Vec T‑691/14

(uverejnenie výňatkov)

Servier SAS a i.

proti

Európskej komisii

„Hospodárska súťaž – Kartely – Zneužitie dominantného postavenia – Trh s perindoprilom, liekom určeným na liečenie kardiovaskulárnych chorôb, v jeho originálnych a generických verziách – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článkov 101 a 102 ZFEÚ – Zásada nestrannosti – Konzultácia s Poradným výborom pre obmedzujúce postupy a dominantné postavenie – Právo na účinný prostriedok nápravy – Krátkosť lehoty na podanie prostriedku nápravy so zreteľom na dĺžku napadnutého rozhodnutia – Dohody o urovnaní patentových sporov – Licenčné dohody – Dohody o nadobudnutí technológie – Dohoda o výhradnom nákupe – Potenciálna hospodárska súťaž – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska následku – Zosúladenie práva hospodárskej súťaže a patentového práva – Kvalifikácia samostatných porušení alebo jediného porušenia – Definícia relevantného trhu na úrovni molekuly daného lieku – Pokuty – Kumulácia pokút podľa článkov 101 a 102 ZFEÚ – Zásada zákonnosti trestných činov a trestov – Hodnota predajov – Spôsoby výpočtu v prípade kumulácie porušení na tých istých trhoch“

Abstrakt – Rozsudok Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 12. decembra 2018

Právo Európskej únie – Zásady – Právo na obhajobu – Zásada rovnosti zbraní – Dodržanie v rámci súdneho konania – Rozsah – Krátkosť lehoty na podanie žaloby o neplatnosť so zreteľom na dĺžku napadnutého rozhodnutia – Neporušenie

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 90, 91)

Medzi záruky poskytované právom Únie v správnych konaniach patrí najmä zásada riadnej správy vecí verejných, zakotvená v článku 41 Charty základných práv Európskej únie, s ktorou súvisí povinnosť príslušnej inštitúcie starostlivo a nestranne preskúmať všetky relevantné skutočnosti dotknutého prípadu. Táto požiadavka nestrannosti zahŕňa jednak subjektívnu nestrannosť v tom zmysle, že žiadny z členov inštitúcie, ktorá rozhoduje o veci, nesmie prejavovať osobnú zaujatosť, a jednak objektívnu nestrannosť v tom zmysle, že inštitúcia musí poskytnúť dostatočné záruky na vylúčenie akýchkoľvek oprávnených pochybností v tomto ohľade. V tejto súvislosti dvaja členovia Komisie postupne zodpovední za hospodársku súťaž, ktorí boli vo funkcii v čase prijatia rozhodnutia, ktorým sa konštatuje porušenie článkov 101 a 102 ZFEÚ, neporušili ani zásadu nestrannosti, ani právo dotknutých podnikov na riadnu správu vecí verejných tým, že verejne informovali v podstate o začatí konania proti nim, o zaslaní oznámenia o výhradách a o nadchádzajúcom prijatí rozhodnutia, ktorým sa uvedené konanie skončí, keďže sa obmedzili na informovanie iných inštitúcií a verejnosti o prebiehajúcom vyšetrovaní tak taktne a zdržanlivo, ako to vyžaduje dodržanie ich povinnosti nestrannosti. (pozri body 119, 131 – 134)

Konzultácia s Poradným výborom pre obmedzujúce postupy a dominantné postavenie uvedeným v článku 14 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 je podstatnou formálnou náležitosťou, ktorej porušenie ovplyvňuje zákonnosť konečného rozhodnutia Komisie, ak sa preukáže, že nedodržanie pravidiel o konzultácii zabránilo poradnému výboru vydať svoje stanovisko s plnou znalosťou veci. Obsah povinností vyplývajúcich z ustanovení upravujúcich konzultáciu s poradným výborom a otázka, či majú tieto povinnosti podstatnú povahu, sa tak musia v každej veci posúdiť v závislosti od tohto účelu, ktorým je umožniť výboru, aby svoju konzultačnú úlohu vykonával s plnou znalosťou veci. Ak však žiadny z členov poradného výboru nevznesie námietku voči určeným dátumom zasadaní, časovo rozvrhnuté zasielanie predbežného návrhu rozhodnutia uvedeného výboru, v niektorých prípadoch porušujúce štrnásťdňovú lehotu stanovenú článkom 14 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, nepredstavuje porušenie podstatnej formálnej náležitosti, ktorou je konzultácia, keďže členovia poradného výboru boli vzhľadom na zasielanie rôznych dokumentov prijatých alebo doručených počas konania v čase ich prijatia alebo doručenia dostatočne informovaní o podstate veci a o obsahu predbežného návrhu rozhodnutia a keďže v dôsledku toho mohol poradný výbor vydať svoje stanovisko s plnou znalosťou veci. Povinnosť konzultácie s poradným výborom nie je porušená ani tým, že sa na zasadaniach uvedeného výboru zúčastnil obmedzený počet zástupcov vnútroštátnych orgánov hospodárskej súťaže z dôvodu, že žiadne ustanovenie neupravuje pravidlo uznášaniaschopnosti pre prijatie stanoviska poradného výboru, že článok 14 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 výslovne stanovuje, že poradný výbor môže vydať svoje stanovisko aj vtedy, keď niektorí členovia nie sú prítomní a nie sú zastúpení a že Komisia tak, ako je povinná, uskutočnila všetky kroky nevyhnutné na to, aby umožnila orgánom hospodárskej súťaže členských štátov, aby sa zúčastnili na poradnom výbore. (pozri body 148 – 150, 154 – 156, 165, 166)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 170 – 174)

Keďže iba výrok rozhodnutia, ktorým sa konštatuje porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, môže vyvolať právne účinky a spôsobiť ujmu, posúdenia formulované v odôvodnení nemôžu byť ako také predmetom žaloby o neplatnosť. Tieto posúdenia môžu byť predložené súdu Únie na preskúmanie zákonnosti iba pokiaľ ako odôvodnenie aktu spôsobujúceho ujmu predstavujú nevyhnutný podklad jeho výroku a konkrétnejšie, ak toto odôvodnenie môže zmeniť podstatu toho, o čom bolo rozhodnuté vo výroku sporného aktu. Žalobný dôvod na zrušenie častí odôvodnenia rozhodnutia Komisie, ktoré sa netýkajú správaní a postupov predstavujúcich porušenie práva hospodárskej súťaže, za ktoré bola v tomto rozhodnutí uložená sankcia, ale kontextu, ktorého súčasťou je toto porušenie, musí byť teda zamietnutý ako neúčinný. (pozri body 188, 198)

Protisúťažný cieľ a následok dohody sú alternatívnymi a nie kumulatívnymi podmienkami na účely posúdenia, či sa na túto dohodu vzťahuje zákaz uvedený v článku 101 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti nie je nevyhnutné preukázať konkrétne protisúťažné následky správania, pokiaľ je preukázaný jeho protisúťažný cieľ. Navyše preukázanie existencie obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa nemôže, najmä pod zámienkou preskúmania hospodárskeho a právneho kontextu danej dohody, viesť k posúdeniu jej následkov, inak by stratilo svoj potrebný účinok rozlišovanie medzi obmedzením hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa a z hľadiska následku zavedené v článku 101 ods. 1 ZFEÚ. Napriek tomu Komisia a súd Únie nemôžu pri preskúmaní obmedzujúceho cieľa dohody a predovšetkým pri zohľadnení jej hospodárskeho a právneho kontextu úplne ignorovať jej potenciálne následky. Keďže totiž dohody obmedzujúce hospodársku súťaž z hľadiska cieľa sú tie, ktoré majú dostatočný stupeň škodlivosti, pretože sú natoľko spôsobilé vyvolať protisúťažné účinky, že možno považovať za zbytočné preukazovať ich konkrétne účinky na trhu, dohody, ktoré s prihliadnutím na kontext, v ktorom sa nachádzajú, majú potenciálne nejednoznačné účinky na trhu, nemožno považovať za obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. Analýza potenciálnych následkov dohody sa však musí obmedzovať na následky vyplývajúce z údajov objektívne predvídateľných ku dňu uzavretia tejto dohody, inak by stratilo svoj potrebný účinok rozlišovanie medzi obmedzením hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa a z hľadiska následku. (pozri body 219, 221, 304, 644, 989, 990)

Pojem obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ možno uplatniť len na určité druhy koordinácie medzi podnikmi, ktoré majú vzhľadom na samotnú svoju povahu dostatočný stupeň škodlivosti pre riadne fungovanie hospodárskej súťaže na to, aby bolo možné dospieť k záveru, že preskúmanie ich následkov nie je nevyhnutné. Komisia však nie je pri kvalifikácii dohôd ako obmedzení hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa vo svojom rozhodnutí povinná použiť výraz „dostatočný stupeň škodlivosti“, pokiaľ z tohto rozhodnutia vyplýva, že správne pochopila pojem obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. Na účely posúdenia, či má dohoda medzi podnikmi dostatočný stupeň škodlivosti na to, aby ju bolo možné považovať za obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa, sa treba zamerať na obsah článku 101 ods. 1 ZFEÚ, na ciele, ktoré dohoda sleduje, ako aj na hospodársky a právny kontext, v ktorom sa nachádza. V rámci posúdenia právneho a hospodárskeho kontextu treba zohľadniť aj povahu dotknutých tovarov alebo služieb, ako aj skutočné podmienky fungovania a štruktúru daného trhu alebo trhov. V tejto súvislosti samotná novosť veci nebráni kvalifikovať danú dohodu ako obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. Postupy uvedené v článku 101 ods. 1 písm. a) až e) ZFEÚ totiž nie sú taxatívnym zoznamom zakázaných dohôd a hoci nadobudnuté skúsenosti môžu nepopierateľne potvrdzovať vnútornú škodlivosť určitých druhov spolupráce pre hospodársku súťaž, skutočnosť, že Komisia v minulosti nepovažovala daný druh dohody za obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska jej samotného cieľa, jej nemôže brániť, aby tak urobila v budúcnosti na základe individuálneho a podrobného preskúmania sporných opatrení. Rovnako kvalifikácia obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa nevyžaduje, aby dohoda musela byť dostatočne škodlivá pre hospodársku súťaž na prvý pohľad alebo bez akejkoľvek pochybnosti a bez toho, aby Komisia alebo súd Únie vykonali individuálne a konkrétne preskúmanie jej obsahu, účelu a hospodárskeho a právneho kontextu. (pozri body 220, 221, 224, 230, 231)

Využitie urovnania patentového sporu nevyníma účastníkov sporu z uplatňovania práva hospodárskej súťaže. V tejto súvislosti, hoci nie je úlohou Komisie, aby definovala rozsah patentu, zároveň platí, že táto inštitúcia sa nemôže zdržať konania v prípade, keď je rozsah patentu relevantný pre posúdenie, či došlo k porušeniu článkov 101 a 102 ZFEÚ, keďže dokonca aj vtedy, keď je skutočný rozsah patentu predmetom sporu na vnútroštátnych súdoch, musí byť Komisia schopná vykonať svoje právomoci v súlade s ustanoveniami nariadenia č. 1/2003, keďže zistenia, ktoré môže urobiť Komisia, nijako neprejudikujú posúdenia vnútroštátnych súdov v sporoch týkajúcich sa patentových práv, ktoré prejednávajú, a keďže rozhodnutie Komisie podlieha preskúmaniu súdu Únie. Hoci teda ani Komisii, ani Všeobecnému súdu neprináleží, aby rozhodovali o platnosti patentu, jeho existenciu treba napriek tomu zohľadniť v analýze urobenej v rámci pravidiel hospodárskej súťaže Únie. Na účely zosúladenia patentového práva s právom hospodárskej súťaže v osobitnom rámci uzatvárania urovnaní medzi účastníkmi patentového sporu, treba nájsť rovnováhu medzi nevyhnutnosťou umožniť podnikom uzatvárať urovnania, ktorých nárast je v prospech spoločnosti na jednej strane a nevyhnutnosťou zabrániť riziku zneužitia dohôd o urovnaní v rozpore s právom hospodárskej súťaže vedúcemu k zachovaniu neplatných patentov. (pozri body 244, 252, 253)

Kvalifikácia dohody o urovnaní sporov týkajúcich sa farmaceutických patentov, ktorá bola uzavretá medzi spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti originálnych liekov ako majiteľom patentov a spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti generických liekov, ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa predpokladá, že v rámci dohody o urovnaní existuje výhoda stimulujúca spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov a zároveň zodpovedajúce obmedzenie jej snáh konkurovať spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov. Ak sú tieto dve podmienky splnené, je potrebné konštatovať obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ vzhľadom na stupeň škodlivosti takto uzatvorenej dohody pre riadne fungovanie normálnej hospodárskej súťaže. Samotná existencia ustanovení o neuvádzaní výrobkov na trh a o nenapadnutí patentov, ktorých pôsobnosť sa obmedzuje na pôsobnosť daného patentu, v takej dohode o urovnaní, tak napriek tomu, že tieto ustanovenia majú samy osebe povahu obmedzenia, neumožňuje dospieť k záveru, že ide o obmedzenie hospodárskej súťaže s dostatočným stupňom škodlivosti na to, aby sa považovalo za obmedzenie z hľadiska cieľa, keď sa tieto dohody zakladajú na uznaní platnosti patentu ich stranami. Existencia takýchto ustanovení je naopak problematická vtedy, keď sa zdá, že súhlas spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti generických liekov s týmito ustanoveniami sa nezakladá na jej uznaní platnosti patentu. Ak teda pri urovnaní dôjde k neopodstatnenej platbe zo strany spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov v prospech spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti generických liekov, na spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov je potrebné hľadieť tak, že touto platbou bola motivovaná k tomu, aby súhlasila s ustanoveniami o neuvádzaní výrobkov na trh a o nenapadnutí patentov, a je potrebné konštatovať existenciu obmedzenia z hľadiska cieľa. Ak sa zistí existencia stimulovania, strany sa už nemôžu dovolávať toho, že v rámci urovnania uznali platnosť patentu. Potvrdenie platnosti patentu súdnym alebo správnym orgánom je v tomto ohľade irelevantné. Za skutočnú príčinu obmedzení hospodárskej súťaže zavedených ustanoveniami o neuvádzaní výrobkov na trh a o nenapadnutí patentov je teda potrebné považovať stimulovanie, a nie uznanie platnosti patentu stranami urovnania, pričom uvedené ustanovenia sa vzhľadom na to, že im v tomto prípade chýba akákoľvek legitimita, vyznačujú stupňom škodlivosti pre riadne fungovanie normálnej hospodárskej súťaže dostatočným na to, aby bolo možné konštatovať existenciu obmedzenia z hľadiska cieľa. (pozri body 262, 263, 265, 269, 270, 272)

Kvalifikácia dohôd o urovnaní sporov týkajúcich sa farmaceutických patentov, ktoré boli uzavreté medzi spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti originálnych liekov ako majiteľom patentov a spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti generických liekov, ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ predpokladá, že v rámci dohody o urovnaní existuje výhoda stimulujúca spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov a zároveň zodpovedajúce obmedzenie jej snáh konkurovať spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov. Aby sa zistilo, či reverzná platba, teda prevod hodnoty zo spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov v prospech spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti generických liekov, predstavuje stimul na akceptovanie ustanovení o nenapadnutí patentov a o neuvádzaní výrobkov na trh uvedených v dohode o urovnaní, treba vzhľadom na jej povahu a odôvodnenie preskúmať, či nahrádza náklady vnútorne spojené s urovnaním sporu. Ak má reverzná platba upravená v dohode o urovnaní obsahujúcej ustanovenia obmedzujúce hospodársku súťaž nahradiť náklady vnútorne spojené s urovnaním, ako sú napríklad výdavky na spor, ktoré vynaložila spoločnosť vykonávajúca činnosť v oblasti generických liekov v spore vedenom proti spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov, nemožno túto platbu v zásade považovať za stimulujúcu. Zistenie existencie stimulu a obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa však napriek tomu nie je v tomto prípade vylúčené. Predpokladá však, aby Komisia preukázala, že sumy zodpovedajúce týmto nákladom vnútorne spojeným s urovnaním sú napriek tomu, že sú preukázané a presne vyčíslené stranami tohto urovnania, neprimerane vysoké. Naopak, niektoré výdavky spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti generických liekov sú a priori príliš nesúvisiace so sporom a jeho urovnaním na to, aby ich bolo možné považovať za vnútorne spojené s urovnaním patentového sporu. Ide napríklad o náklady na výrobu výrobkov porušujúcich patent zodpovedajúce hodnote zásob týchto výrobkov, ako aj výdavky na výskum a vývoj vynaložené na vývoj týchto výrobkov. To isté platí pre sumy, ktoré má spoločnosť vykonávajúca činnosť v oblasti generických liekov zaplatiť tretím osobám z dôvodu zmluvných záväzkov prevzatých mimo sporu. Ak teda strany dohody chcú, aby sa platba týchto výdavkov nepovažovala za stimul a nepriamy dôkaz existencie obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa, prináleží im, aby preukázali, že tieto výdavky sú vnútorne spojené so sporom alebo jeho urovnaním a následne aby odôvodnili ich výšku. (pozri body 272, 277, 278, 280)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 284 – 291)

V kontexte dohôd o urovnaní týkajúcich sa patentov, ktorých protiprávna povaha sa takto jasne nemusí javiť vonkajšiemu pozorovateľovi, sa Komisia pri preukazovaní potenciálnej hospodárskej súťaže na určitom trhu nemôže obmedziť na overenie neexistencie neprekonateľných prekážok vstupu na tento trh, aby z toho vyvodila existenciu potenciálnej hospodárskej súťaže. Komisia teda správne posúdila potenciálnu hospodársku súťaž na dotknutom trhu na základe kritéria skutočných a konkrétnych možností vstupu na trh, podľa ktorého je existencia potenciálnej hospodárskej súťaže uznaná iba v prípade realistických možností podniku, ktorý ešte nie je na trhu, vstúpiť na tento trh, ktoré by sa mohli bez obmedzujúceho konania naplniť. Podstatnou okolnosťou pre určenie existencie skutočných a konkrétnych možností vstúpiť na trh je schopnosť podniku začleniť sa na uvedený trh. Úmysel dotknutého podniku vstúpiť na trh nie je ani nevyhnutný na uznanie existencie potenciálnej hospodárskej súťaže na tomto trhu, ani nemôže takúto existenciu spochybniť, ak je však preukázaný, môže potvrdiť schopnosť vstúpiť na trh a tak prispieť ku kvalifikácii daného hospodárskeho subjektu ako potenciálneho konkurenta. Na to, aby sa hospodársky subjekt mohol považovať za potenciálneho konkurenta, musí byť navyše jeho potenciálny vstup na trh možné uskutočniť dostatočne rýchlo, aby pôsobil na účastníkov na trhu a tak na nich vykonával konkurenčný tlak. Tento pojem „dostatočne rýchleho“ vstupu závisí od skutkového stavu posudzovanej veci, ako aj od jej právneho a hospodárskeho kontextu, ktoré musia byť zohľadnené pri určení, či podnik nenachádzajúci sa na trhu vyvíja konkurenčný tlak na podniky v danom čase aktívne na tomto trhu. Kritérium vnímania hospodárskeho subjektu na trhu je tiež relevantným, ale nie dostatočným kritériom na posúdenie existencie potenciálnej hospodárskej súťaže. Vnímanie dotknutých hospodárskych subjektov, dokonca ani keď sú skúsení, teda samo osebe neumožňuje domnievať sa, že určitý hospodársky subjekt je jedným z ich potenciálnych konkurentov. Naproti tomu toto vnímanie môže posilniť schopnosť hospodárskeho subjektu vstúpiť na trh a tak prispieť k jeho kvalifikácii ako potenciálneho konkurenta. (pozri body 318, 320, 325, 326 – 329, 334, 336, 347, 382)

Patenty podniku, proti ktorému sa vedie konanie, v ktorom sa má konštatovať porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, nepredstavujú v zásade neprekonateľné prekážky vstupu konkurenta na určitý trh, keďže je možné, aby podniky nenachádzajúce sa na uvedenom trhu zariskovali a vstúpili na trh s výrobkom, vrátane výrobku, ktorý potenciálne porušuje platný patent, pričom tento vstup alebo uvedenie výrobku na trh s rizikom môžu byť úspešné, ak majiteľ patentu nepodá žalobu pre porušenie práv alebo ak je táto žaloba v prípade, že bola podaná, zamietnutá. Táto možnosť vstúpiť na trh s rizikom sama osobe neznamená, že konkurenčné spoločnosti majú aj skutočné a konkrétne možnosti na tento trh vstúpiť, ktoré závisia od ich schopnosti a ich úmyslu uskutočniť takýto vstup s rizikom. Navyše, hoci patenty v zásade nepredstavujú neprekonateľné prekážky vstupu konkurenta na trh, môžu vytvoriť takéto prekážky v závislosti od výsledku patentového sporu a mať vplyv na skutočné a konkrétne možnosti vstupu na trh. V tejto súvislosti možno posúdenie možnosti neplatnosti alebo porušovania patentov hospodárskeho subjektu nachádzajúceho sa na trhu vykonané samotnými hospodárskymi subjektmi, ktoré na tento trh ešte nevstúpili, zohľadniť pri určení, či tieto subjekty mali skutočné a konkrétne možnosti vstúpiť na trh. (pozri body 359, 379, 384)

V kontexte konania, v ktorom sa má konštatovať porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, sa existencia potenciálnej hospodárskej súťaže na určitom trhu medzi podnikmi, ktoré uzavreli dohody o urovnaní týkajúce sa patentov, posudzuje ku dňu uzavretia sporných dohôd. Na účely určenia, či také dohody obmedzujú hospodársku súťaž v zmysle článku 101 ZFEÚ, treba totiž určiť, aká bola skutočná alebo potenciálna hospodárska súťaž na danom trhu v čase, keď boli dohody uzavreté. Z toho vyplýva, že nemožno zohľadniť tvrdenia a dokumenty týkajúce sa údajov z obdobia po uzavretí sporných dohôd, keďže tieto údaje odrážajú realizáciu týchto dohôd, a nie stav hospodárskej súťaže na trhu v čase ich uzavretia. Dôkazné bremeno existencie skutočných a konkrétnych možností vstupu konkurenta na trh, a rovnako aj širšie dôkazné bremeno preukázania existencie porušenia, znáša Komisia. Keďže však podstatná časť údajov umožňujúcich preukázať schopnosť a úmysel hospodárskych subjektov nenachádzajúcich sa na trhu vstúpiť na trh, ako aj ich skutočné a konkrétne možnosti tohto vstupu, sú internými údajmi týchto spoločností, ktoré sú tak v lepšej situácii na ich zozbieranie, môže Komisia v prípade, ak neexistujú dôkazy opaku týkajúce sa technických, regulačných, obchodných alebo finančných ťažkostí, preukázať existenciu takýchto možností vtedy, ak zhromaždí súbor zhodujúcich sa nepriamych dôkazov aspoň osvedčujúcich kroky smerujúce k výrobe a uvedeniu daného výrobku na trh v dobe dostatočne krátkej na to, aby pôsobila na hospodársky subjekt prítomný na trhu. (pozri body 385, 386)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 432 – 501, 579 – 614, 718 – 752)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 527 – 547)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 644 – 678)

Kvalifikácia dohody o urovnaní sporov týkajúcich sa farmaceutických patentov, ktorá bola uzavretá medzi spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti originálnych liekov ako majiteľom patentov a spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti generických liekov, ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa predpokladá, že v rámci dohody o urovnaní existuje výhoda stimulujúca spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov a zároveň zodpovedajúce obmedzenie jej snáh konkurovať spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov. V tejto súvislosti existencia bežnej obchodnej dohody, ktorá je „spojená“ s dohodou o urovnaní obsahujúcou ustanovenia, ktoré majú ako také obmedzujúcu povahu, môže predstavovať závažný nepriamy dôkaz existencie stimulovania a v dôsledku toho obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa, keď táto vedľajšia dohoda upravuje prevod hodnoty zo spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov na spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov. Tento závažný nepriamy dôkaz však nie je dostatočný a Komisia ho teda musí podporiť predložením iných zhodujúcich sa dôkazov, ktoré umožňujú dospieť k záveru o existencii reverznej platby. Taká platba v osobitnom kontexte vedľajších dohôd zodpovedá časti platby zo strany spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov, ktorá presahuje „bežnú“ hodnotu obchodovaného tovaru. Z toho vyplýva, že vzhľadom na všetky informácie, ktoré má k dispozícii, a prípadne na neexistenciu vysvetlenia alebo hodnoverného vysvetlenia poskytnutého stranami dohôd môže byť Komisia oprávnená na záver celkového posúdenia konštatovať, že vedľajšia dohoda nebola uzavretá za bežných trhových podmienok, teda že platba zo strany spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov presahuje hodnotu obchodovaného tovaru alebo že hodnota tovaru prevedeného na spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov prevyšuje platbu, ktorú táto spoločnosť vykonala. Komisia tak môže dospieť k záveru, že existuje reverzná platba. Reverzná platba, pokiaľ nemá za cieľ nahradiť náklady, ktoré sú vnútorne spojené s urovnaním, však predstavuje stimulujúcu výhodu. Strany dohôd sa však môžu ešte dovolávať bezvýznamnosti predmetnej výhody, ktorej výška je nedostatočná na to, aby sa považovala za významný stimul na akceptovanie ustanovení obmedzujúcich hospodársku súťaž, ktoré obsahuje dohoda o urovnaní. (pozri body 797, 798, 802 – 804, 808 –810, 866)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 903 – 906)

Kvalifikácia dohody o urovnaní sporu týkajúceho sa farmaceutických patentov, ktorá bola uzavretá medzi spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti originálnych liekov ako majiteľom patentov a spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti generických liekov, ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa predpokladá, že v rámci dohody o urovnaní existuje výhoda stimulujúca spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov a zároveň zodpovedajúce obmedzenie jej snáh konkurovať spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti originálnych liekov. V prípade, ak existuje licenčná dohoda uzavretá medzi spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti originálnych liekov a spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti generických liekov, sú však tieto dve zložky oslabené alebo dokonca chýbajú, takže dostatočný stupeň škodlivosti pre riadne fungovanie hospodárskej súťaže nie je možné ľahko zistiť. Z toho vyplýva, že ako výnimka z úvah platiacich pre iné typy vedľajších obchodných dohôd, spojenie licenčnej dohody s dohodou o urovnaní skutočného sporu týkajúceho sa farmaceutických patentov, ktorá obsahuje ustanovenia o neuvádzaní výrobkov na trh a o nenapadnutí patentov, nepredstavuje závažný nepriamy dôkaz existencie reverznej platby. Komisia je teda povinná vychádzať z iných nepriamych dôkazov, aby preukázala, že licenčná dohoda nebola uzavretá za bežných trhových podmienok a že v skutočnosti zakrýva reverznú platbu stimulujúcu spoločnosť vykonávajúcu činnosť v oblasti generických liekov, aby súhlasila s tým, že sa podriadi ustanoveniam o neuvádzaní výrobkov na trh a o nenapadnutí patentov. V takomto prípade je teda úlohou Komisie preukázať, že poplatok platený spoločnosťou vykonávajúcou činnosť v oblasti generických liekov majiteľovi patentov je neobvykle nízky, teda nízky do takej miery, že ho nemožno vysvetliť úvahami obmedzenými na ekonomickú hodnotu tovaru, ktorý je predmetom zmluvy, a že licenčná dohoda teda zahŕňa reverznú platbu v prospech spoločnosti vykonávajúcej činnosť v oblasti generických liekov. (pozri body 943, 949, 951, 952, 956, 963)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 992 – 999)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 1016, 1025)

Pri posúdení, či dohodu treba považovať za odporujúcu článku 101 ods. 1 ZFEÚ z dôvodu zmien fungovania hospodárskej súťaže, ktoré sú jej následkom, je potrebné preskúmať hospodársku súťaž v medziach, v akých by skutočne fungovala, ak by neexistovala sporná dohoda. Je teda potrebné na základe porovnania medzi fungovaním hospodárskej súťaže v prípade existencie dohody a fungovaním hospodárskej súťaže v prípade, ak by táto dohoda neexistovala, preukázať, že stav hospodárskej súťaže sa pri uplatňovaní dohody zhoršil. V tejto súvislosti keď Komisia prijíma rozhodnutie, v ktorom konštatuje, že bolo spáchané porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ, samotná skutočnosť, že Komisia preukázala existenciu potenciálnej hospodárskej súťaže a obmedzenie slobody konania potenciálneho konkurenta alebo dokonca jeho vylúčenie, ju nezbavuje povinnosti preukázať analýzu skutočných následkov danej dohody na hospodársku súťaž v prípade, keď ustanovenia uvedenej dohody boli vykonané a keď ich následky na hospodársku súťaž možno merať zohľadnením relevantného skutkového vývoja, najmä vývoja po uzavretí dohody, ku ktorému došlo pred prijatím uvedeného rozhodnutia Komisiou. Ak by sa totiž Komisia v prípade dohôd, ktoré už boli vykonané, mohla oprieť iba o následky, ktoré boli tieto dohody spôsobilé vyvolať, aby preukázala, že mali protisúťažný následok, stratilo by svoj význam rozlišovanie medzi obmedzeniami hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa alebo z hľadiska následku, zavedené článkom 101 ods. 1 ZFEÚ. Komisia sa tak dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnievala, že ak preukázala, že dohoda vylúčila potenciálneho konkurenta z dotknutého trhu, nebola pri preukazovaní fungovania hospodárskej súťaže v prípade, ak by dohoda neexistovala, povinná zohľadniť skutočný priebeh udalostí, ktorý mohol byť pozorovaný v okamihu, keď prijala svoje rozhodnutie, a to udalostí, z ktorých niektoré neboli len relevantné, ale boli aj rozhodujúce na účely porovnania medzi fungovaním hospodárskej súťaže v prípade existencie dohody a fungovaním hospodárskej súťaže v prípade, ak by táto dohoda neexistovala. (pozri body 1076, 1092, 1121 – 1123, 1128, 1219, 1220)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 1264 – 1282, 1295 – 1303)

Na účely preskúmania prípadného dominantného postavenia podniku na danom trhu treba možnosti hospodárskej súťaže posudzovať v rámci trhu zahŕňajúceho všetky výrobky, ktoré sa so zreteľom na svoje vlastnosti zvlášť hodia na uspokojovanie stálych potrieb a sú málo zameniteľné s inými výrobkami. Definícia relevantného trhu sa vykonáva s cieľom definovať okruh, vnútri ktorého treba posúdiť, či je posudzovaný podnik schopný správať sa do značnej miery nezávisle od svojich konkurentov, zákazníkov a spotrebiteľov. Relevantný trh výrobkov teda pozostáva zo všetkých výrobkov a/alebo služieb, ktoré spotrebitelia považujú za vzájomne zameniteľné alebo nahraditeľné, a to na základe ich vlastností, cien a zamýšľaného účelu použitia. V tejto súvislosti konkurenčné vzťahy vo farmaceutickom sektore reagujú na mechanizmy, ktoré sa líšia od mechanizmov, ktorými sa riadi vzájomné konkurenčné pôsobenie obvyklé na trhoch, ktoré nie sú natoľko intenzívne regulované. Farmaceutický sektor je totiž „atypický“ v tom zmysle, že dopyt po liekoch vydávaných na predpis riadi ten, kto liek predpisuje, a nie konečný spotrebiteľ (pacient). Rovnako lekári sa vo svojom výbere predpisovaných liekov riadia hlavne ich terapeutickým účinkom. Keďže teda necenové faktory, ako je napríklad terapeutické použitie, ovplyvňujú výber lekárov, sú aj tieto faktory popri ukazovateľoch založených na cenách relevantnými okolnosťami na účely definície trhu. Sloboda výberu, ktorú majú lekári medzi originálnymi liekmi dostupnými na trhu alebo medzi originálnymi liekmi a generickými verziami iných molekúl, a pozornosť, ktorú osoby predpisujúce lieky prednostne venujú terapeutickým hľadiskám, prípadne umožňujú, aby okrem obvyklých mechanizmov cenového tlaku boli vyvíjané významné konkurenčné tlaky kvalitatívnej a necenovej povahy. Takéto tlaky môžu existovať tak v prípade, keď sa terapeutické vlastnosti lieku ukážu jasne lepšie ako u iných liekov, ktoré sú k dispozícii na liečbu tej istej choroby, ako aj v prípade, keď osoby predpisujúce lieky uznávajú alebo vnímajú dostupné lieky ako rovnocenné. Predovšetkým keď majú osoby predpisujúce lieky pri liečbe toho istého ochorenia možnosť výberu medzi liekmi, z ktorých žiaden nie je uznaný alebo vnímaný ako lepší než ostatné, potom sa analýza hospodárskej súťaže medzi týmito liekmi z veľkej časti zakladá aj na kvalitatívnom porovnaní. Keď teda existujú lieky uznané alebo vnímané ako rovnocenné alebo zastupiteľné, musí analýza trhu venovať osobitnú pozornosť okolnostiam umožňujúcim identifikovať kvalitatívne alebo necenové konkurenčné tlaky prejavujúce sa najmä snahami o získanie nových lekárov predpisujúcich lieky pri pôvodnom výbere liečby, prechodmi pacientov podstupujúcich nepretržitú liečbu k iným konkurenčným liekom, intenzitou propagačných činností uskutočňovaných v prospech lieku v prípade, keď existujú rovnocenné alebo lacnejšie alternatívy. (pozri body 1380 – 1382, 1385, 1395, 1397, 1402)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 1405 – 1592)

Rozsah preskúmania zákonnosti stanoveného v článku 263 ZFEÚ sa vzťahuje na všetky časti rozhodnutí Komisie týkajúcich sa konaní o uplatnení článkov 101 a 102 ZFEÚ, ktorých hĺbkové právne aj skutkové preskúmanie vykonáva Všeobecný súd s prihliadnutím na dôvody predložené žalobcami a so zreteľom na všetky skutočnosti, ktoré predložili. Okrem toho, hoci v oblastiach, v ktorých dochádza ku komplexným ekonomickým posúdeniam, Komisia disponuje voľnou úvahou v ekonomickej oblasti, neznamená to, že by sa mal súd Únie zdržať preskúmania toho, ako Komisia vykladá údaje ekonomickej povahy. Súd Únie musí totiž nielen overiť vecnú presnosť uplatnených dôkazných prostriedkov, ich dôveryhodnosť a koherentnosť, ale aj preskúmať, či tieto dôkazy spolu tvoria celok relevantných údajov, ktoré treba zohľadniť pri posudzovaní komplexnej situácie, a či môžu podložiť závery, ktoré sa z nich vyvodili. Pri definícii relevantného trhu na účely posúdenia existencie dominantného postavenia sa Komisia dopustí radu pochybení, ktoré môžu spochybniť výsledok jej analýzy, keď sa najmä nesprávne domnieva, že daný výrobok, teda liek určený na boj proti vysokému krvnému tlaku, sa z hľadiska terapeutického použitia líši od iných liekov tej istej terapeutickej skupiny, pričom podcení sklon pacientov zmeniť liek a v analýze konkurenčných tlakov prikladá neprimerane veľký význam cenovému faktoru. (pozri body 1587 – 1590)

Účinná represia porušení v oblasti práva hospodárskej súťaže nemôže ísť tak ďaleko, aby porušovala zásadu zákonnosti trestných činov a trestov, ktorá je zakotvená v článku 49 Charty základných práv Európskej únie. Túto zásadu však nemožno vykladať tak, že vylučuje postupné objasňovanie pravidiel trestnoprávnej zodpovednosti prostredníctvom súdneho výkladu každého jednotlivého prípadu pod podmienkou, že výsledok je primerane predvídateľný v čase, keď došlo k porušeniu, najmä vzhľadom na výklad, ktorého sa v danom čase pridržiavala judikatúra týkajúca sa dotknutého právneho ustanovenia. Rozsah pojmu predvídateľnosti závisí do veľkej miery od obsahu predmetného textu, od oblasti, na ktorú sa vzťahuje, ako aj od počtu a povahy osôb, ktorým je určený. Predvídateľnosť zákona tak nebráni tomu, aby dotknutá osoba bola nútená využiť odbornú radu s cieľom posúdiť spôsobom primeraným okolnostiam prípadu dôsledky, ktoré môžu z daného aktu vyplývať. Platí to najmä pre odborníkov zvyknutých na povinnosť vynakladať veľkú obozretnosť pri výkone svojej profesie. Je tiež možné od nich očakávať, že s osobitnou starostlivosťou posúdia riziká, ktoré táto profesia so sebou prináša. V tejto súvislosti môže spoločnosť vykonávajúca činnosť v oblasti originálnych liekov predpokladať, že stimulovaním spoločností vykonávajúcich činnosť v oblasti generických liekov, aby sa v rámci dohody o urovnaní v oblasti patentov podriadili ustanoveniam o neuvádzaní výrobkov na trh a o nenapadnutí patentov, ktoré samy osebe obmedzujú hospodársku súťaž, odníme vloženiu takýchto ustanovení do dohody o urovnaní v patentovej oblasti akúkoľvek legitimitu. Takéto vloženie sa totiž v takom prípade už viac nezakladá na uznaní platnosti patentu stranami dohody a odhaľuje tak zneužitie patentu, ktoré nemá žiadnu súvislosť s jeho špecifickým predmetom. Spoločnosť vykonávajúca činnosť v oblasti originálnych liekov teda môže dôvodne predvídať, že sa správa spôsobom, na ktorý sa vzťahuje zákaz uvedený v článku 101 ods. 1 ZFEÚ. Hoci protiprávna povaha dohôd sa takto jasne nemusí javiť vonkajšiemu pozorovateľovi, akým je Komisia alebo právnici špecializujúci sa na dané oblasti, keďže tieto dohody sú uzavreté vo forme urovnaní týkajúcich sa patentu, neplatí to pre strany dohody. (pozri body 1655, 1657, 1658, 1661, 1666)

Kumuláciu pokút uložených spoločnosti, ktorá sa zúčastnila na viacerých samostatných porušenia, nemožno v zásade považovať za neprimeranú. Táto kumulácia je o to menej neprimeraná v prípade, keď Komisia, aby zohľadnila skutočnosť, že daná spoločnosť sa dopustila viacerých porušení, hoci samostatných, ktoré sa však týkali toho istého výrobku, a vo veľkej miere tých istých geografických zón a období, uplatní opravný faktor vedúci k zníženiu hodnoty predajov týkajúcich sa rôznych porušení. Dodatočná oprava sa však ukáže ako nevyhnutná v prípade porušenia, ktoré má osobitne úzky vzťah s iným z porušení, za ktoré bola v rozhodnutí uložená sankcia, a ktoré z dôvodu, že jeho cieľom je iba posilniť účinky tohto porušenia, má nižší stupeň závažnosti ako toto porušenie. (pozri body 1685 – 1699)

Okolnosť, že neskôr počas sporového konania sú oznámené presnejšie informácie týkajúce sa výpočtu výšky pokuty za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, nemôže preukazovať, že napadnuté rozhodnutie bolo v tejto súvislosti nedostatočne odôvodnené. Na spresnenia poskytnuté autorom napadnutého rozhodnutia dopĺňajúce odôvodnenie, ktoré je už samo osebe dostatočné, sa totiž nevzťahuje vo vlastnom zmysle slova dodržiavanie povinnosti odôvodnenia, hoci môžu byť užitočné pre vnútorné preskúmanie dôvodov rozhodnutia vykonávané súdom Únie, keďže umožňujú inštitúcii vysvetliť dôvody, ktoré predstavujú základ jej rozhodnutia. (pozri bod 1732)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 1786 – 1788)

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 1802 – 1810)