ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe

(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)

Zásada rovnosti zaobchádzania je porušená, pokiaľ sa s dvomi kategóriami osôb, ktorých právna a skutková situácia nie je v zásade rozdielna, zaobchádza rozdielne alebo pokiaľ sa s rozdielnymi situáciami zaobchádza rovnako.

Za porušenie zásady rovnosti zaobchádzania nemožno považovať skutočnosť, že z dôvodu uplatňovania pravidla zavádzajúceho váženie bodov udelených v rôznych rubrikách správy o služobnom postupe, dostanú dvaja úradníci s presne rovnakým počtom bodov v jednej rubrike tejto správy odlišný celkový počet bodov, ak sú udelené body pridané v ďalších rubrikách, pretože tento rozdiel odráža skutočnosť, že títo úradníci nie sú vo vzťahu k týmto ďalším rubrikám v rovnakej situácii. Rovnaký záver platí v prípade, keď dvaja úradníci, ktorí získali odlišný počet bodov v jednej z týchto rubrík, dostanú rovnaký celkový počet bodov, ak sú udelené body pridané v ďalších rubrikách.

pozri body 36 a 37)

Odkaz: Súd prvého stupňa, 7. februára 1991, Tagaras/Súdny dvor, T‑18/89 a T‑24/89, Zb. s. II‑53, bod 68; Súd prvého stupňa, 28. októbra 2004, Lutz Herrera/Komisia, T‑219/02 a T‑337/02, Zb. VS s. I‑A‑319, II‑1407, bod 93; Súd prvého stupňa, 25. októbra 2005, Fardoom a Reinard/Komisia, T‑43/04, Zb. VS s. I‑A‑329, II‑1465, bod 42; Súd prvého stupňa, 28. novembra 2006, Milbert a i./Komisia, T‑47/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑281, II‑A‑2‑1455, bod 53
Otázka uplatnenia článku 6b ods. 1 písm. a) Parížskeho dohovoru na ochranu priemyslového vlastníctva na ochranné známky pre služby pritom predstavuje prejudiciálnu otázku, ktorej vyriešenie je nevyhnutné na zabezpečenie správneho uplatnenia nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva vzhľadom na žalobný dôvod vychádzajúci z porušenia článku 7 ods. 1 písm. h) uvedeného nariadenia. Na účely určenia, či prihlasovaná ochranná známka, v rozsahu, v akom sa týka služieb, predstavuje ochrannú známku, ktorej zápis by mohol byť v rozpore s článkom 6b ods. 1 písm. a) Parížskeho dohovoru, je totiž nevyhnutné určiť, či sa toto ustanovenie uplatní na ochranné známky pre služby. Pokiaľ to tak nie je, zamietnutie zápisu tejto ochrannej známky pre služby zo strany Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) by skutočne predstavovalo porušenie článku 7 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 40/94, a to dokonca bez toho, aby bolo potrebné preskúmať, či prihlasovaná ochranná známka obsahuje prvky uvedené v článku 6b ods. 1 písm. a) Parížskeho dohovoru.

V dôsledku toho je uvedená otázka súčasťou právnych okolností týkajúcich sa konania vedeného pred odvolacím senátom, aj keď sa prihlasovateľ ochrannej známky k tejto otázke nevyjadril a aj keď odvolací senát o tomto aspekte nerozhodol. Túto otázku je preto možné po prvýkrát položiť pred Súdom prvého stupňa. Takisto je súčasťou právnych poznatkov týkajúcich sa konania vedeného pred Súdom prvého stupňa a musí ním byť preskúmaná, keďže je toto preskúmanie potrebné na to, aby bolo možné odpovedať na žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 40/94. Hoci totiž súd rozhoduje len o návrhu účastníkov konania, ktorí sú príslušní vymedziť rozsah sporu, nemôže byť viazaný len argumentmi, na ktoré títo účastníci na účely podpory svojich tvrdení odkazujú, pretože by bol inak nútený založiť svoje rozhodnutie na chybných právnych úvahách.

(pozri body 22 až 25)
Z viacerých jazykových verzií článku 49 ods. 1 nariadenia č. 1239/95, ktoré stanovuje vykonávacie pravidlá pre uplatňovanie nariadenia č. 2100/94, pokiaľ ide o konanie pred Úradom spoločenstva pre odrody rastlín, vyplýva, že povinnosť oznámiť nedostatky a vyzvať na ich odstránenie je podmienená objektívnou možnosťou odstránenia zistených nezrovnalostí. Preto toto ustanovenie s cieľom obmedziť výzvy na možné opravy ukladá odvolacej komisii, aby posúdila možnosť odvolateľa odstrániť určitú nezrovnalosť. Keďže cieľom povinnosti oznámenia nedostatkov a výzvy na ich odstránenie stanovenej v uvedenom článku 49 ods. 1 je umožniť odvolateľovi, aby v určenej lehote odstránil nezrovnalosti zistené odvolacou komisiou, musí existovať možnosť odstránenia takýchto nedostatkov.

Okrem toho je povinnosť oznámenia nezrovnalostí spojená s povinnosťou vyzvať na odstránenie možných nezrovnalostí. Ak by totiž článok 49 ods. 1 nariadenia č. 1239/95 odvolacej komisii ukladal, aby kontrolovala súlad odvolania so všetkými ustanoveniami základného a vykonávacieho nariadenia, bola by povinná oznamovať všetky nedostatky týkajúce sa prípustnosti, vrátane tých, ktoré nemožno odstrániť, čo by bolo v rozpore s cieľom tohto ustanovenia. Ak by aj v osobitných situáciách oznámenie nedostatku týkajúceho sa prípustnosti, ktorý nemožno odstrániť, mohlo slúžiť tomu, aby sa odvolateľ vyhol rozhodnutiu založenému na úvahách, ktoré neboli predmetom prejednania, takáto všeobecná oznamovacia povinnosť by sa ukazovala vo väčšine prípadov ako príliš zaťažujúca pre odvolaciu komisiu a zároveň bezpredmetná, lebo odvolateľ by dotknutý nedostatok nemohol odstrániť.

(pozri body 34, 37)
Čiastočné zrušenie aktu Spoločenstva je možné len vtedy, ak časti, ktorých zrušenie sa navrhuje, sú oddeliteľné od ostatných častí aktu. Táto podmienka oddeliteľnosti nie je splnená, ak by čiastočné zrušenie aktu spôsobilo zmenu jeho podstaty.

Pokiaľ ide o nariadenie č. 1572/2006, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 824/2000, ktoré stanovuje postupy pri preberaní obilnín intervenčnými agentúrami a stanovuje metódy analýzy na určenie akosti obilnín, jeho podstata spočíva v zvýšení kvality kukurice prijatej na intervenciu. Na tento účel uvedené nariadenie stanovuje dva druhy odlišných opatrení, a to na jednej strane zvýšenie požiadaviek na kvalitu kukurice skôr stanovených v prílohe I nariadenia č. 824/2000, ktorej zrušenie žalobkyňa nepožaduje, a na druhej strane zavedenie nového kritéria objemovej hmotnosti pre kukuricu, a to v záujme koherentnosti s ostatnými obilninami oprávnenými na intervenčný režim. Tieto dva druhy opatrení spolu neoddeliteľne nesúvisia, prípadné čiastočné zrušenie nariadenia č. 1572/2006 v časti, v ktorej zavádza nové kritérium objemovej hmotnosti pre kukuricu, nezmení samotnú podstatu ustanovení, ktoré nie sú predmetom tohto prípadného zrušenia. V tomto ohľade, na rozdiel od nového kritéria objemovej hmotnosti pre kukuricu, kvalitatívne kritériá kukurice, ktoré nariadenie sprísňuje, a to maximálny obsah vlhkosti kukurice, maximálne percento zlomkových zŕn a maximálne percento zŕn prehriatych počas sušenia, existovali už počas účinnosti predchádzajúcej právnej úpravy, keď neexistovalo kritérium objemovej hmotnosti.

(pozri body 39 – 41)
Vec T-28/06

RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG

proti

Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu

(ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

„Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“

Rozsudok Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 6. novembra 2007 II - 4415

Abstrakt rozsudku

Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Absolútne dôvody zamietnutia – Ochranné známky zložené výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť na označenie vlastností tovaru

[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 1 písm. c)]

Z pohľadu priemerného nemecky hovoriaceho spotrebiteľa je slovné označenie VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN, ktorého zápis je požadovaný pre „pivá; minerálne a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje; ovocné a zeleninové nápoje a ovocné šťavy; sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov; zmesi týchto nápojov“ a „alkoholické nápoje (s výnimkou piva)“, ktoré patria do tried 32 a 33 v zmysle Niceskej dohody, opisom výrobkov označených v prihláške ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.

V podstate sa slogan jasne týka čistoty a dokonalosti základných substancií nápojov, a to najmä čistoty a dokonalosti používanej vody. Čistota a dokonalosť základných substancií má však v prípade výrobkov patriacich do tried 32 a 33 mimoriadny význam. Čo sa týka minerálnych vôd, dokonalosť použitej pramenitej vody je určujúcim faktorom pre stanovenie kvality nápoja tak z hľadiska chuti, ako aj z hľadiska zdravia. Pokiaľ ide o ovocné šťavy, pivá a iné alkoholické nápoje, pôvod ich základných substancií je taktiež významným faktorom z hľadiska stanovenia kvality týchto výrobkov.

Slová tak samy osebe či kombinované priamo a jasne odkazujú na vlastnosti označených výrobkov. Je možné rozumne pripustiť, že čistota a pôvodná dokonalosť základných substancií, ktoré tvoria základ nápojov, sú vlastnosťami, ktoré sú zohľadňované dotknutým spotrebiteľom pri jeho výbere. Z toho vyplýva, že z pohľadu dotknutej skupiny verejnosti existuje dostatočne priama a konkrétna súvislosť medzi dotknutým slovným spojením a výrobkami patriacimi do tried 32 a 33.

(pozri body 37 – 40)
Keďže ide o výnimku zo všeobecnej zásady nezlučiteľnosti štátnej pomoci so spoločným trhom, ktorá je stanovená v článku 87 ods. 1 ES, ustanovenie článku 87 ods. 2 písm. b) ES sa musí vykladať doslovne. V zmysle tohto ustanovenia sa teda môže poskytnúť len náhrada za hospodárske nevýhody priamo spôsobené prírodnými katastrofami alebo inými mimoriadnymi udalosťami. Musí teda existovať priama súvislosť medzi škodami spôsobenými mimoriadnou udalosťou a štátnou pomocou a je nevyhnutné čo najpresnejšie hodnotenie spôsobených škôd. Z uvedeného vyplýva, že v prípade, ak opatrenie pomoci spĺňa uvedené podmienky, musí byť vyhlásené za zlučiteľné so spoločným trhom aj napriek tomu, že Komisia prijala odlišné stanovisko v staršom oznámení o dotknutom opatrení. Preto aj keď sa podľa tohto oznámenia každá náhrada škody poskytnutá podľa článku 87 ods. 2 písm. b) ES musí týkať nákladov vzniknutých počas určeného obdobia, pomoc, ktorá nahrádza škodu po tomto období, ale ktorá je v priamej príčinnej súvislosti s príslušnou mimoriadnou udalosťou a bola presne ohodnotená, musí byť považovaná za zlučiteľnú so spoločným trhom.

(pozri body 52, 53)
Pre priemerných nemeckých a rakúskych spotrebiteľov neexistuje pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva medzi obrazovým označením MEZZOPANE, ktorého zápis ako ochrannej známky Spoločenstva sa požaduje pre „vína“ patriace do triedy 33 v zmysle Niceskej dohody, a slovnými ochrannými známkami MEZZO a MEZZOMIX zapísanými skôr v Rakúsku a Nemecku pre „pivá, svetlé a tmavé; minerálne a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje; sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov“ a „miešané limonádové nápoje“ patriace do triedy 32 v zmysle uvedeného nariadenia.

Napriek všeobecnej známosti skoršej ochrannej známky MEZZOMIX absencia podobnosti medzi predmetnými tovarmi spojená s priemernou podobnosťou predmetných ochranných známok z hľadiska vizuálneho a fonetického, ako aj absencia významu predmetných ochranných známok v nemčine neumožňuje vytvoriť u príslušných spotrebiteľov pravdepodobnosť zámeny, pokiaľ ide o obchodný pôvod tovarov označených prihlasovanou ochrannou známkou MEZZOPANE na jednej strane a skoršími ochrannými známkami MEZZO a MEZZOMIX na strane druhej. V skutočnosti rozdiely medzi predmetnými ochrannými známkami a tovarmi sú dostatočne závažné na to, aby pri celkovom prístupe bolo vylúčené, že príslušná verejnosť by sa mohla domnievať, že vína označené prihlasovanou ochrannou známkou na jednej strane a pivá a iné nápoje označené skoršími ochrannými známkami na strane druhej majú spoločný pôvod, a to dokonca s prihliadnutím na všeobecnú známosť skoršej ochrannej známky MEZZOMIX pre miešané limonádové nápoje.

(pozri body 21, 106, 107)
Z pravidla 48 ods. 1 písm. c) a ods. 2 nariadenia č. 2868/95, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, vyplýva, že odvolanie musí obsahovať vyhlásenie s uvedením rozsahu, v akom sa požaduje zmena a doplnok alebo zrušenie rozhodnutia a musí byť podané v jazyku konania, v ktorom bolo prijaté toto rozhodnutie.

Na základe pravidla 49 ods. 1 nariadenia č. 2868/95, ak odvolanie nie je v súlade najmä s podmienkami stanovenými v pravidle 48 ods. 1 písm. c) a ods. 2 toho istého nariadenia, odvolací senát odvolanie zamietne ako neprípustné, pokiaľ neboli tieto nedostatky odstránené pred uplynutím lehoty uvedenej v článku 59 nariadenia č. 40/94, t. j. dva mesiace odo dňa doručenia namietaného rozhodnutia.

Z pravidla 49 ods. 1 nariadenia č. 2868/95 vyplýva, že priamym dôsledkom nedodržania povinnosti stanovenej v pravidle 48 ods. 1 písm. c) a ods. 2 toho istého nariadenia je zamietnutie odvolania ako neprípustného bez predchádzajúceho oznámenia, a to aj po uplynutí lehoty stanovenej v pravidle 96 ods. 1 toho istého nariadenia, podľa ktorého s výnimkou rozdielneho ustanovenia stanoveného v tomto nariadení každý účastník konania môže používať niektorý z jazykov Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ktorý je iný ako jazyk konania, pokiaľ tento účastník konania predloží preklad do tohto jazyka v lehote jedného mesiaca od dátumu predloženia pôvodného dokumentu. Ani z uplatňovaných nariadení, ani z judikatúry nevyplýva, že Úrad má povinnosť upozorňovať prípadných odvolateľov pred odvolacím senátom na dôsledky nedodržania formálnych náležitostí stanovených týmto nariadením.

Prípadná prax Úradu informovať odvolateľov o formálnych nedostatkoch ich podaní nemôže zmeniť okamih začatia plynutia lehoty stanovenej v pravidle 96 ods. 1 nariadenia č. 2868/95. Okrem toho podľa ustálenej judikatúry boli pravidlá týkajúce sa lehôt zavedené na účely zabezpečenia právnej istoty a predchádzania akejkoľvek diskriminácii alebo svojvoľnému zaobchádzaniu. Toto všeobecné konštatovanie sa uplatňuje tiež na lehoty stanovené v nariadeniach o ochrannej známke Spoločenstva. Uplatnenie lehoty stanovenej v pravidle 96 ods. 1 teda neporušuje zásadu rovnosti zaobchádzania.

(pozri body 37 — 39, 43, 44)
Akýkoľvek finančný príspevok udelený štrukturálnymi fondmi musí byť použitý v súlade s rozhodnutím, ktorým bol schválený, a najmä v súlade s finančnou tabuľkou pripojenou k tomuto rozhodnutiu, keďže táto tabuľka je programovým nástrojom, ktorý odráža postoj prijatý spoločným súhlasom Komisie a vnútroštátnych orgánov. Zmeny finančného plánu schváleného Komisiou bez jej súhlasu majú v zásade za následok zníženie príspevku určeného dotknutému programu, a to nezávisle od ich kvalitatívnej alebo kvantitatívnej dôležitosti.

V rámci doslovného výkladu ustanovenia práva Spoločenstva je potrebné vziať do úvahy skutočnosť, že texty práva Spoločenstva sú vypracované vo viacerých jazykoch a že vzhľadom na to, že rôzne jazykové verzie majú rovnakú platnosť, výklad takéhoto ustanovenia práva Spoločenstva zahŕňa porovnanie jazykových verzií. Nevyhnutnosť jednotného výkladu ustanovení práva Spoločenstva teda vylučuje, aby sa text jednej z jeho verzie posudzoval samostatne, a vyžaduje, aby bol vykladaný a uplatňovaný vo svetle ostatných oficiálnych jazykových verzií, aj keď by bolo dotknuté ustanovenie vykladané a uplatňované spôsobom rozdielnym od pôvodného alebo zaužívaného zmyslu výrazov, ktoré sú v rozpore s požiadavkami právnej istoty obsiahnuté v jednej alebo viacerých jazykových verziách.

(pozri bod 67)
V rámci žaloby o neplatnosť rozhodnutia týkajúceho sa nezaradenia účinnej látky do prílohy I smernice 91/414 a odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku, nemožnosť Komisie prijať nové rozhodnutie na základe článku 8 ods. 2 smernice 91/414 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, na účely výkonu prípadného zrušujúceho rozsudku, neovplyvňuje právny záujem žalobcov na konaní. V súlade s článkom 233 prvým odsekom ES je totiž Komisia povinná urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhovela zrušujúcemu rozsudku. Komisia by totiž pri takom zrušení s retroaktívnym účinkom, ktorý by mu náležal, mala prijať rozhodnutie na základe oznámenej dokumentácie dotknutej týmto zrušením a rozhodovať ku dňu oznámenia. Skutočnosť, že sa vykonali zmeny v právnej úprave tvoriacej základ napadnutého rozhodnutia od jeho prijatia, teda nie je relevantná na posúdenie, či je pre žalobcov účelné uplatniť svoje výhrady, pokiaľ ide o vykonaný postup a dosiahnutý výsledok v rámci režimu platného v čase skutkových okolností.

(pozri bod 63)
Navyše okrem množného čísla slova „torres“ a/alebo zobrazenia troch veží skoršia ochranná známka v osobitnej a stálej forme nemá charakteristiky, ktoré by mohli viesť príslušnú skupinu spotrebiteľov k zámene prihlasovanej ochrannej známky so všetkými skoršími ochrannými známkami, ktoré sú chápané ako „príbuzné“ alebo „sériové“ ochranné známky, alebo sa mýliť v súvislosti s pôvodom výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou. Slovne, ako aj obrazovo sa označenie Torre Albéniz odlišuje od skorších ochranných známok svojou osobitosťou opísanou vyššie a najmä pripojením rozlišovacieho prvku „albéniz“.

O „sériové“ alebo „príbuzné“ ochranné známky ide vtedy, keď tieto skoršie ochranné známky buď vyjadrujú integrálne rovnaký rozlišujúci prvok s pridaným grafickým alebo slovným prvkom, ktorý ich navzájom odlišuje, alebo sa v nich opakuje rovnaká predpona alebo prípona, ktorá je vyňatá z pôvodnej ochrannej známky. Za takéhoto predpokladu totiž môže byť pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva vyvolaná možnosťou asociácie medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími ochrannými známkami, ktoré sú súčasťou série, ak sú medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími ochrannými známkami podobnosti, ktoré môžu v spotrebiteľovi vyvolať predstavu, že prihlasovaná známka je súčasťou tejto série, a preto výrobky, ktoré označuje, majú rovnaký alebo príbuzný obchodný pôvod ako výrobky chránené skoršími ochrannými známkami. Takáto pravdepodobnosť asociácie medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími sériovými ochrannými známkami, ktorá môže zahŕňať zámenu obchodného pôvodu výrobkov označených kolidujúcimi označeniami, môže existovať, aj keď porovnanie prihlasovanej ochrannej známky so skoršími ochrannými známkami zohľadnenými samostatne neumožňuje preukázať existenciu pravdepodobnosti priamej zámeny. V prípade existencie „príbuzných“ alebo „sériových“ ochranných známok vyplýva pravdepodobnosť zámeny presnejšie zo skutočnosti, že spotrebiteľ sa môže zmýliť v súvislosti s pôvodom výrobkov alebo služieb označených prihlasovanou ochrannou známkou a mylne sa domnievať, že sú súčasťou týchto „príbuzných“ alebo „sériových“ ochranných známok.

O pravdepodobnosť zámeny týkajúcej sa príbuzných skorších ochranných známok sa však možno oprieť len vtedy, ak sú splnené dve kumulatívne podmienky. Po prvé skoršie ochranné známky, ktoré sú súčasťou „príbuzných ochranných známok“ alebo „série“, musia byť uvedené na trh. Po druhé prihlasovaná ochranná známka musí byť nie iba podobná ochranným známkam patriacim do série, ale musí mať aj vlastnosti, ktoré ju do nej zaraďujú. Tak by to nebolo v prípade, ak by spoločný prvok skorších sériových ochranných známok bol použitý v prihlasovanej ochrannej známke na inom mieste ako na mieste, na akom sa obvykle nachádza na sériových ochranných známkach, alebo by bol tento spoločný prvok použitý s rozdielnym sémantickým obsahom.

(pozri body 80, 81)
1.

Spoločnosť Premium SA zaplatí Komisii sumu 57605,74 eura istiny zvýšenú o úroky z omeškania: — so sadzbou 3,36 % p. a. na obdobie od 1. októbra do 31. decembra 1998, — so sadzbou 3,47 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 1999, — so sadzbou 2,74 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2000, — so sadzbou 4,26 % p. a. na obdobie od 1. januára 2001 do 31. decembra 2002, — so sadzbou 3,29 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2003, — so sadzbou 2,27 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2004, — so sadzbou 2,05 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2005, — so sadzbou 2,11 % p. a. na obdobie od 1. januára 2006 do dňa vyhlásenia tohto rozsudku, — so sadzbou uplatňovanou podľa francúzskeho zákona na obdobie odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia hlavnej sumy.
Keďže Súd prvého stupňa nie je v rámci kontroly zákonnosti založenej na článku 230 ES príslušný vyhlasovať deklaratórne rozsudky alebo ukladať povinnosti, hoci by sa týkali podmienok vykonania jeho rozsudkov, návrh smerujúci k tomu, aby sa tento súd vyslovil k dôsledkom zrušenia napadnutého aktu, musí byť vyhlásený za zjavne neprípustný.

Komisia môže právomoci, ktoré sú jej udelené článkom 11 nariadenia č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi vykonávať iba v prípade, ak sa domnieva, že nedisponuje všetkými informáciami potrebnými na rozhodovanie o zlučiteľnosti predmetnej koncentrácie so spoločným trhom.

V tejto súvislosti Komisia s cieľom prijať rozhodnutie o koncentrácii musí najmä podľa článku 2 nariadenia č. 139/2004 posudzovať účinky predmetnej koncentrácie na všetky trhy, pre ktoré existuje nebezpečenstvo, že účinná hospodárska súťaž na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti by bola významne poškodená.

Okrem toho skutočnosť, že požiadavka potreby musí byť vykladaná odkazom na rozhodnutie o zlučiteľnosti predmetnej koncentrácie so spoločným trhom, predpokladá, že potreba informácií uvádzaných žiadosťou podľa článku 11 nariadenia č. 139/2004 musí byť posudzovaná s odkazom na koncepciu rozsahu informácií potrebných na posúdenie koncentrácie, ktorú by Komisia mohla legitímne mať v momente formulovania predmetnej žiadosti. Preto sa toto posúdenie nemôže zakladať na skutočnej potrebe informácií v priebehu konania pred Komisiou, ktorá závisí od mnohých faktorov, a teda nemôže byť presne určená v momente formulácie žiadosti o informácie.

Hoci v tejto súvislosti skutočnosť, že informácie uvedené v žiadosti podľa článku 11 nariadenia č. 139/2004 boli neskôr použité, môže naznačovať ich potrebu, absencia ich použitia neznamená dôkaz opaku.

Pokiaľ ide o osobitný prípad rozhodnutia prijatého podľa článku 11 ods. 3 nariadenia č. 139/2004, ktorým Komisia žiada opravu informácií predložených oznamovateľom koncentrácie, ktoré sa ukážu byť nepresné, potreba takejto opravy sa posudzuje na základe kritéria závažnosti identifikovaných chýb, ktoré je vzhľadom na znenie a štruktúru tohto nariadenia vhodné. Preto Komisia môže požadovať opravu informácií oznámených jedným z účastníkov, ktoré sú identifikované ako nesprávne, ak existuje nebezpečenstvo, že zistené chyby by mohli mať významný vplyv na jej posúdenie zlučiteľnosti predmetnej koncentrácie so spoločným trhom. Toto kritérium sa nemusí vykladať prísne, keďže potreba rýchlosti, ktorá charakterizuje systematiku nariadenia č. 139/2004, musí byť zosúladená s cieľom účinného preskúmania zlučiteľnosti koncentrácií so spoločným trhom, ktoré musí Komisia vykonať s veľkou starostlivosťou a ktoré si vyžaduje, aby získala úplné a presné informácie.

(pozri body 24, 28 — 31, 33, 41, 42, 45, 60, 61)
Komisia môže pomoc vyhlásiť za zlučiteľnú s článkom 87 ods. 3 ES iba vtedy, ak môže konštatovať, že pomoc prispieva k realizácii jedného z cieľov uvedených v tomto ustanovení, ktoré by podnik, ktorému je pomoc poskytnutá, za bežných trhových podmienok prostredníctvom vlastných opatrení nemohol dosiahnuť. Inými slovami, členským štátom nemožno umožniť, aby uskutočňovali platby, ktoré by zlepšili finančnú situáciu podniku, ktorý je príjemcom pomoci, ak by neboli potrebné na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 87 ods. 3 ES.

Nemožno totiž akceptovať, aby pomoc zahŕňala také podmienky, najmä jej výšku, ktorých obmedzujúce účinky by presahovali mieru nevyhnutnú na to, aby táto pomoc mohla dosiahnuť ciele schválené Zmluvou.

Pomoc, ktorá nevyžaduje od podniku príjemcu ani protihodnotu, ani príspevok na dosiahnutie cieľa všeobecného záujmu, je prevádzková pomoc určená na krytie bežných nákladov, ktoré tento podnik musí bežne znášať, teda pomoc, ktorú nemožno povoliť. Takáto pomoc totiž v zásade narúša podmienky hospodárskej súťaže.

(pozri body 65, 66, 74, 75)