Na to, aby nové tvrdenie bolo možné považovať za rozšírenie už skôr uvedeného žalobného dôvodu alebo výhrady, musí nové tvrdenie súvisieť s dôvodmi alebo výhradami pôvodne uvedenými v žalobe dostatočne úzko na to, aby ich bolo možné považovať za výsledok riadneho vývoja diskusie v súdnom konaní.

Právo poskytnúť dodatočné informácie, či dokonca návrh právneho aktu Únie, priznané organizátorom návrhu iniciatívy v prílohe II nariadenia č. 211/2011, má za dôsledok povinnosť Komisie skúmať uvedené informácie z toho istého dôvodu ako akúkoľvek inú informáciu poskytnutú pri uplatnení uvedenej prílohy, v súlade so zásadou riadnej správy vecí verejných, ku ktorej sa viaže povinnosť príslušnej inštitúcie starostlivo a nestranne preskúmať všetky relevantné skutočnosti dotknutého prípadu. Preto nezávisle dokonca aj od toho, či požadované informácie poskytnuté do registra boli dostačujúce, treba prijať záver, že na účely posúdenia, či sporný návrh spĺňa podmienky pre zápis, uvedené v článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 211/2011, Komisia musí skúmať dodatočné informácie.

Zo znenia článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 211/2011 o iniciatíve občanov vyplýva, že Komisia musí pristúpiť k prvému preskúmaniu údajov, ktorými disponuje, s cieľom posúdiť, či návrh iniciatívy občanov nepatrí zjavne mimo rámca jej právomocí, keďže je spresnené, že širšie preskúmanie sa predpokladá v prípade registrácie návrhu. Článok 10 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 211/2011 totiž uvádza, že keď Komisia dostane európsku iniciatívu občanov, do troch mesiacov uvedie v oznámení svoje právne a politické závery o uvedenej iniciatíve občanov, prípadné opatrenia, ktoré má v úmysle prijať, a odôvodnenie prijatia, resp. neprijatia týchto opatrení.

Zo spojených ustanovení článkov 174 ZFEÚ až 178 ZFEÚ vyplýva, že normotvorca Únie je oprávnený prijať opatrenia, ktoré majú za cieľ podporu celkového harmonického rozvoja Únie a konkrétne znižovanie rozdielov medzi úrovňami rozvoja v jednotlivých regiónoch a zaostalosti v najviac znevýhodnených regiónoch, venujúc v tejto súvislosti mimoriadnu pozornosť vidieckym regiónom, regiónom zasiahnutým zmenami v priemysle a regiónom závažne a trvalo znevýhodneným prírodnými a demografickými podmienkami, ako sú najsevernejšie regióny s veľmi nízkou hustotou obyvateľstva, ostrovné, cezhraničné a horské regióny.

V tejto súvislosti články 174 ZFEÚ až 178 ZFEÚ nemôžu predstavovať právny základ na prijatie aktu, ktorý vedie k novému definovaniu pojmu región v zmysle uvedených ustanovení, udeľujúc skutočné postavenie regiónom s národnostnou menšinou, a to bez ohľadu na politickú, administratívnu a inštitucionálnu situáciu, ktorá platí v dotknutých členských štátoch. V súlade s článkom 4 ods. 2 ZEÚ totiž Únia musí v rámci politiky súdržnosti rešpektovať politickú, administratívnu a inštitucionálnu situáciu, ktorá vládne v členských štátoch. Pokiaľ teda článok 3 ods. 5 nariadenia č. 1059/2003 o zostavení spoločnej nomenklatúry územných jednotiek pre štatistické účely stanovuje len na účely zabezpečenia kompatibility regionálnych štatistických údajov zohľadniť kritériá, ako sú geografická, sociálno‑hospodárska, historická, kultúrna alebo environmentálna situácia, je to len s cieľom spojiť do neadministratívnej jednotky dostatočnej veľkosti populácie administratívne jednotky existujúce v dotknutých členských štátoch a na jediný účel zabezpečiť kompatibilitu štatistík týkajúcich sa úrovne rozvoja týchto rozdielnych administratívnych jednotiek.

Z toho vyplýva, že normotvorca Únie nemôže bez porušenia článku 4 ods. 2 ZEÚ prijať akt, ktorý by definoval regióny s národnostnou menšinou, ktorým by sa mala v rámci politiky súdržnosti Únie venovať mimoriadna pozornosť, na základe autonómnych kritérií, a teda bez ohľadu na politickú, administratívnu a inštitucionálnu situáciu existujúcu v dotknutých členských štátoch. Okrem toho dokonca za predpokladu, že regióny s národnostnou menšinou by mohli zodpovedať administratívnym jednotkám existujúcim v dotknutých členských štátoch alebo spojeniam takýchto jednotiek, treba poznamenať, že zachovanie špecifických etnických, kultúrnych, náboženských či jazykových charakteristík týchto regiónov nie je cieľom, ktorý by mohol odôvodňovať prijatie právneho aktu Únie na základe článkov 174 ZFEÚ, 176 ZFEÚ, 177 ZFEÚ a 178 ZFEÚ.

(pozri body 69, 72, 74 – 77)