ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

Článok 5 šiestej smernice znel: „1. Pojem ,dodávka tovarov‘ predstavuje prevod práva nakladať s hmotným majetok na iného majiteľa. … 5. Členské štáty môžu zvážiť odovzdanie určitých stavebných prác, ktoré by sa dodávali v zmysle odseku 1 [považovať za dodávku v zmysle odseku 1 odovzdanie určitých stavebných prác – neoficiálny preklad]. … 7. „Členské štáty môžu považovať tovar za poskytnutý za úhradu [za protihodnotu – neoficiálny preklad], ak ide o: a) aplikáciu [použitie – neoficiálny preklad] zdaniteľnou osobou pre jej podnikateľské účely [na účely jej podnikania – neoficiálny preklad] v prípade tovaru vyrobeného, zostrojeného, získaného, spracovaného, zakúpeného alebo dovezeného v priebehu jej obchodovania [v rámci jej podnikania – neoficiálny preklad], kde by [DPH] za tento tovar, získaný od inej zdaniteľnej osoby, nebola plne odpočítateľná [ak by ju nadobudnutie takéhoto tovaru od inej zdaniteľnej osoby neoprávňovalo na úplný odpočet DPH – neoficiálny preklad], b) aplikáciu [použitie – neoficiálny preklad] tovaru zdaniteľnou osobou na účely plnení nepodliehajúcich dani, kde sa [DPH] za tento tovar stala plne alebo čiastočne odpočítateľnou po jeho nadobudnutí alebo po jeho aplikácii [použití – neoficiálny preklad] v súlade s pododsekom a), c) s výnimkou prípadov uvedených v odseku 8, zadržanie tovaru zdaniteľnou osobou alebo jej [právnymi] nástupcami, keď táto osoba prestane vykonávať hospodársku činnosť podliehajúcu dani, v prípadoch, kde sa daň z pridanej hodnoty za tento tovar stala plne alebo čiastočne odpočítateľnou po jeho nadobudnutí alebo po jeho aplikácii [použití – neoficiálny preklad] v súlade s pododsekom a). …“
23

§ 18 ods. 2 zákona o DPH stanovuje, že ak má dovážaný tovar pri jeho vstupe na územie Únie postavenie dočasne uskladneného tovaru alebo ak je umiestnený do slobodného colného pásma alebo do slobodného colného skladu, alebo ak je prepustený do colného režimu uskladňovanie v colnom sklade, do colného režimu aktívny zušľachťovací styk, do colného režimu dočasné použitie s úplným oslobodením od dovozného cla, alebo ak je vpustený do teritoriálnych vôd, miestom dovozu je členský štát, v ktorom sa skončia tieto colné opatrenia.
27

V tejto súvislosti stačí konštatovať, ako to tiež uviedla Komisia, pričom Helénska republika proti tomu nenamietala, že § 11 ods. 1 zákona 3631/2008 sa vzťahuje na akýchkoľvek potenciálnych investorov, vrátane tých so sídlom v členských štátoch Únie, nielen na investorov so sídlom v tretích štátoch. Helénska republika okrem iného neoznačila iné ustanovenie legislatívnej povahy, z ktorého by vyplývalo, že pôsobnosť tohto režimu sa vzťahuje iba na týchto posledných uvedených investorov.
25

Vnútroštátny súd okrem toho spresňuje, že pokiaľ by predmetný príspevok patril do pôsobnosti smernice 2000/78, žalobcovia vo veciach samých by mali nárok na požadovaný príspevok. Podľa tejto smernice by sa totiž rovnosť zaobchádzania s úradníkmi žijúcimi v registrovanom partnerstve a úradníkmi žijúcimi v manželstve musela uplatniť, pretože, čo sa týka požadovanej dávky, a to konkrétne príspevku vyplácaného úradníkom v prípade choroby, je situácia registrovaných partnerov na jednej strane a manželských partnerov na druhej strane porovnateľná.
14

Dňa 30. apríla 2004 dohodla Baxter so zamestnaneckou radou tohto podniku PSZ. Ustanovenie § 6 ods. 1 body 1.1 až 1.5 tohto plánu znie: „Odstupné v prípade skončenia pracovného pomeru (okrem ‚predčasného odchodu do dôchodku‘) stanovuje: 1.1 Pracovníkom podniku, ktorým aj napriek vynaloženému úsiliu nemožno poskytnúť prijateľné zamestnanie v podniku Baxter [so sídlom] v Nemecku, a v prípade ktorých nemožno predčasne rozviazať pracovný pomer na základe § 5 a ktorí opúšťajú podnik (buď v dôsledku prepustenia z prevádzkových dôvodov alebo na základe dohody o skončení pracovného pomeru), sa vyplatí odstupné z dôvodu skončenia pracovného pomeru, ktorého hrubá výška pred zdanením sa vypočíta v eurách podľa tohto vzorca: Odstupné = vekový faktor x počet odpracovaných rokov v podniku x hrubý mesačný príjem [ďalej len ‚štandardný výpočet odstupného‘]. 1.2 Tabuľka podľa vekového faktoru Vek Vekový faktor Vek Vekový faktor Vek Vekový faktor Vek Vekový faktor Vek Vekový faktor 18 0,35 28 0,60 38 1,05 48 1,30 58 1,70 19 0,35 29 0,60 39 1,05 49 1,35 59 1,50 20 0,35 30 0,70 40 1,10 50 1,40 60 1,30 21 0,35 31 0,70 41 1,10 51 1,45 61 1,10 22 0,40 32 0,80 42 1,15 52 1,50 62 0,90 23 0,40 33 0,80 43 1,15 53 1,55 63 0,60 24 0,40 34 0,90 44 1,20 54 1,60 64 0,30 25 0,40 35 0,90 45 1,20 55 1,65 26 0,50 36 1,00 46 1,25 56 1,70 27 0,50 37 1,00 47 1,25 57 1,70 … 1.5 Pracovníkom starším ako 54 rokov, s ktorými je rozviazaný pracovný pomer z prevádzkových dôvodov alebo na základe dohody o skončení pracovného pomeru, sa odstupné vypočítané v súlade s § 6 ods. 1 bodom 1.1 porovná s nasledujúcim výpočtom: počet mesiacov do najskoršieho možného odchodu do dôchodku x 0,85 x hrubý mesačný príjem [ďalej len ‚alternatívny výpočet odstupného‘] Pokiaľ je výška odstupného získaná zo [štandardného výpočtu odstupného] vyššia než výška získaná z [alternatívneho výpočtu odstupného], vyplatená bude nižšia suma. Táto suma však nesmie byť nižšia než polovica výšky odstupného vypočítaná v súlade so [štandardným výpočtom odstupného]. Ak sa výsledok [alternatívneho výpočtu odstupného] rovná nule, bude vyplatená polovica odstupného vypočítaného v súlade so [štandardným výpočtom odstupného].“
15

Príloha V aktu o pristúpení upravuje vo svojej časti 2 mechanizmus kontroly opatrení štátnej pomoci vykonaných v Bulharsku pred dňom jeho pristúpenia k Únii. Články 1 až 3 tejto časti stanovujú: „1. Nasledujúce systémy pomoci a individuálna pomoc, ktoré boli v novom členskom štáte zavedené predo dňom pristúpenia a sú uplatňované aj po tomto dni, sa ku dňu pristúpenia považujú za existujúcu pomoc v zmysle článku 88 ods. 1 [ES]: a) opatrenia pomoci zavedené pred 10. decembrom 1994; b) opatrenia pomoci uvedené v dodatku k tejto prílohe; c) opatrenia pomoci, ktoré boli predo dňom pristúpenia preskúmané orgánom pre kontrolu štátnej pomoci nového členského štátu a uznané za zlučiteľné s acquis a voči ktorým Komisia nevzniesla žiadnu námietku z dôvodu vážnych pochybností o zlučiteľnosti opatrenia so spoločným trhom podľa postupu ustanoveného v [článku] 2. Všetky opatrenia, ktoré sa budú uplatňovať po dni pristúpenia a predstavujú štátnu pomoc a ktoré nespĺňajú vyššie uvedené podmienky, sa na účely uplatňovania článku 88 ods. 3 [ES] považujú po pristúpení za novú pomoc. … 2. … Ak do 3 mesiacov od obdržania úplných informácií o existujúcom opatrení pomoci alebo od obdržania vyhlásenia nového členského štátu, v ktorom informuje Komisiu o tom, že považuje poskytnuté informácie za úplné, pretože ďalšie požadované informácie nie sú dostupné alebo už boli poskytnuté, nevznesie Komisia proti nemu námietky na základe vážnych pochybností o jeho zlučiteľnosti so spoločným trhom, má sa za to, že Komisia nemá proti nemu námietky. Vyššie uvedenému postupu podliehajú všetky opatrenia predložené Komisii podľa [článku] 1 písm. c) predo dňom pristúpenia bez ohľadu na to, že dotknutý nový členský štát sa počas obdobia preskúmavania stal členským štátom Únie. 3. Rozhodnutie Komisie vzniesť námietky voči opatreniu pomoci v zmysle [článku] 1 písm. c) sa považuje za rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v zmysle nariadenia [č. 659/1999]. Ak sa takéto rozhodnutie prijme predo dňom pristúpenia, nadobudne účinnosť dňom pristúpenia.“
69

Navyše požiadavky v oblasti dokazovania, ako uviedol Všeobecný súd v bodoch 53 až 55 napadnutého rozsudku, závisia od povahy dôkazov, ktoré na účely preukázania porušenia predložila Komisia. Komisia tvrdí, že hoci sa v oblasti zosúladených postupov opiera len o pozorovania týkajúce sa paralelného správania na trhu, a v tejto súvislosti sa domnieva, že takéto správanie možno vysvetliť len na základe zosúladeného konania medzi dotknutými podnikmi, týmto podnikom na to, aby sa zbavili obvinenia, stačí preukázať skutočnosti, ktorými sa objasnia niektoré skutkové okolnosti. Bolo by to však inak, ak by Komisia mohla odkázať na dôkazy, z ktorých vyplýva, že pozorované správanie je výsledkom zosúladeného konania, keď už nestačí, že dotknuté podniky poskytnú alternatívne vysvetlenie skutkových okolností, na ktoré poukazuje Komisia. Za tohto predpokladu by podniky museli namietať proti existencii týchto skutkových okolností preukázaných na základe dôkazov Komisie.
e)

‚osoba oprávnená na doplnkovú ochranu‘ znamená štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osobu bez štátneho občianstva, ktorá nie je oprávnená ako utečenec, ale vzhľadom, ku ktorej boli preukázané podstatné dôvody domnievať sa, že dotknutá osoba v prípade, ak by bola vrátená do svojej krajiny pôvodu alebo v prípade osoby bez štátneho občianstva do krajiny, v ktorej mala doterajší obvyklý pobyt, čelila by reálnemu riziku utrpenia vážneho bezprávia, ako je definované v článku 15 … pričom táto osoba nemôže prijať alebo v dôsledku takéhoto rizika odmieta ochranu tejto krajiny;
16

Pán Cuadrench Moré si v spoločnosti KLM rezervoval let na 20. decembra 2005 zo Šanghaja (Čína) do Barcelony (Španielsko). Let KL 0896, ktorý mal túto cestu vykonať, bol zrušený a pán Cuadrench Moré musel cestovať nasledujúci deň s inou spoločnosťou cez Mníchov (Nemecko).
20

V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že do pojmu „odmena“ patria v zmysle článku 157 ods. 2 ZFEÚ dôchodky, ktoré závisia od pracovnoprávneho vzťahu medzi zamestnancom a zamestnávateľom, s výnimkou tých, ktoré vyplývajú zo zákonného systému financovania, do ktorého prispievajú zamestnanci, zamestnávatelia a prípadne verejné orgány v miere, ktorá závisí skôr od hľadísk sociálnej politiky ako od takéhoto pracovnoprávneho vzťahu (rozsudok z 10. júna 2010, Bruno a i., C-395/08 a C-396/08, Zb. s. I-5119, bod 41 a citovaná judikatúra). Nie je teda možné zahrnúť do toho pojmu systémy alebo dávky sociálneho zabezpečenia, ako napríklad starobné dôchodky priamo upravené zákonom, s vylúčením akejkoľvek dohody v rámci podniku alebo dotknutého profesijného odvetvia, ktoré sú povinne uplatniteľné na všeobecné kategórie pracovníkov (pozri rozsudok z 29. novembra 2001, Griesmar, C-366/99, Zb. s. I-9383, bod 27 a citovanú judikatúru).
31

Nebolo by to však tak, keby v prípade vecí cestujúceho nachádzajúce sa v batožine iného cestujúceho, zapísanej týmto iným cestujúcim, neplatilo právo na náhradu škody zakotvené uvedeným dohovorom, a to z dôvodu, že uvedenú batožinu nezapísal tento prvý cestujúci.
6

Podľa odôvodnení 1 až 5 a 7 až 9 nariadenia č. 1371/2007: „(1) V rámci spoločnej dopravnej politiky je dôležité ochrániť užívateľské práva cestujúcich v železničnej preprave a zlepšiť kvalitu a efektívnosť služieb osobnej železničnej prepravy s cieľom prispieť k zvýšeniu podielu železničnej dopravy vo vzťahu k iným spôsobom dopravy. (2) Oznámenie Komisie Stratégia politiky na ochranu spotrebiteľa pre roky 2002 – 2006 [Ú. v. ES C 137, s. 2] určuje cieľ, ktorým je dosiahnuť úroveň ochrany spotrebiteľa v oblasti dopravy v súlade s článkom 153 ods. 2 zmluvy [ES]. (3) V železničnej preprave je cestujúci slabšou stranou prepravnej zmluvy a je potrebné v tomto ohľade jeho práva chrániť. (4) Medzi práva užívateľa služieb železničnej prepravy patrí informovanie o spoji pred uskutočním cesty a počas cesty. Ak je to možné, mali by železničné podniky a predajcovia prepravných dokladov poskytovať tieto informácie vopred a čo najskôr. (5) Podrobnejšie požiadavky na poskytovanie cestovných informácií budú vymedzené v technických podmienkach interoperability (TSI), ktoré sú uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/16/ES z 19. marca 2001 o interoperabilite konvenčného železničného systému [(Ú. v. ES L 110, s. 27; Mim. vyd. 13/026, s. 243), zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 2007/32/ES z 1. júna 2007 (Ú. v. EÚ L 141, s. 63)]. … (7) Železničné podniky by mali spolupracovať, aby cestujúcim v železničnej preprave uľahčili prechod od jedného prevádzkovateľa k druhému prostredníctvom poskytovania priamych prepravných dokladov vždy, keď je to možné. (8) Poskytovanie informácií a prepravných dokladov cestujúcim v železničnej preprave by sa malo uľahčiť prispôsobením počítačových systémov spoločným špecifikáciám. (9) Pokračovanie v zavádzaní informačných a rezervačných systémov by sa malo uskutočňovať v súlade s TSI.“
3

Odôvodnenia 2, 12, 19, 20 a 23 nariadenia uvádzajú: „(2) Riadne fungovanie vnútorného trhu si vyžaduje účinné a efektívne fungovanie cezhraničných konkurzných konaní a na dosiahnutie tohto cieľa, ktorý patrí do rozsahu súdnej spolupráce v občianskych veciach v zmysle článku 65 zmluvy, je potrebné prijať toto nariadenie. … (12) Toto nariadenie umožňuje začatie hlavného konkurzného konania v členskom štáte, ktorý je centrom hlavných záujmov dlžníka. Takéto konanie má univerzálny rozsah a jeho cieľom je obsiahnuť všetok majetok dlžníka. Na ochranu rôznych záujmov toto nariadenie umožňuje začať vedľajšie konania, ktoré by prebiehali súčasne s hlavným konaním. Vedľajšie konania sa môžu začínať v členskom štáte, v ktorom má dlžník nejaký podnik. Účinky vedľajšieho konania sú obmedzené na majetok, ktorý sa nachádza na území tohto štátu. Potrebu jednotnosti na úrovni spoločenstva zabezpečujú povinné pravidlá na koordináciu s hlavným konaním. … (19) Vedľajšie konkurzné konania môžu popri ochrane miestnych záujmov plniť rôzne iné účely. Môžu sa vyskytnúť prípady, kde je konkurzná podstata dlžníka príliš zložitá na to, aby sa spravovala ako celok, resp. kde sú rozdiely v dotknutých právnych systémoch také veľké, že prenesenie účinkov vyplývajúcich z práva členského štátu, v ktorom sa konanie začne, na iné štáty, v ktorých sa majetok nachádza, by mohlo spôsobiť ťažkosti. Z tohto dôvodu likvidátor v hlavnom konkurznom konaní môže požiadať o začatie vedľajších konkurzných konaní, ak je to potrebné pre efektívnu správu konkurznej podstaty. (20) Hlavné a vedľajšie konkurzné konania ale môžu prispieť k účinnej realizácii (speňaženiu) celkového majetku len vtedy, ak sa všetky ešte neukončené súčasne prebiehajúce konania koordinujú.… Na zabezpečenie dominantnej úlohy hlavného konkurzného konania bude mať likvidátor v tomto konaní viacero možností zasiahnuť do súčasne prebiehajúcich vedľajších konaní. Napríklad môže navrhnúť plán reštrukturalizácie alebo vyrovnanie, alebo požiadať o pozastavenie speňaženia majetku vo vedľajšom konkurznom konaní. … (23) Toto nariadenie, pokiaľ ide o otázky, na ktoré sa vzťahuje, by malo stanoviť jednotné kolízne normy, ktoré v rozsahu svojej platnosti nahrádzajú vnútroštátne pravidlá medzinárodného práva súkromného. Ak nie je stanovené inak, platí právny predpis členského štátu, ktorý konanie začal (lex concursus). Táto kolízna norma by mala platiť tak pre hlavné konanie, ako aj miestne konania; lex concursus určuje všetky účinky konkurzného konania, procesné aj hmotné, na dotknuté osoby a právne vzťahy. Určuje všetky podmienky začatia, vedenia a uzavretia konkurzného konania.“
20

Napokon treba dodať, že na základe článku 1 ods. 2 písm. a) štvrtej zarážky smernice 93/42 patria pomôcky na používanie pre ľudí na reguláciu počatia do pôsobnosti tejto smernice, a to bez ohľadu na to, či sú, alebo nie sú určené na liečebné účely.
23

Za týchto okolností Administrativen săd – Varna rozhodol prerušiť konanie v týchto štyroch veciach a položiť Súdnemu dvoru otázky, z ktorých niektoré sú spoločné pre viacero vecí, zatiaľ čo iné sa týkajú len niektorých vecí: „1. Čo sa má rozumieť pod pojmom ‚internet‘ v zmysle vysvetliviek ku [KC], keď ide o zaradenie tovaru do číselného znaku… 8528 71 13 (prvá otázka vo veciach C-320/11, C-330/11 a C-382/11)? 2. Čo sa má rozumieť pod pojmom ‚modem‘ v zmysle vysvetliviek ku [KN], keď ide o zaradenie tovaru do číselného znaku… 8528 71 13 (druhá otázka vo veciach C-320/11, C-330/11 a C-382/11)? 3. Čo sa má rozumieť pod pojmami ‚modulácia‘ a ‚demodulácia‘ v zmysle vysvetliviek ku [KN], keď ide o zaradenie tovaru do číselného znaku… 8528 71 13 (tretia otázka vo veci C-320/11, C-330/11 a C-382/11)? 4. Ako sa majú vykladať pojmy ‚modem‘ a ‚pripojenie na internet‘ v zmysle podpoložky 8528 71 13 [KN] a vysvetliviek k nej (prvá otázka vo veci C-383/11)? 5. Ktorá funkcia je hlavnou funkciou prístroja set-top box…, podľa ktorej sa má vykonať colné zaradenie: prijímanie televíznych signálov, alebo používanie modemu, ktorý umožňuje interaktívnu výmenu informácií na dosiahnutie prístupu na internet (štvrtá otázka vo veciach C-320/11, C-330/11 a C-382/11 a druhá otázka vo veci C-383/11)? 6. V prípade, že hlavnou funkciou prístroja set-top box… je používanie modemu, ktorý umožňuje interaktívnu výmenu informácií na dosiahnutie prístupu na internet, je potom pre colné zaradenie relevantný spôsob modulácie a demodulácie, ktorú modem vykonáva, resp. typ používaného modemu, alebo stačí, že modem umožňuje dosiahnuť prístup na internet (piata otázka vo veciach C-320/11, C-330/11 a C-382/11 a tretia otázka vo veci C-383/11)? 7. Do ktorej položky a do ktorého číselného znaku sa má zaradiť prístroj, ktorý zodpovedá opisu [set-top] boxu (šiesta otázka vo veciach C-320/11 a C-330/11, siedma otázka vo veci C-382/11 a piata otázka vo veci C-383/11)? 8. V prípade, že sa má set-top box, [ako je set-top box dotknutý vo veci samej], zaradiť do podpoložky… 8521 90 00 [KN], bolo by uplatnenie pozitívnej colnej sadzby v súlade s právom Spoločenstva, ak by takéto zaradenie predstavovalo nesplnenie povinností [Európskeho] spoločenstva vyplývajúcich z [ITA], alebo má zaradenie do položky 8521 za následok, že set-top box, [ako je set-top box dotknutý vo veci samej], nepatrí do pôsobnosti relevantných ustanovení [ITA] (siedma otázka vo veciach C-320/11 a C-330/11 a ôsma otázka vo veci C-382/11)? 9. Je prípustné, aby colné orgány zmenili colné zaradenie určitého tovaru bez fyzickej kontroly dovezeného tovaru a aby bol znalecký posudok vypracovaný výlučne na základe písomných dôkazov, a to návodu na používanie, technických vlastností a analýzy prístroja od toho istého výrobcu, ktorý má rovnaké číslo, ale je predmetom iného dovozu (šiesta otázka vo veci C-382/11 a štvrtá otázka vo veci C-383/11)?“
21

Dňa 18. januára 2011 uverejnila Rada oznámenie určené osobám a subjektom, na ktoré sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia stanovené v rozhodnutí 2011/656 a v nariadení č. 560/2005 (Ú. v. EÚ C 14, 2011, s. 8, ďalej len „oznámenie uverejnené 18. januára 2011“). Rada v tomto oznámení pripomína svoje rozhodnutie, že osoby a subjekty uvedené v prílohe II rozhodnutia 2010/656, v znení sporného rozhodnutia, a v prílohe IA nariadenia č. 560/2005, v znení sporného nariadenia, musia byť zaradené do zoznamov osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia stanovené týmito aktmi. Rada okrem toho upozorňuje tieto osoby a subjekty na skutočnosť, že môžu na príslušné orgány dotknutého členského štátu podať žiadosť s cieľom získať povolenie na použitie zmrazených finančných prostriedkov na pokrytie základných potrieb alebo na vykonanie konkrétnych platieb. Rada ďalej uvádza, že dotknuté osoby a subjekty jej môžu spolu so sprievodnými dokladmi poslať žiadosť o preskúmanie rozhodnutia, na základe ktorého boli zapísané do predmetných zoznamov. Napokon pripomína, že jej rozhodnutie možno napadnúť na „Všeobecnom súde Európskej únie za podmienok uvedených v článku 275 druhom odseku [ZFEÚ] a v článku 263 štvrtom a šiestom odseku [ZFEÚ]“.
57

Ak by totiž bolo možné, aby bol cukor C podobne ako cukor A a B zohľadnený na základe v článku 3 ods. 4 nariadenia č. 1443/82 pri stanovení konečnej produkcie za hospodársky rok, v ktorom bol rozdiel zistený, výrobcovia by nemali žiadnu motiváciu na to, aby tento prebytok cukru vyviezli alebo o ňom podali vyhlásenie a preniesli ho do nasledujúceho hospodárskeho roka. Nebolo by teda možné vylúčiť, že výrobcovia budú na neobmedzený čas skladovať rovnaké prebytky cukru, ktoré mohli byť opakovane zaradené do hospodárskeho roka, v ktorom boli stanovené, hoci v skutočnosti išlo o prenesenie cukru z predchádzajúceho hospodárskeho roka.
36

Komisia okrem toho zdôrazňuje, že v tejto veci nemá záujem doviesť Súdny dvor k tomu, aby rozhodol o minulých skutočnostiach, keďže by nemala úžitok z rozsudku, ktorý konštatuje niekdajšiu situáciu. Ak by Súdny dvor konštatoval, že Portugalská republika v rokoch 2005 až 2007 porušila smernicu účinnú v tom období, ktorá sa však odvtedy prestala uplatňovať, nemal by takýto rozsudok v zásade žiadny potrebný účinok.
105

Svojou piatou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa odpoveď Súdneho dvora na tretiu otázku položenú vo veci, v ktorej bol vydaný už citovaný rozsudok Test Claimants in the FII Group Litigation, uplatní takisto v prípade, keď dcérske spoločnosti so sídlom v iných členských štátoch, v prospech ktorých nemohol byť uskutočnený nijaký prevod ACT, nepodliehajú dani v členskom štáte materskej spoločnosti.
20

Consiglio di Stato sa však pýta, či uzatvorenie zmluvy medzi verejnými orgánmi nie je v rozpore so zásadou voľnej hospodárskej súťaže, keď jeden z dotknutých správnych orgánov môže mať zároveň postavenie hospodárskeho subjektu, pričom sa toto postavenie hospodárskeho subjektu priznáva každému verejnoprávnemu subjektu, ktorý ponúka na trhu služby bez ohľadu na to, či je jeho hlavným cieľom dosiahnutie zisku, či má organizačnú štruktúru podniku a či stabilne pôsobí na trhu. Vnútroštátny súd poukazuje v tejto súvislosti na rozsudok z 23. decembra 2009, CoNISMa (C-305/08, Zb. s. I-12129). V tomto ohľade, keďže univerzita sa môže zúčastňovať na verejnom obstarávaní, zmluvy, ktoré s ňou uzatvárajú verejní obstarávatelia, údajne spadajú do pôsobnosti pravidiel Únie v oblasti verejných zákaziek, ak sa týkajú, ako vo veci samej, poskytovania služieb spočívajúcich vo výskumnej činnosti, ktoré sa nezdajú byť nezlučiteľné so službami uvedenými v kategóriách 8 a 12 prílohy II A smernice 2004/18.
32

Pán Kamel Ismail žil so svojou rodinou v utečeneckom tábore Ein el-Hilweh. Tvrdil, že počas ozbrojených stretov medzi islamistickým hnutím Fatah a Jund el-Sham chceli extrémisti použiť strechu jeho domu. Po tom, ako to odmietol, sa mu vyhrážali smrťou a podozrievali ho, že je „nepriateľským agentom“. Keďže sa nemohol brániť, odišiel so svojou rodinou do Bejrútu (Libanon). Keďže sa tam necítil v bezpečí, ušiel do Maďarska. Predložil potvrdenie Palestínskeho ľudového výboru, ktoré potvrdzovalo, že spolu so svojou rodinou musel z bezpečnostných dôvodov a z dôvodov vyhrážok islamistických radikálov opustiť utečenecký tábor Ein El-Hilweh, pričom predložil tiež fotografie ich domu, ktoré ukazovali, ako bol poškodený.
48

Ak by sa Súdny dvor za týchto okolností obmedzil na konštatovanie nesplnenia povinnosti za roky 2005 až 2007, taký rozsudok by nemal nijaký potrebný účinok. Nesplnenie povinnosti totiž pokračuje, takže Komisia by bola nútená podať novú žalobu za roky 2008 až 2010 a tak ďalej. Komisia preto navrhuje, aby sa Súdny dvor vyslovil aj k súčasnej situácii, lebo žaloba sa týka pokračujúceho dodržiavania smerníc 1999/30 a 2008/50.