22

Za týchto podmienok Consiglio di Stato (Štátna rada) rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto nasledujúce prejudiciálne otázky, ktoré sú v dvoch spojených veciach totožné: „1. Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb (článok 49 a nasledujúce a článok 56 a nasledujúce ZFEÚ), ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobodnej hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sa považujú za uplatniteľné – články 3 a 43 smernice [2014/23] vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá v článku 20 ods. 1 [zákonného dekrétu č. 148/2017] a jeho neskorších vykonávacích predpisoch, ktorá stanovuje, že ‚… v súlade s ustanovením článku 21 ods. 3 a 4 [zákonného dekrétu č. 78/2009] [ADM] povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa [výberu vkladov do] vnútroštátnych okamžitých lotérií vrátane výberu na diaľku do uplynutia konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018‘, v situácii, keď – článok 21 ods. 1 [zákonného dekrétu č. 78/2009] stanovil vydanie predmetných koncesií obvykle viacerým subjektom vybratým na základe otvoreného, súťažného a nediskriminačného výberového konania, – článok 21 ods. 4 tohto dekrétu stanovil možnosť predĺžiť koncesie uvedené v odseku 1 najviac jedenkrát, – žalobkyne [vo veci samej] sa nezúčastnili verejného obstarávania vyhláseného v roku 2010, – existujúci osobitný koncesný vzťah bol pôvodne vytvorený s jediným koncesionárom na základe výsledku verejného obstarávania, v ktorom bola predložená jediná ponuka, – pokračovanie v existujúcom koncesionárskom vzťahu by malo – v skutočnosti – za následok, že takýto vzťah by pokračoval výlučne s týmto jediným koncesionárom namiesto obnovenia koncesie s viacerými subjektmi, bez ďalšej verejnej súťaže? 2. Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb (článok 49 a nasledujúce a článok 56 a nasledujúce ZFEÚ), ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobodnej hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sa považujú za uplatniteľné – články 3 a 43 smernice [2014/23] vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá v článku 20 ods. 1 [zákonného dekrétu č. 148/2017], ktorý v rámci vyhláseného uplatňovania článku 21 ods. 3 a 4 [zákonného dekrétu č. 78/2009] stanovuje, že ‚[ADM] povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa [výberu vkladov do] vnútroštátnych okamžitých lotérií vrátane výberu na diaľku do uplynutia konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018‘, teda stanovuje: – prostredníctvom dočasného pokračovania existujúceho jediného koncesného vzťahu namiesto prípadného obnovenia viacerých koncesií uvedených v článku 21 ods. 4 [zákonného dekrétu č. 78/2009] a bez vyhlásenia novej verejnej súťaže, – v období, ktoré predchádza uplynutiu doby koncesie (zákonný dekrét č. 148/2017 nadobudol účinnosť 16. októbra 2017, t. j. v deň uverejnenia v Gazzetta ufficiale della Repubblica italiana, kým doba koncesie uplynula až 30. septembra 2019), – s cieľom zabezpečiť nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, čím sa zmenili niektoré aspekty týkajúce sa podmienok a lehoty úhrady protiplnenia za koncesiu, prípadne i celkovej výšky platby [koncesionára] z hľadiska jej nákladnosti, predovšetkým na základe zmeny lehôt na úhradu, teda ich skrátením oproti lehotám, ktoré sú stanovené v pôvodnej koncesii, pri zohľadnení – podľa názoru žalobkýň [vo veci samej] – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času? 3. Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb (článok 49 a nasledujúce a článok 56 a nasledujúce ZFEÚ), ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobodnej hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sa považujú za uplatniteľné – články 3 a 43 smernice [2014/23] vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá vo vykonávacích predpisoch [zákonného dekrétu č. 148/2017] a najmä v ozname [ADM] č. 0133677 z 1. decembra 2017, ktorým – v rámci vyhláseného vykonávania článku 20 ods. 1 [tohto] zákonného dekrétu a na základe článku 4 prvého pododseku [dotknutej koncesnej zmluvy] stanovujúceho obnovenie zmluvy maximálne jedenkrát – sa zmení konečný termín koncesionárskeho vzťahu na 30. september 2028; v každom prípade bez toho, aby bol dotknutý článok 4, pokiaľ ide o rozdelenie trvania koncesie na dve obdobia v dĺžke 5 a 4 rokov (teda po uplynutí prvého 5 ročného obdobia od 1. októbra 2019 pokračovanie ďalšieho štvorročného obdobia až do uplynutia platnosti k 30. septembru 2028 podlieha kladnému vyhodnoteniu [ADM] o stave prevádzky, ktoré treba vypracovať do 30. marca 2024); stanovuje, že spoločnosť je povinná uhradiť sumu vo výške 50 miliónov eur do 15. decembra 2017, sumu vo výške 300 miliónov eur do 30. apríla 2018 a sumu vo výške 450 miliónov eur do 31. októbra 2018, pričom: – tak vyžaduje skôr, než dôjde k uplynutiu pôvodnej doby koncesie (oznam [ADM] č. 0133677 bol vydaný 1. decembra 2017, kým platnosť koncesnej zmluvy uplynie 30. septembra 2019), – sa tým zaistí… skoršia úhrada sumy vo výške 800 miliónov eur v kratších lehotách (50 miliónov eur do 15. decembra 2017, 300 miliónov eur do 30. apríla 2018, 450 miliónov eur do 31. októbra 2018) oproti pôvodnej lehote (30. september 2019), – tým dôjde… k potenciálnej zmene celkovej výšky dlžnej platby z hľadiska jej nákladnosti pri zohľadnení – podľa názoru žalobkýň [vo veci samej] – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času? 4. Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (článok 49 a nasledujúce a článok 56 a nasledujúce ZFEÚ), ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobodnej hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sa považujú za uplatniteľné – články 3 a 43 smernice [2014/23] vykladať v tom zmysle, že bráni takejto právnej úprave aj za predpokladu, že sa hospodárske subjekty tohto odvetvia, ktoré v súčasnosti majú záujem vstúpiť na trh…, nezúčastnili pôvodnej verejnej súťaže vyhlásenej na udelenie koncesie, ktorej účinnosť mala uplynúť a ktorá pokračuje s existujúcim koncesionárom v zmysle opísaných nových zmluvných podmienok, t. j. či… prípadné obmedzenie prístupu na trh… nastane iba v prípade ich skutočnej účasti na pôvodnom verejnom obstarávaní?“