Keywords

Summary



Keywords

1. Sociálna politika – Aproximácia právnych predpisov – Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa – Smernica 80/987, zmenená a doplnená smernicou 2002/74

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/74; smernica Rady 80/987)

2. Sociálna politika – Aproximácia právnych predpisov – Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa – Smernica 80/987

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/74; smernica Rady 80/987)

3. Sociálna politika – Aproximácia právnych predpisov – Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa – Smernice 80/987 a 2002/74

(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/74; smernica Rady 80/987)

Summary

1. Ak členský štát priznával vo svojom vnútroštátnom zákonodarstve pred nadobudnutím účinnosti smernice 2002/74, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 80/987 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zamestnancom právo na ochranu prostredníctvom záručnej inštitúcie v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa pri odstupnom z dôvodu skončenia zmluvy, uplatnenie tejto právnej úpravy v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa, ktorá nastala po nadobudnutí účinnosti tejto smernice, spadá do pôsobnosti smernice 80/987, ktorá bola zmenená a doplnená smernicou 2002/74.

Keďže totiž článok 2 ods. 1 druhý pododsek smernice 2002/74 stanovuje, že členské štáty uplatňujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou na každú platobnú neschopnosť zamestnávateľa, ktorá nastane po dátume nadobudnutia účinnosti týchto ustanovení, platová neschopnosť zamestnávateľa a jej dôsledky spadajú do časovej pôsobnosti smernice 80/987 v znení zmien a doplnení od nadobudnutia ich účinnosti ešte pred uplynutím lehoty na prebratie smernice stanovenej v prvom pododseku uvedeného odseku 1. Treba vziať do úvahy, že do pôsobnosti smernice 2002/74 spadajú nielen vnútroštátne predpisy, ktorých predmetom je prebratie uvedenej smernice, ale tiež od okamihu účinnosti tejto smernice aj predtým existujúce vnútroštátne predpisy, ktoré sú spôsobilé zabezpečiť súlad vnútroštátneho práva so smernicou.

Hoci článok 3 prvý odsek smernice 80/987 v znení zmien a doplnení nezaväzuje členský štát stanoviť vo svojich vnútroštátnych predpisoch na prebratie smernice 2002/74, že výplata odstupného pri skončení pracovného vzťahu je zaručená, keďže predmetné vnútroštátne právo obsahuje predpis, podľa ktorého príslušné záručné inštitúcie poskytujú ochranu takýmto plneniam, spadá tento vnútroštátny predpis od nadobudnutia účinnosti smernice 2002/74 do pôsobnosti smernice 80/987 v znení zmien a doplnení. Z toho vyplýva, že vnútroštátne ustanovenie, ktoré stanovuje za určitých podmienok vyplatenie odstupného zamestnancom záručnou inštitúciou pri výpovedi alebo skončení pracovnej zmluvy za určitých podmienok, spadá pod už citovaný článok 2 ods. 1 druhý pododsek, a teda do pôsobnosti smernice 2002/74, čo sa týka jej uplatnenia na skutkové stavy po nadobudnutí jej účinnosti.

(pozri body 28, 29, 31, 32, 34, bod 1 výroku)

2. V rámci pôsobnosti smernice 80/987 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zmenenej a doplnenej smernicou 2002/74, vyžaduje všeobecná zásada rovnosti, ako je uznaná v právnom poriadku Spoločenstva, že v prípade, keď podľa vnútroštátnej právnej úpravy zákonné odstupné pri skončení pracovnej zmluvy priznané v rozsudku v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa znáša záručná inštitúcia, musí sa s odstupným rovnakej povahy stanoveným v dohode medzi zamestnancom a zamestnávateľom uzavretej pred súdom a ním schválenej, zaobchádzať rovnakým spôsobom.

(pozri bod 42, bod 2 výroku)

3. V rámci uplatnenia smernice 80/987 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa a smernice 2002/74, ktorá mení a dopĺňa uvedenú smernicu, nesmie vnútroštátny súd uplatňovať vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá vylučuje, v rozpore so zásadou rovnosti, ako je uznaná v právnom poriadku Spoločenstva, aby príslušná záručná inštitúcia prebrala odstupné pri skončení zmluvy priznané v dohode medzi zamestnancom a zamestnávateľom uzavretej pred súdom a ním schválenej.

(pozri bod 47, bod 3 výroku)