Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

1. Úradníci – Dočasní zamestnanci – Očakávaná výpoveď zmluvy na dobu určitú – Voľná úvaha správnych orgánov – Výpoveď s výpovednou lehotou a súčasné pozastavenie výkonu jeho služby – Povinnosť začať disciplinárne konanie

(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 47 a článok 49 ods. 1)

2. Úradníci – Práva a povinnosti – Povinnosť zachovávať lojálnosť – Rozsah – Konštatovanie porušenia povinností – Kritériá posúdenia

(Služobný poriadok úradníkov, články 11, 12, 12b a 17a)

3. Úradníci – Dočasní zamestnanci – Očakávaná výpoveď zmluvy na dobu určitú – Voľná úvaha správnych orgánov – Povinnosť starostlivosti prislúchajúca správnym orgánom – Zohľadnenie záujmov dotknutého zamestnanca – Súdne preskúmanie – Hranice

1. Orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy nemôže platne jednostranne vypovedať zmluvu dočasného zamestnanca prostredníctvom priznania výpovednej lehoty podľa článku 47 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, pričom zároveň voči dotknutému zamestnancovi uplatní pozastavenie výkonu jeho služby podľa článku 49 ods. 1 druhého pododseku podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov bez toho, aby proti uvedenému zamestnancovi okrem toho začal disciplinárne konanie na základe vážneho priestupku.

(pozri bod 50)

2. Ustanovenia článkov 11, 12, 12b a 17a služobného poriadku sú vyjadrením základnej povinnosti zachovávať lojálnosť a spolupráce úradníka voči Únii a svojim nadriadeným. Odôvodnené sú na základe úloh všeobecného záujmu, ktorými je poverená Únia, pričom sa občania a členské štáty musia môcť spoľahnúť, že budú riadne splnené. Tieto povinnosti majú v podstate chrániť vzťah dôvery, ktorý musí existovať medzi Úniou a ich úradníkmi či zamestnancami.

Úradník by verbálnym alebo písomným vyjadrením či akýmkoľvek iným konaním nemal konať v rozpore so svojimi služobnými povinnosťami voči Únii, ktorej má slúžiť, čím by narušil vzťah dôvery, ktorý existuje medzi ním a Úniou a v konečnom dôsledku sťažil, ba priam znemožnil, splnenie úloh, ktorými je Únia poverená. V tomto prípade by sa Únii bránilo v sledovaní svojich záujmov, pričom sú v dôsledku toho tiež dotknuté záujmy služby.

Tieto ustanovenia zakladajú na rámec konkrétnych povinností vyplývajúcich z plnenia osobitných úloh zverených úradníkovi, všeobecnú povinnosť úradníka zachovávať lojálnosť. Povinnosť úradníka rešpektovať dôstojnosť svojej funkcie sa neobmedzuje na osobitný okamih, keď vykonáva určitú špecifickú úlohu, ale je povinný ju dodržiavať za každých okolností.

Tieto povinnosti platia všeobecne a objektívne. Konštatovanie porušenia týchto povinností nie je podmienené tým, že dotknutý úradník spôsobil Únii ujmu a ani existenciou sťažnosti osoby alebo členského štátu, v ktorej sa tvrdí, že úradník svojim prístupom spôsobil ujmu.

(pozri body 61 – 66)

Odkaz:

Súdny dvor: 6. marca 2001, Connolly/Komisia, C‑274/99 P, body 44, 46 a 47

Súd prvého stupňa: 3. júla 2001, E/Komisia, T‑24/98 a T‑241/99, bod 76; 9. júla 2002, Zavvos/Komisia, T‑21/01, body 37 až 40

Súd pre verejnú službu: 8. novembra 2007, Andreasen/Komisia, F‑40/05, bod 233 a tam citovaná judikatúra; 17. júla 2012, BG/Ombudsman, F‑54/11, bod 128

3. Príslušný orgán má veľkú mieru voľnej úvahy pri posúdení záujmu služby v prípade očakávanej výpovede zmluvy na dobu určitú dočasného zamestnanca s odôvodnením, že jedno alebo viacero porušení služobných povinností dotknutým zamestnancom spôsobilo narušenie vzťahu dôvery medzi orgánom a zamestnancom a že tento vzťah nemožno obnoviť. V dôsledku toho sa musí preskúmanie súdom Únie obmedziť na to, či dotknutý orgán konal v primeraných medziach a nepoužíval svoju voľnú úvahu zjavne nesprávnym spôsobom.

Príslušný orgán je povinný pri rozhodovaní o postavení zamestnanca zohľadniť všetky skutočnosti, ktoré môžu byť pre toto rozhodnutie určujúce, predovšetkým však záujem príslušného zamestnanca. Vyplýva to totiž z toho, že administratíva je povinná dodržiavať zásadu povinnej starostlivosti, ktorá je výsledkom rovnováhy vzájomných práv a povinností, ktorú služobný poriadok a analogicky podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov vytvorili vo vzťahoch medzi verejným orgánom a jeho zamestnancami.

(pozri body 67 – 69)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 12. decembra 2000, Dejaiffe/ÚHVT, T‑223/99, bod 53