Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Akty určené na vytvorenie právnych účinkov – Pojem – Podmienky

(Článok 263 ZFEÚ)

2. Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Akty so záväznými právnymi účinkami – Rozhodnutie Komisie určené členskému štátu o uložení povinnosti poskytnúť informácie v rámci konania o štátnej pomoci, prijaté na základe článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 – Zahrnutie

(Článok 263 prvý odsek ZFEÚ a článok 288 štvrtý odsek ZFEÚ; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 10 ods. 2 a 3)

3. Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Prípravné akty – Vylúčenie – Rozhodnutie Komisie určené členskému štátu o uložení povinnosti poskytnúť informácie, prijaté na základe článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 – Akt so samostatnými právnymi účinkami – Zahrnutie

(Články 258 ZFEÚ a 263 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 10 ods. 3)

4. Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú – Rozhodnutie Komisie určené členskému štátu o uložení povinnosti poskytnúť informácie o verejnoprávnom podniku, prijaté na základe článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 – Žaloba podaná týmto podnikom – Prípustnosť

(Článok 263 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 10 ods. 3)

Summary

1. V súvislosti so žalobami o neplatnosť podávanými členskými štátmi alebo inštitúciami vyplýva, že za napadnuteľné akty v zmysle článku 263 ZFEÚ sa považujú všetky opatrenia prijímané inštitúciami bez ohľadu na ich formu, ktoré majú vyvolávať záväzné právne účinky. Členský štát môže okrem iného podať žalobu o neplatnosť aktu s takýmito záväznými účinkami bez toho, aby musel preukazovať záujem na konaní.

Keď žalobu o neplatnosť proti aktu prijatému inštitúciou podáva fyzická alebo právnická osoba, túto žalobu možno podať len vtedy, pokiaľ môžu byť záujmy žalobcu dotknuté záväznými právnymi účinkami tohto aktu tým, že podstatným spôsobom zmenia jeho právne postavenie. Ak podá neprivilegovaný žalobca žalobu o neplatnosť proti aktu, ktorý mu nie je určený, uvedená požiadavka týkajúca sa dotknutosti záujmov žalobcu sa potom prekrýva s podmienkami stanovenými v článku 263 štvrtom odseku ZFEÚ.

(pozri body 36 – 38)

2. Účelom rozhodnutia Komisie vydaného na základe článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ], ktorým členskému štátu nariaďuje, aby jej poskytol informácie týkajúce sa údajne protiprávnej pomoci, je spôsobiť právne účinky, a preto je takéto rozhodnutie napadnuteľným aktom v zmysle článku 263 ZFEÚ. Takýto príkaz sa totiž vydáva v druhej fáze konania zavedeného článkom 10 tohto nariadenia, aby sa Komisii umožnilo získať od dotknutého členského štátu potrebné informácie o takej pomoci, pričom ide o fázu, v ktorej Komisia prijíma rozhodnutie podľa článku 288 ZFEÚ. Vzhľadom na to, že normotvorca Únie stanovil, že príkaz na poskytnutie informácií má formu rozhodnutia, prejavil tým vôľu dať takému aktu záväznú povahu.

(pozri body 41, 43 – 45)

3. Dočasné opatrenia, ktoré slúžia na prípravu konečného rozhodnutia, v zásade nie sú aktmi, ktoré môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť. Žaloba o neplatnosť podaná proti aktom vyjadrujúcim predbežné stanovisko Komisie by totiž mohla viesť súd Únie k posudzovaniu otázok, ku ktorým ešte táto inštitúcia nemala príležitosť vysloviť sa, čo by tak mohlo mať za následok predbiehanie diskusie o meritórnej stránke veci a miešanie jednotlivých fáz správneho a súdneho konania. Pripustenie takej žaloby by bolo teda nezlučiteľné so systémom rozdelenia právomocí medzi Komisiu a súdy Únie i so systémom prostriedkov nápravy, ktoré Zmluva stanovuje, ako aj s požiadavkami na riadny výkon spravodlivosti a riadny priebeh správneho konania Komisie.

Dočasný akt nemôže byť predmetom žaloby ani vtedy, keď je preukázané, že na jeho protiprávnosť sa možno odvolávať na podporu žaloby proti konečnému rozhodnutiu, ktorého je prípravnou fázou. Za takých podmienok poskytuje žaloba proti rozhodnutiu, ktorým sa konanie končí, záruku dostatočnej súdnej ochrany. Ak táto posledná podmienka nie je splnená, dočasný akt bude považovaný za akt, ktorý vyvoláva samostatné právne účinky, a teda musí byť možné napadnúť ho žalobou o neplatnosť.

To platí v prípade príkazu Komisie adresovaného členskému štátu poskytnúť informácie o príjmoch a nákladoch verejnoprávneho podniku v rámci konania o štátnej pomoci na základe článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ]. Žaloba podaná proti rozhodnutiu, ktorým sa končí konanie o takej štátnej pomoci, totiž žalobcom nemôže poskytnúť záruku dostatočnej súdnej ochrany, keďže na jednej strane protiprávnosť dočasného aktu, teda neprimeranosť príkazu v tom, že vyžaduje irelevantné informácie, nemôže ovplyvniť zákonnosť konečného rozhodnutia Komisie, pretože toto rozhodnutie sa nebude zakladať na informáciách získaných z odpovede na uvedený príkaz, a keďže na druhej strane odmietnutie dotknutého členského štátu takému príkazu vyhovieť je nesplnením si povinnosti, ktorá mu je uložená na základe Zmlúv v zmysle článku 258 ZFEÚ, v rámci ktorého nevykonanie takéhoto príkazu nie je možné odôvodňovať jeho údajnou protiprávnosťou. V dôsledku toho treba akékoľvek spochybnenie takého príkazu urobiť v rámci odlišného konania, a to žalobou o neplatnosť podľa článku 263 ZFEÚ.

(pozri body 50 – 60)

4. V súlade s článkom 263 štvrtým odsekom ZFEÚ môže fyzická alebo právnická osoba podať žalobu proti rozhodnutiu určenému inej osobe len vtedy, ak sa jej toto rozhodnutie priamo a osobne týka. V tejto súvislosti sa príkaz Komisie adresovaný členskému štátu poskytnúť informácie o príjmoch a nákladoch verejnoprávneho podniku v rámci konania o štátnej pomoci na základe článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ] priamo týka tohto podniku, keďže tento podnik má po prvé prospech z opatrenia, ktorého sa informácie požadované v tomto príkaze týkajú, a ako vlastník týchto informácií bude nútený vyhovieť príkazu na poskytnutie informácií a po druhé zo samotného sporného aktu určitým a úplným spôsobom vyplýva obsah požadovaných informácií bez toho, aby bola dotknutému členskému štátu ponechaná voľná úvaha. Taký podnik je okrem toho takým príkazom osobne dotknutý, ak sa v ňom uvedené informácie týkajú len tohto podniku v rámci konania o preskúmaní údajnej štátnej pomoci v prospech štátu.

(pozri body 65, 68 – 70, 74)