NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA

MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA

prednesené 5. mája 2022 ( 1 )

Spojené veci C‑68/21 a C‑84/21

Iveco Orecchia SpA

proti

APAM Esercizio SpA (C‑68/21),

Brescia Trasporti SpA (C‑84/21),

za účasti:

Veneta Servizi International Srl unipersonale,

Var Srl,

Di Pinto & Dalessandro SpA

Bellizzi Srl

[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko)]

„Prejudiciálne konanie – Verejné obstarávanie – Smernica 2014/25/EÚ – Články 60 a 62 – Technické špecifikácie – Komponenty pre autobusy značky Iveco alebo rovnocenné – Dôkaz o rovnocennosti – Smernica 2007/46/ES – Článok 10 ods. 2, článok 19 ods. 1, článok 28 ods. 1 a príloha IV – Typové schválenie ES – Komponenty – Požiadavka, aby komponenty zahrnuté v jednom z regulačných aktov, ktoré sú uvedené v prílohe IV, mali typové schválenie ES“

1. Dva talianske verejnoprávne podniky zodpovedné za poskytovanie služieb mestskej a medzimestskej osobnej dopravy vo svojich príslušných mestách (Mantova a Brescia) vyhlásili verejné obstarávanie na dodanie náhradných dielov pre autobusy. Týmito náhradnými dielmi mohli byť tak originálne náhradné diely značky Iveco, čo bola značka vozidiel, ako aj rovnocenné náhradné diely.

2. Po zadaní zákaziek na dodanie tovaru podnik, ktorý nebol úspešným uchádzačom, podal opravné prostriedky, v ktorých spochybňuje, či „rovnocenné náhradné diely“ mali mať typové schválenie ES v súlade so smernicou 2007/46/ES ( 2 ).

3. Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) sa predovšetkým pýta, či je na dodanie rovnocenných náhradných dielov potrebné schválenie, alebo či by stačilo predložiť spolu s ponukou vyhlásenie o rovnocennosti so schváleným originálnym náhradným dielom.

I. Právny rámec. Právo Únie

A. Smernica 2007/46

4. Článok 1 („Predmet úpravy“) stanovuje: „Táto smernica ustanovuje zosúladený rámec, ktorý obsahuje správne ustanovenia a všeobecné technické požiadavky na schválenie všetkých nových vozidiel, ktoré patria do jej rozsahu pôsobnosti, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá na účely uľahčenia ich evidencie, predaja a uvedenia do prevádzky v premávke v rámci Spoločenstva. Touto smernicou sa tiež ustanovujú opatrenia na predaj a uvedenie do prevádzky v premávke častí a vybavení určených pre vozidlá schválené v súlade s touto smernicou. Osobitné technické požiadavky týkajúce sa konštrukcie a fungovania vozidiel sa pri uplatňovaní tejto smernice ustanovia v regulačných aktoch, ktorých úplný zoznam je uvedený v prílohe IV.“

5. Podľa článku 2 („Rozsah pôsobnosti“): „1. Táto smernica sa uplatňuje na schválenie typu vozidiel navrhnutých a vyrobených v jednom alebo vo viacerých stupňoch na používanie na cestách a systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek navrhnutých a vyrobených pre tieto vozidlá. …“.

6. V súlade s článkom 3 („Vymedzenie pojmov“): „Na účely tejto smernice a regulačných aktov uvedených v zozname v prílohe IV, pokiaľ v nich nie je uvedené inak: 1. ‚regulačný akt‘ je samostatná smernica alebo nariadenie alebo predpis EHK OSN, ktorý je pripojený k revidovanej dohode z roku 1958; 2. ‚samostatná smernica alebo nariadenie‘ je smernica alebo nariadenie uvedené v časti I prílohy IV tejto smernice. Tento pojem zahŕňa tiež vykonávacie akty; 3. ‚typové schválenie‘ je postup, ktorým členský štát osvedčuje, že typ vozidla, systému, komponentu alebo samostatnej technickej jednotky spĺňa príslušné správne ustanovenia a technické požiadavky; 4. ‚národné typové schválenie‘ je postup typového schválenia stanovený vnútroštátnym právom členského štátu, pričom platnosť tohto schválenia je obmedzená na územie tohto členského štátu; 5. ‚typové schválenie ES‘ znamená postup, ktorým členský štát osvedčuje, že typ vozidla, systému, komponentu alebo samostatnej technickej jednotky spĺňa príslušné správne ustanovenia a technické požiadavky tejto smernice a regulačných aktov uvedených v zozname v prílohe IV alebo XI; … 24. ‚komponent‘ je zariadenie, na ktoré sa vzťahujú požiadavky regulačného aktu, ktoré má byť časťou vozidla, ktoré môže byť typovo schválené nezávisle od vozidla, ak to výslovne umožňujú ustanovenia regulačného aktu; …“.

7. Článok 7 („Postup, ktorý sa má dodržať pri typovom schválení ES systémov, komponentov alebo samostatných technických jednotiek“) znie: „1. Výrobca predloží žiadosť schvaľovaciemu orgánu. Môže sa podať len jedna žiadosť týkajúca sa príslušného typu vozidla, systému, komponentu alebo samostatnej technickej jednotky a môže sa podať len v jednom členskom štáte. Za každý typ, ktorý má byť schválený, sa podá samostatná žiadosť. 2. K žiadosti má byť priložená informačná zložka, ktorej obsah je určený v samostatných smerniciach alebo nariadeniach. …“

8. Článok 10 („Osobitné ustanovenia o systémoch, komponentoch alebo samostatných technických jednotkách“) stanovuje: „… 2. Členský štát udelí typové schválenie ES komponentu alebo samostatnej technickej jednotky všetkým typom komponentov alebo samostatných technických jednotiek, ktoré zodpovedajú údajom informačnej zložky a ktoré spĺňajú technické požiadavky uvedené v príslušnej samostatnej smernici alebo nariadení, ako je predpísané v prílohe IV. …“

9. V článku 19 („Značka typového schválenia ES“) sa uvádza: „1. Výrobca komponentu alebo samostatnej technickej jednotky, aj keď je súčasťou systému, pripevní na každý komponent alebo na každú jednotku vyrábanú v zhode so schváleným typom značku typového schválenia ES, ktorú vyžaduje príslušná samostatná smernica alebo nariadenie. 2. Ak sa nevyžaduje značka typového schválenia ES, výrobca pripevní aspoň svoj obchodný názov alebo obchodnú značku a číslo typu a/alebo identifikačné číslo. 3. Značka typového schválenia ES je v súlade s doplnkom k prílohe VII.“

10. Článok 28 („Predaj komponentov a samostatných technických jednotiek a ich uvedenie do prevádzky v premávke“) stanovuje: „1. Členské štáty povolia predaj komponentov alebo samostatných technických jednotiek alebo ich uvedenie do prevádzky v premávke, ak spĺňajú požiadavky príslušných regulačných aktov a iba ak sú riadne označené v súlade s článkom 19. …“

11. V článku 46 („Sankcie“) je uvedené: „Členské štáty určia sankcie, ktoré sa uplatňujú na porušenie ustanovení tejto smernice a najmä zákazov obsiahnutých v článku 31 alebo z neho vyplývajúcich a regulačných aktov uvedených v prílohe IV časti I[,] a prijmú všetky potrebné opatrenia na ich vykonávanie. …“

12. Príloha IV („Zoznam požiadaviek na účely typového schválenia ES vozidiel“) sa skladá z dvoch častí: v jednej časti sa nachádza zoznam „regulačných aktov“ (samostatných smerníc a nariadení) a v druhej časti sú predpisy EHK OSN najprv vymedzené [ako predpisy, ku ktorým „Spoločenstvo pristúpilo ako zmluvná strana ‚revidovanej Ženevskej dohody z roku 1958‘ Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov rozhodnutím Rady 97/836/ES (Ú. v. ES L 346, 1997, s. 78; Mim. vyd. 11/027, s. 52) alebo nasledujúcimi rozhodnutiami Rady uvedenými v článku 3 ods. 3 uvedeného rozhodnutia“] a potom vymenované.

B. Smernica 2014/25/EÚ ( 3 )

13. Článok 60 („Technické špecifikácie“) stanovuje: „1. V súťažných podkladoch sa uvedú technické špecifikácie vymedzené v prílohe VIII bode 1. Technické špecifikácie stanovia požadované charakteristické znaky prác, služieb alebo tovaru. … 2. Technické špecifikácie umožňujú hospodárskym subjektom rovnaký prístup k postupu obstarávania a nemajú za následok vytváranie neopodstatnených prekážok otváraniu verejného obstarávania hospodárskej súťaži. 3. Bez toho, aby boli dotknuté záväzné vnútroštátne technické pravidlá, pokiaľ sú zlučiteľné s právom Únie, sa technické špecifikácie formulujú jedným z týchto spôsobov: a) pomocou výkonnostných alebo funkčných požiadaviek vrátane environmentálnych charakteristických znakov za predpokladu, že tieto parametre sú dostatočne presné na to, aby uchádzačom umožnili určiť predmet zákazky a aby obstarávateľom umožnili zákazku zadať; b) odkazom na technické špecifikácie a podľa uprednostňovaného poradia na: vnútroštátne normy, ktorými sa transponujú európske normy, európske technické osvedčenia, spoločné technické špecifikácie, medzinárodné normy, iné technické referenčné systémy zavedené európskymi úradmi pre normalizáciu, alebo ak žiadne z nich neexistujú, odkazom na vnútroštátne normy, vnútroštátne technické osvedčenia alebo vnútroštátne technické špecifikácie týkajúce sa dizajnu, výpočtu, vykonania prác a použitia tovaru; každý odkaz je doplnený slovami ‚alebo rovnocenné‘; c) pomocou výkonnostných alebo funkčných požiadaviek uvedených v písmene a) s odkazom na technické špecifikácie uvedené v písmene b) ako prostriedok predpokladu súladu s takýmito výkonnostnými alebo funkčnými požiadavkami; d) odkazom na technické špecifikácie uvedené v písmene b) pre určité charakteristické znaky a odkazom na výkonnostné alebo funkčné požiadavky uvedené v písmene a) pre ostatné charakteristické znaky. 4. Pokiaľ si to nevyžaduje predmet zákazky, technické špecifikácie nesmú odkazovať na konkrétnu značku alebo zdroj alebo na určitý postup, ktorý charakterizuje výrobky alebo služby, ktoré poskytuje konkrétny hospodársky subjekt, ani na ochranné známky, patenty, druhy alebo určitý pôvod alebo výrobu, ak by to viedlo k uprednostneniu alebo vylúčeniu určitých podnikov alebo určitých výrobkov. Takýto odkaz sa povoľuje len výnimočne, ak nemožno dostatočne presne a zrozumiteľne opísať predmet zákazky podľa odseku 3. Takýto odkaz je doplnený slovami ‚alebo rovnocenné‘. 5. Ak obstarávateľ využíva možnosť odkazu na technické špecifikácie uvedené v odseku 3 písm. b), nesmie zamietnuť ponuku z dôvodu, že ponúkané práce, tovar alebo služby nespĺňajú technické špecifikácie, na ktoré ponuka odkazuje, ak uchádzač vo svojej ponuke akýmkoľvek vhodným spôsobom, vrátane spôsobu preukázania uvedeného v článku 62, preukáže, že navrhované riešenia rovnocenne spĺňajú požiadavky vymedzené v technických špecifikáciách. 6. … Uchádzač vo svojej ponuke akýmkoľvek vhodným spôsobom vrátane spôsobov podľa článku 62 preukáže, že tovar, služby alebo práce, ktoré spĺňajú danú normu, spĺňajú výkonnostné alebo funkčné požiadavky obstarávateľa.“

14. V článku 62 („Skúšobné protokoly, certifikácia a iné dôkazové prostriedky“) sa uvádza: „1. Obstarávatelia môžu od hospodárskych subjektov požadovať, aby na preukázanie súladu s požiadavkami alebo kritériami stanovenými v technických špecifikáciách, kritériách na vyhodnotenie ponúk alebo podmienkach plnenia zákazky predložili skúšobný protokol vypracovaný orgánom posudzovania zhody alebo osvedčenie vydané takýmto orgánom. Ak obstarávatelia požadujú predloženie osvedčení vydaných osobitným orgánom posudzovania zhody, obstarávatelia musia akceptovať aj osvedčenia iných rovnocenných orgánov posudzovania zhody. … 2. Ak dotknutý hospodársky subjekt nemal prístup k osvedčeniam alebo skúšobným protokolom uvedeným v odseku 1 alebo ak nemal možnosť získať ich v príslušných lehotách, obstarávatelia popri dôkazových prostriedkoch uvedených v odseku 1 akceptujú aj iné vhodné dôkazové prostriedky, napr. technickú dokumentáciu výrobcu, a to za predpokladu, že za tento chýbajúci prístup nenesie zodpovednosť tento hospodársky subjekt a ak dotknutý hospodársky subjekt týmto dokáže, že práce, tovar alebo služby spĺňajú požiadavky alebo kritériá stanovené v technických špecifikáciách, kritériách na vyhodnotenie ponúk alebo podmienkach plnenia zákazky. …“

II. Skutkový stav, konania a prejudiciálne otázky

A. Sporné postupy obstarávania

1. Vec C‑68/21

15. APAM Esercizio SpA, podnik, ktorý pôsobí v odvetví mestskej a medzimestskej verejnej dopravy v Mantove (Taliansko), vyhlásil ( 4 ) verejnú súťaž na dodanie „originálnych náhradných dielov Iveco alebo rovnocenných náhradných dielov pre autobusy“ (CIG 7602877C91) na obdobie dvoch rokov v odhadovanej hodnote 710000 eur.

16. V článku 5.1 („Typy náhradných dielov“) súťažných podkladov boli rozlíšené: – „náhradné diely určené na zaistenie bezpečnosti vozidla a na ochranu životného prostredia“. Pokiaľ ide o tieto náhradné diely, „komponenty podliehajúce schvaľovacím skúškam s vozidlom alebo ako samostatné technické jednotky [sa mali] dodávať len originálne alebo rovnocenné komponenty legálne schválené podľa vnútroštátnych právnych predpisov (zákon o prevádzke vozidiel na pozemných komunikáciách) a právnych predpisov Spoločenstva (smernica 98/14/EHS, smernica 2007/46 a príloha IV tejto smernice)“, – „originálne náhradné diely (alebo po prvýkrát namontované náhradné diely)“, – „rovnocenné náhradné diely“ vymedzené ako „náhradné diely (súčiastky, komponenty, súpravy), ktorých kvalita je rovnocenná kvalite originálneho náhradného dielu, alebo náhradné diely, ktorých kvalita je aspoň rovná kvalite komponentov použitých pri montáži vozidla, vyrobené podľa technických špecifikácií a vlastných výrobných noriem výrobcu originálneho náhradného dielu“.

17. V spomenutom článku bolo ďalej stanovené, že „uvedené [rovnocenné] náhradné diely v súlade s právnymi predpismi Únie a s platnými právnymi predpismi môže vyrábať ktorýkoľvek podnik, ktorý je schopný kedykoľvek osvedčiť v súlade s platnou právnou úpravou (UNI‑CEI‑ENISO/IEC 17050), že kvalita vyrábaných náhradných dielov zodpovedá kvalite originálnych náhradných dielov používaných pri montáži predmetných motorových vozidiel“.

18. V článku 5.2 („Osvedčenia a vyhlásenia“) súťažných podkladov bolo uvedené, že uchádzač „musí predložiť v rámci obstarávania v prípade navrhovaného rovnocenného náhradného dielu osvedčenie o zhode alebo osobitné schválenie náhradného dielu poskytnuté výrobcom alebo schvaľovacou inštitúciou alebo skúšobným laboratóriom, ktoré sú certifikované podľa normy ISO 45000“.

19. Článok 15 („Administratívna dokumentácia“) súťažných podkladov v písmene d) vyžadoval „… náležitú technickú dokumentáciu týkajúcu sa každého navrhovaného rovnocenného náhradného dielu, ku ktorej bude pripojené: … Osvedčenie o schválení výrobku, pokiaľ je povinné, vystavené výrobcom navrhovaného rovnocenného náhradného dielu; osvedčenie o rovnocennosti dodávaného výrobku vo vzťahu k príslušnému pôvodnému (alebo po prvýkrát namontovanému) výrobku z hľadiska úplnej zameniteľnosti –bez akejkoľvek úpravy – náhradného dielu v rámci celku alebo systému, do ktorého sa má namontovať, a výkonnostných vlastností, ktoré zaručia riadnu funkčnosť a bezpečnosť výrobku v systéme, ako aj rovnakú životnosť, vystavené výrobcom navrhovaného rovnocenného náhradného dielu“.

20. Do tohto postupu sa prihlásili tri podniky, okrem iných Iveco Orecchia a Veneta Servizi International Srl unipersonale, pričom zákazka bola zadaná druhej uvedenej spoločnosti.

2. Vec C‑84/21

21. Brescia Trasporti SpA, podnik, ktorý pôsobí v odvetví mestskej a medzimestskej verejnej dopravy v Brescii (Taliansko), vyhlásil ( 5 ) postup obstarávania so základnou hodnotou zákazky odhadovanou na 2100000 eur, ktorého predmetom bolo „dodanie náhradných dielov pre autobusy značky Iveco vybavené motorom Iveco – CIG 7680570EDB“.

22. V článku 1 („Technické definície“) dokumentu, ktorý obsahoval technické špecifikácie obstarávania, boli uvedené tri typy náhradných dielov: „originálne náhradné diely“, „po prvýkrát namontované originálne náhradné diely“ a „rovnocenné náhradné diely“.

23. Podľa odseku 3 uvedeného článku 1 „náhradné diely rovnocennej kvality rovnocenné originálnemu náhradnému dielu sú diely, ktorých kvalita je aspoň rovná kvalite komponentov použitých pri výrobe vozidla, vyrobené podľa technických špecifikácií a vlastných výrobných noriem výrobcu náhradného dielu“.

24. V článku 2 („Vlastnosti dodávaných náhradných dielov…“) toho istého dokumentu bolo uvedené, že uchádzač musí v prípade každého náhradného dielu uviesť, či chce dodať originálny náhradný diel, po prvýkrát namontovaný náhradný diel alebo rovnocenný náhradný diel.

25. V článku 3 („Dokumentácia, ktorá sa musí predložiť s ponukou“) sa – pokiaľ ide o „náhradné diely rovnocennej kvality“ – vyžadovalo, aby k ponuke bolo – pod hrozbou vylúčenia – pripojené „osvedčenie výrobcu náhradného dielu, v ktorom bude v prípade každého náhradného dielu preukázané, že – kvalita náhradných dielov je dostatočne vysoká na to, aby ich používanie neohrozilo dobrú povesť povolenej siete, – tieto náhradné diely sú úplne zameniteľné s originálnymi náhradnými dielmi… bez toho, aby bolo potrebné akokoľvek upraviť náhradný diel, celok alebo systém, do ktorého sa má namontovať…“.

26. V článku 3 bolo ďalej uvedené, že „dodávateľ musí navyše predložiť osvedčenie o schválení výrobku, pokiaľ je povinné. Čo sa týka brzdového obloženia, brzdových kotúčov a bubnov, dodávateľ musí okrem vyššie uvedených dokumentov predložiť osvedčenie, ktoré preukáže schválenie Spoločenstva EHK R90“.

27. Na postupe obstarávania sa zúčastnili Iveco Orecchia a VAR Srl, pričom zákazka bola zadaná druhej uvedenej spoločnosti.

B. Konania vo veci samej a prejudiciálna otázka

28. Iveco Orecchia podala na Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – sezione staccata di Brescia (Regionálny správny súd pre región Lombardsko – oddelenie Brescia, Taliansko) žaloby proti obom rozhodnutiam o zadaní zákazky, pričom v podstate tvrdila, že – úspešní uchádzači prostredníctvom osvedčenia alebo inými prostriedkami nepreukázali schválenie komponentov, ktoré sa vyžadovalo podľa dokumentov týkajúcich sa zákazky a príslušných právnych predpisov, – subsidiárne podmienky obstarávania boli nezákonné, ak by sa vykladali v tom zmysle, že nevyžadovali, pokiaľ to bolo potrebné, predložiť osvedčenie o schválení vydané príslušným orgánom alebo v každom prípade dôkaz o existencii tohto schválenia.

29. Prvostupňový súd zamietol obe žaloby spoločnosti Iveco Orecchia rozsudkami z 25. júna 2019 a z 26. augusta 2019, proti ktorým táto spoločnosť podala opravné prostriedky na Consiglio di Stato (Štátna rada). ( 6 )

30. Podľa Consiglio di Stato (Štátna rada): ( 7 ) – originálne náhradné diely Iveco, ktoré boli predmetom zákazky na dodanie tovaru, sa schvaľujú spolu s vozidlom, – predaj náhradných dielov, ktoré podliehajú schváleniu, najmä ak môžu ohroziť bezpečnosť vozidiel a výsledky v oblasti životného prostredia, je možný iba vtedy, keď tieto náhradné diely schválil a povolil schvaľovací orgán, – príloha IV smernice 2007/46 obsahuje konkrétny a podrobný zoznam kategórií komponentov, pre ktoré existuje relevantná a tiež konkrétna právna úprava týkajúca sa ich schvaľovania, – podľa technických špecifikácií sa vyžadovalo osvedčenie o schválení, pokiaľ bolo potrebné, ( 8 ) – vzhľadom na tieto okolnosti treba rozhodnúť, či je potrebné schválenie neoriginálnych komponentov, ktoré zhotovil výrobca týchto komponentov, – uplatniteľná právna úprava, teda smernica 2007/46 a vnútroštátne predpisy prijaté na jej prebratie, podľa všetkého ukladá rovnaké schvaľovacie povinnosti výrobcom vozidiel (ktorí tieto vozidlá schvaľujú ako celok a tak schvaľujú automaticky každú z ich súčastí) a výrobcom komponentov, – ak sa teda na súčiastku alebo komponent vzťahujú ustanovenia regulačného aktu (uvedeného v prílohe IV smernice 2007/46), táto súčiastka alebo tento komponent sa môže uvádzať na trh len po predchádzajúcom schválení, – dalo by sa však tiež tvrdiť, ako to uvádzajú podniky, ktoré sú odporcami v konaniach o opravných prostriedkoch, že v prípade ponúk náhradných dielov uvedených v zozname, ktorý sa nachádza v spomenutej prílohe IV, predložených inými subjektmi, než sú výrobcovia vozidiel, sa nemajú vyžadovať tie isté technické dokumenty preukazujúce, že boli podrobené skúškam požadovaným v prípade schválených originálnych komponentov. Z tohto hľadiska by ako alternatíva k uvedenej dokumentácii mohlo postačovať všeobecné vyhlásenie o rovnocennosti, v ktorom by sa deklarovala zhoda náhradného dielu s technickými špecifikáciami obsiahnutými v súťažných podkladoch a súlad navrhovaných riešení s ustanoveniami týchto podkladov.

31. Za týchto okolností Consiglio di Stato (Štátna rada) kladie dve prejudiciálne otázky, pričom na základe pokynu Súdneho dvora sa budem zaoberať len prvou z nich. Je sformulovaná takto: „Je v súlade s právom Únie – najmä s ustanoveniami smernice 2007/46/ES (uvedenými v článkoch 10, 19 a 28 tejto smernice), ako aj so zásadami rovnosti zaobchádzania a nestrannosti, plnej konkurencieschopnosti a riadnej správy vecí verejných – postup, v rámci ktorého sa v konkrétnej súvislosti s verejným obstarávaním na dodávku náhradných dielov pre autobusy určené na používanie pri poskytovaní služieb vo verejnom záujme verejnému obstarávateľovi umožňuje akceptovať náhradné diely určené pre konkrétne vozidlo, ktoré vyrobil iný výrobca než výrobca vozidla a ktoré z tohto dôvodu neboli schválené spolu s vozidlom, patriace k jednej z kategórií náhradných dielov upravených technickými požiadavkami podľa prílohy IV vyššie uvedenej smernice (Zoznam požiadaviek na účely typového schválenia ES vozidiel), pričom úspešný uchádzač ich ponúkol v postupe obstarávania bez osvedčenia o typovom schválení a bez akejkoľvek informácie o tom, či boli skutočne schválené, a naopak predpokladal, že typové schválenie nie je potrebné a že postačuje iba vyhlásenie uchádzača o rovnocennosti so schváleným originálnym výrobkom?“

III. Konanie na Súdnom dvore

32. Návrhy na začatie prejudiciálneho konania boli doručené do kancelárie Súdneho dvora 3. februára 2021, resp. 11. februára 2021.

33. Písomné pripomienky predložili Iveco Orecchia, Brescia Trasporti SpA, Var Srl, Veneta Servizi International Srl unipersonale, Di Pinto & Dalessandro SpA, APAM Esercizio SpA, talianska vláda a Európska komisia. Všetci títo účastníci konania okrem spoločnosti Di Pinto & Dalessandro SpA sa zúčastnili na pojednávaní, ktoré sa konalo 10. marca 2022.

IV. Posúdenie

A. Úvodná poznámka

34. Hoci vnútroštátny súd žiada len o výklad článkov 10, 19 a 28 smernice 2007/46, nemožno opomenúť skutočnosť, že spory sa týkajú zákaziek na dodanie tovaru, ktoré boli zadané prostredníctvom postupu, ktorý sa spravuje ustanoveniami smernice 2014/25.

35. Ako totiž zdôrazňuje Komisia a ako bolo uvedené na pojednávaní, sporné postupy obstarávania uskutočnili subjekty, ktoré pôsobia v odvetví mestskej a medzimestskej dopravy, ktoré upravuje smernica 2014/25.

36. Tak v rozhodnutiach vnútroštátneho súdu, ako aj v niektorých písomných pripomienkach je uvedená smernica 2014/24/EÚ ( 9 ). Nemyslím si však, že táto smernica je vhodným referenčným predpisom.

37. Pripomínam, že predmetom zákaziek, na ktoré bolo vyhlásené verejné obstarávanie, bolo v týchto veciach dodanie náhradných dielov pre autobusy v rámci poskytovania dopravných služieb vo verejnom záujme. Na také zákazky sa uplatní smernica 2014/25, lebo slúžia na vykonávanie „činnost[í] spojen[ých] s poskytovaním prístupu do sietí poskytujúcich službu verejnosti v oblasti… autobusovej… dopravy…“, ktoré sú spomenuté v článku 11 tejto smernice.

38. Podľa článku 1 ods. 2 smernice 2014/25 dopravné služby výslovne patria do jej pôsobnosti.

39. Články smernice 2014/25, ktoré sú v tomto konaní relevantné (články 60 a 62), sú v každom prípade rovnocenné zodpovedajúcim článkom smernice 2014/24 (články 42 a 44).

B. Prvá prejudiciálna otázka

40. Otázka Consiglio di Stato (Štátna rada) má určité presne vymedzené črty: tento súd sa ňou pýta, či verejný obstarávateľ môže akceptovať náhradné diely pre autobusy, ak sú súčasne splnené nasledujúce podmienky: – uvedené komponenty patria do jednej z kategórií uvedených v prílohe IV smernice 2007/46, – vyrobil ich iný výrobca, než je výrobca autobusu, teda neboli schválené spolu s autobusom, – nie je k nim pripojené osvedčenie o schválení ani žiadny iný doklad o ich skutočnom schválení, keďže sa predpokladá, že také schválenie nie je potrebné a postačuje vyhlásenie o rovnocennosti (s originálnym komponentom), ktoré vystavil samotný uchádzač.

41. Aby som odpovedal na túto otázku, v prvom rade preskúmam predpisy Únie týkajúce sa schvaľovania motorových vozidiel, ako aj systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá. Potom sa budem zaoberať rozdielmi medzi schválením a rovnocennosťou a napokon vysvetlím, aký vplyv má na tieto veci smernica 2014/25.

1. Schvaľovanie vozidiel a ich komponentov

42. Cieľom smernice 2007/46 je „nahradiť systémy schvaľovania členských štátov postupom schvaľovania Spoločenstva založenom na princípe celkového zosúladenia“ ( 10 ).

43. V článku 1 smernice 2007/46, v ktorom je vymedzený predmet úpravy tejto smernice, je spomenuté ustanovenie „zosúladen[ého] rám[ca], ktorý obsahuje správne ustanovenia a všeobecné technické požiadavky na schválenie“ nielen nových vozidiel, ktoré patria do jej rozsahu pôsobnosti, ale aj systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá.

44. V tom istom rámci sa ustanovujú „… opatrenia na predaj a uvedenie do prevádzky v premávke častí a vybavení určených pre vozidlá schválené v súlade s touto smernicou“.

45. Smernicou 2007/46 sa zavádza pojem „typové schválenie“ ( 11 ), ktoré je odlišné od individuálneho schválenia. Typové schválenie môže mať podobu buď „národného“ typového schválenia, ktorého platnosť je obmedzená na územie určitého členského štátu, alebo „typového schválenia ES“. Týmto druhým typovým schválením sa osvedčuje, že sú splnené „príslušné správne ustanovenia a technické požiadavky… smernice a regulačných aktov uvedených v zozname v prílohe IV alebo XI“ ( 12 ).

46. Ako som už zdôraznil, prejudiciálna otázka sa týka len kategórií komponentov ( 13 ), ktoré sú uvedené v regulačných aktoch ( 14 ) vymenovaných v prílohe IV smernice 2007/46.

47. Typové schválenie ES týkajúce sa komponentov sa môže uskutočniť buď spolu s novým vozidlom, alebo samostatne. ( 15 ) Podľa článku 3 bodu 24 smernice 2007/46 komponent, ktorý má byť časťou vozidla, môže byť typovo schválený nezávisle od tohto vozidla.

48. V prípade typového schválenia ES týkajúceho sa samostatných komponentov sa dodržiava postup, ktorý upravuje článok 7 smernice 2007/46 a na ktorý sa uplatnia osobitné ustanovenia obsiahnuté v článku 10. Podľa odseku 2 posledného uvedeného článku „členský štát udelí typové schválenie ES komponentu… všetkým typom komponentov…[,] ktoré spĺňajú technické požiadavky uvedené v príslušnej samostatnej smernici alebo nariadení, ako je predpísané v prílohe IV“.

49. Aj keď nie tak jednoznačne, ako by to bolo vhodné, z článku 10 ods. 2, článku 19 a článku 28 ods. 1 smernice 2007/46 vyplýva, že komponenty vozidla uvedené v jej prílohe IV v zásade podliehajú schváleniu.

50. Je totiž dôležité, že podľa článku 28 ods. 1 smernice 2007/46 členské štáty môžu povoliť predaj alebo uvedenie do prevádzky v premávke len v prípade schválených komponentov. Za schválené sa považujú komponenty, ktoré „spĺňajú požiadavky príslušných regulačných aktov [uvedených v prílohe IV] a… sú riadne označené v súlade s článkom 19“.

51. Nástrojom, ktorý sa má podľa smernice 2007/46 použiť pri overovaní, či (originálne alebo neoriginálne) komponenty vozidla spĺňajú technické požiadavky, ktoré sú stanovené v regulačných aktoch uvedených v prílohe IV, je práve schválenie a nie iný nástroj. Podľa môjho názoru je to najvhodnejší výklad článku 10 ods. 2 uvedenej smernice v spojení s regulačnými aktmi, na ktoré sa odkazuje v jej prílohe IV.

52. Môže však nastať prípad (VAR na to upozornila vo svojich písomných pripomienkach a Komisia a talianska vláda to potvrdili na pojednávaní), keď je podľa tých istých regulačných aktov niektorý konkrétny komponent oslobodený od povinného schválenia. V tomto prípade nebude povinné predloženie osvedčenia o schválení, ktoré je v prípade ostatných komponentov uvedených v zozname, ktorý sa nachádza v prílohe IV, nevyhnutné.

53. Uvedenú situáciu upravuje článok 19 ods. 2 smernice 2007/46: „ak sa nevyžaduje značka typového schválenia ES, výrobca [komponentu] pripevní aspoň svoj obchodný názov alebo obchodnú značku a číslo typu a/alebo identifikačné číslo“.

54. S výnimkou uvedenej okolnosti sa teda komponenty uvedené v niektorom z regulačných aktov, ktoré sú vymenované v prílohe IV smernice 2007/46, nemôžu uvádzať na trh, ak predtým nezískali typové schválenie ES. Zdôrazňujem, že bez tohto schválenia sa nepovolí ich predaj a ich uvedenie do prevádzky v premávke.

55. Táto požiadavka je spojená s požiadavkami bezpečnosti pri prevádzke vozidiel, na základe ktorých sa požaduje schválenie (nie všetkých) náhradných dielov. ( 16 ) Typové schválenie ES sa tak stáva predchádzajúcou podmienkou spôsobilosti, ktorá sa dotýka nielen foriem uvádzania na trh prostredníctvom verejného obstarávania, ale akéhokoľvek spôsobu uvádzania na trh.

56. Nezáleží na tom, či komponenty vyrába majiteľ značky alebo výrobca náhradných dielov, a ani na tom, či sa namontujú do nového vozidla alebo do iného používaného vozidla. Nemožno teda hovoriť o diskriminácii na úkor výrobcov rovnocenných náhradných dielov: ak ide o komponenty podliehajúce typovému schváleniu ES, tak pre rovnocenné, ako aj pre originálne komponenty platia rovnaké pravidlá. ( 17 )

57. Vychádzajúc z tohto predpokladu, v rámci odpovede na prvú časť prvej prejudiciálnej otázky treba konštatovať, že – verejný obstarávateľ v zásade nemôže akceptovať náhradné diely zahrnuté v regulačných aktoch uvedených v prílohe IV smernice 2007/46 bez osvedčenia o schválení, ak také akty vyžadujú ich schválenie, – prináleží vnútroštátnemu súdu, aby vzhľadom na konkrétne komponenty, ktoré boli predmetom obstarávania, objasnil, či podľa spomenutých regulačných aktov podliehali povinnému schváleniu.

2. Schválenie a rovnocennosť

58. V druhej časti prvej otázky sa vnútroštátny súd pýta, či by v prípade, ktorý uvádza, postačovalo vyhlásenie o rovnocennosti so schváleným originálnym náhradným dielom, ktoré vystavil samotný uchádzač.

59. Pojmy schválenie a rovnocennosť majú vlastný význam, ktorý nie je zhodný: – schválenie je kontrolný postup, ktorý uskutočňuje orgán, inštitúcia alebo subjekt pod záštitou orgánu či inštitúcie a ktorým sa osvedčuje, že vozidlo (alebo – v tomto prípade – jeho komponenty) spĺňa určité ustanovenia právnych predpisov a určité technické požiadavky, – rovnocennosť (vyhlásenie o rovnocennosti) sa obmedzuje na objektívne porovnanie určitých výrobkov bez ohľadu na to, či boli predtým schválené.

60. Ako som už uviedol, schválenie je podmienkou uvedenia komponentov vozidla, ktoré musia spĺňať veľmi podrobné technické špecifikácie, na trh. Jeho základom sú naliehavé bezpečnostné požiadavky, ktoré musia byť nevyhnutne splnené v prípade prevádzky vozidiel na verejných komunikáciách.

61. Rovnocennosť (v tomto prípade rovnocennosť náhradných dielov rôznych výrobcov, ktoré plnia rovnakú funkciu) vychádza skôr z podobných alebo rozdielnych charakteristických znakov porovnávaných výrobkov.

62. Dôkazy o schválení a rovnocennosti nie sú zameniteľné. Schválený komponent nemusí byť rovnocenný komponentu, ktorý žiada verejný obstarávateľ, a naopak neschválený komponent môže byť z vecného hľadiska rovnocenný originálnym náhradným dielom uvedeným v technických špecifikáciách obstarávania.

63. Bolo by možné domnievať sa, že ak dva náhradné diely, z ktorých je jeden schválený a druhý nie, majú rovnocennú kvalitu a sú zameniteľné, je to preto, lebo obidva spĺňajú technické požiadavky na to, aby prešli schvaľovacou kontrolou. Nezdá sa mi však, že smernica 2007/46 pripúšťa uvedený predpoklad. Ak ide o bezpečnosť cestnej premávky a ochranu životného prostredia, je potrebná kontrola každého prototypu zo strany tretieho subjektu (orgánu alebo inštitúcie, ktoré vykonávajú schvaľovanie podľa osobitných postupov a skúšok), pokiaľ regulačný akt nestanovuje, že to nie je potrebné.

64. Nemyslím si, že náhradné diely sú oslobodené od schvaľovacej kontroly (a vzťahuje sa na ne len povinnosť predložiť vyhlásenie o rovnocennosti) len preto, lebo sa majú namontovať do už používaného vozidla. Skutočnosť, že sú určené na to, aby sa (logicky neskôr) zabudovali do tohto vozidla, automaticky neznamená, že sú bezpečnejšie, čo je názor, ktorý zrejme zastávajú niektorí účastníci konania.

65. Podmienky, ktorými sa spravovali dva postupy obstarávania, o ktoré ide v týchto konaniach, vychádzali z uvedeného názoru: v prípade rovnocenných náhradných dielov, ktoré podliehajú schváleniu, uchádzač musel – pod hrozbou vylúčenia svojej ponuky – predložiť osvedčenie o schválení.

66. Pokiaľ ide o tento konkrétny typ náhradných dielov, nemožno preto – ako alternatívu k predloženiu osvedčení o schválení – akceptovať samotné jednostranné vyhlásenie uchádzača, v ktorom potvrdí rovnocennosť náhradných dielov s originálnymi komponentmi.

67. V prípade náhradných dielov podliehajúcich povinnému schváleniu teda nepostačuje vyhlásenie o rovnocennosti so schváleným originálnym náhradným dielom, ktoré vystavil uchádzač.

68. Zostáva preskúmať, či je tento výklad smernice 2007/46 zlučiteľný so zásadami a s ustanoveniami smernice 2014/25.

3. Vplyv smernice 2014/25

69. Obstarávatelia musia v súťažných podkladoch, ktoré zverejnia, určiť charakteristické znaky prác, služieb alebo tovaru, ktoré chcú získať v rámci verejného obstarávania. K týmto charakteristickým znakom môžu patriť charakteristické znaky zodpovedajúce „technickým špecifikáciám“ príslušných výrobkov alebo služieb.

70. Ako som už uviedol v inej veci, „skreslený opis týchto technických špecifikácií môže pre niektorých uchádzačov predstavovať prinajmenšom významnú ‚vstupnú prekážku‘ a v krajných prípadoch môže predurčiť (aj podvodným spôsobom) konečný výber úspešného uchádzača, a to v prípade uvedenia charakteristík výrobkov alebo služieb, ktoré je schopný ponúknuť iba tento subjekt“ ( 18 ).

71. Úsilie zabrániť protiprávnym postupom a cieľ „umožňovať, aby bolo verejné obstarávanie otvorené hospodárskej súťaži“, viedli normotvorcu Únie k zavedeniu určitých právnych predpisov v tejto oblasti, ktoré umožnia „predložiť ponuky, ktoré odrážajú rozmanitosť technických riešení, noriem a technických špecifikácií na trhu vrátane tých, ktoré sú vypracované na základe kritérií výkonnosti naviazaných na životný cyklus a udržateľnosť procesu produkcie prác, tovaru a služieb“. ( 19 )

72. Tento zámer sa odzrkadľuje v článku 60 ods. 2 smernice 2014/25: „Technické špecifikácie umožňujú hospodárskym subjektom rovnaký prístup k postupu obstarávania a nemajú za následok vytváranie neopodstatnených prekážok otváraniu verejného obstarávania hospodárskej súťaži.“

73. Pravidlom teda je, že „technické špecifikácie by sa… mali formulovať takým spôsobom, aby sa zabránilo umelému zúženiu hospodárskej súťaže na základe požiadaviek, ktoré zvýhodňujú konkrétny hospodársky subjekt tým, že sa do nich budú premietať kľúčové charakteristické znaky tovarov, služieb alebo prác, ktoré tento hospodársky subjekt zvyčajne ponúka. Vypracovanie technických špecifikácií, pokiaľ ide o funkčné a výkonnostné požiadavky, vo všeobecnosti umožňuje dosiahnuť tento cieľ tým najlepším spôsobom“. ( 20 )

74. Článok 60 ods. 4 smernice 2014/25 však výnimočne dovoľuje „odkazovať… na ochranné známky, patenty, druhy alebo určitý pôvod alebo výrobu“. Táto možnosť, ktorá zvýhodňuje určitých výrobcov, je však obmedzená požiadavkou, aby bol tento odkaz vždy doplnený slovami „alebo rovnocenné“. ( 21 )

75. V súlade so zásadami stanovenými v článku 60 ods. 2 smernice 2014/25 odsek 5 toho istého článku a článok 62 ods. 2 upravujú možnosť preukázať dodržanie technických špecifikácií, ak ide o preukázanie rovnocennosti náhradných dielov, otvorene a pružne, „čo znamená, že je povolené použitie akýchkoľvek vhodných spôsobov“. ( 22 )

76. V tejto veci bolo predmetom zákaziek dodanie náhradných dielov, ktorými mohli byť buď originálne náhradné diely Iveco, alebo rovnocenné náhradné diely. Ak by však išlo o náhradné diely podliehajúce požiadavke schválenia, osvedčenie, ktoré by preukazovalo schválenie, bolo nevyhnutné, lebo bez neho uchádzač nemohol ponúknuť uvedené (či už originálne, alebo rovnocenné) náhradné diely, keďže nebola splnená nevyhnutná podmienka ich uvádzania na trh.

77. Smernica 2014/25 upravuje preukázanie dodržania technických špecifikácií bez toho, aby v nej bolo spomenuté schválenie dodávaného tovaru. Je to logické, lebo požiadavka schválenia závisí od druhu tovaru, ktorý sa má nadobudnúť ( 23 ), a odvetvia, ktorých sa uvedená smernica dotýka, sú veľmi rôznorodé.

78. Aj keď však smernica 2014/25 vychádza z cieľa spočívajúceho vo väčšom otvorení verejného obstarávania hospodárskej súťaži, nemôže vylúčiť uplatnenie naliehavých požiadaviek, ktoré ukladajú právne predpisy Únie.

79. Je to uznané v odôvodnení 56 smernice 2014/25: „žiadne ustanovenie tejto smernice by nemalo brániť uloženiu alebo presadzovaniu opatrení potrebných na ochranu… bezpečnosti, zdravia, života ľudí a zvierat, ochranu rastlín alebo iných environmentálnych opatrení“.

80. Smernica 2014/25 by teda „nemala brániť“ uplatňovaniu smernice 2007/46 v rozsahu, v akom je cieľom tejto druhej smernice „… zabezpečiť najmä vysokú úroveň bezpečnosti cestnej premávky, ochranu zdravia, ochranu životného prostredia, energetickú efektívnosť a ochranu proti neoprávnenému používaniu“ ( 24 ). Pokiaľ smernica 2007/46 – práve so zreteľom na uvedené ciele – vyžaduje schválenie určitých náhradných dielov pre vozidlá, táto požiadavka je nevyhnutná a nemožno ju obísť s odvolaním sa na smernicu 2014/25.

81. Ako uvádza Komisia, ( 25 ) z toho istého názoru vychádzajú ďalšie predpisy týkajúce sa fungovania vnútorného trhu, prostredníctvom ktorých normotvorca Únie zdôraznil prednosť lex specialis (ako je napríklad predpis, ktorý upravuje prevádzku motorových vozidiel) pred všeobecnými ustanoveniami týkajúcimi sa voľného pohybu tovaru.

82. Povinnosť schváliť náhradné diely v každom prípade nie je nezlučiteľná s otvorením verejného obstarávania hospodárskej súťaži. Aby bolo toto otvorenie zachované, článok 38 ods. 1 smernice 2007/46 uľahčuje konkurentom výrobcu vozidla prístup k výrobe samostatných komponentov. Výrobca vozidla im musí sprístupniť relevantné údaje „vrátane, podľa okolností, výkresov osobitne uvedených v prílohe alebo v doplnku k regulačnému aktu, ktoré sú potrebné na typové schválenie ES [samostatných] komponentov“.

V. Návrh

83. Na základe vyššie uvedeného navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prvú prejudiciálnu otázku, ktorú mu položila Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko), takto: Článok 10 ods. 2, článok 19 ods. 1 a článok 28 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá, sa majú vykladať v tom zmysle, že ak sa pri zadávaní verejnej zákazky na dodanie náhradných dielov pre autobusy určené na poskytovanie dopravných služieb vo verejnom záujme povolí ponuka rovnocenných náhradných dielov, ktorých schválenie je podľa jedného z regulačných aktov, ktoré sú uvedené v prílohe IV spomenutej smernice, povinné, uchádzači musia predložiť osvedčenie o typovom schválení ES, pričom na tento účel nestačí, aby predložili len vyhlásenie o rovnocennosti.

( 1 ) Jazyk prednesu: španielčina.

( 2 ) Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, 2007, s. 1). Táto smernica bola nahradená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/858 z 30. mája 2018 o schvaľovaní motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, ako aj systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre takéto vozidlá a o dohľade nad trhom s nimi, ktorým sa menia nariadenia (ES) č. 715/2007 a (ES) č. 595/2009 a zrušuje smernica 2007/46/ES (Ú. v. EÚ L 151, 2018, s. 1). Nariadenie 2018/858 sa na tieto spory ratione temporis neuplatní.

( 3 ) Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 26. februára 2014 o obstarávaní vykonávanom subjektmi pôsobiacimi v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a o zrušení smernice 2004/17/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 243).

( 4 ) Oznámenie bolo uverejnené v dodatku k Úradnému vestníku EÚ venovanému európskemu verejnému obstarávaniu z 21. augusta 2018 (číslo 2018/S 159‑365946).

( 5 ) Oznámenie bolo uverejnené v dodatku k Úradnému vestníku EÚ venovanému európskemu verejnému obstarávaniu z 13. novembra 2018 (číslo 2018/S 218‑500319).

( 6 ) Prvostupňový súd v rozsudku z 26. augusta 2019 zamietol prvý žalobný dôvod, ktorý uviedla Iveco Orecchia, okrem iných úvah preto, lebo táto spoločnosť konkrétne neuviedla, ktoré náhradné diely ponúknuté spoločnosťou Brescia Trasporti SpA by mali mať osvedčenie o schválení.

( 7 ) Body VIII.1, VIII.2 a VIII.4 rozhodnutí vnútroštátneho súdu.

( 8 ) Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu vo veci C‑84/21 „v spornom postupe obstarávania sa podľa technických špecifikácií vyžadovalo osvedčenie o schválení, ak bolo potrebné, a pokiaľ ide o rovnocenné brzdové kotúče a bubny, technické špecifikácie výslovne odkazovali na článok 34 smernice 2007/46 (ktorý zasa odkazoval na predpisy EHK OSN stanovené na účely schvaľovania ES)“.

( 9 ) Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).

( 10 ) Odôvodnenie 2.

( 11 )

( 12 ) Článok 3 bod 5 smernice 2007/46.

( 13 ) Jej predmetom teda nie sú systémy a samostatné technické jednotky.

( 14 ) V článku 3 bode 1 smernice 2007/46 je „regulačný akt“ vymedzený ako „samostatná smernica alebo nariadenie alebo predpis EHK OSN [Európska hospodárska komisia], ktorý je pripojený k revidovanej dohode z roku 1958“ [„k týmto predpisom EHK OSN Spoločenstvo pristúpilo ako zmluvná strana ‚revidovanej Ženevskej dohody z roku 1958‘ Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov rozhodnutím Rady 97/836/ES“ (časť II prílohy IV rámcovej smernice)]. Podľa článku 34 ods. 1 smernice 2007/46 „predpisy EHK OSN, ku ktorým Spoločenstvo pristúpilo a ktoré sú uvedené v prílohe IV časti I…, sú súčasťou typového schválenia ES vozidla za rovnakých podmienok ako samostatné smernice alebo nariadenia“.

( 15 ) V týchto sporoch sa náhradné diely pre autobusy neschvaľujú spolu so samotným vozidlom, ale oddelene od tohto vozidla.

( 16 ) Preto sa v článku 46 smernice 2007/46 členským štátom ukladá povinnosť určiť „sankcie, ktoré sa uplatňujú na porušenie ustanovení tejto smernice… a regulačných aktov uvedených v prílohe IV časti I[,] a prij[ať] všetky potrebné opatrenia na ich vykonávanie“.

( 17 ) VAR vo svojich písomných pripomienkach (s. 15 talianskeho originálu) uvádza, že „nikdy netvrdila, že… schválenie náhradného dielu rovnocenného komponentu, ktorý podlieha povinnému schváleniu, ‚nie je potrebné‘ ani že v takom prípade schválenie možno nahradiť ‚vyhlásením o rovnocennosti so schváleným originálnym náhradným dielom, ktoré predloží uchádzač‘“.

( 18 ) Návrhy, ktoré som predniesol vo veci VAR a ATM (C‑14/17, EU:C:2018:135, bod 2).

( 19 ) Odôvodnenie 83 smernice 2014/25.

( 20 ) Tamže.

( 21 ) V bode 33 a nasl. návrhov prednesených vo veci VAR a ATM (C‑14/17, EU:C:2018:135) som sa podrobnejšie zaoberal judikatúrou Súdneho dvora súvisiacou so „zahrnutím technických špecifikácií odkazujúcich na konkrétnu obchodnú značku do oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania alebo do príslušných súťažných podkladov“.

( 22 ) Rozsudok z 12. júla 2018, VAR a ATM (C‑14/17, EU:C:2018:568, bod 33).

( 23 ) V prípade mnohých zákaziek na dodanie tovaru neexistujú predpisy Únie, ktoré by upravovali schvaľovanie výrobkov. V týchto veciach sa naopak vzhľadom na to, že obstarávanie sa týkalo náhradných dielov pre vozidlá, ktoré sú predmetom zosúladeného rámca, uplatňuje striktná právna úprava, ktorá vyžaduje schválenie, pokiaľ nie je v prípade niektorých výrobkov podľa príslušného regulačného aktu uvedeného v prílohe IV smernice 2007/46 vylúčené.

( 24 ) Odôvodnenie 3 smernice 2007/46.

( 25 ) Bod 42 a poznámka pod čiarou 37 jej písomných pripomienok, v ktorej cituje odôvodnenie 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 z 9. júla 2008, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 339/93 (Ú. v. EÚ L 218, 2008, s. 30). Podľa uvedeného odôvodnenia „rámec pre dohľad nad trhom vytvorený týmto nariadením by mal doplniť a posilniť platné ustanovenia v harmonizačných právnych predpisoch Spoločenstva týkajúcich sa dohľadu nad trhom a presadzovania takýchto ustanovení. V súlade so zásadou lex specialis by sa však toto nariadenie malo uplatňovať iba vtedy, ak v iných platných alebo budúcich harmonizačných právnych predpisoch Spoločenstva neexistujú konkrétne ustanovenia s rovnakým cieľom, povahou a účinkom. Príklady možno nájsť v týchto oblastiach: prekurzory drog, zdravotnícke pomôcky, lieky na použitie u ľudí a na veterinárne použitie, motorové vozidlá a letectvo. Zodpovedajúce ustanovenia tohto nariadenia by sa preto nemali vzťahovať na oblasti zahrnuté do takých osobitných ustanovení“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).