45.

Za týchto okolností Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1. V prípade, ak bol štátny príslušník tretej krajiny po podaní druhej žiadosti o azyl v inom členskom štáte (v tejto veci v Nemecku) z dôvodu zamietavého rozhodnutia súdu o jeho žiadosti o odklad výkonu rozhodnutia o odovzdaní podľa nariadenia Dublin III odovzdaný do pôvodne zodpovedného členského štátu, v ktorom bola podaná prvá žiadosť o azyl (v tejto veci do Talianska) a následne sa protiprávne vrátil do druhého členského štátu (v tejto veci do Nemecka): a) je pre súdne preskúmanie rozhodnutia o odovzdaní na základe zásad nariadenia Dublin III záväzný skutkový stav v čase odovzdania, pretože na základe včasného odovzdania sa s konečnou platnosťou rozhodne o otázke zodpovednosti, a teda ustanovenia nariadenia Dublin III o zodpovednosti sa už na ďalší vývoj neuplatnia, alebo sa takýto budúci vývoj okolností, ktoré sú vo všeobecnosti podstatné pre určenie zodpovednosti, ako napríklad uplynutie lehoty pre prijatie späť alebo pre (nové) odovzdanie musí zohľadniť? b) Možno po určení zodpovedného členského štátu s konečnou platnosťou na základe rozhodnutia o odovzdaní uskutočniť ďalšie odovzdania do pôvodne zodpovedného členského štátu a je tento členský štát aj naďalej povinný prijať štátnych príslušníkov tretích krajín? 2. Ak na základe odovzdania nedochádza k určeniu zodpovednosti s konečnou platnosťou, ktoré z nižšie uvedených ustanovení sa v takomto prípade uplatní na osobu podľa článku 18 ods. 1 písm. b), c) alebo d) nariadenia Dublin III vzhľadom na stále prebiehajúce odvolacie konanie proti už vykonanému rozhodnutiu o odovzdaní: a) (analogicky) článok 23 nariadenia Dublin III s tým dôsledkom, že v prípade, ak sa nové dožiadanie o prijatie späť nepodá v lehote, môže dôjsť k prechodu zodpovednosti podľa článku 23 ods. 2 a 3 nariadenia Dublin III, alebo b) (analogicky) článok 24 nariadenia Dublin III, alebo c) ani jedno z ustanovení uvedených v písmene a) a b)? 3. V prípade, ak sa na takúto osobu (analogicky) nevzťahuje ani článok 23, ani článok 24 nariadenia Dublin III [druhá otázka písm. c)], možno na základe napadnutého rozhodnutia o odovzdaní až do skončenia odvolacieho konania vedeného proti tomuto rozhodnutiu pristúpiť k ďalšiemu odovzdaniu do pôvodne zodpovedného členského štátu (v tejto veci do Talianska) a je tento členský štát naďalej povinný prijať štátnych príslušníkov tretích krajín, a to nezávisle od toho, či mu budú predložené nové dožiadania o prijatie späť, pričom sa neuplatnia lehoty stanovené v článku 23 ods. 3 alebo článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III a tiež nezávisle od lehôt na odovzdanie upravených v článku 29 ods. 1 a 2 [tohto]nariadenia? 4. V prípade, že sa na takúto osobu (analogicky) uplatní článok 23 [tohto] nariadenia [druhá otázka písm. a)]: Vzťahuje sa na nové dožiadanie o prijatie späť (analogicky) nová lehota podľa článku 23 ods. 2 nariadenia Dublin III? Ak áno, začne táto nová lehota plynúť v okamihu, keď sa príslušný orgán dozvie o návrate, alebo je pre začiatok plynutia tejto lehoty rozhodujúca iná skutočnosť? 5. V prípade, že sa na takúto osobu (analogicky) uplatní článok 24 nariadenia Dublin III [druhá otázka písm. b)]: a) Vzťahuje sa na nové dožiadanie o prijatie späť (analogicky) nová lehota podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III? Ak áno, začne táto nová lehota plynúť v okamihu, keď sa zodpovedný orgán dozvie o návrate, alebo je pre začiatok plynutia tejto lehoty rozhodujúca iná skutočnosť? b) V prípade, ak druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) nechá márne uplynúť lehotu, ktorá sa má (analogicky) dodržať podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III: Zakladá podanie novej žiadosti o azyl podľa článku 24 ods. 3 [tohto] nariadenia bezprostredne zodpovednosť tohto druhého členského štátu (v tejto veci Nemecka), alebo môže tento členský štát aj napriek novej žiadosti o azyl a bez stanovenia lehoty dožiadať pôvodne zodpovedný členský štát (v tejto veci Taliansko) o prijatie späť alebo odovzdať cudzinca do tohto členského štátu aj bez predchádzajúceho dožiadania o prijatie späť? c) Ak tento druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) nechá márne uplynúť lehotu, ktorá sa má (analogicky) dodržať podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III: Má sa v takomto prípade konanie vedené v druhom členskom štáte (v tejto veci v Nemecku) týkajúce sa žiadosti o azyl podanej pred odovzdaním, považovať za podanie novej žiadosti o azyl podľa článku 24 ods. 3 nariadenia Dublin III? d) Ak druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) nechá uplynúť lehotu, ktorá sa má (analogicky) dodržať podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III, a cudzinec nepodá novú žiadosť o azyl a ani konanie vedené v druhom členskom štáte (v tejto veci v Nemecku) týkajúce sa žiadosti o azyl podanej pred odovzdaním, sa nepovažuje za podanie novej žiadosti o azyl podľa článku 24 ods. 3 nariadenia Dublin III, môže druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) aj napriek novej žiadosti o azyl a bez stanovenia lehoty opäť dožiadať pôvodne zodpovedný členský štát (v prejednávanej veci Taliansko) o prijatie späť, alebo môže odovzdať cudzinca do tohto členského štátu aj bez predchádzajúceho dožiadania o prijatie späť?“