SK
Zbierkasúdnychroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :13 1ROZSUDOK SÚDU PR E VEREJNÚ S LUŽBU (druhá ko mora)
z 25. februára 2010
Vec F-91/08
Johanna Gerdina Pleijte
proti
Európskej komisii
„Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Certifikačný postup — Obdobie roka 2007 — 
Vylúčenie žalobkyne zo zoznamu predbežne vybraných úradníkov — Započítanie doby pracovného 
voľna z osobných dôvodov do odbornej praxe — Článok 45a služobného poriadku — 
VVU k článku 45a“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou J. Gerdina Pleijte 
navrhuje najmä zrušenie rozhodnutia me novacieho orgánu zo 7. augusta 2008 , ktorým 
bola zamietnutá jej sťažnosť proti rozhodnutiu nezapísať ju do zoznamu úradníkov 
predbežne vybraných v rámci výkonu certifikácie upravenej v článku 45a služobného 
poriadku ú radníkov Európskej únie
Roz hodnutie:Žaloba sa zamieta. Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy kon ania a je povinná nahradiť 
trovy kon ania, ktoré vznikli Komisii.
Abstrakt
1. Úradníci — Žaloba — Akt spôsobujúci ujmu — Pojem — Rozhodnutie vylúčení úradníka 
z predbežného zoz namu uchádzačov predbežne vybraných v rámci certifikácie — Prípravný akt 
nespôsobujúci ujmu
(Služobný poriadok ú radníkov, články 90 a 91)
2. Úradníci — Žaloba — Predmet — Príkaz administratíve — Neprípustnosť
(Článok 266 Z FEÚ; Služobný poriadok ú radníkov, článok 91)
3. Úradníci — Rovnosť zaobchádzania — Rozdielne zaobchádzanie s úradníkmi, ktorí čerpali pracovné 
voľno z osobných d ôvodov z dôvodov rodičovstva a úradníkmi, ktorí po zavedení rodičovskej dovolenky 
čerpali túto dovolenku
(Služobný poriadok ú radníkov, článok 40 o ds. 3 a článok 42a)
4. Úradníci — Certifikačný postup — Predbežný výber uchádzačov — Kritériá — Voľná úvaha inštitúcií
(Služobný poriadok ú radníkov, článok 45a)
2 ECLI:EU:F:2010 :13ABSTRAKT–VECF-91/08
PLEIJTE/KOMISIA
1. Rozhodnutie me novacieho orgánu vylúčiť me no ú radníka z predbežného zoznamu úradníkov 
predbežne vybraných v rámci certifikácie je prípravným aktom, ktorý nespôsobuje ujmu a preto ho 
možno n apadnúť len incidenčne v rámci žaloby proti aktu, ktorý m ožno z rušiť. Rozhodnutie 
vylučujúce úradníka z definitívneho zoznamu úradníkov predbežne vybraných na výkon c ertifikácie je 
naopak aktom spôsobujúcim ujmu a nie prípravným aktom.
(pozri body 27 a 28)
Odkaz:
Súdny dvor: 8. apríla 2003 , Gómez-Reino/Komisia, C-471/02 P(R), Zb. s. I-3207 , bod 62
2. Bez ohľadu na všeobecnú povinnosť inštitúcie, ktorá vydala zrušený akt, p rijať opatrenia nevyhnutné 
na vykonanie zrušujúceho rozsudku, uvedenú v článku 266 Z FEÚ, neprináleží súdu Spoločenstva 
udeľovať príkazy inštitúcii. Návrhy smerujúce k tomu, aby Sú d pre ve rejnú službu doplnil me no 
úradníka d o zoznamu uchádzačov, ktorí sa m ôžu zúčastniť na programe š kolení, alebo aby zmenil 
metodológiu obsiahnutú v administratívnych informáciách, sú preto neprípustné.
(pozri bod 29)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 27. júna 1991 , Valverde Mordt/Súdny dvor, T-156/89, Zb. s. II-407, bod 150
Súd pre ve rejnú službu: 11. septembra 2008 , Bui Van/Komisia, F-51/07, Zb. VS s. I-A-1-289, II-A-1-1533 , bod 17, 
ktorý je predmetom odvolania na Všeobecnom súde Európskej únie, vec T-491/08 P
3. Rozdielne zaobchádzanie s úradníkmi, ktorí požiadali o pracovné voľno z osobných dôvodov podľa 
služobného poriadku v znení účinnom p red 1. májom 2004 a úradníkmi, ktorí po 1. máji 2004 
požiadali o čerpanie rodičovskej dovolenky, vyplýva práve z toho, že do služobného poriadku b ol 
vložený článok 42a upravujúci rodičovskú d ovolenku a nemôže predstavovať diskrimináciu, pretože 
rozdiel v zaobchádzaní možno o bjektívne vysvetliť tým, že no rmotvorca nepriznal tomuto článku 
spätnú účinnosť.
Okrem t oho prináleží no rmotvorcovi, aby rozhodol o okruhu sociálnych práv, ktoré sú priznané 
európskym ú radníkom. Vytvorenie no vých, p re úradníkov priaznivejších práv do budúcnosti, však 
nemôže znamenať, že sú tieto práva spätne poskytnuté úradníkom, ktorí v minulosti mohli spĺňať 
podmienky o dteraz vyžadované na priznanie týchto práv. Keď Rada z aviedla rodičovskú d ovolenku, 
nestanovila, že na pracovné voľno z osobných dôvodov čerpané z dôvodov rodičovstva sa spätne hľadí 
ako n a rodičovskú d ovolenku. To, že služobný poriadok neobsahuje ustanovenie, podľa ktorého by sa 
na pracovné voľno z osobných dôvodov čerpané z dôvodov rodičovstva pred 1. májom 2004 h ľadelo 
ako n a rodičovskú d ovolenku, preto neporušuje zásadu rovnosti zaobchádzania.
Napokon, keďže no rmu treba vykladať v medziach jej obsahu predovšetkým vtedy, keď je tento obsah 
úplne jednoznačný, článok 40 o ds. 3 služobného poriadku s a nemá vykladať tak, že vyžaduje, aby sa 
s úradníkmi, ktorí čerpali pracovné voľno z osobných dôvodov z dôvodov rodičovstva, zaobchádzalo 
rovnako a ko s úradníkmi, ktorí čerpali rodičovskú d ovolenku.
(pozri body 37, 40 a 42)
4. Rozdiely v zaobchádzaní, odôvodnené na základe objektívneho a primeraného kri téria, ktoré sú 
primerané c ieľu s ledovanému da ným r ozlišovaním, nepredstavujú p orušenie z ásady rovnosti 
zaobchádzania. M edzi objektívne a primerané kri tériá, kt oré m ôžu o dôvodňovať rozdielne 
zaobchádzanie s úradníkmi, patrí záujem s lužby. Pri rozhodovaní o opatreniach, kt oré treba prijať
ECLI:EU:F:2010 :13 3ABSTRAKT–VECF-91/08
PLEIJTE/KOMISIA
 v záujme s lužby, disponuje ad ministratíva širokou m ierou voľnej úvahy, takže súd Spoločenstva sa vo 
svojom preskúmaní rešpektovania zásady zákazu diskriminácie musí obmedziť na to, že overí, či daná 
inštitúcia n epristúpila k rozlišovaniu, ktoré by bolo svojvoľné alebo zjavne v rozpore so záujmom 
služby.
V tejto súvislosti nie je neprimerané, ak ad ministratíva zohľadní iba odbornú prax nadobudnutú počas 
desiatich rokov predchádzajúcich certifikácii, aby tak so zreteľom n a potreby služby posúdila 
relevantnosť odbornej praxe nadobudnutej uchádzačmi, pretože táto relevantnosť sa znižuje s vývojom 
techník a jednotlivých odborov. Ak neexistuje dôkaz, kt orý by umožňoval preukázať, že toto časové 
obmedzenie v skutočnosti poukazuje na svojvoľné rozlišovanie alebo je zjavne v rozpore so záujmom 
služby, nejde o diskrimináciu.
Okrem t oho, administratíva m á pri rozhodovaní o podmienkach výberu uchádzačov širokú m ieru 
voľnej úvahy. Rozhodnutím o bmedziť zohľadňovanú odbornú prax na posledných desať rokov si 
administratíva neznemožňuje vybrať najlepších uchádzačov, keďže toto obdobie m ôže predstavovať 
relevantné kri térium porovnania.
(pozri body 57 – 59 a 61)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 16. marca 2004 , Afari/ECB, T-11/03, Zb. VS s. I-A-65, II-267, bod 65
Súd pre ve rejnú službu: 19. októbra 2006 , De Smedt/Komisia, F-59/05, Zb. VS s. I-A-1-109, II-A-1-409, bod 76; 
23. januára 2007 , Ch assagne/Komisia, F-43/05, Zb. VS s. I-A-1-27, II-A-1-139, bod 91; 19. júna 2007 , Davis a i./Rada, 
F-54/06, Zb. VS s. I-A-1-165, II-A-1-911, bod 65 a tam citovaná judikatúra; 8. mája 2008 , Suvikas/Rada, F-6/07, 
Zb. VS s. I-A-1-151, II-A-1-819, bod 87