Keywords

Summary



Keywords

1. Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie pravidelne predkladaných dôkazných prostriedkov – Neprípustnosť s výnimkou skreslenia – Povinnosť Súdu prvého stupňa odôvodniť svoje posúdenie dôkazných prostriedkov – Dosah

(Článok 225 ES; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek; nariadenie Rady č. 2377/90)

2. Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Dostatočne kvalifikované porušenie práva Spoločenstva – Miera voľnej úvahy inštitúcie pri prijímaní aktu – Potreba zohľadniť túto voľnú úvahu pri preskúmaní zodpovednosti

(Článok 288 druhý odsek ES)

3. Poľnohospodárstvo – Jednotná právna úprava – Maximálne limity rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu – Postup na stanovenie – Nariadenie č. 2377/90 – Dočasná nečinnosť Komisie pri stanovení maximálnych limitov rezíduí pre progesterón – Dostatočne kvalifikované porušenie práva Spoločenstva – Neexistencia

(Článok 288 druhý odsek ES; nariadenie Rady č. 2377/90)

Summary

1. Ak aj prináleží Súdu prvého stupňa posúdiť dôležitosť, ktorú je potrebné pripísať predloženým dôkazom, a ak aj nemôže byť povinný výslovne odôvodniť svoje posúdenie, pokiaľ ide o dôležitosť každého dôkazu, ktorý mu bol predložený, predovšetkým, ak sa domnieva, že tieto sú zbytočné alebo nerelevantné pre riešenie sporu, Súd prvého stupňa je však povinný poskytnúť odôvodnenie umožňujúce Súdnemu dvoru vykonať jeho súdne preskúmanie. Uvedené odôvodnenie musí umožniť Súdnemu dvoru vykonať preskúmanie údajného skreslenia dôkazov, ktoré boli predložené Súdu prvého stupňa.

Vo svojom rozsudku stanovujúcom zodpovednosť Spoločenstva za nepredloženie návrhu nariadenia pre určenie limitov maximálneho obsahu rezíduí (MRL) pre progesterón zo strany Komisie pred 25. júlom 2001, Súd prvého stupňa, odkazujúc na jediné stanovisko výboru pre veterinárne liečivá, odporúčajúce zahrnutie progesterónu do prílohy II nariadenia č. 2377/90, ktorým sa stanovuje postup spoločenstva na určenie maximálnych limitov rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu, bez toho, aby výslovne uviedol dôvody, na základe ktorých by sa mala Komisia riadiť uvedeným stanoviskom a nezobrať do úvahy odlišné stanoviská pochádzajúce z iných zdrojov, neumožňuje Súdnemu dvoru identifikovať vzťah, ktorý Súd prvého stupňa preukázal medzi stanoviskom uvedeného výboru a právnymi dôsledkami, ktoré z neho vyvodil. Z uvedeného vyplýva, že Súd prvého stupňa v tomto bode svoj rozsudok neodôvodnil dostatočne.

(pozri body 50, 53)

2. Právo na náhradu škody ako právo Spoločenstva sa prizná, ak sú splnené tri podmienky, a síce, že porušené právne pravidlo má za cieľ priznať práva jednotlivcom, porušenie je dostatočne kvalifikované a medzi porušením povinnosti zo strany inštitúcie a škodou, ktorú utrpeli poškodené osoby, existuje priama príčinná súvislosť.

Pokiaľ ide o druhú podmienku rozhodujúcim kritériom pre určenie, že porušenie práva Spoločenstva je dostatočne kvalifikované, je zjavné a závažné prekročenie miery voľnej úvahy inštitúciou Spoločenstva. Ak táto inštitúcia disponuje iba značne obmedzenou mierou voľnej úvahy alebo žiadnou, môže pre určenie existencie dostatočne kvalifikovaného porušenia postačovať jednoduché porušenie práva Spoločenstva. Pre určenie, či v prejednávanej veci ide o takéto porušenie, je preto rozhodujúca miera voľnej úvahy, ktorou disponuje dotknutá inštitúcia.

Súd prvého stupňa sa preto dopustil nesprávneho právneho posúdenia v tom, že bez toho, aby určil mieru voľnej úvahy, ktorou Komisia disponuje, určil že jej nečinnosť predstavuje zjavné a závažné porušenie práva Spoločenstva zakladajúce zodpovednosť Spoločenstva.

(pozri body 63 – 66, 69)

3. Komisia musí disponovať, v súvislosti s delikátnou a kontroverznou dokumentáciou, mierou voľnej úvahy a dostatočnou lehotou na to, aby vedecké otázky determinujúce jej rozhodnutie podrobila novému preskúmaniu.

Tým, že nepredložila návrh nariadenia pre určenie limitov maximálneho obsahu rezíduí (MRL) pre progesterón pred 25. júlom 2001, v súlade s nariadením č. 2377/90, ktorým sa stanovuje postup spoločenstva na určenie maximálnych limitov rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu, sa Komisia nedopustila porušenia práva Spoločenstva dostatočne kvalifikovaným spôsobom na vznik zodpovednosti Spoločenstva.

Hoci bola na Komisiu podaná žiadosť o stanovenie MRL pre progesterón už od roku 1993, Komisia bola konfrontovaná so situáciou pretrvávajúcej vedeckej neistoty charakterizovanou odlišnosťami medzi vedeckými stanoviskami. Dospela teda k predbežnému stanovisku smerujúcemu k zachovaniu používania progesterónu na terapeutické a zootechnické účely až v roku 2000. Nemohla predložiť uvedený návrh pokiaľ nezaujala stanovisko, predstavujúce etapu, ktorá musí nevyhnutne predchádzať zaujatiu stanoviska k otázke stanovenia MRL pre uvedenú látku, keďže MRL môže byť stanovený pre farmakologicky aktívnu látku iba vtedy, ak je táto látka určená na uvedenie na trh.

(pozri body 75, 82, 87, 93)