ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Podľa ustanovenia článku 39 ods. 1 až 3 tohto nariadenia: „1. Členské štáty ponesú v prvom stupni zodpovednosť za vyšetrovanie nezrovnalostí, pričom konajú na základe dôkazu o každej väčšej zmene ovplyvňujúcej povahu podmienok pre vykonávanie pomoci alebo jej kontroly a vykonajú žiaduce úpravy financovania. Členský štát vykoná úpravy financovania, ktoré sú žiaduce v spojitosti s jednotlivými alebo systematickými nezrovnalosťami. Opravy vykonané členským štátom spočívajú v zrušení celého príspevku spoločenstva alebo jeho časti. … 2. Ak po dokončení nevyhnutného overovania dôjde Komisia k záveru, že: … c) existujú závažné nedostatky v systémoch riadenia alebo kontroly, ktoré by mohli viesť k systémovým nezrovnalostiam, Komisia pozastaví priebežné platby, ktorých sa to týka a s uvedením dôvodov požiada, aby členský štát poskytol svoje vyjadrenie, a ak je to vhodné, v stanovenej lehote vykonal akékoľvek opravy. Ak členský štát vznesie námietky proti pripomienkam Komisie, Komisia ho pozve na vypočutie, pri ktorom obe strany v spolupráci založenej na partnerstve vyvinú úsilie dosiahnuť dohodu o pripomienkach a záveroch, ktoré z nich vyplynú. 3. Pokiaľ sa nedosiahne dohoda a členský štát nevykoná spomenuté opravy do uplynutia Komisiou stanovenej lehoty, Komisia môže, pri zohľadnení každého vyjadrenia členského štátu, rozhodnúť do troch mesiacov o tom, že: … b) vykoná požadované úpravy financovania tak, že zruší celý príspevok Fondov na dotknutú pomoc alebo jeho časť. V súlade so zásadou proporcionality Komisia pri rozhodovaní o objeme úpravy zoberie do úvahy druh nezrovnalostí alebo zmeny a rozsah a finančné dôsledky nedostatkov zistených v systémoch riadenia alebo kontroly členských štátov. …“
22

Aj keď by ustanovenie dotknuté vo veci samej potenciálne mohlo mať za následok obmedzenie prístupu konkurentov Maxima Latvija k niektorým obchodným centrám, v ktorých táto spoločnosť prevádzkuje veľkoplošné obchody, táto skutočnosť – za predpokladu, že by sa preukázala – by neznamenala jednoznačne, že zmluvy obsahujúce toto ustanovenie svojou samotnou povahou vylučujú, obmedzujú alebo skresľujú hospodársku súťaž na referenčnom trhu, teda na miestnom maloobchodnom trhu s potravinami.
16

Dňa 30. júla 2013 L. A. Pascual podal žalobu proti podniku ADIF, Mzdovému záručnému fondu a spoločnosti Algeposa na Juzgado de lo Social no 10 de Bilbao (Pracovný súd č. 10 v Bilbau) na tom základe, že po skončení platnosti zmluvy uzavretej so spoločnosťou Algeposa mal podľa neho ADIF povinnosť prevziať práva a záväzky vyplývajúce z pracovnoprávnych vzťahov so zamestnancami. Podľa L. A. Pascuala skutočnosť, že ADIF na seba prevzal priame zabezpečovanie služby dotknutej vo veci samej, predstavuje prevod podniku v zmysle článku 44 štatútu zamestnancov. V dôsledku toho L. A. Pascual navrhoval, aby sa jeho výpoveď zrušila alebo subsidiárne vyhlásila za neplatnú a aby sa ADIF‑u uložila povinnosť prijať ho naspäť ako svojho zamestnanca.
3

Odôvodnenia 1, 7, 13, 14 a 33 nariadenia č. 1013/2006 stanovujú: „1. Hlavným a prevládajúcim cieľom a zložkou tohto nariadenia je ochrana životného prostredia, jeho účinky na medzinárodný obchod sú len vedľajšie. … 7. Je dôležité organizovať a regulovať dozor a riadenie prepravy odpadu spôsobom, ktorý zohľadňuje potrebu zachovať, chrániť a zlepšovať kvalitu životného prostredia a ľudského zdravia a ktorý podporuje jednotnejšie uplatňovanie nariadenia v celom Spoločenstve. … 13. Napriek tomu, že dohľad a riadenie prepravy odpadu v rámci členského štátu je vec príslušného členského štátu, vnútroštátne systémy týkajúce sa prepravy odpadov by mali zohľadňovať potrebu súvislosti so systémom Spoločenstva, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany životného prostredia a ľudského zdravia. 14. V prípade prepravy odpadu určeného na činnosti zneškodnenia a odpadu neuvedeného v prílohe III, IIIA alebo IIIB, určeného na činnosti zhodnotenia, je vhodné zabezpečovať optimálny dohľad a riadenie tým, že sa vyžaduje predchádzajúci písomný súhlas s takouto prepravou. Takýto postup by mal na druhej strane obsahovať predchádzajúce oznámenie, ktoré umožní príslušným orgánom byť riadne informovanými, aby mohli prijať všetky potrebné opatrenia na ochranu ľudského zdravia a životného prostredia. Mal by umožniť týmto orgánom aj vzniesť odôvodnené námietky voči takejto preprave. … 33. Mali by sa prijať potrebné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že v súlade so smernicou 2006/12/ES a inými právnymi predpismi Spoločenstva o odpade sa s odpadom prepravovaným v Spoločenstve a s odpadom dovezeným do Spoločenstva nakladá počas prepravy a aj pri zhodnocovaní alebo zneškodňovaní v krajine určenia tak, aby sa neohrozilo ľudské zdravie a nepoužili postupy alebo metódy, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie. …“
3

Odôvodnenia 2, 13, 14, 25 a 27 smernice 2007/66 znejú: „(2) [Smernica 89/665]… sa preto podľa výkladu Súdneho dvora [Európskej únie] uplatňuj[e] len na zákazky, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti [smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132)]… bez ohľadu na formu súťažného konania alebo výzvy na súťaž vrátane súťaže návrhov, kvalifikačných systémov a dynamických systémov obstarávania. Členské štáty by v súlade s judikatúrou Súdneho dvora mali zabezpečiť, aby voči rozhodnutiam verejných obstarávateľov a obstarávateľov o tom, či určitá zákazka patrí do osobnej alebo vecnej pôsobnosti [smernice 2004/18], boli k dispozícii účinné a rýchle opravné prostriedky. … (13) S cieľom bojovať proti nezákonne vedenému priamemu zadávaniu zákaziek, ktoré Súdny dvor označil za najvážnejšie porušenie práva [Únie] v oblasti zadávania verejných zákaziek zo strany verejného obstarávateľa alebo obstarávateľa, by sa mali ustanoviť účinné, primerané a odradzujúce sankcie. Zmluvy uzavreté na základe nezákonne vedeného priameho zadávania zákaziek by sa preto mali v zásade považovať za neplatné. Neplatnosť by nemala byť automatická, ale mal by ju overiť nezávislý orgán zodpovedný za preskúmanie alebo by mala vyplynúť z rozhodnutia tohto orgánu. (14) Neplatnosť je najúčinnejším spôsobom na obnovenie súťaže a vytvorenie nových obchodných príležitostí pre tie hospodárske subjekty, ktorým bola nezákonným spôsobom odobratá možnosť zúčastniť sa na súťaž[i]… … (25) Okrem toho potreba zabezpečiť trvalú právnu istotu rozhodnutí, ktoré prijali verejní obstarávatelia alebo obstarávatelia, si vyžaduje stanovenie primeranej minimálnej premlčacej lehoty na preskúmanie, ktoré má za cieľ stanoviť, že zmluva je neplatná. … (27) Keďže táto smernica posilňuje vnútroštátne postupy preskúmania najmä v prípadoch nezákonného priameho zadávania zákaziek, mali by sa hospodárske subjekty podporovať, aby tieto nové mechanizmy používali. Z dôvodov právnej istoty sa možnosť presadiť neplatnosť zmluvy obmedzuje na určité obdobie. Účinnosť týchto lehôt by sa mala dodržiavať.“
33

Ak by tomu tak bolo, čo musí vnútroštátny súd overiť, predplatitelia predmetných distribútorov by sa mohli považovať za verejnosť, ku ktorej smeruje prenos uskutočňovaný vysielacou organizáciou, a to by malo za následok, že takáto vysielacia organizácia vykonáva „verejný prenos“.
23

V septembri 2010 požiadala Vodafone agentúru o takéto povolenie poplatkov na obdobie od 1. decembra 2010. Agentúra povolila rozhodnutím z 30. novembra 2010 tieto poplatky dočasne, do právoplatnosti rozhodnutia v konaní vo veci samej, keďže zamýšľala v tejto súvislosti uskutočniť postup konzultácie a konsolidácie podľa článkov 6 a 7 rámcovej smernice. Po uskutočnení postupu konzultácie a konsolidácie udelila agentúra Vodafone rozhodnutím z 24. februára 2011 konečné povolenie poplatkov so spätnou účinnosťou od 1. decembra 2010 do 30. novembra 2012.
60

Navyše cieľ tohto ustanovenia by bol dosiahnutý len neúplne, ak by sa také opatrenie zakladalo na stave biotopov a druhov z hľadiska ochrany, ktorý by nezohľadňoval alebo zastieral skutočnosti, ktoré vyvolali alebo by mohli naďalej vyvolávať významné poškodenie alebo rušenie po tom, čo bola dotknutá lokalita zaradená do uvedeného zoznamu.
13

Článok 9 kráľovského nariadenia z 29. februára 2004 o všeobecnej tarifnej štruktúre a o základných zásadách a postupoch v oblasti taríf a účtovníctva prevádzkovateľov distribučných sústav zemného plynu na belgickom území (l’arrêté royal du 29 février 2004 relatif à la structure tarifaire générale et aux principes de base et procédures en matière de tarifs et de comptabilité des gestionnaires des réseaux de distribution de gaz naturel actifs sur le territoire belge, Moniteur belge z 11. marca 2004) znie takto: „Do vyúčtovania taríf sú zahrnuté tarifné položky týkajúce sa daní, poplatkov, príspevkov a náhrad. Tieto položky nie sú tarifami v zmysle článkov 3 až 8 tohto nariadenia, avšak musia sa zahrnúť do vyúčtovania užívateľom sústavy. Tarifné položky prípadne zahŕňajú: 1. príplatky, odvody alebo náhrady spojené s financovaním povinností vo verejnom záujme, pri ktorých sa rozlišuje medzi opatreniami sociálnej povahy, opatreniami podpory rozumného využívania elektrickej energie, opatreniami na podporu využívania obnoviteľných zdrojov energie a zariadení, ktoré využívajú kvalitnú kombinovanú výrobu tepla a elektrickej energie…“
41

Pokiaľ ide o LEV Komplex Kaliakra, Komisia tvrdí, že pred zaradením tejto lokality do európskeho zoznamu LEV, ale po jej zapísaní ako projektu LEV do národného zoznamu, t. j. od 18. decembra 2007 do 15. decembra 2008, bol uplatniteľným právnym režimom režim uvedený Súdnym dvorom v rozsudkoch Dragaggi a i. (C‑117/03, EU:C:2005:16) a Bund Naturschutz in Bayern a i. (C‑244/05, EU:C:2006:579): — pokiaľ ide o lokality, ktoré môžu byť označené ako LEV, uvedené na vnútroštátnych zoznamoch predkladaných Komisii, medzi ktorými sa môžu nachádzať najmä lokality, kde sa vyskytujú prioritné typy prirodzených biotopov alebo prioritné druhy, sú členské štáty v zmysle smernice o biotopoch povinné prijať ochranné opatrenia, ktoré sú z hľadiska cieľa ochrany vyplývajúceho z tejto smernice vhodné na zabezpečenie ekologického záujmu, aký tieto lokality majú na vnútroštátnej úrovni, — režim primeranej ochrany uplatniteľný na lokality uvedené vo vnútroštátnom zozname zaslanom Komisii v zmysle článku 4 ods. 1 smernice o biotopoch vyžaduje, aby členské štáty bránili zásahom, pri ktorých existuje riziko, že vážne ohrozia ekologické vlastnosti týchto lokalít.
8

Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že článok 41 ods. 3 („Ekonomická a finančná situácia“) a článok 42 ods. 3 („Technická a/alebo odborná spôsobilosť“) zákona o verejnom obstarávaní (Publisko iepirkumu likums, Latvijas Vēstnesis, 2006, č. 65), ktorým sa preberá smernica 2004/18 do lotyšského práva, stanovujú, že uchádzač môže, ak je to potrebné na vykonanie určitej zákazky, využiť kapacity iných podnikateľov, bez ohľadu na právnu povahu vzťahov, ktoré ich spájajú. V takom prípade musí uchádzač verejnému obstarávateľovi preukázať, že bude mať k dispozícii potrebné zdroje, a to predložením potvrdenia od týchto podnikateľov alebo dohody o spolupráci na zákazke, týkajúcich sa plnenia danej zákazky.
3

Odôvodnenia 17, 70 a 72 smernice 2006/123 uvádzajú: „(17) Táto smernica sa vzťahuje len na služby, ktoré sa poskytujú za finančnú úhradu. Služby všeobecného záujmu nie sú zahrnuté do vymedzenia v článku [57 ZFEÚ], a preto nepatria ani do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Služby všeobecného hospodárskeho záujmu sú služby poskytované za finančnú úhradu, a preto patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Niektoré služby všeobecného hospodárskeho záujmu, napríklad služby všeobecného hospodárskeho záujmu, ktoré môžu existovať v oblasti dopravy, sú však vyňaté z rozsahu pôsobnosti tejto smernice, a na určité iné služby všeobecného hospodárskeho záujmu, napríklad také, ktoré môžu existovať v oblasti poštových služieb, sa vzťahuje odchýlka z ustanovenia o slobode poskytovať služby stanovené v tejto smernici. Táto smernica sa nezaoberá financovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu a nevzťahuje sa na systémy poskytovania pomoci členskými štátmi, najmä v sociálnej oblasti, v súlade s pravidlami Spoločenstva o hospodárskej súťaži … (70) Na účely tejto smernice sa služby môžu považovať za služby všeobecného hospodárskeho záujmu v tejto smernici a bez toho, aby bol dotknutý článok [14 ZFEÚ], len ak sú poskytované pri vykonávaní osobitných úloh verejného záujmu, ktorými poveril príslušný členský štát poskytovateľa. Toto poverenie by sa malo vykonať prostredníctvom jedného alebo viacerých aktov, ktorých formu si určí každý členský štát, a malo by určiť presný charakter osobitnej úlohy. … (72) Služby všeobecného hospodárskeho záujmu majú dôležité úlohy v oblasti sociálnej a územnej súdržnosti. Výkonu týchto úloh by nemal brániť proces hodnotenia stanovený v tejto smernici. Tento proces by nemal mať vplyv na požiadavky, ktoré sú potrebné na splnenie týchto úloh, pričom sa súčasne musia riešiť neodôvodnené obmedzenia slobody usadiť sa.“
32

Taká zmena kvalifikácie ceny zaplatenej cestujúcim za letenku podľa toho, či sa cestujúci dostaví na nástup na palubu, alebo nie, by po druhé viedla k rozdielu medzi sumou náhrady škody, o ktorej letecká spoločnosť tvrdí, že vznikla z dôvodu nedostavenia sa cestujúceho na nástup, a sumou uhradenou pri kúpe letenky. V prípade, že sa cestujúci dostaví na nástup na palubu, zodpovedá tak suma plnenia cene letenky bez DPH, zatiaľ čo suma náhrady škody tvrdenej žalobkyňami v konaní vo veci samej by zodpovedala tejto cene zvýšenej o sumu DPH, ktorá by musela byť odvedená. Neexistuje však žiadna skutočnosť, ktorá by odôvodňovala, aby suma náhrady škody bola vyššia než cena zaplatená cestujúcim.
27

Pokiaľ ide o tretiu podmienku, zo znenia článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 44/2001 vyplýva, že na to, aby dotknutá zmluva mohla patriť do pôsobnosti tohto ustanovenia za okolností, akými sú okolnosti sporu vo veci samej, musia byť splnené dve skutočnosti. V tomto smere je nevyhnutné jednak, aby podnikateľ obchodoval alebo podnikal v členskom štáte bydliska spotrebiteľa alebo aby akýmkoľvek spôsobom smeroval uvedené činnosti do tohto členského štátu či do viacerých štátov vrátane tohto členského štátu, a jednak, aby dotknutá zmluva spadala do rozsahu týchto činností. V tejto súvislosti treba spresniť, že otázky vnútroštátneho súdu sa týkajú najmä tej časti tohto ustanovenia, ktorá sa týka zmluvy uzatvorenej v rámci obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej“ podnikateľom „do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa.
4

Článok 8 uvedeného rozhodnutia s názvom „Postup vytvárania kontroly nad určitými novými psychoaktívnymi látkami“ uvádza nasledujúce: „1. Komisia do šiestich týždňov odo dňa obdržania správy o hodnotení rizika predloží Rade podnet na vystavenie novej psychoaktívnej látky kontrolným opatreniam.… 2. Ak by Komisia nepovažovala za nevyhnutné predložiť podnet na vystavenie novej psychoaktívnej látky kontrolným opatreniam, takýto podnet môže Rade predložiť jeden alebo viac členských štátov, ak je to možné, najneskôr do šiestich týždňov odo dňa, kedy Komisia predložila Rade svoju správu. 3. Rada kvalifikovanou väčšinou a konajúc na základe podnetu predloženého podľa odseku 1 alebo 2 rozhodne na základe článku 34 ods. 2 písm. c) zmluvy, či má byť nová psychoaktívna látka vystavená kontrolným opatreniam.“
51

Ako to poznamenal generálny advokát v bode 36 svojich návrhov, cieľ účinnosti, ktorý sledujú opatrenia na zamedzenie obchádzania, by bol ohrozený, ak by sa konštatovalo, že nariadenie, ktorým sa rozširujú antidumpingové opatrenia, nemožno prijať po uplynutí platnosti týchto opatrení. Totiž, ak by bolo nemožné prijať také nariadenie po tomto uplynutí platnosti, ochrana nápravného účinku antidumpingových opatrení prostredníctvom postupu uvedeného v článku 13 základného nariadenia by mohla byť ohrozená dovozmi vykonanými počas obdobia vyšetrovania týkajúceho sa obchádzania. V praxi by to viedlo k nemožnosti zabezpečiť potrebný účinok antidumpingových opatrení až do konca ich obdobia uplatňovania, ktoré je podľa článku 11 ods. 2 tohto nariadenia v zásade päť rokov.
3

§ 2a ods. 3 prvá až štvrtá veta zákona o dani z príjmov (Einkommensteuergesetz, ďalej len „EStG“), v znení uplatniteľnom na zdaňovacie obdobia rokov 1997 a 1998, stanovuje: „Ak sú hospodárske výsledky priemyselných alebo obchodných činností stálej prevádzkarne nachádzajúcej sa v treťom štáte vylúčené z dane z príjmov zmluvou o zamedzení dvojitého zdanenia, musí byť podľa ustanovení vnútroštátneho daňového práva strata týkajúca sa týchto hospodárskych výsledkov na návrh daňovníka odpočítaná pri výpočte celkovej hodnoty hospodárskych výsledkov, keďže daňovník by ju mohol kompenzovať alebo ju odpočítať, ak by hospodárske výsledky neboli oslobodené od dane z príjmov, a za predpokladu, že je vyššia ako kladné hospodárske výsledky priemyselnej alebo obchodnej činnosti ďalších prevádzkarní nachádzajúcich sa v tom istom treťom štáte, ktorý je oslobodený na základe tejto zmluvy. Ak strata nebola takto kompenzovaná, odpočet strát je prípustný, ak sú splnené podmienky § 10d. Ak sú oslobodené v budúcom zdaňovacom období kladné celkové hospodárske výsledky priemyselných alebo obchodných činností stálych prevádzkarní nachádzajúcich sa v tomto treťom štáte zmluvou od dane z príjmov, strata odpočítaná na základe prvej a druhej vety musí byť dodatočne započítaná v rámci celkovej sumy hospodárskych výsledkov vypočítaných za toto zdaňovacie obdobie. Tretia veta sa neuplatní v prípade, ak daňovník preukáže, že ustanovenia právneho poriadku tretieho štátu, ktoré sa na neho uplatnia, mu všeobecne neumožňujú požadovať odklad odpočtu za straty za iné zdaňovacie obdobie, ako je to, v ktorom straty vznikli.“
67

Zákaz uvádzať na obaloch, etiketách a v reklame na prírodné minerálne vody akékoľvek tvrdenie alebo údaj odkazujúci na nízky obsah sodíka v týchto vodách, ktorý by mohol uviesť spotrebiteľa do omylu, pokiaľ ide o tento obsah, predstavuje zásah do slobody prejavu a práva na informácie, ako aj do slobody podnikania podnikateľa.
2

Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Imtech Marine Belgium NV (ďalej len „Imtech Marine“) so sídlom v Belgicku a spoločnosťou Radio Hellenic SA (ďalej len „Radio Hellenic“) so sídlom v Grécku, vo veci návrhu spoločnosti Imtech Marine osvedčiť rozhodnutie pre zmeškanie týkajúce sa pohľadávky so zmluvnou pokutou zvýšenej o úroky z omeškania ako európsky exekučný titul v zmysle nariadenia č. 805/2004.
17

X spolupracovala na vypracovaní daňového priznania k dani z obratu za rok 2010 pre C Ltd usadenú v Nemecku. Toto priznanie bolo začiatkom roka 2012 doručené daňovému úradu. Uvedený daňový úrad rozhodnutím z 12. marca 2012 odmietol uznať X za splnomocnenca C Ltd pre konanie o stanovenie dane z obratu za kalendárny rok 2010 podľa § 80 ods. 5 daňového poriadku. Ako dôvod uviedol, že X nie je oprávnená poskytovať v rámci podnikania odbornú pomoc v daňových veciach.
11

Článok 18 tej istej smernice, nazvaný „Náhrada alebo náprava“, stanovuje: „Členské štáty zavedú do svojich vnútroštátnych právnych systémov také opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpečenie skutočnej a účinnej náhrady alebo nápravy, ak tak členské štáty rozhodnú v otázke straty a škody, ktorú utrpela poškodená osoba v dôsledku diskriminácie z dôvodu pohlavia, a to takým spôsobom, ktorý je odrádzajúci a primeraný utrpenej škode. Takáto náhrada alebo náprava sa nesmie obmedziť stanovením hornej hraničnej hodnoty vopred, okrem prípadov, v ktorých môže zamestnávateľ dokázať, že jediná škoda, ktorú žiadateľ utrpel v dôsledku diskriminácie v zmysle tejto smernice je odmietnutie vziať do úvahy jeho žiadosť o zamestnanie.“
13

Odôvodnenia 19, 28 a 29 nariadenia č. 1122/2009 stanovujú: „(19) Pre efektívnu správu je včasné podanie žiadosti o zvýšenie hodnoty alebo pridelenie platobných nárokov v rámci režimu jednotnej platby rozhodujúce. Členské štáty by preto mali určiť termín podania žiadosti, ktorým by mal byť najneskôr 15. máj. Na zjednodušenie postupu by sa členským štátom malo umožniť rozhodnúť, že žiadosť sa môže podávať v tom istom čase ako jednotná žiadosť. … … (28) Aby sa príslušným orgánom členských štátov umožnilo naplánovať a následne efektívne vykonať kontroly správnosti žiadostí o poskytnutie pomoci, je nevyhnutné dodržať lehoty na predkladanie žiadostí o poskytnutie pomoci, na zmenu a doplnenie žiadostí o poskytnutie pomoci na plochu a na predkladanie akýchkoľvek podkladov, zmlúv alebo prehlásení. Mali by sa preto prijať ustanovenia ohľadom najneskorších lehôt, v rámci ktorých je predkladanie žiadostí ešte akceptovateľné. S cieľom povzbudiť poľnohospodárov pri dodržiavaní lehôt by sa okrem toho malo uplatňovať zníženie. (29) S ohľadom na včasné určenie platobných nárokov je pre členské štáty nevyhnutné, aby poľnohospodári podávali žiadosti o platobné nároky načas. Neskoré predkladanie takýchto žiadostí by sa preto malo povoliť len v rámci rovnakej dodatočnej lehoty, aká sa určila na neskoré predkladanie žiadostí o poskytnutie akejkoľvek inej pomoci. Okrem toho by sa mala uplatňovať aj odrádzajúca znížená sadzba, pokiaľ dôvodom oneskorenia nie sú prípady vyššej moci alebo mimoriadne okolnosti.“
12

Článok 39 tejto smernice s názvom „Právo na účinný opravný prostriedok“ spresňuje: „1. Členské štáty zabezpečia, aby každý žiadateľ o azyl mal právo na účinný opravný prostriedok pred súdnym orgánom proti: … c) rozhodnutiu nepokračovať v preskúmaní následnej žiadosti podľa článkov 32 a 34; … 2. Členské štáty ustanovia lehoty a iné potrebné pravidlá, podľa ktorých môže žiadateľ uplatňovať svoje práva na účinný opravný prostriedok podľa odseku 1. 3. Tam, kde je to vhodné, členské štáty zavedú pravidlá v súlade s ich medzinárodnými záväzkami, týkajúce sa: a) otázky, či opravný prostriedok podľa odseku 1 bude mať ten účinok, že sa žiadateľovi do jeho výsledku povolí zostať v príslušnom členskom štáte; b) možnosti zákonného opravného prostriedku alebo ochranných opatrení v prípade, ak opravný prostriedok podľa odseku 1 nemá ten účinok, že sa žiadateľovi do jeho výsledku povolí zostať v príslušnom členskom štáte. Členské štáty môžu prijať aj opravný prostriedok [ex offo]… …“
13

Zamestnanci vyšetrovacieho útvaru odleteli z Vilniusu a prileteli do Rigy v predpokladanom čase. Ich nasledujúci let však odletel z Rigy a priletel do Moskvy s omeškaním. Následne nemohli nastúpiť na let, ktorý bol treťou časťou ich cesty, a mal ich zobrať z Moskvy do Baku. Z tohto dôvodu ich Air Baltic preložil na iný let a z Moskvy odleteli a v Baku pristáli o deň neskôr, ako bolo plánované.