UZNESENIE PREDSEDU SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU EURÓPSKEJ ÚNIE

z 20. januára 2016

Alain Laurent Brouillard

proti

Európskej komisii

„Verejná služba — Nepripustenie k účasti na skúškach výberového konania — Predbežné opatrenie — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Naliehavosť — Neexistencia“

Predmet:

Žaloba podaná podľa článku 278 ZFEÚ a článku 157 AE, ako aj článku 279 ZFEÚ, uplatniteľného na Zmluvu o ESAE na základe jej článku 106a, ktorou pán Alain Laurent Brouillard navrhuje, aby „bola Úradu pre výber pracovníkov EPSO uložená vo forme predbežného opatrenia povinnosť pripustiť ho do ďalšej fázy ‚verejného výberového konania EPSO/AD/306/15‘“ organizovaného na vypracovanie rezervného zoznamu pre budúci nábor právnikov lingvistov triedy AD 7 s francúzskym jazykom pre Súdny dvor Európskej únie (ďalej len „sporné výberové konanie“)

Rozhodnutie:

Návrh na nariadenie predbežného opatrenia, ktorý podal A. L. Brouillard, sa zamieta. O trovách konania sa rozhodne neskôr.

Abstrakt

Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Predbežné opatrenia — Podmienky priznania — Naliehavosť — Vážna a nenapraviteľná ujma — Zváženie všetkých dotknutých záujmov — Pripustenie žalobcu k účasti na skúškach výberového konania — Neexistencia naliehavosti

(Článok 266 ZFEÚ; Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 115 ods. 2)

Účelom konania o nariadení predbežného opatrenia nie je zabezpečiť náhradu ujmy, ale zaručiť plnú účinnosť rozsudku vo veci samej. Na dosiahnutie tohto cieľa je potrebné, aby boli požadované opatrenia naliehavé v tom zmysle, že na to, aby sa zabránilo vážnej a nenapraviteľnej ujme na záujmoch žalobcu, je nevyhnutné, aby boli nariadené a aby ich účinky nastali už pred rozhodnutím vo veci samej. Je navyše na účastníkovi konania, ktorý navrhuje nariadenie predbežných opatrení, aby predložil dôkaz, že nie je možné čakať na výsledok konania vo veci samej bez toho, aby utrpel takú ujmu.

Pripustenie žalobcu, ktorému nebolo umožnené zúčastniť sa na skúškach sporného výberového konania, do výberového konania nemožno v zásade považovať za naliehavé v tom zmysle, že by umožňovalo zabrániť vážnej a nenapraviteľnej ujme spôsobenej žalobcovi, pretože ak na konci konania vo veci samej bude napadnuté rozhodnutie zrušené, v každom prípade bude prináležať výberovej komisii a menovaciemu orgánu urobiť nevyhnutné opatrenia, ktoré si v súlade s článkom 266 ZFEÚ vyžaduje vykonanie rozsudku, vrátane hľadania spravodlivého riešenia umožňujúceho reštitúciu práv žalobcu a úplné nahradenie ujmy, ktorá mu bola spôsobená, alebo ak by to nebolo možné, prijať nápravné opatrenia, pokiaľ budú splnené podmienky vzniku mimozmluvnej zodpovednosti inštitúcie voči nemu, pričom všetky tieto spôsoby môžu byť preskúmané súdom.

Navyše tvrdenia žalobcu týkajúce sa budúceho plánu výberových konaní na nábor pracovníkov sú čisto hypotetické, nezakladajú sa na žiadnej konkrétnej skutočnosti a nemôžu preukázať naliehavosť požadovaného opatrenia, pretože spravodlivé riešenie, ktorým sa vykoná prípadný rozsudok o zrušení napadnutého rozhodnutia môže spočívať práve v opätovnom otvorení sporného výberového konania pre žalobcu.

(pozri body 11, 13 a 14)

Odkaz:

Súdny dvor: uznesenie z 25. marca 1999, Willeme/Komisia,C‑65/99 P(R), EU:C:1999:176, bod 62

Súd prvého stupňa: uznesenia z 21. decembra 1995, Gimenez/Výbor regiónov,T‑220/95 P, EU:T:1995:218, bod 38; z 10. septembra 1999, Elkaïm a Mazuel/Komisia, T‑173/99 P, EU:T:1999:168, bod 25; z 15. mája 2000, Martín de Pablos/Komisia,T‑101/00 P, EU:T:2000:126, bod 22; z 19. decembra 2002, Esch‑Leonhardt a i./ECB, T‑320/02 P, EU:T:2002:327, bod 27, a z 19. júla 2004, Eppe/Parlament, T‑439/03 RII, EU:T:2004:242, bod 32

Súd pre verejnú službu: uznesenie z 2. októbra 2013, Colart a i./Parlament, F‑87/13 P, EU:F:2013:147, bod 27