Pokiaľ ide o návrh na odklad výkonu týkajúci sa rozhodnutia Komisie o zmene podmienok výnimky z pravidiel Únie pre prevádzku plynovodu, účastník konania, ktorý požaduje predbežné opatrenia, nesprávne chápe fungovanie vlastného právneho poriadku zavedeného zmluvami, ak sa obáva vzniku vážnej a nenapraviteľnej zmeny svojho postavenia na trhu z dôvodu možnosti vykonať dlhodobé rezervácie prepravných kapacít plynu prostredníctvom plynovodu oslobodené napadnutým rozhodnutím, čo by mohlo mať za dôsledok zakonzervovanie situácie. V prípade zrušenia napadnutého rozhodnutia sa už totiž podmienky používania predmetného plynovodu, ktoré toto rozhodnutie povoľuje, nemôžu uplatňovať. Nebude preto možné vykonávať žiaden súkromnoprávny akt založený na týchto podmienkach, pričom dôsledky, ktoré opisuje žalobkyňa, by prípadne mohli vzniknúť len počas obdobia predchádzajúceho prijatiu rozsudku Všeobecného súdu, ktorým sa ukončuje hlavné konanie. Takýto prípad však sám osebe nezakladá ujmu, ktorú namieta žalobkyňa, keďže táto ujma závisí od dlhodobého pretrvávania tejto situácie.

Účelom konania o nariadení predbežného opatrenia je zaručiť plnú účinnosť budúceho konečného rozhodnutia, aby sa zabránilo vzniku medzery v právnej ochrane poskytovanej súdom Únie. Na dosiahnutie tohto cieľa sa naliehavosť musí posudzovať s ohľadom na potrebu nariadenia predbežného opatrenia, ktorého cieľom je zabrániť vzniku vážnej a nenapraviteľnej ujmy na strane účastníka konania, ktorý o jeho nariadenie žiada. Je povinnosťou tohto účastníka konania predložiť dôkaz o tom, že nemôže čakať do skončenia konania vo veci samej, lebo by utrpel vážnu a nenapraviteľnú ujmu.

Naliehavosť návrhu na nariadenie predbežného opatrenia sa musí posudzovať s ohľadom na potrebu nariadenia predbežného opatrenia, ktorého cieľom je zabrániť vzniku vážnej a nenapraviteľnej ujmy na strane účastníka konania, ktorý žiada o nariadenie predbežných opatrení, predtým, ako sa rozhodne o návrhu na zrušenie v konaní vo veci samej. Povinnosťou tohto účastníka konania je predložiť závažný dôkaz o tom, že nemôže čakať do skončenia konania vo veci samej, lebo by osobne utrpel ujmu takejto povahy.

Žalobkyňa však takýto závažný dôkaz nepredložila, ak údajná ujma nemohla vzniknúť skôr než po skončení platnosti viacerých zmlúv, ktorých trvanie presahuje priemernú dĺžku konaní pred Všeobecným súdom, a ktoré môžu byť obnovené. V tejto súvislosti žalobkyni prináleží v prípade potreby uplatniť osobitné právne prostriedky nápravy, ktoré sú k dispozícii v prípade nedodržania uvedených zmlúv. V prípade porušenia zmluvných povinností by okrem toho žalobkyňa mohla uplatniť článok 160 rokovacieho poriadku, ktorý jej tak zaručuje účinnú súdnu ochranu v rámci jej sporov prejednávaných pred Všeobecným súdom. Navyše, ak by sa potvrdilo skončenie platnosti uvedených zmlúv v čase, keď ešte Všeobecný súd nevydal svoj rozsudok, nie je vylúčené, že Všeobecný súd usúdi, že existujú výnimočné okolnosti, takže na základe článku 151 ods. 2 rokovacieho poriadku ex offo rozhodne, že táto vec bude prejednaná v skrátenom súdnom konaní. Pokiaľ k tomu nedôjde, nie je ani vylúčené, aby sa v prípade, že si to budú okolnosti vyžadovať, v súlade s článkom 67 ods. 2 tohto rokovacieho poriadku rozhodlo, že vec bude prejednaná prednostne.

(pozri body 45, 47 – 49)