NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY

CHRISTINE STIX-HACKL

prednesené 20. januára 2005 ( )

Vec C‑385/03

Hauptzollamt Hamburg-Jonas

proti

Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG

[návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof (Nemecko)]

„Poľnohospodárstvo – Vývozné náhrady – Nepravdivé vyhlásenia – Sankcie – Výklad článku 11 ods. 1 prvého a druhého pododseku nariadenia (EHS) č. 3665/87 v znení nariadenia (ES) č. 2945/94“

I – Úvod

1. Uznesením z 30. júla 2003 položil nemecký Bundesfinanzhof (Spolkový finančný súd) Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku týkajúcu sa výkladu pravidiel o pokutách v oblasti vývozných náhrad. Vnútroštátny súd požaduje výklad článku 11 ods. 1 prvého a druhého pododseku nariadenia (EHS) č. 3665/87( ).

2. Súdny dvor už uvedené pravidlá o pokutách rozoberal vo svojom rozsudku z 11. júla 2002 vo veci Käserei Champignon Hofmeister( ) a uznal odôvodnenosť článku 11 ods. 1 prvého pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87 „pretože stanovuje pokutu dokonca aj keď, bez vlastnej viny, vývozca požiadal o vývoznú náhradu presahujúcu vývoznú náhradu, na ktorú je oprávnený“.

3. V tomto ohľade Súdny dvor predpokladal, že keďže dotknuté pravidlá nie sú trestnoprávnej povahy, zásada nulla poena sine culpa (žiadny trest bez viny) sa na ne nemôže uplatniť. V tomto kontexte však Súdny dvor zdôraznil, že „skutočnosť, že zásada nulla poena sine culpa sa nevzťahuje na také pokuty, ako sú pokuty, o ktoré ide v spore vo veci samej, neponecháva osobu podliehajúcu nariadeniu bez právnej ochrany“. Poukázal na svoju judikatúru, podľa ktorej „pokuta, hoci aj nie trestnoprávnej povahy, môže byť uložená iba ak spočíva na jasnom a nedvojzmyselnom právnom základe“.( )

4. Tento prípad sa v podstate netýka platnosti pravidiel o predmetných pokutách, ale ich výkladu v rozsahu, v akom sa vzťahujú na nesúlad medzi požadovanou vývoznou náhradou a náhradou uplatniteľnou na skutočný vývoz, s tým, že pravidlá jasne nestanovujú, z akého dokumentu majú byť informácie týkajúce sa požadovanej náhrady odvodené. Ak sa však zistí, že pravidlá o pokutách sú nejasné, ako to predpokladá vnútroštátny súd, môže vyvstať otázka dosahu už citovaného( ) úryvku z rozsudku Käserei Champignon I.

II – Právny rámec

A – Právo Spoločenstva

5. Článok 3 nariadenia č. 3665/87 stanovuje:

„1. Pojem ‚deň vývozu‘ znamená deň, kedy colné orgány prijmú vývozné colné vyhlásenie, v ktorom je uvedené, že sa má uplatniť náhrada.

2. Dátum prijatia vývozného colného vyhlásenia je rozhodujúci na určenie:

a) uplatniteľnej sadzby náhrady v prípadoch, ak sadzba nie je stanovená vopred;

b) úprav sadzby náhrady, ktoré sa majú vykonať, ak je sadzba náhrady stanovená vopred.

3. Každý iný akt majúci rovnaký právny účinok ako prijatie vývozného colného vyhlásenia sa považuje za rovnocenný takémuto prijatiu.

4. Deň vývozu je rozhodujúci pre stanovenie množstva, povahy a vlastností vyvážaného výrobku.

5. Dokument použitý pri vývoze na preukázanie toho, že sú splnené podmienky pre získanie náhrady, musí obsahovať všetky informácie potrebné pre výpočet náhrady, najmä:

a) opis výrobkov v súlade s nomenklatúrou používanou pre vývozné náhrady;

b) čistú hmotnosť týchto výrobkov, alebo, kde to prichádza do úvahy, množstvo vyjadrené v jednotkách miery, ktoré sa má použiť pri výpočte náhrady;

c) v prípade potreby pre výpočet náhrady zloženie príslušných výrobkov alebo odkaz na zloženie výrobkov.

Ak je dokumentom uvedeným v tomto článku vývozné colné vyhlásenie, toto musí obsahovať tieto údaje, ako aj odkaz na ‚nomenklatúru pre vývoz‘.

6. V čase takéhoto prijatia alebo uskutočnenia tohto aktu sa výrobky umiestnia pod colnú kontrolu až dovtedy, kým neopustia colné územie Spoločenstva.“ [neoficiálny preklad]

6. Článok 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 znie takto:

„1. Ak sa zistí, že vývozca s cieľom získať vývoznú náhradu požiadal o náhradu prevyšujúcu skutočne uplatniteľnú náhradu, náhrada splatná pre príslušný vývoz sa rovná náhrade uplatniteľnej na výrobky skutočne vyvezené, znížené:

a) o polovicu rozdielu medzi požadovanou náhradou a náhradou uplatniteľnou na skutočný vývoz;

b) o dvojnásobok rozdielu medzi požadovanou náhradou a uplatniteľnou náhradou, ak vývozca úmyselne poskytne nepravdivé informácie.

Za požadovanú náhradu sa považuje suma vypočítaná na základe informácií poskytnutých podľa článku 3 alebo článku 25 ods. 2. Ak sa náhrada mení podľa miesta určenia, diferencovaná časť požadovanej náhrady sa vypočíta na základe údajov poskytnutých podľa článku 47.

Pokuta ustanovená v bode a) sa neuplatní:

– v prípadoch vyššej moci,

– vo výnimočných prípadoch, v prípade okolností nezávislých od vôle vývozcu, ktoré sa zistia potom, ako príslušné orgány prijali vývozné colné vyhlásenie alebo vyhlásenie o zaplatení, a pod podmienkou, že vývozca okamžite potom, ako sa dozvie o týchto okolnostiach, a v lehote stanovenej v článku 47 ods. 2 oznámi túto skutočnosť príslušnému orgánu, ak tento ešte sám nezistil, že požadovaná náhrada bola nesprávna,

– ...

Ak príslušné orgány zistia, že požadovaná náhrada bola nesprávna a vývoz sa neuskutočnil a v dôsledku toho nie je možné žiadne zníženie náhrady, vývozca je povinný zaplatiť sumu rovnajúcu sa pokute, na ktorú odkazujú písm. a) alebo b). Ak sa sadzba náhrady mení podľa miesta určenia, s výnimkou prípadu povinného miesta určenia, vezme sa pre výpočet požadovanej náhrady a uplatniteľnej náhrady do úvahy najnižšia kladná sadzba alebo, ak je vyššia, sadzba vyplývajúca z údaju o mieste určenia v súlade s článkom 22 ods. 2 alebo článkom 25 ods. 4.“ [neoficiálny preklad]

7. Článok 25 ods. 1 a 2 nariadenia č. 3665/87 stanovuje:

„1. Ak vývozca deklaruje svoj úmysel vyviezť výrobky alebo tovary po spracovaní alebo uskladnení a požiadať o náhradu v súlade s článkami 4 a 5 nariadenia (EHS) č. 565/80, nárok podľa týchto ustanovení je podmienený predložením vyhlásenia colným orgánom, ďalej uvádzané len ako ‚platobné vyhlásenie‘.

Členské štáty môžu označiť platobné vyhlásenie iným názvom.

2. Platobné vyhlásenie obsahuje všetky také náležitosti, ktoré sú nevyhnutné na určenie náhrady a, ak je to primerané, peňažnú kompenzačnú sumu v súvislosti s výrobkami alebo tovarmi, ktoré sa majú vyviezť, najmä:

a) opis výrobku alebo tovarov v súlade s nomenklatúrami používanými pre náhrady a peňažné kompenzačné sumy;

b) čistý objem výrobku alebo tovarov, alebo, ak je to vhodné, množstvo vyjadrené v jednotke miery, ktoré sa má vziať do úvahy pri výpočte náhrady alebo peňažnej kompenzačnej sumy;

c) v rozsahu, v akom je to nevyhnutné na určenie náhrady alebo peňažnej kompenzačnej sumy, náležitosti zloženia výrobkov alebo tovarov alebo príslušný odkaz. ...“ [neoficiálny preklad]

8. Článok 29 ods. 2 nariadenia č. 3665/87 stanovuje:

„Suma bude uhradená iba na základe písomnej žiadosti vývozcu. Členské štáty môžu na tento účel stanoviť konkrétny formulár.“ [neoficiálny preklad]

9. Článok 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 znie v predmetnej časti takto:

„Náhrady budú vyplatené len na výslovnú žiadosť vývozcu a len tým členským štátom, ktorý platobné vyhlásenie prijal.

Žiadosť o náhradu sa predkladá:

a) písomne; na tento účel môžu členské štáty stanoviť konkrétny formulár; ...“ [neoficiálny preklad]

10. Prvé, tretie a piate odôvodnenie nariadenia č. 2945/94 znie:

„Keďže pravidlá Spoločenstva ustanovujú poskytovanie vývozných náhrad výlučne na základe objektívnych kritérií, najmä čo sa týka množstva, povahy a vlastností vyvážaného výrobku a geografického miesta určenia; keďže na základe skúseností by bolo potrebné zintenzívniť opatrenia na boj proti nepresnostiam a najmä podvodom škodiacim rozpočtu Spoločenstva; keďže na tento účel by bolo potrebné prijať ustanovenia na opätovné získanie súm vyplatených navyše a sankcie, ktoré by viedli vývozcov k tomu, aby dodržiavali pravidlá Spoločenstva;

...

keďže v prípade, ak vývozca predloží chybné informácie, na základe týchto môže dôjsť k neoprávnenej platbe náhrad, pokiaľ sa chyba nezistí; ak sa chyba zistí, je primerané, aby sa vývozcovi uložila pokuta vo výške zodpovedajúcej pomernej časti náhrady, ktorú by dostal neoprávnene, keby chyba nebola zistená; zatiaľ čo v prípade, keď boli nepravdivé informácie predložené úmyselne, je rovnako primerané, aby bola stanovená vyššia pokuta;

...

keďže minulé skúsenosti a nepresnosti a najmä podvody zaznamenané v tomto kontexte ukazujú, že toto opatrenie je nevyhnutné a vhodné, že bude pôsobiť ako primeraný odstrašujúci prostriedok a že má byť jednotne uplatňované v členských štátoch.“ [neoficiálny preklad]

B – Vnútroštátne právo

11. Nemecké nariadenie o vývozných náhradách (Ausfuhrerstattungsverordnung) z 24. mája 1996( ) (ďalej len „Ausfuhrerstattungsverordnung“) obdobne stanovuje pravidlá týkajúce sa žiadostí o vyplatenie vývozných náhrad.

12. Paragraf 15 Ausfuhrerstattungsverordnung znie:

„§ 15 – Žiadateľ a žiadosť

Žiadosť o náhradu podľa stanoveného formátu možno uskutočniť iba

1. v prípadoch spadajúcich pod §§ 3 a 5 osobou, ktorej meno je uvedené na účely náhrady v poli 2 vývozného colného vyhlásenia; alebo

2. osobou, ktorá podala platobné vyhlásenie v súlade s § 8 ods. 1 alebo § 11 ods. 2 prvou alebo druhou vetou.“

III – Skutkový stav a spor vo veci samej

13. Dňa 29. júla 1996 žalobca v spore vo veci samej, Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (ďalej len „Käserei Champignon“), požiadal o vývozné povolenie na dodávku syra, najmä taveného syra, s rozličnými číslami položiek nomenklatúry, pričom na niektoré vymenované tovary nemohla byť poskytnutá náhrada.

14. Dňa 12. augusta 1996 Käserei Champignon požiadal Hauptzollamt (hlavný colný úrad) Hamburg-Jonas (ďalej len „Hauptzollamt“) o preddavok vývoznej náhrady. V žiadosti o platbu boli položky týkajúce sa tovarov, na ktoré nemohla byť poskytnutá náhrada, preškrtnuté a označené ručne písanou, parafovanou poznámkou „zrušené“. Žiadosť o platbu sprevádzal list, v ktorom Käserei Champignon uviedol, že nežiada o žiadnu náhradu v súvislosti s uvedenými položkami.

15. Hauptzollamt udelil Käserei Champignon požadovaný preddavok vývoznej náhrady s ohľadom na nezrušené položky, ale rozhodnutím z 26. marca 1997 mu uložil pokutu s ohľadom na zrušené položky v súlade s článkom 11 ods. 1 prvým pododsekom nariadenia č. 3665/87.

16. Käserei Champignon podal námietku proti uvedenému rozhodnutiu, ale námietka bola zamietnutá rozhodnutím z 25. mája 1999. Na druhej strane uspel so žalobou, ktorú následne podal na Finanzgericht (finančný súd). Finanzgericht zistil, že žalobca nepodal žiadnu žiadosť o platbu v súvislosti s položkami 4 a 5, pretože predloženie vývozného colného vyhlásenia nemohlo byť považované už za dokument predstavujúci takú žiadosť. Proti tomuto rozsudku sa Hauptzollamt odvolal na Bundesfinanzhof, vnútroštátny súd kladúci prejudiciálnu otázku.

17. Bundesfinanzhof tvrdí, že rozhodnutie o zákonnosti pokuty závisí od toho, či podanie vývozného colného vyhlásenia v súlade s článkom 3 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 už predstavuje žiadosť o náhradu v zmysle článku 11 ods. 1 uvedeného nariadenia, alebo či je uvedená žiadosť uskutočnená až podaním písomnej žiadosti vyžadovanej podľa článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87. Ak je taká osobitná žiadosť v skutočnosti predchádzajúcou podmienkou pre uplatnenie pravidiel o pokutách, potom v prípade, o ktorý tu ide, bolo uloženie pokuty nezákonné.

18. Pred Bundesfinanzhof tvrdil Hauptzollamt, že taký výklad, ako je ten, ktorý postuloval Käserei Champignon a Finanzgericht, podľa ktorého môže byť pokuta uložená iba keď, navyše k vývoznému colnému vyhláseniu, vývozca podal žiadosť o platbu podľa vnútroštátnych právnych predpisov na základe právomoci zverenej právom Spoločenstva, by zbavilo pravidlá o pokutách akéhokoľvek odstrašujúceho účinku. Okrem toho, taký výklad nebol v súlade so záväzným výkladom príslušných ustanovení zo strany Súdneho dvora.

19. Hauptzollamt namietal, že preventívny účel pravidiel o pokutách, ktorý je jasný z tretieho a piateho odôvodnenia v preambule nariadenia č. 2945/94, ktoré zaviedlo pravidlá o pokutách zakotvené v článku 11 nariadenia č. 3665/87 podporuje názor, že nepravdivé informácie obsiahnuté vo vývoznom colnom vyhlásení už samy osebe spôsobujú uplatnenie pravidiel o pokutách.

20. Na záver Hauptzollamt tvrdil, že čas, v ktorý sa pokuta upravená v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 stáva uplatniteľnou, nemohol podliehať odchylným právnym predpisom v rámci Spoločenstva v závislosti od toho, či členský štát považoval žiadosť o platbu za uskutočnenú podľa vnútroštátnych vykonávacích predpisov vo vývoznom colnom vyhlásení alebo až po podaní neskoršej žiadosti – v súlade s právomocou zverenou článkom 47 ods. 1 a 2 nariadenia č. 3665/87.

21. Bundesfinanzhof porovnáva argument predložený Hauptzollamt – že vývozné colné vyhlásenie už obsahuje žiadosť o náhradu v súlade s článkom 11 ods. 1 prvým pododsekom nariadenia č. 3665/87, pretože od vývozcu sa požaduje, aby v ňom uviedol, že bude požadovať náhradu za deklarované tovary – so znením článku 47 ods. 1 druhým pododsekom nariadenia č. 3665/87. Toto ustanovenie, ktoré výslovne splnomocnilo členské štáty na ustanovenie konkrétneho formulára na predkladanie písomnej žiadosti o platbu v súlade s článkom 47 ods. 1 prvým pododsekom nariadenia č. 3665/87, ukazovalo možnosť vyznačenia jasného rozlíšenia medzi vývozným colným vyhlásením a žiadosťou o platbu.

22. Bundesfinanzhof však zastáva názor, že silnejší argument na podporu názoru Hauptzollamt možno nájsť v článku 11 ods. 1 druhom pododseku nariadenia č. 3665/87 a tvrdí, že uvedené ustanovenie definuje pojem „požadovaná náhrada“ ako sumu, ktorá má byť vypočítaná z informácií predložených vo vývoznom colnom vyhlásení. V uvedenom ustanovení sa navyše k vývoznému colnému vyhláseniu nijako neodkazovalo na osobitnú žiadosť o platbu.

23. Podľa Bundesfinanzhof môže byť názor zastávaný Käserei Champignon – že pokuta môže byť uložená, iba ak vývozca podal žiadosť o platbu vyžadovanú podľa vnútroštátneho práva navyše k vývoznému colnému vyhláseniu – založený na znení článku 11 ods. 1 prvého pododseku a článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87.

24. Ďalší argument na podporu právneho názoru Käserei Champignon je podľa Bundesfinanzhof ten, že by mohlo byť neproporcionálne uložiť mu pokutu hoci sa výslovne zdržal podania žiadosti o platbu vývoznej náhrady s ohľadom na zrušené položky a nedostal za uvedené položky náhradu.

25. Keďže má Bundesfinanzhof pochybnosti o výklade pravidiel o pokutách stanovených v článku 11 ods. 1 prvom a druhom pododseku nariadenia č. 3665/87 v znení nariadenia č. 2954/94, rozhodol sa záležitosť predložiť Súdnemu dvoru na rozhodnutie o prejudiciálnej otázke.

IV – Prejudiciálna otázka

26. Bundesfinanzhof prerušil konanie a predložil Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:

„Má sa článok 11 ods. 1 prvý a druhý pododsek nariadenia č. 3665/87 (EHS) č. 3665/87, zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 2945/94 vykladať – aj vzhľadom na zásadu proporcionality – tak, že nepravdivé informácie týkajúce sa určitých článkov vo vývoznom colnom vyhlásení, ktoré môžu viesť k tomu, že náhrada prevýši skutočne uplatniteľnú náhradu, spôsobujú samy osebe zníženie vývoznej náhrady o sumu zodpovedajúcu pokute stanovenej v uvedenom článku, hoci bolo výslovne vyhlásené v rámci osobitnej žiadosti o platbu, ktorá sa má predložiť na základe vnútroštátneho práva, že platba vývoznej náhrady sa nežiada vo vzťahu k predmetným článkom vyhlásenia?“

V – O prejudiciálnej otázke

27. Za okolností popísaných vnútroštátnym súdom je hlavnou otázkou, či informácie udávajúce to, že bolo požiadané o vývoznú náhradu, možno odvodiť z vývozného colného vyhlásenia a/alebo žiadosti o platbu, ktorá môže byť vyžadovaná. Toto musí byť určené s pomocou výkladu článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, s primeraným zreteľom na všeobecnú zásadu proporcionality.

A – O znení článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87

1. Tvrdenia účastníkov konania

28. Käserei Champignon rozlišuje medzi vývozným colným vyhlásením a žiadosťou o platbu a začína tým, že poukazuje na článok 11 ods. 1 prvý a druhý pododsek a článok 47 ods. 1 druhý pododsek nariadenia č. 3665/87. Tvrdí, že podľa článku 11 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 3665/87 uloženie pokuty závisí od toho, či „vývozca... požiadal o náhradu prevyšujúcu skutočne uplatniteľnú náhradu“ [neoficiálny preklad] (kurzívou zvýraznil generálny advokát). V dôsledku toho je samotná žiadosť o náhradu rozhodujúca. Členské štáty boli oprávnené článkom 47 ods. 1 druhým pododsekom nariadenia č. 3665/87 predpísať konkrétne formuláre pre uvedenú žiadosť. Spolková republika Nemecko toto oprávnenie využila v § 15 svojho Ausfuhrerstattungsverordnung a ustanovila osobitný model pre žiadosť o náhradu, ktorý rozlišoval medzi vývozným colným vyhlásením a žiadosťou o platbu vývoznej náhrady. Podľa nemeckého práva žiadosť o platbu ustanovená na vnútroštátnej úrovni predstavuje rozhodujúcu žiadosť o náhradu. Tento argument tiež akceptuje Bundesfinanzhof.

29. Käserei Champignon tiež tvrdí, že z článku 11 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 3665/87 nevyplýva, že žiadosť o náhradu znamená vývozné colné vyhlásenie, keďže druhý pododsek nedefinuje pojem „požadovaná náhrada“ ale, cez odkaz na iné ustanovenia, iba poskytuje základ pre výpočet sumy požadovanej náhrady.

30. Komisia na druhej strane zastáva názor, že neexistuje žiadna „žiadosť o platbu“ v zmysle článku 11 nariadenia č. 3665/87. Článok 11 ods. 1 druhý pododsek definuje pojem „požadovaná náhrada“, ktorý sa odlišuje najmä od pojmu „uplatniteľná náhrada“ v zmysle článku 11 ods. 1 prvého pododseku písm. b). Z odkazu v uvedenej definícii vyplýva, že informácie vo vývoznom colnom vyhlásení sú rozhodujúce pre požadovanú náhradu, ako na ňu odkazuje článok 3 nariadenia č. 3665/87, a že informácie v platobnom vyhlásení, ktoré nemožno zamieňať so žiadosťou o platbu v zmysle článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, sú rozhodujúce pre požadovanú náhradu, ako na ňu odkazuje článok 25 ods. 2 nariadenia č. 3665/87. Bundesfinanzhof súhlasí v tomto bode s Komisiou a považuje tento argument za pádnejší ako argument Käserei Champignon založený na znení právneho predpisu.

31. Komisia tiež poznamenáva, že, hoci nemecká verzia pravidiel o pokutách ustanovených v článku 11 nariadenia č. 3665/87 používa pojem „Zahlungsantrag“, bol by správny pojem „Zahlungserklärung“. Iné jazykové verzie jasne uvádzajú, že platobné vyhlásenie, na ktoré odkazuje článok 25 ods. 2 je rovnaké ako platobné vyhlásenie, na ktoré odkazuje článok 11 nariadenia č. 3665/87, pretože v oboch ustanoveniach je použitý rovnaký pojem, napr. déclaration de paiement, payment declaration a declaracão de pagamiento.

2. Posúdenie

32. Článok 11 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 3665/87 vyžaduje uloženie pokuty v prípade, že „vývozca... požiadal o náhradu prevyšujúcu skutočne uplatniteľnú náhradu“ [neoficiálny preklad]. Čo sa myslí pod „požadovanou náhradou“ je potom definované v prvej vete druhého pododseku rovnakého ustanovenia; podľa tohto „za požadovanú náhradu sa považuje suma vypočítaná na základe informácií poskytnutých podľa článku 3 alebo článku 25 ods. 2“ [neoficiálny preklad]. Pre výpočet požadovanej náhrady druhá veta druhého pododseku ďalej odkazuje na článok 47, kde je sadzba náhrady určená z informácií dodaných v súlade s uvedeným článkom. Z tohto znenia nie je celkom jasné, či je druhý pododsek zákonnou definíciou pojmu „požadovaná náhrada“ v zmysle prvého pododseku alebo iba, ako tvrdí Käserei Champignon, základom pre výpočet.

33. Ako poznamenáva Komisia, treba v každom prípade zdôrazniť, že článok 11 ods. 1 prvý a druhý pododsek nariadenia č. 3665/87 obsahujú iba pojem „náhrada“, pričom prvý pododsek rozlišuje medzi požadovanou náhradou a náhradou uplatniteľnou na skutočný vývoz. V článku 11 ods. 1 prvom a druhom pododseku teda nie je žiaden odkaz na „žiadosť o platbu.“

34. Znenie pravidiel o pokutách uvedené v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 teda kľúčovo odkazuje na požadovanú náhradu, pričom druhý pododsek aspoň obsahuje odkazy na jeho výpočet. V tomto ohľade majú rozhodujúci význam informácie vo vývoznom colnom vyhlásení, na ktoré sa odkazuje v článku 3, alebo v platobnom vyhlásení, na ktoré sa odkazuje v článku 25 ods. 2 nariadenia č. 3665/87; informácie v žiadosti o platbu, na ktoré sa odkazuje v článku 47 nariadenia č. 3665/87, majú byť použité iba v osobitných prípadoch.( ) Z pravidiel uvedených v článku 29 ods. 2 nariadenia č. 3665/87 možno okrem toho usudzovať, ako to správne zdôrazňuje Komisia, že pojmy „platobné vyhlásenie“ a „žiadosť o platbu“ nie sú rovnaké, ale svojím významom odlišné: článok 29 ods. 2 odkazuje na platobné vyhlásenie definované v článku 25 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, zatiaľ čo článok 47 odkazuje na žiadosť o platbu.

35. Z uvedeného začína byť jasné aspoň to, že výpočet požadovanej náhrady v zmysle článku 11 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 3665/87 nemôže závisieť predovšetkým od žiadosti o platbu v zmysle článku 47 uvedeného nariadenia.

36. Je nepravdepodobné, že by použitie pojmu „Zahlungsantrag“ v článku 11 ods. 1 treťom pododseku druhej zarážke tomuto zisteniu odporovalo. Iné jazykové verzie, napr. francúzska, anglická, talianska, španielska a portugalská v uvedenom ustanovení odkazujú na platobné vyhlásenie, čo zodpovedá pojmu použitému v článku 25 ods. 2, na ktorý už odkazuje článok 11 ods. 1 druhý pododsek. Nepoužitie, na rozdiel od iných jazykových verzií, rovnakého pojmu použitému v článku 25 ods. 2, „platobné vyhlásenie“, v nemeckej verzii predstavuje problém pre viacjazyčnú autentickosť. Keďže sú ustanovenia práva Spoločenstva rovnako záväzné v rozličných jazykových verziách, výklad ustanovenia práva Spoločenstva vyžaduje porovnanie všetkých jazykových verzií.( ) Potreba jednotného uplatňovania a v súlade s tým jednotného výkladu znemožňuje posudzovanie ustanovenia izolovane, ale vyžaduje, aby bolo vykladané vo svetle všetkých ostatných verzií.( )

37. Na podporu svojho tvrdenia, že žiadosť o platbu je rozhodujúca na určenie požadovanej náhrady v zmysle článku 11 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 3665/87, Käserei Champignon tiež nesprávne poukazuje na vnútroštátny formulár. Hoci Spolková republika Nemecko je oprávnená článkom 47 ods. 1 druhým pododsekom nariadenia č. 3665/87 uvedený formulár stanoviť, ustanovenie práva Spoločenstva nemožno vykladať na základe osobitných vnútroštátnych pravidiel, ktorých prijatie členskému štátu umožnilo právo Spoločenstva.

38. Zo skutočnosti, že náhrada požadovaná v zmysle článku 11 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 3665/87 by nemala byť určená predovšetkým na základe žiadosti o platbu, však nemožno vyvodiť presvedčivý záver o dokumentoch, ktoré je na uvedený účel potrebné preskúmať. V tomto kontexte má význam to, že článok 3 ods. 5 odkazuje na dokument „použitý pri vývoze na preukázanie toho, že sú splnené podmienky pre získanie náhrady“ [neoficiálny preklad] a jasne uvádza, že to môže byť – ale nemusí byť – vývozné colné vyhlásenie.( )

39. Čo sa týka znenia článku 3 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, rozličné jazykové verzie sa opäť rozchádzajú. Podľa tohto ustanovenia „pojem ‚deň vývozu‘ znamená deň, kedy colné orgány prijmú vývozné colné vyhlásenie, v ktorom je uvedené, že sa má uplatniť náhrada“ [neoficiálny preklad]. Nemecká alebo holandská verzia tejto definície skôr naznačuje, že – prinajmenšom v zásade – o náhradu už je požiadané vo vývoznom colnom vyhlásení, zatiaľ čo použitie budúceho času vo francúzskej( ), anglickej, talianskej, španielskej a portugalskej verzii naznačuje, že vývozné colné vyhlásenie nevyhnutne neobsahuje takú žiadosť.

40. Zo všetkého už uvedeného vyplýva, že znenie pravidiel o pokutách upravených v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 neodkazuje na žiadosť o platbu v zmysle článku 47 ods. 1, keď používa pojem „požadovaná náhrada“. Toto treba vyvodiť najmä z odkazu v prvej vete druhého pododseku na informácie vo vývoznom colnom vyhlásení podľa článku 3 alebo v platobnom vyhlásení podľa článku 25 ods. 2 nariadenia č. 3665/87, hoci je v tejto chvíli diskutabilné, v akom rozsahu informácie v žiadosti o platbu podľa článku 47 ods. 1 opätovne opakujú informácie vo vývoznom colnom vyhlásení alebo v platobnom vyhlásení, ak sa členský štát rozhodne pre možnosť, ktorú upravuje článok 47 ods. 1 druhý pododsek. Znenie článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 v každom prípade jasne neuvádza, z akého dokumentu sú odvodené informácie týkajúce sa požadovanej náhrady.

B – Systematický výklad

1. Tvrdenia účastníkov konania

41. Käserei Champignon tvrdí, že samotná existencia článku 47 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 3665/87 je známkou rozdielov medzi – podľa jeho názoru – vývozným colným vyhlásením a žiadosťou o náhradu, pretože uvedené ustanovenie, ktoré jazykovo rozlišuje medzi vývozným colným vyhlásením a žiadosťou o náhradu, by bolo nadbytočné, ak by samotné vývozné colné vyhlásenie predstavovalo žiadosť o náhradu.

42. Názor Käserei Champignon tiež potvrdzuje nariadenie (ES) č. 800/1999( ). Článok 49 ods. 1 prvý pododsek uvedeného nariadenia stanovuje, že náhrady majú byť vyplácané iba na základe osobitnej žiadosti a prvé odôvodnenie v jeho preambule stanovuje, že nariadenie č. 3665/87 by malo byť nahradené nariadením č. 800/1999 kvôli zrozumiteľnosti.

43. Podľa názoru Käserei Champignon nemožno ani z článku 11 ods. 1 piateho pododseku vyvodiť žiaden dôvod pre sankcionovanie nepravdivých informácií vo vývoznom colnom vyhlásení.

44. Na rozdiel od Hauptzollamt nepovažuje Käserei Champignon rozsudok Súdneho dvora z 22. januára 1975 vo veci Unkel( ) za užitočný pre výklad v tejto veci, keďže na rozdiel od článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 nariadenie, ktoré bolo predmetom uvedených konaní, nevyžadovalo žiadosť.

45. Komisia tiež predkladá argumenty odvodené zo systematického výkladu na podporu svojho stanoviska. Tvrdí, že zo vzťahu medzi článkom 3 ods. 1 a článkom 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 je zjavné, že nepravdivé informácie vo vývoznom colnom vyhlásení spôsobia samy osebe pokutu. Článok 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 tvorí časť hlavy 4 nariadenia, ktorá upravuje postup pre vyplácanie náhrad, a osobitnú žiadosť o platbu, na ktorú sa tam odkazuje, možno opísať ako nič viac ako správny akt pre skutočnú platbu.

46. Komisia tiež tvrdí, že článok 11 ods. 1 tretí a piaty pododsek nariadenia č. 3665/87 ukazuje, že žiadosť o platbu nie je požiadavkou na uplatniteľnosť pokuty. Nevyužitie pokuty z dôvodu oznámenia podľa druhej zarážky tretieho pododseku by inak nedávalo žiaden zmysel.

2. Posúdenie

47. Ako bolo preukázané vyššie, pre článok 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 je rozhodujúca iba požadovaná náhrada. Článok 47 ods. 1 prvý pododsek uvedeného nariadenia, ktorý rozlišuje medzi pojmami „vývozné colné vyhlásenie“ a „žiadosť o platbu“, preto nemôže povedať nič o požiadavkách na pokutu podľa článku 11 ods. 1, ak pre nič iné, tak preto, lebo článok 11 ods. 1 neodkazuje na jeden z uvedených pojmov, ale na požadovanú náhradu.

48. Tiež treba mať na pamäti, že pravidlá o pokutách zakotvené v článku 11 tvoria časť hlavy 2( ) kapitoly 1( ) nariadenia č. 3665/87, zatiaľ čo článok 47 možno nájsť v hlave 4( ) uvedeného nariadenia. Keďže článok 11 upravuje požiadavky na existenciu oprávnenia na náhradu, má hmotnoprávnu povahu a odkazuje v tomto kontexte na články 3 a 25, ktoré obdobne tvoria časť hlavy 2. Na druhej strane článok 47, ako časť hlavy 4, je procesným ustanovením a upravuje žiadosť o platbu ako správny akt v platobnom procese.

49. Právna kvalifikácia článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 je tiež uplatniteľná na takmer rovnako formulovaný článok 49 ods. 1 nariadenia č. 800/1999, ktoré nahrádza nariadenie č. 3665/87. Prvé odôvodnenie v preambule nariadenia č. 800/1999, ktoré stanovuje, že často menené a dopĺňané nariadenie č. 3665/87 musí byť nahradené iba „kvôli zrozumiteľnosti“ tiež argumentuje v prospech jednotného výkladu. Teda nová verzia nepodporuje názor Käserei Champignon že, v súlade s rozlíšením urobeným v článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 medzi vývozným colným vyhlásením a žiadosťou o platbu, žiadosť o náhradu – ako ju Käserei Champignon označuje – je to isté, čo žiadosť o platbu.

50. Všetko, čo je zjavné z porovnania medzi hmotnoprávnymi ustanoveniami článkov 3, 11 a 25 nariadenia č. 3665/87 a procesným ustanovením článku 47 uvedeného nariadenia je to, že treba v zásade rozlišovať medzi procesom podávania žiadosti( ) a procesom vyplácania, hoci toto samo osebe neodhaľuje dokument, z ktorého požiadavka na náhradu vyplýva.

51. Z článku 11 ods. 1 tretieho a piateho pododseku nariadenia č. 3665/87 by však bolo možné vyvodiť, že nepravdivé informácie vo vývoznom colnom vyhlásení samy osebe spôsobujú pokutu, na ktorú odkazuje článok 11 ods. 1.

52. Článok 11 ods. 1 tretí pododsek druhá zarážka upravuje výnimku z uloženia pokuty v prípade oznámenia vývozcom. Táto výnimka sa však uplatňuje iba v prípade, ak orgány ešte neurčili, že požadovaná náhrada bola nesprávna. Keďže tovary orgány prehliadajú v období po uskutočnení vývozného colného vyhlásenia a pred podaním žiadosti o platbu, toto ustanovenie by nedávalo žiaden zmysel, ak by uloženie pokuty záviselo od neskoršej žiadosti o platbu. Rozhodnutie Súdneho dvora, že opravu informácií obsiahnutých vo vývoznom colnom vyhlásení už nemožno pripustiť, ak je uskutočnená po tom, čo colný orgán informoval vývozcu, že má v úmysle preskúmať tovary, alebo po tom, čo sám určil, že predmetné údaje sú nesprávne,( ) sa uplatňuje rovnako vtedy, keď vývozca sám upovedomí colný orgán.( )

53. Ani článok 11 ods. 1 piaty pododsek prvá veta nepovažuje žiadosť o platbu za požiadavku na uloženie pokuty, na ktorú odkazuje článok 11 ods. 1 prvý pododsek. Neskôr uvedené ustanovenie tiež vyžaduje pokutu, keď nie je vývoz uskutočnený a požadovaná náhrada je nesprávna. Z tohto vyplýva, obrátene, že žiadosť o platbu nie je požiadavkou na uloženie pokuty, pretože v takom prípade nemôže byť žiadosť o platbu podaná.

54. V každom prípade rozsudok Unkel( ) nevyzerá byť veľmi užitočný. V uvedenom rozsudku Súdny dvor rozhodol, že predloženie kontrolnej kópie, na ktorú odkazuje článok 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 2315/69( ) a článok 5 nariadenia Komisie (EHS) č. 1041/67( ), zmeneného a doplneného článkom 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 2586/69( ), vnútroštátnemu orgánu príslušnému na udeľovanie náhrad, môže byť považované za rovnocenné žiadosti o náhradu. No nariadenie č. 1041/67 ani neobsahovalo požiadavku na žiadosť o platbu porovnateľnú s prvou vetou článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, ani neoprávňovalo členské štáty stanoviť konkrétne formuláre, ako to robí článok 47 ods. 1 druhá veta. Uvedený rozsudok preto nemožno vziať do úvahy.

55. Preto treba zdôrazniť, že keďže pri systematickom výklade treba tiež rozlišovať medzi procesom podávania žiadosti o náhradu a procesom vyplácania náhrady, požadovaná náhrada v zmysle článku 11 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 3665/87 nemôže byť odvodená iba zo žiadosti o platbu, na ktorú odkazuje článok 47 ods. 1 uvedeného nariadenia.

C – Teleologický výklad

1. Tvrdenia účastníkov konania

56. Käserei Champignon, ktorý v konaní vo veci Käserei Champignon I zastával názor, že pokuta upravená v článku 11 ods. 1 je trestnoprávnej povahy, teraz poukazuje na to, že, ako o tom rozhodol Súdny dvor v predmetnom rozsudku( ), uvedená pokuta je svojím konceptom negatívnou sumou náhrady a nie je trestnoprávnej povahy. Käserei Champignon však teraz tvrdí, že uvedené ustanovenie nezakladá všeobecnú zodpovednosť za vytvorenie potenciálneho rizika („abstraktes Gefährdungsdelikt“), tak, že iba abstraktná hrozba finančným záujmom Spoločenstva nemôže byť z hľadiska pokút relevantná. Tomuto neodporuje ani myšlienka tvoriaca základ tretieho odôvodnenia v preambule nariadenia č. 2945/94. Iba skutočná hrozba môže spôsobiť pokutu a taká hrozba sa nemôže objaviť vo fáze, keď bolo vývozné colné vyhlásenie predložené.

57. Ďalej Käserei Champignon pochybuje, že by sa obišiel preventívny cieľ článku 11 nariadenia č. 3665/87, ak by žiadosť v zmysle článku 11 ods. 1 predstavovala neskoršia žiadosť o platbu a nie skoršie vývozné colné vyhlásenie.

58. Napokon Käserei Champignon tvrdí, že ak je právna situácia posúdená správne, neexistuje žiadne nebezpečenstvo nejednotného výkladu pravidiel o pokutách v rámci Spoločenstva. Totiž nie pravidlá o pokutách sa spúšťajú kedykoľvek, ale žiadosť o vývoznú náhradu môže byť podaná kedykoľvek z dôvodu oprávnenia upraveného v článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87.

59. Komisia na druhej strane zdôrazňuje ciele pravidiel o pokutách, ktoré podľa prvého odôvodnenia v preambule nariadenia č. 2945/94 spočívajú v boji proti nepresnostiam a podvodom a – ako je naznačené v piatom odôvodnení – v tom, že prepožičiavajú pokute, ktorá podľa tretieho odôvodnenia je už uplatniteľná, ak informácie predložené vývozcom by mohli viesť k neoprávneným platbám, preventívny a odstrašujúci účinok.

60. Podľa názoru Komisie a Hauptzollamt sústreďovanie sa na informácie v žiadosti o platbu podľa článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 by umožnilo vývozcovi predložiť vývozné colné vyhlásenie obsahujúce nepravdivé informácie a, pri neexistencii následnej kontroly, podať zodpovedajúcu žiadosť o platbu bez obavy z pokuty. Toto by zbavilo pokutu odstrašujúceho účinku, ktorý by mala mať podľa piateho odôvodnenia v preambule nariadenia č. 3665/87.

61. Komisia a Hauptzollamt tiež tvrdia, že sústreďovanie sa na informácie v žiadosti o platbu by vážne narušilo preventívne účinky systémov kontrol tovarov, pretože iba obmedzené množstvo vývozov bolo v skutočnosti podrobené takým kontrolám.

62. Napokon Komisia a Hauptzollamt tvrdia, že informácie v žiadosti o platbu v kontexte článku 11 nariadenia č. 3665/87 nemôžu byť rozhodujúce, pretože pravidlá o pokutách by potom boli uplatňované v členských štátoch kedykoľvek, čo by nebolo v súlade s piatym odôvodnením v preambule nariadenia č. 3665/87.

2. Posúdenie

63. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora cieľom pokút upravených v pravidlách spoločnej poľnohospodárskej politiky – ako sú pravidlá zakotvené v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 o nepravdivých informáciách sprevádzajúcich žiadosti o vývozné náhrady – je bojovať s množstvom nepresností objavujúcich sa v kontexte poľnohospodárskej pomoci a ktoré, keďže značne zaťažujú rozpočet Spoločenstva, by pravdepodobne ohrozovali kroky inštitúcií Spoločenstva v uvedenej oblasti na stabilizovanie trhov, na podporu životnej úrovne poľnohospodárov a na zabezpečenie toho, aby sa dodávky dostali k zákazníkom za primerané ceny.( )

64. Ochrana finančných záujmov Spoločenstva je tiež výslovným cieľom pravidiel o pokutách zakotvených v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, ako je jasné z prvého a tretieho odôvodnenia v preambule nariadenia č. 2945/94, ktoré tieto pravidlá zaviedlo.

65. Súdny dvor už rozhodol o povahe pokuty, ktorú upravuje článok 11 ods. 1 prvý pododsek písm. a) nariadenia č. 3665/87, považujúc ju za nie trestnoprávnej povahy.( )

66. Pri vysvetľovaní povahy porušení, ktoré sú predmetom sťažností, ktoré majú byť týmto spôsobom sankcionované, Súdny dvor pri niekoľkých príležitostiach zdôraznil, že „porušené pravidlá boli zacielené výlučne na obchodníkov, ktorí sa slobodne rozhodli využiť systém poľnohospodárskej pomoci“.( ) Súdny dvor pokračoval, keď uviedol, že „v kontexte systému pomoci Spoločenstva... udelenie pomoci nevyhnutne podlieha podmienke, že príjemca poskytne všetky záruky bezúhonnosti a vierohodnosti“ a z toho vyvodil, že „pokuta uložená v prípade nedodržania uvedených požiadaviek predstavuje osobitný administratívny nástroj“. Bolo „jeho cieľom zabezpečiť stabilné finančné riadenie verejných fondov Spoločenstva“.( )

67. Súdny dvor v tomto ohľade rozhodol, že „iba v prípade tých obchodníkov, ktorí požiadali o vývozné náhrady, je pravdepodobné, že im bude uložená pokuta uvedená v článku 11 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87, ak sa zdá, že informácie predložené uvedenými obchodníkmi na podporu ich žiadosti sú nesprávne“.( )

68. Súdny dvor napokon uviedol, že „pokuta upravená v článku 11 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87 pozostáva z platby pokuty, ktorej výška je určená na základe sumy, ktorá by bola neoprávnene prijatá obchodníkom, ak by príslušné orgány nezistili nepresnosť. Je preto neoddeliteľnou súčasťou predmetného systému vývozných náhrad a nie je trestnoprávnej povahy“.( )

69. Hoci Súdny dvor úplne jasne uviedol, že pravidlá o pokutách upravené v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 nie sú trestnoprávnej povahy, Käserei Champignon sa pokúša pripísať im kategórie trestného práva definovaním toho, čo zapríčiňuje pokutu ako vytvorenie konkrétneho rizika („konkretes Gefährdungsdelikt“). Toto je nepresvedčivé z hľadiska netrestnoprávnej povahy pravidiel o pokutách. Okrem toho otvorená zostáva otázka, či právo Spoločenstva obsahuje zodpovedajúcu kategóriu.

70. Záver, ktorý treba z vyššie uvedeného vyvodiť, je ten, že nepravdivé informácie poskytnuté na účely podania žiadosti o náhradu vždy spôsobujú udelenie pokuty upravenej článkom 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87. V tomto kontexte je irelevantný dokument, v ktorom je uvedená informácia poskytnutá. Tento záver tiež zodpovedá účelu pokuty, ako je definovaný v prvom odôvodnení v preambule nariadenia č. 2945/94. Podľa uvedeného odôvodnenia, „by bolo potrebné zintenzívniť opatrenia na boj proti nepresnostiam a najmä podvodom škodiacim rozpočtu Spoločenstva..., by bolo potrebné prijať ustanovenia na opätovné získanie súm vyplatených navyše a sankcie, ktoré by viedli vývozcov k tomu, aby dodržiavali pravidlá Spoločenstva“ [neoficiálny preklad]. Tretie odôvodnenie tiež podčiarkuje tento cieľ, uvádzajúc, že „ak vývozca predloží chybné informácie, môže na ich základe dôjsť k neoprávnenej platbe náhrad, pokiaľ sa chyba nezistí; ak sa chyba zistí, je primerané, aby sa vývozcovi uložila pokuta vo výške zodpovedajúcej pomernej časti náhrady, ktorú by dostal neoprávnene, keby sa chyba nezistila“ [neoficiálny preklad].

71. Cieľ ochrany finančných záujmov Spoločenstva prostredníctvom boja proti podvodom a s pomocou preventívneho účinku pokuty teda vyžaduje, aby sa neumožnilo plynutie času až dovtedy, kým Spoločenstvo utrpí finančnú stratu, ale aby sa uložila pokuta poskytovateľovi nepravdivých informácií, ktoré by mohli viesť k strate, čo tiež zodpovedá zneniu vyššie uvedeného tretieho odôvodnenia, podľa ktorého nepravdivé informácie, ktoré by mohli viesť k neoprávneným platbám, musia byť sankcionované.

72. Z tohto však ešte nevyplýva, že informácie vo vývoznom colnom vyhlásení sú výlučne rozhodujúce na účely článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87: argumentum e contrario, článok 3 ods. 5 druhý pododsek uvedeného nariadenia koniec koncov umožňuje členským štátom stanoviť, na účely nárokovania si náhrady, formulár, ktorý nie je rovnaký ako vývozné colné vyhlásenie. V dôsledku toho je na vnútroštátnom súde určiť, či za daných okolností treba vývozné colné vyhlásenie podľa vnútroštátneho práva považovať za dokument používaný „pri vývoze na preukázanie toho, že sú splnené podmienky pre získanie náhrady“ [neoficiálny preklad] alebo nie.

73. Tomuto diferencovanému prístupu v zásade nebráni ani potreba zabezpečiť jednotné uplatňovanie práva Spoločenstva ani preventívny alebo odstrašujúci účinok pravidiel o pokutách upravených v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87.

74. Čo sa týka preventívneho účinku predmetných pravidiel o pokutách, Komisia správne zdôrazňuje, že sústredenie sa na žiadosť o platbu ako požiadavku na uloženie pokuty by mohlo zbaviť pravidlá uvedeného odstrašujúceho účinku, ak by kontrola tovarov predchádzala žiadosti o platbu, keďže podľa nariadenia Komisie (ES) č. 2221/95( ) sa iba obmedzené množstvo tovarov kontroluje na zistenie, či boli skutočne a riadne vyvezené. Ak by bola neskoršia žiadosť o platbu považovaná za požiadavku na uloženie pokuty, vývozca by mal možnosť, v prípade zistenia nesprávneho vývozného colného vyhlásenia pri náhodnej kontrole, vyhnúť sa uloženiu pokuty tým, že by sa zdržal podania žiadosti o platbu s ohľadom na predmetné tovary. Účinnosť systému fyzických kontrol, menovite preventívny účinok uvedených kontrol, by teda bol citeľne znížený, čo by zasa nebolo v súlade s potrebným účinkom pravidiel o pokutách.

75. Čo sa týka odstrašujúceho účinku, Komisia obdobne tvrdí, a nie nesprávne, že ak by informácie v žiadosti o platbu boli, v zásade, rozhodujúcim faktorom, vývozca by mohol predložiť vývozné colné vyhlásenie obsahujúce nepravdivé informácie a pri neexistencii následnej náhodnej kontroly podať vhodnú žiadosť o platbu bez obavy z uloženia pokuty. Toto nepochybne bolo na ujmu odstrašujúcemu účinku pravidiel o pokutách.

76. Z opačnej strany však dôsledkom toho, že žiadosť o platbu nie je rozhodujúca v kontexte pravidiel o pokutách, nemusí byť samozrejmé uloženie pokuty, ak vývozné colné vyhlásenie obsahuje chyby. Musí byť pre čestného vývozcu stále možné, aby následne opravil pôvodné informácie vo vývoznom colnom vyhlásení,( ) za predpokladu, že uvedená oprava je uskutočnená dobrovoľne a načas, t. j. nie pod tlakom vyšetrovania alebo – možno nie viac ako bezprostredne hroziacej – kontroly colnými orgánmi.( ), ( )

77. Čo sa týka jednotného uplatňovania práva Spoločenstva, treba poukázať na to, že podľa piateho odôvodnenia v preambule nariadenia č. 2945/94, „toto opatrenie... má byť jednotne uplatňované v členských štátoch“ [neoficiálny preklad], čo určite bráni tomu, aby členské štáty špecifikovali požiadavky na uloženie pokút v rôzne okamihy. Vzhľadom na to že je to tak, nie je v každom prípade prijateľné sústreďovať sa na jednotlivé formuláre – či už vývozné colné vyhlásenie alebo žiadosť o platbu – keďže uvedené formuláre sa môžu z krajiny na krajinu líšiť podľa spôsobilosti členských štátov vykonať spoločné pravidlá a slobody konať vytvorenej v tomto kontexte nariadením č. 3665/87. Stačí potom v spojitosti s tým uviesť, že jediným určujúcim faktorom sú informácie poskytnuté vývozcom – bez ohľadu na formuláre, ktoré majú byť použité podľa vnútroštátnych vykonávacích právnych predpisov, ktoré sa môžu líšiť v súlade s možnosťami ponúkanými nariadením č. 3665/87.

78. Predbežný záver, ktorý treba vyvodiť je preto ten, že účel pravidiel o pokutách upravených v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 a ratio legis nariadenia č. 2945/94 vyžaduje, aby nepravdivé informácie v dokumente použitom na nárokovanie si náhrady – ibaže dobrovoľne vo vymedzený čas opravené – spôsobili vznik pokuty, ktorá je upravená ustanovením.

D – Zásada proporcionality

1. Tvrdenia účastníkov konania

79. Käserei Champignon spochybňuje proporcionalitu pravidiel o pokutách upravených v článku 11 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 3665/87 v prípade, že vývozné colné vyhlásenie by bolo považované za rozhodujúcu žiadosť v zmysle uvedeného ustanovenia. Ak sa uvedené považuje za význam tohto ustanovenia, tvrdí Käserei Champignon, je nepravdepodobné, že pokuta bude slúžiť svojmu účelu, pretože iba príjemca náhrady môže ohroziť finančné záujmy Spoločenstva. A nebola ani potrebná, pretože možnosť uloženia pokuty v prípade zahrnutia nepravdivých informácií do žiadosti o náhradu bola primeraným odstrašením. Pokuta bola stále primeraná, keďže sústredenie sa na vývozné colné vyhlásenie znamenalo, že prípravný čin a dokonaný skutok by boli rovnako prísne sankcionované v trestnoprávnom zmysle, čo nebolo v súlade s tradíciami členských štátov ako štátov spravovaných vládou zákona. Bundesfinanzhof obdobne vyjadruje pochybnosti o proporcionalite.

2. Posúdenie

80. Podľa zásady proporcionality, ktorá je jednou zo všeobecných zásad práva Spoločenstva, prostriedky použité ustanovením práva Spoločenstva musia byť primerané na dosiahnutie sledovaného cieľa a nesmú presahovať rámec toho, čo je nevyhnutné na jeho dosiahnutie.( )

81. Súdny dvor už rozhodol vo veci Käserei Champignon I, že pokuta špecifikovaná v článku 11 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87 neporušuje zásadu proporcionality, pretože nemôže byť považovaná za neprimeranú na dosiahnutie cieľa sledovaného právom Spoločenstva a nepresahuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie uvedeného cieľa.( )

82. Okrem tohto všeobecného stanoviska pochybnosti vyjadrené Käserei Champignon a Bundesfinanzhof o proporcionalite pokuty špecifikovanej v článku 11 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 3665/87 sa zjavne vzťahujú na výklad, ktorý by umožnil uloženie pokuty, aj keby vývozca opravil pôvodne nepravdivé informácie počas konania.

83. Majúc na zreteli spor vo veci samej, treba v tomto kontexte zdôrazniť, že zásadná možnosť uloženia pokuty vývozcovi, ktorý, nie vlastnou vinou, poskytne nepravdivé informácie pri žiadaní o náhradu, vyplýva zo skutočnosti, že pravidlá o predmetných pokutách sa uplatňujú bez ohľadu na zavinenie. Toto už bolo vzaté do úvahy Súdnym dvorom vo veci Käserei Champignon I. Je preto v tomto kontexte irelevantné, prečo neboli pôvodne nepravdivé informácie opravené v rámci vymedzeného obdobia.( )

84. Sústredenie sa na informácie v dokumente používanom na nárokovanie si náhrady – podliehajúce, kde je to uplatniteľné, následným zmenám a doplneniam uvedených informácií, za predpokladu, že sú uskutočnené dobrovoľne a vo vymedzenom čase v hore opísanom zmysle – na účely pokuty špecifikovanej v článku 11 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 3665/87 sa zdá byť vhodné na dosiahnutie cieľa boja proti nepresnostiam a podvodom. Zo zamýšľaného preventívneho a odstrašujúceho účinku pokuty vyplýva, že právne predpisy Spoločenstva považujú za dôležitú presnosť takých informácií. Je tiež nevyhnutné sústrediť sa na predmetné informácie, aby sa dosiahli ciele pravidiel o pokutách, pretože, v rozpore s názorom zastávaným Käserei Champignon, iba možnosť sankcionovania nepravdivých informácií poskytnutých v žiadosti o platbu nemá dostatočne odstrašujúci účinok.( )

85. Treba tiež poukázať na piate odôvodnenie v preambule nariadenia č. 2945/94, podľa ktorého minulá skúsenosť s nepresnosťami a podvodmi v oblasti vývozných náhrad ukázala, že iné pokuty a iba vrátenie náhrady nie sú dostatočné na to, aby mali odstrašujúci účinok a aby povzbudzovali vývozcov na podniknutie nevyhnutných krokov na zabezpečenie súladu s pravidlami Spoločenstva.( )

86. Napokon aj pri sústredení sa na informácie v dokumente použitom na nárokovanie si náhrady, pokuta špecifikovaná v článku 11 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 3665/87 je primeraná k cieľu ochrany finančných záujmov Spoločenstva, pretože nebráni oprave uvedených informácií za predpokladu, že je uskutočnená dobrovoľne a v rámci vymedzeného času.

87. Pri kritizovaní údajného rovnakého posudzovania prípravného činu a dokonaného skutku ako protirečivého s tradíciami členských štátov ako štátov spravovaných vládou zákona, Käserei Champignon nevidí, že predmetné pravidlá o pokutách nie sú trestnoprávnej povahy.

88. Ak sa však ukážu byť pravidlá o pokutách uvedené v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 v praxi príliš prísne v tom, že riziko uloženia pokuty sa zdá byť pre vývozcu nepredvídateľné, nemôže byť, vzhľadom na ciele predmetných pravidiel, ktoré sú jasné – a hodné ochrany – a ktorých odôvodnenosť nie je (alebo už nie je) spochybňovaná, na Súdnom dvore, aby poskytoval opravný prostriedok; je skôr na zákonodarstve Spoločenstva, ak to je potrebné, aby navodilo primerané riešenie s riadnym zohľadnením všetkých relevantných záujmov.

VI – Návrh

89. Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem, aby bola na prejudiciálnu otázku položenú Bundesfinanzhof daná táto odpoveď:

Článok 11 ods. 1 prvý a druhý pododsek nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2945/94 sa má vykladať – aj vzhľadom na zásadu proporcionality – v tom zmysle, že nepravdivé informácie týkajúce sa určitých článkov v dokumente použitom na nárokovanie si náhrady v súlade s vnútroštátnou právnou úpravou, ktoré môžu viesť k tomu, že vývozca dostane vývoznú náhradu prevyšujúcu uplatniteľnú náhradu, spôsobujú zníženie vývoznej náhrady o sumu zodpovedajúcu pokute stanovenej v uvedených ustanoveniach,

– hoci vývozca v rámci osobitnej žiadosti o platbu, ktorá sa má predložiť na základe vnútroštátneho práva výslovne vyhlásil, že platba vývoznej náhrady sa nežiada vo vzťahu k predmetným článkom vyhlásenia a

– za predpokladu, že uvedené vyhlásenie bolo uskutočnené až po tom, čo boli oznámené alebo uskutočnené colné kontroly.