ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Aby porušenie práva byť vypočutý mohlo viesť k zrušeniu rozhodnutia o uložení disciplinárneho postihu, je ešte nevyhnutné preskúmať, či by bez tejto vady mohlo konanie viesť k inému výsledku. V tejto súvislosti so zreteľom na základnú povahu dodržania práva byť vypočutý, ako je zakotvené v článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie, prináleží menovaciemu orgánu, ktorý prijal sporné rozhodnutie o postihu a ktorý z tohto dôvodu pozná lepšie skutočnosti, ktoré predchádzali prijatiu tohto rozhodnutia, preukázať, že aj keby bola dotknutá osoba riadne vypočutá, nemohol by prijať iné rozhodnutie.

Za okolností, že administratíva rozhodla o začatí disciplinárneho konania, a potom o uložení postihu na jednom a tom istom vypočutí bez toho, aby oznámila dotknutému úradníkovi závery administratívneho vyšetrovania, by však rozhodnutie, že administratíva by aj po vypočutí dotknutej osoby v súvislosti so závermi uvedenej správy, ako aj návrhu postihu, prijala rovnaké rozhodnutie ako to, ktoré bolo prijaté, by neznamenalo nič iné ako zbaviť podstaty základné právo byť vypočutý, keďže samotný obsah tohto práva predpokladá, aby dotknutá osoba mala možnosť ovplyvniť daný rozhodovací proces.

(pozri body 65 a 67)

Súdny dvor: rozsudok z 3. júla 2014, Kamino International Logistics a Datema Hellmann Worldwide Logistics, C‑129/13 a C‑130/13, EU:C:2014:2041, bod 79

Súd pre verejnú službu: rozsudok zo 14. mája 2014, Delcroix/ESVČ,F‑11/13, EU:F:2014:91, bod 44
Ani v prípade previnenia, ktoré by mohlo odôvodniť prepustenie dočasného zamestnanca z disciplinárneho dôvodu, nemusí orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy začať disciplinárne konanie voči tomuto zamestnancovi, namiesto toho, aby využil možnosť jednostranne skončiť zmluvu podľa článku 47 písm. c) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov. Rozhodnutie sa vypovedať zmluvu dočasného zamestnanca podľa článku 47 písm. c) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov namiesto použitia článkov 49 až 50a uvedených podmienok týkajúcich sa disciplinárneho konania, spadá do širokej miery voľnej úvahy administratívy.

(pozri bod 54)

Súd prvého stupňa: Dejaiffe/ÚHVT, už citovaný, bod 38

Všeobecný súd Európskej únie: Longinidis/Cedefop, už citovaný, bod 100 a tam citovaná judikatúra
Z článku 221 ZFEÚ a z článku 5 rozhodnutia 2010/427 o organizácii a fungovaní Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) vyplýva, že delegácie zabezpečujú diplomatické zastúpenie Únie v súlade s Viedenským dohovorom o diplomatických vzťahoch z 18. apríla 1961 a podliehajú vedeniu vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, takže rozhodnutie povolať vedúceho delegácie späť do sídla nemôže ako také prislúchať výkonnému riaditeľovi Európskej služby pre vonkajšiu činnosť a riaditeľovi ľudských zdrojov.

Právo na obhajobu predstavuje základnú zásadu práva Únie, z ktorej vyplýva, že dotknutej osobe sa musí umožniť pred vydaním rozhodnutia, ktoré sa jej negatívne dotýka, aby skutočne vyjadrila svoje stanovisko k existencii a relevantnosti skutočností a okolností, na ktorých základe bolo toto rozhodnutie prijaté. Aby porušenie práva byť vypočutý mohlo viesť k zrušeniu napadnutého rozhodnutia, je ešte nevyhnutné preskúmať, či by bez tejto vady konanie mohlo viesť k inému výsledku. Rozhodnúť za týchto okolností, že príslušný orgán by bol prijal rovnaké rozhodnutie aj po vypočutí dotknutej osoby, by neznamenalo nič iné ako zbaviť podstaty základné právo byť vypočutý zakotvené v článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie, keďže obsah tohto práva predpokladá, aby dotknutá osoba mala možnosť ovplyvniť daný rozhodovací proces.

(pozri body 35, 42 a 44)

Odkaz:

Súdny dvor: 10. júla 1986, Belgicko/Komisia, 234/84, bod 27; 5. októbra 2000, Nemecko/Komisia, C‑288/96, bod 99; 9. novembra 2006, Komisia/De Bry, C‑344/05 P, bod 37

Všeobecný súd Európskej únie: 14. septembra 2011, Marcuccio/Komisia, T‑236/02, bod 115

Súd pre verejnú službu: 12. decembra 2013, CH/Parlament, F‑129/12, bod 38
Preto nemožno prijať tvrdenie úradníka so štátnou príslušnosťou štátu, na ktorého území sa nachádza miesto výkonu práce, podľa ktorého vzhľadom na skutočnosť, že počas referenčného obdobia nemal túto štátnu príslušnosť, prináleží inštitúcii preukázať vytvorenie početných a úzkych väzieb s týmto členským štátom počas daného obdobia. Takýto výklad článku 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku by v prípade úradníka, ktorý býva alebo býval v štáte, na ktorého území sa nachádza miesto výkonu práce, bez toho, aby mal štátnu príslušnosť uvedeného štátu, zodpovedal predpokladu splnenia podmienok na priznania príspevku na expatriáciu v danom prípade. Takýto výklad byť však bol v rozpore s striktným charakterom podmienok stanovených v uvedenom ustanovení.

Okolnosť spadajúca pod článok 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku, že úradník si zriadil zvyčajné bydlisko, teda pojem, ktorý je potrebné chápať ako určujúci pre centrum záujmov, v krajine, na území ktorej sa nachádza miesto výkonu práce, hoci iba na veľmi krátky čas počas referenčného obdobia, ho automaticky pripravuje o príspevok na expatriáciu.

Pokiaľ ide o určenie zvyčajného bydliska zo skutočnosti, že zamestnanec sa presťahoval do členského štátu, na ktorého území sa nachádza miesto výkonu práce, s cieľom nasledovať svojho partnera, prenajať si v tomto štáte ubytovanie s úmyslom žiť v ňom s týmto partnerom, a vykonávať v ňom svoje zamestnanie, možno vyvodiť, že došlo k premiestneniu zvyčajného centra jeho záujmov do dotknutého štátu. Okrem toho, podanie žiadosti na získanie štátnej príslušnosti členského štátu, na území ktorého sa nachádza miesto výkonu práce, hneď po svadbe so štátnym príslušníkom uvedeného štátu len viac preukazuje zámer úradníka premiestniť centrum jeho záujmov do tohto členského štátu.

(pozri body 24 – 26)

Súd pre verejnú službu: B/Komisia, už citovaný, body 38 a 39; 4. decembra 2008, Blais/ECB, F‑6/08, bod 91; 5. decembra 2012, Bourtembourg/Komisia, F‑6/12, body 26 a 28; 26. júna 2013, Achab/EHSV, F‑21/12, bod 34, rozhodnutie je predmetom odvolania pred Všeobecným súdom Európskej únie, vec T‑430/13 P
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

1. Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Zhoršenie hodnotenia v porovnaní s predchádzajúcim hodnotením – Povinnosť odôvodnenia

(Služobný poriadok úradníkov, články 25 a 43)

2. Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Povinnosť hodnotenia za celé referenčné obdobie

(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)

1. Správy o služobnom postupe, ktoré nie sú rozhodnutiami v zmysle článku 25 služobného poriadku, sú upravené osobitnými ustanoveniami uvedenými v článku 43. Administratíva má však povinnosť dostatočne a podrobne odôvodniť každú správu o služobnom postupe a umožniť dotknutej osobe vyjadriť pripomienky k tomuto odôvodneniu, pričom dodržanie týchto požiadaviek je tým dôležitejšie, ak je hodnotenie horšie v porovnaní s predchádzajúcim hodnotením. Pokiaľ je zhoršenie limitované, môže administratíva splniť svoju povinnosť odôvodnenia stručným uvedením dôvodov tohto zhoršenia, napríklad uvedením odlišností v analytickom posúdení výkonov dotknutej osoby v porovnaní s posúdením obsiahnutým v predchádzajúcej správe o služobnom postupe.

(pozri bod 45)

Odkaz:

Súdny dvor: 25. novembra 1976, Küster/Parlament, 122/75, Zb. s. 1685, body 24 a 25

Súd prvého stupňa: 12. júna 2002, Mellone/Komisia, T‑187/01, Zb. VS s. I‑A‑81, II‑389, bod 27, a tam citovaná judikatúra; 30. septembra 2004, Ferrer de Moncada/Komisia, T‑16/03, Zb. VS s. I‑A‑261, II‑1163, bod 56; 25. októbra 2005, Micha/Komisia, T‑50/04, Zb. VS s. I‑A‑339, II‑1499, bod 36

Súd pre verejnú službu: 13. decembra 2007, Sequeira Wandschneider/Komisia, F‑65/05, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, bod 96; 10. novembra 2009, N/Parlament, F‑93/08, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, bod 82

2. Z ustanovení článku 1 ods. 1 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku prijatých Komisiou vyplýva, že cieľom správy o služobnom postupe je hodnotenie výkonnosti, spôsobilosti a správania sa úradníka v službe počas celého hodnoteného obdobia a nielen v jednej časti tohto obdobia. Aj za predpokladu, že by sa hodnotiteľ dopustil zjavného pochybenia tým, že by svoje posúdenie výkonnosti úradníka obmedzil na časť hodnoteného obdobia, táto nezrovnalosť by mohla spôsobiť neplatnosť správy o služobnom postupe len pokiaľ by nebola konvalidovaná overovateľom alebo odvolacím hodnotiteľom, ktorí sú plnohodnotní hodnotitelia.

(pozri body 52 a 56)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 5. novembra 2003, Lebedef/Komisia, T‑326/01, Zb. VS s. I‑A‑273, II‑1317, bod 61; 25. októbra 2005, Fardoom a Reinard/Komisia, T‑43/04, Zb. VS s. I‑A‑329, II‑1465, bod 90

Súd pre verejnú službu: 25. apríla 2007, Lebedef‑Caponi/Komisia, F‑71/06, Zb. VS s. I‑A-1-115, II‑A-1-629, bod 48; 13. decembra 2007, Sequeira Wandschneider/Komisia, F‑28/06, Zb. VS s. I‑A-1-119, II‑A-1-451, body 43 a 48; 15. decembra 2008, Skareby/Komisia, F‑34/07, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, bod 58, ktorý je predmetom odvolania pred Súdom prvého stupňa, vec T‑91/09 P
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

Úradníci – Výberové konanie – Podmienky pripustenia

(Služobný poriadok úradníkov, článok 27 prvý odsek)

Menovací orgán disponuje širokou mierou voľnej úvahy pri stanovení kritérií na schopnosti požadované pre pracovné miesta, ktoré sa majú obsadiť, a pri špecifikovaní podmienok a spôsobov organizácie výberového konania v závislosti od týchto kritérií a v záujme služby. Výkon voľnej úvahy, ktorou inštitúcie disponujú v oblasti organizácie výberových konaní, osobitne pokiaľ ide o stanovenie podmienok pripustenia kandidatúr, je však vymedzený požiadavkou zlučiteľnosti so záväznými ustanoveniami článku 27 prvého odseku služobného poriadku. Článok 27 prvý odsek totiž kogentným spôsobom vymedzuje účel každého prijímania do služobného pomeru. Keďže toto ustanovenie je pre menovací orgán záväzné, požiadavky súvisiace s obsadzovanými pracovnými miestami, ako aj záujem služby môžu byť koncipované len v úplnom súlade s týmto ustanovením. Hoci ustanovenia obmedzujúce prihlásenie sa uchádzačov do výberového konania môžu obmedziť možnosti inštitúcie prijať na pracovné miesto najlepších uchádzačov v zmysle článku 27 prvého odseku služobného poriadku, neznamená to, že každé ustanovenie zavádzajúce takéto obmedzenie je v rozpore s vyššie uvedeným článkom. V skutočnosti voľná úvaha správneho orgánu pri organizácii výberových konaní a zo všeobecnejšieho hľadiska záujem služby poskytujú inštitúcii právo stanoviť podmienky, ktoré považuje za primerané a ktoré napriek tomu, že obmedzujú prístup uchádzačov k výberovému konaniu, a teda nutne aj počet prihlásených uchádzačov, nepredstavujú riziko ohrozenia cieľa zabezpečiť prihlásenie sa uchádzačov s najvyššou úrovňou spôsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti v zmysle článku 27 prvého odseku služobného poriadku.

Ak podmienky obmedzujúce prístup uchádzačov k výberovému konaniu predstavujú riziko ohrozenia cieľa zabezpečiť prihlásenie sa uchádzačov s najvyššou úrovňou schopností, predmetné podmienky treba považovať za podmienky, ktoré sú v rozpore s článkom 27 prvým odsekom služobného poriadku. Aby nebolo ustanovenie týkajúce sa pripustenia k výberovému konaniu protiprávne, musí zodpovedať dvojitej podmienke, ktorá vo svojej prvej časti vyžaduje, aby dané ustanovenie bolo odôvodnené požiadavkami obsadzovaného pracovného miesta a všeobecnejšie záujmom služby, a vo svojej druhej časti vyžaduje, aby toto ustanovenie dodržiavalo cieľ článku 27 prvého odseku služobného poriadku. Hoci sa tieto dve časti často vo veľkej miere prekrývajú, predsa len zodpovedajú dvom odlišným pojmom.

(pozri body 27 – 30, 32 a 35)

Odkaz:

Súd prvého stupňa: 8. novembra 1990, Bataille a i./Parlament, T‑56/89, Zb. s. II‑597, bod 48; 6. marca 1997, de Kerros a Kohn‑Bergé/Komisia, T‑40/96 a T‑55/96, Zb. VS s. I‑A‑47, II‑135, body 40 a 51; 15. februára 2005, Pyres/Komisia, T‑256/01, Zb. VS s. I‑A‑23, II‑99, bod 36; 27. septembra 2006, Blackler/Parlament, T‑420/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑185, II‑A‑2‑943, bod 45, a tam citovaná judikatúra
Staff case summary



Staff case summary

Abstrakt

1. Úradníci – Dočasné preloženie v záujme služby

[Služobný poriadok úradníkov, článok 37 prvý odsek písm. a) druhá zarážka]

2. Úradníci – Žaloba – Záujem na konaní – Žaloba smerujúca proti zamietnutiu kandidatúry na pracovné miesto vedúceho zastúpenia Komisie – Zamietnutie kandidatúry vo fáze predbežného výberu – Prípustnosť

1. „Politická a citlivá povaha“ funkcií vykonávaných vedúcimi zastúpenia Komisie nepostačuje ako taká na odôvodnenie použitia dočasného preloženia úradníka. Takýto výklad článku 37 prvého odseku písm. a) druhej zarážky služobného poriadku by umožnil dočasné preloženie ku komisárom všetkých úradníkov, ktorí vykonávajú „politické a citlivé“ funkcie v rámci inštitúcie, ktoré zvyčajne prináležia zamestnancom vyššieho riadenia, a zasahoval by tak do samotnej štruktúry európskej verejnej služby, tak ako bola stanovená v článku 35 služobného poriadku, čo by spochybnilo najmä čitateľnosť hierarchických vzťahov.

Okrem toho, dočasné preloženie úradníka v záujme služby k „osobe, ktorá zastáva funkciu, ustanovenú v zmluvách“ predpokladá existenciu vzťahu dôvery intuitu personae medzi poslednou uvedenou osobou a dočasne preloženým úradníkom, pričom tento vzťah implikuje možnosť neustáleho nadväzovania priamych a úzkych vzťahov medzi dotknutými osobami v závislosti od pracovných metód vlastných predmetnému členovi a celému jeho kabinetu. To, že správy vypracované vedúcim zastúpenia sú priamo adresované príslušnému komisárovi, že sa konajú telefonické kontakty, výmeny emailov alebo rokovania medzi vedúcim zastúpenia a komisárom alebo členmi jeho kabinetu, alebo ešte, že obsah týchto výmen informácií je dôverný, neumožňuje samo osebe preukázať povahu intuitu personae pracovného vzťahu medzi komisárom a vedúcim zastúpenia.

Uplatniteľnosť článku 37 prvého odseku písm. a) druhej zarážky služobného poriadku závisí výlučne od podmienok uvedených v tomto ustanovení, ale nie od administratívnych dôsledkov, ktoré by vyplývali z jeho uplatnenia. Akýkoľvek iný výklad by umožnil použitie článku 37 služobného poriadku s iným cieľom, ako je ten, na ktorý bol stanovený, a teda by ospravedlňoval zneužitie konania.

(pozri body 64, 67, 69 a 71)

2. Okolnosť, že kandidatúra žalobcu na pracovné miesto vedúceho zastúpenia Komisie bola zamietnutá vo fáze predbežného výberu, ho nezbavuje záujmu spochybňovať zákonnosť konania o prijatí do zamestnania, ktoré nasledovalo potom, pokiaľ posúdenie komisií pre predbežný výber nemohlo determinovať konečné posúdenie menovacieho orgánu. Navyše v prípade tohto žalobcu pretrval záujem na konaní, aby sa nezopakovala predmetná protiprávnosť v rámci analogického výberového konania.

(pozri bod 75)

Odkaz:

Súdny dvor: 7. júna 2007, Wunenburger/Komisia, C‑362/05 P, Zb. s. I‑4333, bod 50

Súd prvého stupňa: 5. júla 2005, Wunenburger/Komisia, T‑370/03, Zb. VS s. I‑A‑189, II‑853, bod 20
Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2021 – Groupe Canal +/Komisia

(Vec T-358/19) (1)

(„Hospodárska súťaž - Kartely - Televízne vysielanie - Rozhodnutie, ktorým sa záväzky stali záväznými - Späťvzatie napadnutého aktu - Zastavenie konania“)

(2021/C 252/32)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Groupe Canal + SA (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko) (v zastúpení: P. Wilhelm, P. Gassenbach a O. de Juvigny, avocats)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Dawes, C. Urraca Caviedes a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. marca 2019 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40023 – Cezhraničný prístup k platenej televízii), na základe ktorého sa záväzky, ktoré ponúkli spoločnosti The Walt Disney Company, The Walt Disney Company Limited, Universal Studios International B.V., Universal Studios Limited and Comcast Corporation, CPT Holdings Inc., Colgems Productions Limited, Sony Corporation, Warner Bros. International Television Distribution Inc., Warner Media LLC, Sky UK Limited a Sky Limited, stali právne záväznými

Výrok

1. Konanie o žalobe sa zastavuje.

2. Konanie o návrhu Francúzskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

3. Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Groupe Canal +, s výnimkou trov, ktoré sa týkajú návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

4. Groupe Canal +, Komisia a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

(1) Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.
C 423/56

Uznesenie Všeobecného súdu z 10. októbra 2019 – Algebris (UK) a Anchorage Capital Group/SRB

(Vec T-2/19) (1)

(„Žaloba o neplatnosť - Hospodárska a menová politika - Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností - Program riešenia krízovej situácie spoločnosti Banco Popular Españo - Neuskutočnenie konečného ex post ocenenia spoločnosti Banco Popular Español - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)

(2019/C 423/71)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyne: Algebris (UK) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Soames, advokát, R. East, solicitor, N. Chesaites a D. Mackersie, barristers)

Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) (v zastúpení: A. Valavanidou, I. Georgiopoulos a E. Muratori, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, F. Louis, V. Del Pozo Espinosa De Los Monteros, G. Barthet a C. Schwedler, advokáti)

Predmet veci

Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ, ktorou sa navrhuje zrušiť „rozhodnutie SRB neuskutočniť konečné ex post ocenenia spoločnosti Banco Popular Español, S.A., oznámené žalobkyniam 18. decembra 2018“

Výrok

1. Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

2. Algebris (UK) Ltd a Anchorage Capital Group LLC sú povinné nahradiť trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 82, 4.3.2019.
Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. februára 2019 — BRF a SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisia

(Vec T-429/18 R)

(„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zdravie - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2018/700 - Zmena zoznamov prevádzkarní tretích krajín, z ktorých sa môžu dovážať určité výrobky živočíšneho pôvodu, pokiaľ ide o niektoré prevádzkarne z Brazílie - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov“)

(2019/C 131/60)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyne: BRF SA (Itajaí, Brazília), SHB Comercio e Industria de Alimentos SA (Itajaí) (v zastúpení: D. Arts et G. van Thuyne, advokáti)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis, B. Eggers a B. Hofstötter, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ, aby sa v prvom rade nariadil odklad výkonu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2018/700 z 8. mája 2018, ktorým sa menia zoznamy prevádzkarní tretích krajín, z ktorých sa môžu dovážať určité výrobky živočíšneho pôvodu, pokiaľ ide o niektoré prevádzkarne z Brazílie (Ú. v. EÚ L 118, 2018, s. 1), a to buď až do okamihu, kým sa s konečnou platnosťou nerozhodne o žalobe, ktorú podali žalobcovia na základe článku 263 ZFEÚ, alebo do dátumu stanoveného predsedom Všeobecného súdu, a subsidiárne, aby sa nariadil odklad výkonu uvedeného nariadenia, pokiaľ ide o prevádzkarne žalobkýň uvedené v zozname prevádzkarní, z ktorých je povolené dovážať mäso z hydiny a zajacovitých zvierat z Brazílie (oddiel II), prevádzkarne, z ktorých je povolené dovážať mleté mäso, mäsové prípravky a mechanicky separované mäso z Brazílie (oddiel V), ktoré nevyvolali viac než dve oznámenia systémom rýchleho varovania pre potraviny a krmivá v období od 1. marca 2017 do 19. apríla 2018, ako aj v zozname prevádzkarní, z ktorých je povolené dovážať mäsové výrobky z Brazílie (oddiel VI), alebo aby sa uložilo akékoľvek iné alebo dodatočné opatrenie, ktoré predseda Všeobecného súdu bude považovať za nevyhnutné alebo primerané

Výrok

1. Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.
Uznesenie Všeobecného súdu z 19. novembra 2018 – VR-Bank Rhein-Sieg/SRB

(Vec T-42/17) (1)

((Žaloba o neplatnosť - Hospodárska a menová únia - Banková únia - Jednotný mechanizmus pre riešení krízových situácií úverových inštitúcií a niektorých investičných podnikov (SRM) - Jednotný fond pre riešenie krízových situácií (SRF) - Stanovenie príspevku ex ante na rok 2016 - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Zjavná neprípustnosť))

(2019/C 44/75)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: VR-Bank Rhein-Sieg eG (Siegburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a K. Rübsamen, advokáti)

Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) (v zastúpení: A. Martin-Ehlers, S. Raes, A. Kopp a T. Van Dyck, advokáti)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblytė a M. K.-Ph. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia SRB prijatého na výkonnom zasadnutí 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2016 (SRB/ES/SRF/2016/06) a rozhodnutia SRB prijatého na výkonnom zasadnutí z 20. mája 2016 o úprave príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2016, ktorým sa doplnilo rozhodnutie SRB z 15. apríla 2016 (SRB/ES/SRF/2016/13), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne

Výrok

1. Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

2. VR-Bank Rhein-Sieg eG znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB).

3. Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.
SK Úradný vestník Európskej únie C 232/22

Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Athens Resort Casino/Komisia

(Vec T-36/12) (1)

((„Štátna pomoc - Zrušenie napadnutého aktu - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“))

(2016/C 232/29)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Maroussi, Grécko) (v zastúpení: N. Niejahr, advokát, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, advokáti a M. Powell, solicitor)

Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, H. van Vliet a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

Predmet veci

Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011 o štátnej pomoci C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) poskytnutej Helénskou republikou niektorým gréckym kasínam (Ú. v. EÚ L 285, 2011, s. 25)

Výrok

1. Konanie sa zastavuje.

2. Európska komisia je povinná znášať svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Athens Resort Casino AE Symmetochon.

3. Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE je povinná znášať svoje vlastné trovy konania.

(1) Ú. v. EÚ C 80, 17.3.2012.