Keywords

Summary



Keywords

1. Prejudiciálne otázky – Podanie návrhu na Súdny dvor – Určenie otázok, ktoré sa majú položiť – Výlučná právomoc vnútroštátneho súdu

(Článok 234 ES)

2. Hospodárska súťaž – Kartely – Zákaz – Skupinové výnimky – Dohody v odvetví automobilov – Nadobudnutie účinnosti nariadenia č. 1400/2002

(Článok 81 ods. 1 ES; nariadenie Komisie č. 1475/95, článok 5 ods. 3 prvý pododsek prvá zarážka, a nariadenie č. 1400/2002, článok 10)

3. Hospodárska súťaž – Kartely – Zákaz – Skupinové výnimky – Dohody v odvetví automobilov – Nadobudnutie účinnosti nariadenia č. 1400/2002 – Prechodné obdobie – Uplynutie

(Článok 81 ods. 1 a 3 ES; nariadenia Komisie č. 1475/95 a č. 1400/2002, články 4 a 10)

Summary

1. V rámci prejudiciálneho konania prislúcha výlučne vnútroštátnemu súdu, aby definoval predmet otázok, ktoré hodlá položiť Súdnemu dvoru. Iba vnútroštátnym súdom, ktoré rozhodujú o spore a ktoré musia niesť zodpovednosť za prijatie súdneho rozhodnutia, totiž prináleží posúdiť s ohľadom na osobitosť každej veci tak nevyhnutnosť prejudiciálneho rozhodnutia pre vyhlásenie ich rozsudku, ako aj relevantnosť otázok, ktoré kladú Súdnemu dvoru.

Pokiaľ sa za týchto podmienok vnútroštátny súd vo svojich návrhoch na začatie prejudiciálneho konania pýta len na výklad ustanovení nariadenia Spoločenstva a neuvádza, že má pochybnosti týkajúce sa platnosti týchto ustanovení, alebo že táto otázka mu bola položená v spore vo veci samej, Súdny dvor nemôže byť povinný posúdiť ich platnosť len z dôvodu, že táto otázka mu bola položená v písomných pripomienkach jedného z účastníkov konania, keďže článok 234 ES nepredstavuje procesný prostriedok, ktorý majú k dispozícii účastníci sporu prebiehajúceho pred vnútroštátnym súdom.

(pozri body 26 – 28)

2. Nadobudnutie účinnosti nariadenia č. 1400/2002 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 ES na niektoré kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov v sektore motorových vozidiel nevyvolalo samo osebe potrebu reorganizovať distribučnú sieť dodávateľa v zmysle článku 5 ods. 3 prvého pododseku prvej zarážky nariadenia č. 1475/95 o uplatňovaní článku [81] ods. 3 [ES] na kategórie dohôd o distribúcii a servise motorových vozidiel [ neoficiálny preklad ]. Uvedené nadobudnutie účinnosti však mohlo v závislosti od konkrétnej organizácie distribučnej siete jednotlivých dodávateľov viesť k potrebe zmien takého významu, že predstavujú skutočnú reorganizáciu uvedenej siete v zmysle tohto ustanovenia. Vnútroštátnym súdom a rozhodcovským orgánom prislúcha, aby na základe všetkých konkrétnych okolností sporu, ktorý prejednávajú, posúdili, či ide o taký prípad.

Hoci v tejto súvislosti nariadenie č. 1400/2002 skutočne zaviedlo podstatné zmeny vo vzťahu k systému skupinovej výnimky zavedenému nariadením č. 1475/95, zmeny, ktoré by mohli dodávatelia urobiť vo svojich dohodách o distribúcii, aby si zaistili, že tieto dohody naďalej patria do rozsahu skupinovej výnimky, mohli vyplynúť z jednoduchej úpravy dohôd platných ku dňu skončenia platnosti uvedeného nariadenia počas prechodného obdobia jedného roku, ktoré stanovil článok 10 nariadenia č. 1400/2002. Taká úprava teda nevyvoláva s ohľadom na platné vnútroštátne právo automaticky potrebu vypovedať uvedené dohody a v každom prípade ani potrebu reorganizácie celej distribučnej siete alebo jej podstatnej časti.

Navyše „reorganizácia celej distribučnej siete alebo jej podstatnej časti“ v zmysle článku 5 ods. 3 prvého pododseku prvej zarážky nariadenia č. 1475/95 vyžaduje tak z vecného, ako aj z geografického hľadiska výraznú zmenu distribučných štruktúr dotknutého dodávateľa, ktorá sa môže týkať najmä povahy alebo formy týchto štruktúr, ich predmetu, rozdelenia úloh vnútri takých štruktúr, spôsobov dodávania dotknutých výrobkov a služieb, počtu alebo postavenia členov týchto štruktúr, ako aj ich geografického rozsahu. Hoci sa nevyžaduje, nie je ani vylúčené, aby takáto reorganizácia vyplývala zo zmeny ustanovení dohody o distribúcii po tom, ako nadobudla účinnosť nová právna úprava výnimky, akou je nariadenie č. 1400/2002, ktoré zaviedlo podstatné zmeny vo vzťahu k systému skupinovej výnimky zavedenému nariadením č. 1475/95 tým, že stanovilo prísnejšie pravidlá v porovnaní s pravidlami zavedenými týmto nariadením pre vyňatie niektorých obmedzení hospodárskej súťaže podliehajúcich zákazu uvedenému v článku 81 ods. 1 ES.

Podmienka stanovená v článku 5 ods. 3 prvom pododseku prvej zarážke nariadenia č. 1475/95 týkajúca sa „potreby“ reorganizácie, vyžaduje, aby reorganizácia mohla byť prijateľne odôvodniteľná dôvodmi ekonomickej účinnosti založenými na objektívnych interných alebo externých okolnostiach podniku dodávateľa, ktoré by v prípade neuskutočnenia rýchlej reorganizácie distribučnej siete mohli vzhľadom na konkurenčné prostredie, v ktorom pôsobí dodávateľ, narušiť účinnosť existujúcich štruktúr uvedenej siete. Skutočnosť, že dodávateľ sa na základe subjektívneho obchodného hodnotenia situácie svojej distribučnej siete domnieva, že je potrebná jej reorganizácia, teda sama osebe nemôže stačiť na preukázanie potreby takej reorganizácie v zmysle článku 5 ods. 3 prvého pododseku prvej zarážky nariadenia č. 1475/95. Prípadné nepriaznivé ekonomické dôsledky, ktoré by dodávateľ mohol utrpieť v prípade, ak by vypovedal dohodu o distribúcii uplatnením dvojročnej výpovednej lehoty, sú však v tomto ohľade relevantné.

(pozri body 31 – 38, 41, bod 1 výroku)

3. Článok 4 nariadenia č. 1400/2002 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 ES na niektoré kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov v sektore motorových vozidiel je potrebné vykladať v tom zmysle, že po uplynutí prechodného obdobia zakotveného v článku 10 tohto nariadenia sa skupinová výnimka stanovená uvedeným nariadením nemohla uplatniť na dohody spĺňajúce podmienky skupinovej výnimky stanovenej v nariadení č. 1475/95 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 [ES] na kategórie dohôd o distribúcii a servise motorových vozidiel [ neoficiálny preklad ], ktoré mali za cieľ aspoň jedno z hlavných obmedzení uvedených v predmetnom článku 4, takže zmluvné ustanovenia obmedzujúce hospodársku súťaž obsiahnuté v týchto dohodách mohli byť zakázané článkom 81 ods. 1 ES, ak neboli splnené podmienky vyňatia podľa článku 81 ods. 3 ES.

Keďže článok 10 nariadenia č. 1400/2002 smeruje k zavedeniu prechodného obdobia, aby všetci prevádzkovatelia mali čas na úpravu dohôd, ktoré sú zlučiteľné s nariadením č. 1475/95 a ktoré boli stále v platnosti v deň skončenia platnosti tohto nariadenia, a na tento účel stanovuje, že zákaz vyjadrený v článku 81 ods. 1 ES sa neuplatňuje na uvedené dohody, zo samotného znenia tohto ustanovenia zjavne vyplýva, že zákaz vyjadrený v článku 81 ods. 1 ES sa od 1. októbra 2003 uplatňoval na dohody, ktoré neboli upravené tak, aby spĺňali podmienky vyňatia stanovené nariadením č. 1400/2002.

Dôsledky zákazu zmluvných ustanovení, ktoré nie sú v súlade s článkom 81 ES pre ostatné časti dohody alebo pre ostatné povinnosti, ktoré z nej vyplývajú, však nepatria do rámca práva Spoločenstva. Vnútroštátnemu súdu preto prislúcha, aby na základe uplatniteľného vnútroštátneho práva posúdil rozsah a dôsledky prípadného zákazu určitých ustanovení podľa článku 81 ES pre všetky zmluvné vzťahy.

(pozri body 43 – 48, 51, bod 2 výroku)