Vec C‑226/03 P

José Martí Peix SA

proti

Komisii Európskych spoločenstiev

„Odvolanie – Rybolov – Finančná pomoc Spoločenstva – Zníženie pomoci – Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 – Články 1 a 3 – Premlčanie“

Abstrakt rozsudku

1. Vlastné zdroje Európskych spoločenstiev – Nariadenie o ochrane finančných záujmov Spoločenstva – Pokračujúca nezrovnalosť – Premlčacia doba – Akt prerušenia

(Nariadenie Rady č. 2988/95, článok 1 ods. 2 a článok 3 ods. 1 pododseky 2 a 3)

2. Odvolanie – Dôvody – Odôvodnenie rozsudku postihnuté porušením práva Spoločenstva – Výrok založený na iných právnych dôvodoch – Zamietnutie

1. Podľa článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev nezrovnalosť predpokladá porušenie ustanovenia práva Spoločenstva vyplývajúce z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu.

V prípadoch, v ktorých opomenutie zakladajúce porušenie ustanovenia práva Spoločenstva trvá, je nezrovnalosť „pokračujúca“ v zmysle druhého pododseku článku 3 ods. 1 toho istého nariadenia. Zodpovedajúca premlčacia doba začína plynúť odo dňa, keď sa nezrovnalosť skončila.

Lehota sa prerušuje listom Komisie, ktorý sa týkal najmä vyšetrovania nezrovnalosti a zníženia finančnej pomoci, keďže tento list je aktom vyšetrovania v zmysle článku 3 ods. 1 tretieho pododseku.

(pozri body 16 – 18, 30)

2. Ak v odôvodnení rozsudku Súdu prvého stupňa došlo k porušeniu práva Spoločenstva, ale jeho výrok sa napriek tomu javí ako dôvodný z iných právnych dôvodov, musí byť odvolanie zamietnuté.

(pozri bod 29)









ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)

z 2. decembra 2004 ( )

„Odvolanie – Rybolov – Finančná pomoc Spoločenstva – Zníženie pomoci – Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 – Články 1 a 3 – Premlčanie“

Vo veci C‑226/03 P,

ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 22. mája 2003,

José Martí Peix SA, so sídlom v Huelva (Španielsko), v zastúpení: J.–R. García‑Gallardo Gil-Fournier a D. Domínguez Pérez, advokáti,

odvolateľ,

ďalší účastník konania je:

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: S. Pardo Quintillán, splnomocnená zástupkyňa, a J. Guerra Fernández, advokát, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,

SÚDNY DVOR (druhá komora),

v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J.‑P. Puissochet a N. Colneric (spravodajkyňa),

generálny advokát: A. Tizzano,

tajomník: M. Múgica Azarmendi, hlavná referentka,

so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 10. júna 2004,

so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili účastníci konania,

po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 7. septembra 2004,

vyhlásil tento

Rozsudok

1 Vo svojom odvolaní spoločnosť José Martí Peix SA (ďalej len „odvolateľ“) navrhuje zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 13. marca 2003, José Martí Peix SA/Komisia (T‑125/01, Zb. s. II‑865, ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým bola zamietnutá jeho žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu Komisie z 19. marca 2001, ktorým bola znížená pomoc poskytnutá žiadateľovi v roku 1991 na projekt založenia spoločného španielsko‑angolského rybárskeho podniku a ktorým mu bolo uložené, aby Komisii nahradil sumu 639 520 EUR (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).

Právny rámec

2 Článok 44 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 4028/86 z 18. decembra 1986 o opatreniach Spoločenstva na zlepšenie a prispôsobenie štruktúr v sektore rybolovu a akvakultúry [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 376, s. 7) stanovuje:

„Počas doby, na ktorú sa poskytuje pomoc Spoločenstva, orgány alebo agentúry vymenované na tento účel členským štátom posielajú Komisii na požiadanie všetky nosné dokumenty a všetky dokumenty preukazujúce, že sú splnené finančné alebo iné podmienky stanovené pre každý projekt. Komisia môže rozhodnúť o pozastavení, znížení alebo zrušení poskytovania pomoci v konaní uskutočnenom podľa článku 47:

– ak projekt nie je uskutočňovaný podľa plánu, alebo

– ak nie sú splnené určité podmienky, ktoré boli pre neho stanovené, alebo

– ak príjemca, v rozpore s údajmi uvedeným v jeho žiadosti a obsiahnutými v rozhodnutí o poskytnutí pomoci, nezačal činnosť do 1 roka od dátumu doručenia rozhodnutia alebo pred uplynutím tejto doby neposkytol dostatočnú zábezpeku, že projekt bude uskutočnený, alebo

– ak príjemca neukončil činnosť do dvoch rokov od začatia projektu, s výnimkou prípadov vyššej moci.

Rozhodnutie sa oznamuje dotknutému členskému štátu a príjemcovi.

Komisia podnikne kroky k náhrade súm, ktoré boli a sú vyplatené neoprávnene.“[neoficiálny preklad]

3 Článok 1 a 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1) stanovuje:

„Článok 1

1. Na účely ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa týmto prijíma všeobecná úprava týkajúca sa jednotných kontrol a správnych opatrení a sankcií, ktoré sa týkajú protiprávneho konania s ohľadom na právo spoločenstva.

2. ‚Nezrovnalosť‘ je akékoľvek porušenie ustanovenia práva spoločenstva vyplývajúce z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, dôsledkom čoho je alebo by bolo poškodenie všeobecného rozpočtu spoločenstiev alebo rozpočtov nimi spravovaných, buď zmenšením, alebo stratou výnosov plynúcich z vlastných zdrojov vyberaných priamo v mene spoločenstiev alebo neoprávnenou výdajovou položkou.

...

Článok 3

1. Premlčacia doba konania je štyri roky od času spáchania nezrovnalosti uvedenej v článku 1 ods. 1. Odvetvové predpisy však môžu ustanoviť kratšie obdobie, ktoré však nesmie byť kratšie ako tri roky.

V prípade pokračujúcej alebo opakujúcej sa nezrovnalosti, premlčacia doba začína plynúť odo dňa, keď sa nezrovnalosť skončila. V prípade mnohoročných programov plynie premlčacia doba až do úplného skončenia programu.

Premlčacia doba sa prerušuje pri akomkoľvek akte príslušného orgánu, o ktorom je daná osoba upovedomená, a týka sa vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou. Premlčacia doba začína plynúť znova po každom akte prerušenia.

Premlčanie sa však stane účinným najneskôr v deň, keď vyprší dvojnásobok premlčacej doby [Premlčanie však nastane najneskôr v deň, keď uplynie doba rovnajúca sa dvojnásobku premlčacej doby] bez toho, aby príslušný orgán uložil sankciu, s výnimkou prípadu, keď bolo správne konanie prerušené v zmysle článku 6 ods. 1.

...“

Skutkové okolnosti

4 Skutkové okolnosti, ktoré boli základom žaloby podanej na Súd prvého stupňa, sú opísané v bodoch 11 až 34 napadnutého rozsudku takto:

„11. V októbri 1991 predložila spoločnosť José Martí Peix SA (ďalej len ‚žalobca‘) prostredníctvom španielskych orgánov Komisii žiadosť o poskytnutie finančnej pomoci Spoločenstva podľa nariadenia č. 4028/86 na projekt založenia spoločného španielsko‑angolského rybárskeho podniku. Tento projekt počítal s prevodom troch plavidiel, Pondal, Periloja a Sonia Rosal, na účel vykonávania rybolovných činností do vlastníctva spoločného podniku založeného žalobcom, portugalskou spoločnosťou Iberpesca – Sociedades de Pesca Ltda a angolským partnerom Empromar N´Gunza.

12. Rozhodnutím zo 16. decembra 1991 (ďalej len ‚rozhodnutie o poskytnutí pomoci‘) poskytla Komisia projektu uvedenému v predchádzajúcom bode (projekt SM/ESP/17/91, ďalej len ‚projekt‘) pomoc Spoločenstva v maximálnej sume 1 349 550 ECU. Toto rozhodnutie stanovilo, že Španielske kráľovstvo poskytne nad rámec pomoci Spoločenstva ďalšiu pomoc vo výške 269 910 ECU.

13. V novembri 1992 bol založený a zapísaný do registra v Luande (Angola) spoločný podnik s obchodným menom Ibermar Empresa de Pesca Ltda. V decembri 1992 boli tri plavidlá spoločného podniku zaregistrované v prístave Luanda.

14. Rozhodnutím z 12. mája 1993 Komisia v odpovedi na žiadosť žalobcu prijala rozhodnutie o zmene rozhodnutia o poskytnutí pomoci. Zmena mala podobu nahradenia partnera tretieho štátu, Empromar N´Gunza, spoločnosťou Marang, Pesca and Industrias de Pesca Ltda.

15. Dňa 18. mája 1993 bola Komisii prostredníctvom španielskych orgánov doručená žiadosť o výplatu prvej splátky pomoci, datovaná 10. mája 1993. K žiadosti bol priložený súbor dokumentov a potvrdení týkajúcich sa založenia spoločného podniku, registrácie plavidiel v prístave Luanda, ich výmazu z registra Spoločenstva a získania potrebných rybárskych licencií.

16. Dňa 24. júna 1993 vyplatila Komisia 80 % pomoci.

17. Dňa 20. mája 1994 poslal žalobca španielskym orgánom žiadosť o výplatu zostávajúcej časti pomoci. K tejto žiadosti priložil prvú pravidelnú správu o činnosti týkajúcu sa obdobia od 20. apríla 1993 do 20. apríla 1994. V tejto správe sa okrem iného uvádzalo:

‚Naše dlhodobé ciele sa zmenili v dôsledku potopenia sa plavidla Pondal 20. júla 1993. Okamžite sme požiadali angolské orgány zodpovedné za rybolov o jeho nahradenie iným plavidlom z našej flotily, ale do času vyhotovenia tejto správy sme povolenie na túto náhradu ešte nedostali...‘.

18. Komisii bola žiadosť uvedená v bode 17 doručená 7. septembra 1994 a Komisia vyplatila zostávajúcu časť pomoci 14. septembra 1994.

19 Dňa 6. novembra 1995 bola Komisii doručená druhá pravidelná správa o činnosti s dátumom 19. júna 1995 týkajúca sa obdobia od 20. mája 1994 do 20. mája 1995. Táto správa sa zmieňovala o potopení sa plavidla Pondal 20. júla 1993 a opisovala problémy, ku ktorým došlo v súvislosti s nahradením tohto plavidla v dôsledku neochoty angolských orgánov.

20. Z dôvodu, že Komisii nebola doručená tretia pravidelná správa o činnosti, požiadala Komisia listom z 20. decembra 1996 o informáciu španielske orgány, ktoré odpovedali listom z 22. januára 1997 v tom zmysle, že požadovaná správa sa práve vyhotovuje.

21. Dňa 20. februára 1997 bol španielskym orgánom doručený list žalobcu s dátumom 31. januára 1997, v ktorom žalobca popisoval problémy pri riadení spoločného podniku spôsobené požiadavkami zo strany angolského partnera a na základe týchto problémov požadoval zmenu tretej krajiny pre plavidlá Periloja a Sonia Rosal. V tomto liste žalobca zároveň oznámil prevod týchto dvoch plavidiel do spoločného podniku Peix Camerún SARL a požiadal o povolenie predložiť tretiu pravidelnú správu o činnosti už v súvislosti s týmto podnikom.

22. Listom zo 4. februára 1997 doručeným Komisii 5. marca 1997 jej španielske orgány poslali požiadavky žalobcu spolu s príslušnou dokumentáciou a vyhlásili, že pokiaľ sa ich týka, s týmito požiadavkami súhlasia.

23. Dňa 4. apríla 1997 odpovedala Komisia španielskym orgánom, že tretia pravidelná správa o činnosti mala byť predložená v septembri 1996 a že v dôsledku toho musí táto správa nadväzovať na predchádzajúce správy a nesmie byť predložená v novej perspektíve navrhnutej žalobcom.

24. Listom z 18. júna 1997 požiadala Komisia španielske orgány, aby čím skôr poslali tretiu pravidelnú správu o činnosti.

25. V septembri 1997 bola Komisii doručená tretia pravidelná správa o činnosti vzťahujúca sa na obdobie od 20. mája 1995 do 20. mája 1996. Táto správa obsahovala opis správania angolského partnera, ktoré bránilo vykonávaniu bežných rybolovných činností. V správe sa uvádzalo, že k poslednej vykládke rýb z Angoly došlo v marci 1995 a že s prihliadnutím na problémy vyplývajúce zo spomenutého správania sa partneri Spoločenstva rozhodli predať svoje podiely v spoločnom podniku angolskému partnerovi a spätne odkúpiť plavidlá, ktoré boli prevedené do projektu. Správa sa zmieňovala o tom, že po tejto spätnej kúpe boli plavidlá žalobcom prevedené do nigérijského prístavu, v ktorom boli až do roku 1996 podrobované opravám.

26. Listom zo 6. marca 1998 žalobca v odpovedi na požiadavku španielskych orgánov z 26. februára 1998 podal vysvetlenia týkajúce sa uskutočňovania projektu. V tomto liste žalobca uviedol, že plavidlá spoločného podniku opustili angolské vody počas prvého štvrťroka 1995. Dokumenty priložené k tomuto listu preukazovali, že majitelia lodí so sídlom v Spoločenstve predali svoje podiely v spoločnom podniku angolskému partnerovi 3. februára 1995.

27. Listom z 26. júna 1998 požiadala Komisia španielske orgány o poskytnutie informácie týkajúce sa stavu projektu. V odpovedi na tento list odoslali španielske orgány 2. júla 1998 Komisii list žalobcu zo 6. marca 1998.

Konanie pred podaním žaloby

28. V liste z 26. júla 1999 adresovanom odvolateľovi a španielskym orgánom generálny riaditeľ Generálneho riaditeľstva Komisie pre rybolov (DG XIV) Cavaco oznámil, že v súlade s článkom 44 ods. 1 nariadenia č. 4028/86 sa Komisia rozhodla znížiť pomoc pôvodne poskytnutú projektu z dôvodu, že v rozpore s požiadavkami ustanovenými v tomto nariadení a v nariadení č. 1956/91 spoločný podnik nevyužíval rybolovné zdroje tretej krajiny uvedenej v rozhodnutí o poskytnutí pomoci po dobu troch rokov. Pokiaľ ide o plavidlo Pondal, generálny riaditeľ v liste konštatoval, že z dokumentov doručených Komisii bolo možné vyvodiť, že plavidlo vykonávalo činnosť od 20. apríla do 20. júla 1993, keď sa potopilo, teda tri mesiace, čo odôvodňuje zníženie pomoci v rozsahu 160 417 ECU. Napriek tomu, ako dodal, výpočet Komisie závisí od získania dôkazov preukazujúcich, že toto potopenie predstavovalo prípad vyššej moci. Pokiaľ ide o plavidlá Periloja a Sonia Rosal, uviedol, že informácie dostupné Komisii ukazujú, že tieto dve plavidlá vykonávali svoju činnosť v angolských vodách v mene spoločného podniku od 20. apríla 1993 do 20. apríla 1994 a od 20. mája 1994 do 3. februára 1995, čo bol dátum, keď žalobca predal svoj podiel v spoločnom podniku, teda počas celkovej doby 21 mesiacov, čo odôvodňuje zníženie pomoci v rozsahu 114 520 ECU. Plánované celkové zníženie sa z tohto dôvodu rovnalo sume 274 937 ECU, ktorej náhradu zamýšľala Komisia požadovať od odvolateľa, ktorému bola celá suma pomoci vyplatená vopred. List uvádzal, že ak odvolateľ v lehote 30 dní neprejaví formálny súhlas s navrhovaným riešením, Komisia bude pokračovať v konaní o znížení pomoci.

29. Dňa 5. októbra 1999 poslal odvolateľ Komisii svoje poznámky k jej listu z 26. júla 1999. V podstate poskytoval informácie, ktorými sa usiloval preukázať, že potopenie plavidla Pondal bolo prípadom vyššej moci, a uvádzal, že sa toto plavidlo pokúšal nahradiť iným plavidlom zo svojej flotily, ale pre správanie angolských orgánov sa mu to nepodarilo. Pokiaľ ide o plavidlá Periloja a Sonia Rosal, odvolateľ vysvetľoval, že problémy spôsobené angolským partnerom ho prinútili previesť činnosť týchto plavidiel do kamerunských vôd. Upresnil, že táto zmena bola oznámená španielskym orgánom v januári 1997. Zdôraznil, že formálne požiadavky na založenie a činnosť spoločného podniku boli splnené a že činnosti tohto podniku boli zamerané na prednostné zásobovanie trhu Spoločenstva.

30. Dňa 9. novembra 1999 sa konalo stretnutie Komisie a odvolateľa.

31. Po tomto stretnutí poslal odvolateľ 18. februára 2000 Komisii vyjadrenie, v ktorom sa dovolával premlčania vo vzťahu ku skutočnostiam vytýkaným Komisiou, a namietal, že Komisia svojím konaním porušila zásadu náležitej starostlivosti a riadneho úradného postupu.

32. V liste z 25. mája 2000 adresovanom odvolateľovi a španielskym orgánom generálny riaditeľ Generálneho riaditeľstva Komisie pre rybolov Smidt uviedol, že z preštudovania dokumentov predložených odvolateľom 5. októbra 1999 vyplýva, že k potopeniu plavidla Pondal došlo 13. januára 1993 a nie 20. júla 1993 ako odvolateľ informoval Komisiu a že za týchto okolností neexistencia akejkoľvek zmienky o tomto potopení v žiadosti o vyplatenie prvej splátky pomoci predloženej odvolateľom v máji 1993 a vyhlásenie obsiahnuté v prvej a druhej pravidelnej správe o činnosti spoločného podniku, v zmysle ktorého došlo k potopeniu 20. júla 2003, sú takou nezrovnalosťou, ktorá opodstatňuje zrušenie poskytovania časti pomoci vzťahujúcej sa na predmetné plavidlo. Z dôvodu, že táto časť pomoci sa rovnala sume 525 000 ECU, pričom pokiaľ ide o ďalšie dve plavidlá patriace k spoločnému podniku, Komisia potvrdila svoje stanovisko vyjadrené 26. júla 1999, obsahoval tento list návrh celkovej sumy zníženia pomoci vo výške 639 520 ECU. V liste boli tiež vyjadrené námietky Komisie týkajúce sa tvrdení odvolateľa o premlčaní navrhovaných opatrení zníženia a náhrady pomoci. Uvádzalo sa v ňom, že ak odvolateľ do 30 dní neoznámi svoj súhlas s navrhovaným riešením, ani neposkytne informácie, ktoré by mohli zaručiť zmenu stanoviska Komisie, Komisia bude pokračovať v konaniach o znížení pomoci a jej náhradu.

33. Dňa 10. júla 2000 poslal odvolateľ Komisii svoje pripomienky k jej listu z 25. mája 2000. V podstate uviedol, že plavidlo Pondal sa potopilo 13. januára 1993, ale že až do 20. júla 1993 nebolo vymazané z angolského registra, čo vysvetľuje, prečo nebolo potopenie spomenuté v žiadosti o výplatu prvej splátky pomoci, ako aj odkaz na dátum 20. júla 1993 obsiahnutý v prvej pravidelnej správe o činnosti. Pokiaľ ide o ďalšie dve plavidlá, odvolateľ trval na tom, že je preukázané, že zmenu tretej krajiny oznámil španielskym orgánom v januári 1997. Tiež tvrdil, že v tejto veci konal v dobrej viere.

34. Dňa 19. marca 2001 prijala Komisia rozhodnutie o znížení pomoci poskytnutej projektu na sumu 710 030 eur a nariadila odvolateľovi, aby jej nahradil sumu vo výške 639 520 eur...“

Napadnutý rozsudok

5 Návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 8. júna 2001 podal odvolateľ proti Komisii žalobu o neplatnosť napadnutého rozhodnutia podľa článku 230 ES.

6 Napadnutým rozsudkom Súd prvého stupňa žalobu zamietol ako nedôvodnú.

7 V bodoch 81 až 95 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa preskúmal žalobný dôvod založený na článku 3 ods. 1 nariadenia č. 2988/95 a vychádzajúci z uplynutia premlčacej doby:

„81. Po prvé, pokiaľ ide o potopenie plavidla Pondal, je potrebné poznamenať, že nezrovnalosť správne zistená v napadnutom rozhodnutí spočívala v skutočnosti, že odvolateľ najprv toto potopenie zatajil a následne vo vzťahu k nemu oznámil nesprávny dátum. Konania, ktoré sú odvolateľovi vytýkané v súvislosti s potopením plavidla Pondal, je potrebné považovať za pokračujúcu nezrovnalosť v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 2988/95, pretože boli čo do svojej podstaty rovnaké, to znamená, že išlo o porušenie povinnosti odvolateľa poskytovať informácie a konať lojálne. Z tohto dôvodu je v súlade s uvedeným ustanovením nevyhnutné rozhodnúť, že pokiaľ ide o nezrovnalosť týkajúcu sa plavidla Pondal, začala premlčacia doba plynúť ‚odo dňa, keď sa nezrovnalosť skončila‘.

82. V tomto ohľade, hoci odvolateľ vo svojej prvej pravidelnej správe o činnosti spoločného podniku zaslanej španielskym orgánom 20. mája 1994 nepochybne uviedol, že došlo k potopeniu plavidla Pondal, na pojednávaní pripustil, že to bolo až jeho vyjadrenie z 5. októbra 1999 obsahujúce jeho pripomienky k listu Komisie z 26. júla 1999, v ktorom po prvýkrát informoval Komisiu o presnom dátume potopenia, ktorým je dátum 13. január 1993 a nie 20. júl 1993, ako to uvádzal predtým. Za týchto okolností je nevyhnutné rozhodnúť, že nezrovnalosť spojená s porušením povinnosti poskytovať informácie a konať lojálne, ktorej sa odvolateľ dopustil, pokiaľ ide o potopenie plavidla Pondal, skončila 5. októbra 1999. Odvolateľ sa za týchto okolností nemôže vo vzťahu ku skutočnostiam zisteným v napadnutom rozhodnutí týkajúcom sa tohto plavidla dovolávať premlčania.

...

91. ... Pokiaľ ide o plavidlá Periloja a Sonia Rosal, vytýkané skutočnosti je potrebné považovať za pokračujúcu nezrovnalosť v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 2988/95, pretože pokračovali až do 20. mája 1996, čo je dátum, ktorý podľa tretej pravidelnej správy o činnosti spoločného podniku označuje koniec povinného trojročného obdobia činnosti stanoveného pre tento podnik a zároveň dátum, keď nezrovnalosť definitívne nadobudla podobu tvrdenú v napadnutom rozhodnutí, a to nevykonávanie činnosti pomocou týchto dvoch plavidiel v angolských vodách po dobu 15 z 36 mesiacov tvoriacich vyššie uvedené obdobie. Za týchto podmienok začala štvorročná premlčacia doba v súlade s uvedeným ustanovením nariadenia č. 2988/95 plynúť odo dňa, keď sa nezrovnalosť skončila‘, v tomto prípade od 20. mája 1996.

92. Podľa článku 3 ods. 1 tretieho pododseku nariadenia č. 2988/95 sa premlčacia doba prerušuje pri akomkoľvek akte príslušného orgánu, o ktorom je daná osoba upovedomená a týka sa vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou.

93. V prejednávanej veci poslala Komisia 26. júla 1999 odvolateľovi list, v ktorom ho informovala o začatí konania o znížení pomoci súvisiaceho s nezrovnalosťami týkajúcimi sa okrem iného činnosti plavidiel Periloja a Sonia Rosal. Z článku 44 ods. 1 nariadenia č. 4028/86... je zrejmé, že Komisia je príslušným orgánom na zníženie pomoci poskytnutej na základe tohto nariadenia vo význame ustanovenia uvedeného v predchádzajúcom bode. Okrem toho, list z 26. júla 1999 je potrebné považovať, ako uvádza sám odvolateľ..., za list, ktorý sa vzťahuje na konania týkajúce sa týchto nezrovnalostí. Za týchto okolností sa musí zároveň považovať za akt, v dôsledku ktorého sa prerušuje premlčacia doba v zmysle tretieho pododseku článku 3 ods. 1 nariadenia č. 2988/95.

94. V dôsledku toho, dokonca aj v prípade, ak by na základe doslovného výkladu článku 3 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 2988/95 štvorročná premlčacia doba uvedená v tomto ustanovení začala plynúť, pokiaľ ide o pokračujúcu nezrovnalosť, odo dňa, keď táto nezrovnalosť skončila, dokonca aj keď sa príslušný orgán o tejto nezrovnalosti dozvedel až neskôr, odoslanie listu z 26. júla 1999 pred uplynutím štvorročnej doby, ktorá začala plynúť 20. mája 1996, túto dobu prerušilo a spôsobilo plynutie novej štvorročnej premlčacej doby od 26. júla 1999. Z uvedeného vyplýva, že v čase, keď bolo prijaté napadnuté rozhodnutie, neboli skutočnosti zakladajúce nezrovnalosť, pokiaľ ide o plavidlá Periloja a Sonia Rosal, premlčané.

95. S prihliadnutím na predchádzajúce úvahy musí byť žalobný dôvod vychádzajúci z premlčania zamietnutý.“

Návrhy účastníkov konania a dôvod zrušenia

8 Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

– vyslovil, že odvolanie je prípustné,

– zrušil napadnutý rozsudok,

– zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli v konaní pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa.

9 Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

– odvolanie sčasti zamietol ako zjavne neprípustné alebo subsidiárne ako nedôvodné,

– v zostávajúcej časti odvolanie zamietol ako nedôvodné,

– subsidiárne, ak bude odvolací dôvod uplatnený odvolateľom uznaný za dôvodný, aby rozhodol, že tvrdenia obsiahnuté v piatej časti vyjadrenia Komisie [neuplatniteľnosť článku 3 nariadenia č. 2988/95 na nezrovnalosti v prejednávanej veci] sú opodstatnené, a zamietol žalobu o neplatnosť ako nedôvodnú,

– zaviazal odvolateľa na náhradu trov konania v oboch stupňoch.

10 Na podporu svojho odvolania uplatňuje odvolateľ jediný odvolací dôvod vychádzajúci z nesprávneho výkladu pojmu „pokračujúca nezrovnalosť“ uvedeného v článku 3 ods. 1 druhom pododseku nariadenia č. 2988/95.

O odvolaní

11 V konaní pred Súdom prvého stupňa odvolateľ trval na tom, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené z dôvodu, že v čase jeho prijatia uplynula premlčacia doba, pokiaľ ide o skutočnosti, na ktorých bolo založené zníženie poskytnutej pomoci.

12 Vo svojom odvolaní odvolateľ tvrdí, že v bodoch 81 a 91 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa zamietol tento žalobný dôvod, pričom dospel k záveru, že správanie, ktoré sa odvolateľovi vytýka, je potrebné považovať za pokračujúcu nezrovnalosť v zmysle druhého pododseku článku 3 ods. 1 nariadenia č. 2988/95.

13 Tento jediný odvolací dôvod možno rozdeliť do dvoch častí, z ktorých prvá sa týka situácie plavidla Pondal a druhá situácie plavidiel Sonia Rosal a Periloja.

14 Je vhodné ako prvú preskúmať druhú časť odvolacieho dôvodu.

O druhej časti odvolacieho dôvodu: plavidlá Sonia Rosal a Periloja

15 V súvislosti s druhou časťou odvolacieho dôvodu trvá odvolateľ na tom, že nezrovnalosť, ku ktorej došlo odchodom plavidiel Sonia Rosal a Periloja z Angoly, nie je pokračujúca v zmysle pojmu „pokračujúcej nezrovnalosti“ uvedeného v článku 3 ods. 1 druhom pododseku nariadenia č. 2988/95, ale jednorázová, a že okamihom, od ktorého začala plynúť premlčacia doba, bol február 1995, keď tieto plavidlá opustili angolské vody.

16 V tomto ohľade je potrebné pripomenúť, že podľa článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 nezrovnalosť predpokladá porušenie ustanovenia práva Spoločenstva vyplývajúce z „konania alebo opomenutia“ hospodárskeho subjektu.

17 V prípadoch, v ktorých opomenutie zakladajúce porušenie ustanovenia práva Spoločenstva trvá, je nezrovnalosť „pokračujúca“ v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 2988/95.

18 Súd prvého stupňa v bode 91 napadnutého rozsudku správne rozhodol, že skutočnosti tvrdené vo vzťahu k plavidlám Periloja a Sonia Rosal sa musia považovať za pokračujúcu nezrovnalosť v zmysle uvedeného ustanovenia a že štvorročná premlčacia doba začala plynúť „odo dňa, keď sa nezrovnalosť skončila“, v tomto prípade od 20. mája 1996.

19 V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že v časti B prílohy 1 k nariadeniu Komisie (EHS) č. 1956/91, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na vykonanie nariadenia č. 4028/86 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 181, 1991, s. 1) je pozornosť žiadateľa o poskytnutie finančnej pomoci Spoločenstva upriamená na skutočnosť, že poskytnutie tejto pomoci je závislé predovšetkým od toho, či je spoločný podnik určený na využívanie rybolovných zdrojov nachádzajúcich sa vo vodách dotknutej tretej krajiny.

20 Z napadnutého rozsudku je zrejmé, že odvolateľ sa zaviazal v súlade s požiadavkami ustanovenými v rozhodnutí o poskytnutí pomoci vnímanými v kontexte použiteľnej právnej úpravy využívať s plavidlami Periloja a Sonia Rosal zdroje angolských vôd po dobu troch rokov, to znamená do 20. mája 1996.

21 Z tohto dôvodu nemôže odvolateľ tvrdiť, že k nezrovnalosti došlo len vo februári 1995. V skutočnosti, hoci nezrovnalosť naozaj začala v čase, keď predmetné plavidlá opustili Angolu, pokračovala až do uplynutia doby troch rokov.

22 Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že druhá časť odvolacieho dôvodu musí byť zamietnutá.

O prvej časti odvolacieho dôvodu: plavidlo Pondal

23 V súvislosti s prvou časťou odvolacieho dôvodu uplatňuje odvolateľ dve tvrdenia.

24 Po prvé tvrdí, že k získaniu informácie majúcej za následok zrušenie finančnej pomoci došlo po neplatnom vyšetrovaní začatom viac ako štyri roky po tom, čo nastala nezrovnalosť, teda potopenie plavidla, a po druhé, že premlčacia doba týkajúca sa oznámenia nepravdivej informácie uplynula.

O druhom tvrdení

25 Vo svojom druhom tvrdení, ktorým je vhodné zaoberať sa ako prvým, odvolateľ trvá na tom, že oznámenie nesprávnej informácie by sa malo považovať za jediné porušenie, ku ktorému došlo v deň oznámenia. Dies a quo nie je preto deň, keď Komisia chybu zistila.

26 Toto tvrdenie je správne. Napadnuté rozhodnutie bolo skutočne prijaté na základe článku 44 ods. 1 nariadenia č. 4028/86. Ako možno vyvodiť z napadnutého rozhodnutia v spojení s listom z 26. júla 1999, na ktorý odkazuje, Komisia znížila pomoc pôvodne poskytnutú projektu odvolateľa z dôvodu, že nedodržal podmienky stanovené v rozhodnutí o poskytnutí pomoci a uplatniteľnej právnej úprave Spoločenstva tým, že nevyužíval rybolovné zdroje Angoly po dobu troch rokov. Komisia v tomto rozhodnutí len okrajovo poznamenala, že neoznámenie skutočnosti, že 13. januára 1993 došlo k potopeniu plavidla Pondal, teda v čase žiadosti o prvú splátku pomoci 10. mája 1993, je vážnym porušením.

27 Rovnako ako v prípade plavidiel Sonia Rosal a Periloja, pokračovala nezrovnalosť týkajúca tretieho pravidla tvoriaceho časť projektu až do konca doby troch rokov, teda do 20. mája 1996, ktorý je z tohto dôvodu dies a quo.

28 Z tohto dôvodu sa Súd prvého stupňa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa v bodoch 81 a 82 napadnutého rozsudku domnieval, že vo vzťahu k plavidlu Pondal začala premlčacia doba plynúť od 5. októbra 1999.

29 Napriek uvedenému, ak aj v odôvodnení rozsudku Súdu prvého stupňa došlo k porušeniu práva Spoločenstva, jeho výroková časť sa napriek tomu javí ako dôvodná z iných právnych dôvodov, preto musí byť odvolanie zamietnuté (rozsudky z 9. júna 1992, Lestelle/Komisia, C‑30/91 P, Zb. s. I‑3755, bod 28; z 13. júla 2000, Salzgitter/Komisia, C‑210/98 P, Zb. s. I‑5843, bod 58, a z 10. decembra 1992, Komisia/Camar a Tico, C‑312/00 P, Zb. s. I‑11355, bod 57).

30 V tejto súvislosti bol list Komisie z 26. júla 1999 aktom vyšetrovania, ako to uznal aj odvolateľ v bode 47 svojho odvolania. Tento list bol osobitne zameraný na vyšetrovanie nezrovnalosti a zníženie pomoci v závislosti od podrobností týkajúcich sa potopenia plavidla Pondal. Tento list tak prerušil plynutie premlčacej doby s dôsledkom, že k premlčaniu vyšetrovania nedošlo.

31 Na rozdiel od toho, čo tvrdí odvolateľ, nemožno trvať na tom, že nezrovnalosťou je poskytnutie nesprávnej informácie a že v dôsledku toho je dies a quo 20. máj 1996, dátum, keď odvolateľ informoval španielske orgány o potopení plavidla Pondal. Ako je zrejmé z bodu 28 tohto rozsudku, táto informácia nie je na účely založenia nezrovnalosti opodstatňujúcej napadnuté rozhodnutie podstatná.

32 Rovnako nemožno tvrdiť, že stačí, že okolnosti uvedené príjemcom pomoci skutočne existujú a možno ich preskúmať. Aj za predpokladu, že v prejednávanej veci Komisia porušila svoju povinnosť starostlivosti, nezačala premlčacia doba plynúť pred dátumom, keď zanikla povinnosť využívať angolské rybolovné zdroje na strane odvolateľa.

33 Z tohto dôvodu nemožno potvrdiť dôvodnosť druhého tvrdenia.

O prvom tvrdení

34 Pokiaľ ide o prvé tvrdenie, postačuje konštatovať, že je založené na mylnom predpoklade. V skutočnosti, ako bolo uvedené v bode 26 tohto rozsudku, je podstatnou nezrovnalosťou nevyužívanie rybolovných zdrojov Angoly počas troch rokov s plavidlom Pondal alebo s náhradným plavidlom, a nie potopenie sa plavidla, ku ktorému došlo dokonca pred začatím uskutočňovania projektu.

35 Za týchto okolností nie je potrebné rozhodovať o prípustnosti tohto tvrdenia, ktoré bolo Komisiou spochybnené.

36 V dôsledku toho musí byť prvá časť odvolacieho dôvodu zamietnutá.

37 Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že odvolanie musí byť zamietnuté.

O trovách

38 Podľa článku 122 prvého odseku rokovacieho poriadku ak odvolanie nie je dôvodné, Súdny dvor rozhodne o trovách konania. Podľa článku 69 ods. 2 toho istého rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe jeho článku 118 účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať José Martí Peix SA na náhradu trov konania a tento nemal úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov odvolacieho konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:

1. Odvolanie sa zamieta.

2. José Martí Peix SA je povinný nahradiť trovy konania.

Podpisy