratívneho systému. Menovací orgán tak môže určiť, že sa na každom generálnom riaditeľstve vykoná predchádzajúce hodnotenie spisov úradníkov prichádzajúcich do úvahy na povýšenie, aj keď toto nemôže nahrádzať porovnávacie hodnotenie, ktoré má následne vykonať výbor pre povýšenie, keď je to stanovené, a potom v každom prípade porovnávacie hodnotenie, ktoré musí vykonať menovací orgán na záver postupu povyšovania s cieľom prijať rozhodnutia o povýšení alebo nepovýšení, pričom služobný poriadok výslovne upravuje iba toto posledne uvedené porovnávacie hodnotenie.

V kontexte postupu povyšovania upraveného všeobecnými vykonávacími ustanoveniami prijatými Komisiou samozrejme nemožno pripustiť, aby sa menovací orgán uspokojil s tým, že preskúma zásluhy úradníkov, ktorí sú v zoznamoch zostavených na úrovni generálnych riaditeľstiev a jednotlivých služieb zaradení najlepšie. V rámci identifikácie úradníkov prichádzajúcich do úvahy na povýšenie, ktorí majú byť v tomto štádiu navrhnutí na povýšenie menovaciemu orgánu, decentralizovanej na úrovni generálnych riaditeľstiev inštitúcie, však výkon práva upraveného všeobecnými vykonávacími ustanoveniami odvolať sa na spoločný výbor pre povýšenie proti rozhodnutiam nenavrhnúť ich na povýšenie, úradníkmi, ktorých generálni riaditelia a vedúci služieb v tomto štádiu nenavrhli na povýšenie, umožňuje týmto úradníkom, aby sa pred týmto spoločným orgánom preskúmalo porovnávacie hodnotenie ich zásluh vykonané nielen na úrovni ich generálnych riaditeľstiev, ale aj na úrovni celej inštitúcie.

Po druhé, menovací orgán môže zapojiť do prípravnej fázy svojich rozhodnutí v oblasti povyšovania spoločný poradný orgán, akým je napríklad spoločný výbor pre povýšenie, a môže tiež určiť, že tomuto poradnému orgánu pomáha iný orgán, rovnako spoločný, ktorého návrhy odôvodneného stanoviska môže menovací orgán zohľadniť. Keď teda úradníci prichádzajúci do úvahy na povýšenie, ktorých generálni riaditelia a vedúci služieb nenavrhli na povýšenie, podajú odvolanie, majú v rámci opravného konania príležitosť upriamiť pozornosť menovacieho orgánu na svoj prípad tým, že ho na základe svojich námietok, uvedených návrhov odôvodneného stanoviska a prípadne odporúčaní spoločného výboru pre povýšenie, primäjú k tomu, aby podrobne preskúmal ich situáciu v rámci porovnávacieho hodnotenia zásluh všetkých úradníkov prichádzajúcich do úvahy na povýšenie, ktoré vykonáva ako posledný na záver postupu povyšovania s cieľom prijatia rozhodnutí v oblasti povyšovania.

(pozri body 48 – 51)

Odkaz:

Súdny dvor: rozsudok zo 4. februára 1987, Bouteiller/Komisia, 324/85, EU:C:1987:59, bod 11

Súd prvého stupňa: rozsudok z 30. novembra 1993, Tsirimokos/Parlament, T‑76/92, EU:T:1993:106, bod 17

Súd pre verejnú službu: rozsudky z 22. septembra 2015, Silvan/Komisia, F‑83/14, EU:F:2015:106, body 48 a 50 a citovaná judikatúra, ktorý je predmetom odvolania na Všeobecnom súde Európskej únie, vec T‑698/15 P, a z 15. decembra 2015, Bonazzi/Komisia, F‑88/15, EU:F:2015:150, body 83 a 89 a citovaná judikatúra