31

Za týchto okolností Juzgado de lo Contencioso‑Administrativo n 8 de Madrid (Správny súd č. 8 Madrid) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. Možno považovať situáciu, o akú ide v prejednávanej veci (kedy zamestnávateľ vo verejnom sektore nedodrží časové obmedzenia stanovené právnou úpravou a umožní tak opakovane uzatvárať [pracovnoprávne vzťahy] na dobu určitú alebo zachová časové obmedzenie [pracovnoprávneho vzťahu] a zmení iba pracovnoprávny vzťah z príležitostného zamestnanca vo verejnej službe na zastupujúceho alebo náhradného zamestnanca vo verejnej službe, za zneužívanie spočívajúce v opakovanom uzatváraní pracovných zmlúv, a teda za situáciu opísanú v doložke 5 rámcovej dohody? 2. Možno rámcovú dohodu s prihliadnutím na zásadu efektivity vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym procesným predpisom, ktoré vyžadujú od zamestnanca na dobu určitú, aby (pri všetkých opakovaných vymenovaniach a ukončeniach funkcií) aktívne napádal správne a súdne rozhodnutia, pričom až splnením tejto požiadavky bude môcť byť zamestnanec chránený smernicou Spoločenstva a dovolávať sa tak práv, ktoré mu priznáva právo Únie? 3. S prihliadnutím na skutočnosť, že vo verejnom sektore a pri zabezpečovaní základných služieb je potreba obsadiť voľné pracovné miesta alebo pokryť prípady práceneschopnosti, čerpania ročných dovoleniek a iné v podstate ‚trvalá‘ a je potrebné vymedziť pojem ‚objektívny [dôvod]‘ ktorý by odôvodňoval uzatváranie zmlúv na dobu určitú: a) je skutočnosť, že na to, aby bol so zamestnancom na dobu určitú nepretržite opakovane uzatváraný [pracovnoprávny vzťah na dobu určitú] tým, že pracuje počas všetkých alebo skoro všetkých dní v roku z dôvodu opakovaných vymenovaní alebo pracovných ponúk, ktoré z časového hľadiska na seba nadväzujú so zachovanou stabilitou zamestnania, v rozpore s [doložkou 5 ods. 1 písm. a) rámcovej zmluvy] a za takýchto okolností teda neexistuje objektívny [dôvod], aj keď dôvod, pre [ktorý] bol dočasný zamestnanec zamestnaný, pretrváva? b) má sa potreba tak na základe uvedených kritérií, a to existencie dlhodobého vysokého počtu vymenovaní a uzatvorených zmlúv, ako aj na základe existencie štrukturálneho nedostatku, ktorý sa prejavuje v percentuálnom podiele dočasných zamestnancov v danom sektore, [alebo na základe skutočnosti, že] sú tieto potreby vždy a v zásade pokryté zamestnancami na dobu určitú, ktorí sa tak stávajú podstatnou súčasťou fungovania verejného sektora, [za týchto podmienok] považovať za trvalú a nie za dočasnú, na ktorú sa tak nevzťahuje ‚objektívny dôvod‘ v zmysle v doložke 5 ods. 1 písm. a) rámcovej dohody? c) alebo sa možno v podstate domnievať, že pri určení prípustného maximálneho obmedzenia dočasnej situácie, sa treba iba riadiť znením právnej úpravy, ktorá upravuje zamestnávanie týchto zamestnancov na dobu určitú, podľa ktorej takýto zamestnanci môžu byť vymenovaní z dôvodov nevyhnutnosti, naliehavosti alebo na realizáciu programov dočasnej, prechodnej alebo mimoriadnej povahy, takže na to, aby zamestnávanie zamestnancov na dobu určitú malo objektívny dôvod, musí zodpovedať týmto výnimočným okolnostiam, čo už tak nie je v prípade, keď dochádza k zneužívaniu spočívajúcemu v tom, že uvedené zamestnávanie prestane byť jednorazové, príležitostné alebo náhodné? 4. Možno považovať v súlade s rámcovou dohodou dôvody nevyhnutnosti, naliehavosti alebo na realizáciu programov dočasnej, prechodnej alebo mimoriadnej povahy za objektívne dôvody opakovaného uzatvárania a obnovovania zmlúv so zamestnancami vo verejnej službe na dobu určitú v oblasti informatiky, keď títo zamestnanci verejnej správy nepretržite a stabilne vykonávajú obvyklé úlohy stálych zamestnancov vo verejnej službe na dobu neurčitú, pričom dotknutý správny orgán, ktorý ho zamestnáva, nestanovil maximálne obmedzenia pre tieto vymenovania, ani si nesplnil zákonné povinnosti obsadiť tieto pracovné miesta a pokryť tieto potreby stálymi [zamestnancami vo verejnej službe] a neprijal nijaké rovnocenné opatrenie na zabránenie a zamedzenie zneužívaniu opakovaných uzatváraní pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú, pokiaľ ide o zamestnancov vo verejnej službe na dobu určitú v oblasti informatiky, ktorí v tomto prípade poskytujú 17 rokov nepretržitej služby? 5. Je judikatúra Tribunal Supremo (Najvyšší súd) v rozsahu, v akom stanovuje existenciu objektívneho [dôvodu], ak je splnený dôvod vymenovania alebo ak je vymenovanie dočasné, alebo v rozsahu v akom stanovuje, že porovnanie so [stálymi zamestnancami] je vzhľadom na rozdielny právny systém a rozdielny systém prístupu, prípadne na trvalý charakter úloh vykonávaných úradníkmi a dočasný charakter úloh vykonávaných dočasnými zamestnancami v služobnom pomere, v súlade s rámcovou dohodou a jej výkladom Súdneho dvora? 6. Má sa doložka 5 rámcovej dohody vykladať v tom zmysle, že ak vnútroštátny súd zistí, že došlo k zneužívaniu spočívajúcemu v zamestnávaní dočasných zamestnancov vo verejnej službe [autonómneho spoločenstva Madrid] na účely pokrytia trvalých a štrukturálnych potrieb služieb [obvykle zabezpečovaných stálymi zamestnancami vo verejnej službe] opakovaným uzatváraním pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú s cieľom obsadiť voľné pracovné miesta a že vnútroštátne právo neobsahuje nijaké účinné opatrenie na sankcionovanie takéhoto zneužívania a odstránenie dôsledkov porušenia práva Únie, vykladať v tom zmysle, že ukladá vnútroštátnemu súdu povinnosť prijať účinné a odstrašujúce opatrenia na zabezpečenie potrebného účinku rámcovej dohody a sankcionovať tak toto zneužívanie a odstrániť dôsledky porušenia tohto ustanovenia práva Únie, a zároveň neuplatniť nezlučiteľnú vnútroštátnu právnu úpravu? V prípade kladnej odpovede a s prihliadnutím na úvahy Súdneho dvora uvedené v bode 41 rozsudku zo 14. septembra 2016, Martínez Andrés a Castrejana López (C‑184/15 a C‑197/15, EU:C:2016:680): Je zmena pracovnoprávneho vzťahu na dobú určitú zastupujúcich zamestnancov vo verejnej službe, príležitostných alebo náhradných zamestnancov, na stály pracovnoprávny vzťah bez ohľadu na to, či sa bude používať označenie ako stály zamestnanec vo verejnej službe alebo [dočasný] zamestnanec na dobu neurčitú, s rovnakou stabilitou v zamestnaní ako majú porovnateľní stáli zamestnanci vo verejnej službe, v súlade s cieľmi sledovanými smernicou 1999/70 ako opatrenie na zabránenie a sankcionovanie zneužívania opakovaného uzatvárania pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú, ako aj na odstránenie dôsledkov porušenia práva Únie? 7. V prípade zneužívania spočívajúceho v opakovanom uzatváraní pracovnoprávneho vzťahu na dobu určitú, možno zmenu pracovnoprávneho vzťahu na dobu určitú na účely obsadenia voľného pracovného miesta na [dočasný] pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú alebo na stály pracovnoprávny vzťah považovať za zlučiteľnú s cieľmi smernice 1999/70 a rámcovej dohody, len ak má dočasný zamestnanec vo verejnej službe, ktorý sa stal obeťou zneužívania, rovnaké pracovné podmienky ako stáli zamestnanci vo verejnej službe (vo veciach sociálneho zabezpečenia, kariérneho postupu, obsadzovania voľných pracovných miest, odborného vzdelávania, neplatených dovoleniek, služobného postavenia, ostatných dovoleniek, nárokov na dôchodok, ukončenia funkcií na pracovných miestach, ako aj účasti na výberových konaniach organizovaných na účely obsadenia voľných pracovných miest a kariérneho postupu), v súlade so zásadami stálosti a neodvolateľnosti, so všetkými súvisiacimi právami a povinnosťami na základe rovnosti so stálymi zamestnancami vo verejnej službe v oblasti informatiky? 8. Vyžaduje právo Únie za opísaných okolností preskúmanie právoplatných rozsudkov alebo správnych aktov, ak sú splnené štyri podmienky uvedené v rozsudku z 13. januára 2004, Kühne & Heitz [(C‑453/00, EU:C:2004:17)], a to: 1. V španielskom práve disponujú správne a súdne orgány právomocou preskúmať právoplatné rozhodnutia s preukázateľnými obmedzeniami, ktoré vo veľkej miere toto preskúmanie sťažujú alebo ho znemožňujú. 2. Dotknuté rozhodnutie sa stalo právoplatným na základe rozsudku vnútroštátneho súdu rozhodujúceho v poslednom alebo v prvom a poslednom stupni. 3. Tento rozsudok vnútroštátneho súdu sa opiera o výklad práva Únie, ktorý nie je v súlade s judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie a ktorý bol prijatý bez toho, aby bol na Súdny dvor podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania. 4. Dotknutá osoba sa obrátila na správny orgán ihneď po tom, ako sa dozvedela o uvedenej judikatúre? 9. Vnútroštátne súdy a súdy Únie, ktoré majú zabezpečovať plný účinok práva Únie v členských štátoch, môžu a musia od správn[ych] orgán[ov] členských štátov vyžadovať a uložiť im povinnosť, aby v rámci svojich jednotlivých právomocí prijali príslušné opatrenia potrebné na odstránenie vnútroštátnych právnych noriem, ktoré sú spravidla nezlučiteľné s právom Únie a so smernicou 1999/70, ako aj najmä s rámcovou zmluvou?“