Preto majú byť výnimky z tejto zásady, a to osobitne tie, ktoré sú stanovené v článku 4 nariadenia č. 1049/2001, vykladané a uplatňované reštriktívne len v tom rozsahu, v akom sa odchyľujú od zásady čo najširšieho prístupu verejnosti k dokumentom. Potrebu takéhoto reštriktívneho výkladu okrem iného potvrdzuje aj odôvodnenie 15 nariadenia č. 1367/2006. Naopak, vytvorením domnienky, podľa ktorej sa predpokladá, že existuje verejný záujem na zverejnení prevažujúci nad obchodnými záujmami konkrétnej fyzickej alebo právnickej osoby, ak sa majú zverejniť informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia, s výnimkou tých, ktoré sa týkajú vyšetrovaní, takže ochrana uvedených obchodných záujmov nemôže brániť zverejneniu týchto informácií, sa článok 6 ods. 1 prvá veta nariadenia č. 1367/2006 nepochybne odkláňa od pravidla vyvažovania záujmov stanoveného v článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001. Uvedený článok 6 ods. 1 prvá veta takto umožňuje konkrétne vykonanie zásady čo najširšieho prístupu k informáciám, ktoré uchovávajú inštitúcie a orgány Únie, takže reštriktívny výklad tohto ustanovenia by bol neodôvodnený.

Napokon, takéto obmedzenie nemá právny základ ani v článku 2 ods. 1 písm. d) bode ii) nariadenia č. 1367/2006. Nepochybne sa na prvý pohľad zdá, že toto ustanovenie, ktoré vymenúva faktory, ktoré môžu spadať pod pojem informácia o životnom prostredí, odlišuje pojem emisie od pojmov vypúšťanie alebo uvoľňovanie do životného prostredia. Rozlišovanie medzi takýmito pojmami je však cudzie Aarhuskému dohovoru, ktorý sa vo svojom článku 4 ods. 4 prvom pododseku písm. d) obmedzuje na to, že dôvernosť obchodnej a priemyselnej informácie nemôže brániť zverejneniu, ak ide o informácie o emisiách, ktoré sú dôležité z hľadiska ochrany životného prostredia. Takéto rozlišovanie zároveň nemá žiadnu relevanciu vzhľadom na cieľ šírenia informácií o životnom prostredí, ktorý sleduje nariadenie č. 1367/2006, a bolo by umelé. Okrem toho sa tieto pojmy vo veľkej miere prekrývajú, ako to nasvedčuje použitie výrazu „iné uvoľňovanie“ v článku 2 ods. 1 písm. d) bode ii) tohto nariadenia, z ktorého vyplýva, že emisie, ako aj vypúšťanie predstavujú uvoľňovanie do životného prostredia.

Nič v nariadení č. 1367/2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva neumožňuje dospieť k záveru, že sa pojem emisie do životného prostredia v zmysle článku 6 ods. 1 prvej vety tohto nariadenia má obmedziť len na emisie pochádzajúce z niektorých priemyselných zariadení, ako sú továrne alebo elektrárne. Takéto obmedzenie nemožno vyvodiť ani z Aarhuského dohovoru, ktorý je potrebné zohľadniť na účely výkladu nariadenia č. 1367/2006, keďže, ako vyplýva z jeho článku 1, cieľom tohto nariadenia je prispievať k vykonávaniu záväzkov vyplývajúcich z tohto dohovoru stanovením pravidiel na uplatňovanie ustanovení tohto dohovoru na inštitúcie a orgány Únie. Okrem toho by obmedzenie pojmu emisie do životného prostredia v zmysle článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 1367/2006 len na emisie, ktoré pochádzajú z niektorých priemyselných zariadení, ako sú továrne alebo elektrárne, bolo v rozpore s cieľom čo najširšieho zverejnenia informácií o životnom prostredí, ktorý toto nariadenie sleduje.

Preto pod uvedený pojem spadajú rovnako tak aj informácie o predvídateľných emisiách príslušného prípravku na ochranu rastlín alebo účinnej látky do životného prostredia za bežných alebo realistických podmienok používania tohto prípravku alebo tejto látky, ktoré zodpovedajú podmienkam, za akých bolo povolené uvádzanie na trh tohto prípravku alebo tejto látky a aké prevažujú v oblasti, pre akú sú tento prípravok alebo táto látka určené na použitie. Aj keď totiž uvedenie prípravku alebo látky na trh vo všeobecnosti nepostačuje na záver o tom, že tento prípravok alebo látka budú nevyhnutne uvoľňované do životného prostredia a že informácie, ktoré s nimi súvisia, sa týkajú emisií do životného prostredia, situácia bude odlišná, pokiaľ ide o prípravok, akým je prípravok na ochranu rastlín, a látky, ktoré tento prípravok obsahuje a ktoré sú v rámci bežného používania určené na to, aby sa uvoľňovali do životného prostredia, a to na základe ich samotnej funkcie. V takom prípade predvídateľné emisie za obvyklých alebo realistických podmienok používania dotknutého prípravku alebo látok, ktoré tento prípravok obsahuje, do životného prostredia, nie sú hypotetické a spadajú pod pojem emisie do životného prostredia v zmysle článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 1367/2006.

Pojem informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia v zmysle článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 1367/2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva nemožno obmedziť len na informácie o emisiách, ktoré sú skutočne vypúšťané do životného prostredia počas používania príslušného prostriedku na ochranu rastlín alebo účinnej látky na rastlinách alebo pôde, pričom tieto emisie závisia najmä od množstva výrobku použitého poľnohospodármi, ako aj od presného zloženia použitého konečného predávaného výrobku.

Na to, aby informácia predstavovala informáciu, ktorá sa týka emisií do životného prostredia v zmysle článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 1367/2006o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva, nepostačuje, aby sa mala dostatočne priamu väzbu s emisiami do životného prostredia. Už z jeho samotného znenia totiž vyplýva, že toto ustanovenie sa vzťahuje na informácie, ktoré sa týkajú emisií do životného prostredia, teda na informácie, ktorých predmetom sú emisie do životného prostredia alebo ktoré súvisia s takýmito emisiami, a nie na informácie, ktoré majú väzbu, či už priamu, alebo nepriamu, s emisiami do životného prostredia. Tento výklad potvrdzuje aj článok 4 ods. 4 prvý pododsek písm. d) Aarhuského dohovoru, ktorý odkazuje na informácie o emisiách.

Vzhľadom na cieľ sledovaný článkom 6 ods. 1 prvou vetou nariadenia č. 1367/2006, ktorým je v zásade umožniť prístup, pokiaľ ide o informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia, tento pojem je potrebné vnímať tak, že zahŕňa najmä údaje, ktoré umožnia verejnosti dozvedieť sa, čo je skutočne uvoľňované do životného prostredia, alebo to, čo bude predvídateľne uvoľňované za bežných alebo realistických podmienok používania predmetného prípravku alebo látky, zodpovedajúcich tým podmienkam, za akých bolo povolené uvádzanie tohto prípravku alebo tejto látky na trh a aké prevažujú v oblasti, pre akú sú tento prípravok alebo táto látka určené na použitie. Preto je tento pojem potrebné vykladať tak, že zahŕňa najmä údaje týkajúce sa povahy, zloženia, množstva, času a miesta skutočných alebo predvídateľných emisií tohto prípravku alebo tejto látky za uvedených podmienok.

Pod pojem informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia je rovnako tak potrebné zahrnúť aj informácie umožňujúce verejnosti overiť, či je vyhodnotenie skutočných alebo predvídateľných emisií, na základe ktorého príslušný orgán povolil daný prípravok alebo látku, správne, ako aj overiť údaje týkajúce sa vplyvov týchto emisií na životné prostredie. Z odôvodnenia 2 nariadenia č. 1367/2006 totiž v podstate vyplýva, že prístup k informáciám o životnom prostredí, ktorý toto nariadenie zaručuje, má predovšetkým uľahčiť čo najúčinnejšiu účasť verejnosti na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia, a tým zvýšiť zodpovednosť príslušných orgánov v rámci rozhodovacieho procesu, ako aj prispieť k povedomiu verejnosti a jej podpore prijímaných rozhodnutí. Na to, aby bolo možné zabezpečiť odôvodnenosť rozhodnutí prijímaných príslušnými orgánmi v oblasti životného prostredia a účinnú účasť verejnosti v rozhodovacom procese o otázkach životného prostredia, je však potrebné, aby mala verejnosť prístup k informáciám, ktoré jej umožnia overiť, či boli emisie správne vyhodnotené a musí jej byť umožnené primerane pochopiť, akým spôsobom môže byť životné prostredie ohrozené takýmito emisiami.

(pozri body 78 – 80 a 82)