S cieľom preskúmať príslušnosť členského štátu, ktorý vybral clo, prináleží vnútroštátnemu súdu preveriť, či v čase, keď sa zistilo, že zásielka nebola predložená colnému úradu určenia, bolo možné zistiť miesto spáchania priestupku alebo nezrovnalosti. Ak je to tak, potom ustanovenia článku 203 ods. 1 a článku 215 ods. 1 nariadenia č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, umožňujú určiť za príslušný na vybratie colného dlhu členský štát, na ktorého území bol spáchaný prvý priestupok alebo prvá nezrovnalosť, ktoré môžu byť považované za odňatie spod colného dohľadu. Naopak, ak nemožno zistiť miesto priestupku alebo nezrovnalosti, potom je na vybratie cla podľa článkov 378 a 379 nariadenia č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, príslušný členský štát, ktorému patrí colný úrad odoslania. Článok 378 ods. 1 vykonávacieho nariadenia totiž stanovuje, že ak zásielka nie je predložená colnému úradu určenia a miesto, kde došlo k priestupku alebo nezrovnalosti, nemožno určiť, potom sa bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 215 colného kódexu o určení miesta vzniku colného dlhu, za miesto tohto priestupku alebo tejto nezrovnalosti považuje miesto v členskom štáte, v ktorom sa nachádza colný úrad odoslania, alebo miesto v členskom štáte, v ktorom sa nachádza hraničný colný úrad v mieste vstupu do Spoločenstva, ktorému bolo odovzdané oznámenie o prestupe hranice, pokiaľ v lehote stanovenej v článku 379 ods. 2 vykonávacieho nariadenia nebol predložený dôkaz o zákonnosti tranzitnej operácie alebo o mieste, kde skutočne došlo k priestupku alebo nezrovnalosti (rozsudok z 20. januára 2005, Honeywell Aerospace, C-300/03, Zb. s. I-689 , bod 21).

Skutočnosť, že odosielateľovi v colných veciach ako hlavnému zodpovednému je pripisovaná zodpovednosť za colný dlh, bez ohľadu na výšku tohto dlhu vo vzťahu k odmene, ktorú dostane, keďže koná ako odosielateľ v colných veciach, nie je v rozpore so zásadou proporcionality. Hlavný zodpovedný ako držiteľ režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva je totiž dlžníkom colného dlhu vyplývajúceho z nedodržania ustanovení o tomto režime. Cieľom zverenej zodpovednosti je teda zabezpečiť riadne a jednotné uplatňovanie ustanovení upravujúcich vyberanie colného dlhu v záujme ochrany finančných záujmov Spoločenstva a členských štátov. Rovnako skutočnosť, že hlavný zodpovedný konal v dobrej viere a že priestupok v režime vonkajšieho tranzitu Spoločenstva je výsledkom podvodu, ktorý hlavný zodpovedný nespáchal, absolútne neporušuje zásadu proporcionality. Ak by to tak bolo, potom by hlavný zodpovedný nemal silnú motiváciu zabezpečiť riadny priebeh tranzitných operácií. Je potrebné však pripomenúť, že ak vznik colného dlhu nebol zapríčinený ani podvodom, ani hrubou nedbanlivosťou zo strany hlavného zodpovedného, článok 239 nariadenia č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, ktorý predstavuje všeobecné ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní, umožňuje hlavnému zodpovednému požiadať o odpustenie cla. V tejto súvislosti články 899 až 905 nariadenia č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie, ktorým sa ustanovuje Colný kódex, zavádzajú postup administratívnej spolupráce medzi colnými orgánmi a Komisiou.

(pozri body 48 — 51, bod 3 výroku)