Vec C‑482/16

Georg Stollwitzer

proti

ÖBB Personenverkehr AG

(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck)

„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Článok 45 ZFEÚ – Zásada zákazu diskriminácie na základe veku – Charta základných práv Európskej únie – Článok 21 ods. 1 – Smernica 2000/78/ES – Články 2, 6 a 16 – Referenčný dátum na účely kariérneho postupu – Diskriminačná právna úprava členského štátu vylučujúca zohľadnenie predchádzajúcich období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov na účely stanovenia odmeňovania – Zrušenie ustanovení, ktoré sú v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania“

Abstrakt – Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2018

Sociálna politika – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Smernica 2000/78 – Zákaz diskriminácie na základe veku – Porušenie zásady zákazu diskriminácie na základe veku vnútroštátnou právnou úpravou týkajúcou sa odmeňovania – Dôsledky – Vnútroštátna právna úprava odstraňujúca takúto diskrimináciu retroaktívnym zrušením vo vzťahu k všetkým pracovníkom vekového limitu 18 rokov na účely zaradenia pracovníkov podniku do platovej tabuľky, ale povoľujúca výlučne zohľadnenie praxe nadobudnutej v podnikoch pôsobiacich v rovnakom hospodárskom odvetví – Prípustnosť aj vzhľadom na článok 45 ZFEÚ

(Článok 45 ZFEÚ; smernica Rady 2000/78, článok 2, 6 a 16)

Článok 45 ZFEÚ, ako aj články 2, 6 a 16 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá na účely odstránenia diskriminácie na základe veku vzniknutej uplatnením vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorej sa na účely zaradenia zamestnancov podniku do platovej tabuľky zohľadňujú iba obdobia služby dosiahnuté po dovŕšení veku 18 rokov, so spätnou účinnosťou a voči všetkým týmto zamestnancom ruší tento vekový limit a umožňuje zohľadniť len prax získanú v podnikoch pôsobiacich v rovnakom hospodárskom odvetví.

V tejto súvislosti treba pripomenúť, že na jednej strane podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora predstavuje odmeňovanie praxe získanej v dotknutej oblasti, ktorá zamestnancovi umožňuje lepšie vykonávať svoju prácu, legitímny cieľ platovej politiky (pozri v tomto zmysle rozsudky z 3. októbra 2006, Cadman,C‑17/05, EU:C:2006:633, bod 34 a nasl., a z 18. júna 2009, Hütter,C‑88/08, EU:C:2009:381, bod 47, ako aj citovanú judikatúru). Zamestnávateľ teda v zásade môže pri odmeňovaní zohľadniť len takéto skôr dosiahnuté obdobia služby.

Na druhej strane Súdny dvor konštatoval, že aj keď ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré zohľadňuje len niektoré skôr dosiahnuté obdobia služby a iné nezohľadňuje, môže mať skutočne za následok rozdielne zaobchádzanie so zamestnancami v závislosti od dátumu prijatia dotknutým zamestnávateľom do zamestnania, nezakladá sa takýto rozdiel priamo či nepriamo na veku, ani na udalosti spojenej s vekom. Nezohľadňuje sa totiž prax získaná v iných podnikoch, nezávisle na veku, kedy bola získaná, alebo na veku, kedy bol dotknutý zamestnanec prijatý do zamestnania (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. júna 2012, Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft,C‑132/11, EU:C:2012:329, bod 29).

V každom prípade treba uviesť, že takéto ustanovenie sa má týkať iba zamestnancov, ktorí už nemôžu uplatňovať svoju irelevantnú prax. Údajná diskriminácia spojená s dôsledkami uplatnenia ochranného ustanovenia by preto v každom prípade nebola založená na veku, ale na podmienkach zohľadnenia predchádzajúcej praxe. Z bodov 39 a 40 tohto rozsudku však vyplýva, že takýto základ nemožno v prejednávanej veci spochybňovať.

Pokiaľ ide nakoniec o článok 45 ZFEÚ, vzhľadom na to, že § 53a spolkového zákona o železniciach z roku 2015 výslovne upravuje zohľadnenie predchádzajúcich období služby v oblasti železničnej dopravy dosiahnutých v iných členských štátoch, treba konštatovať, že Súdnemu dvoru nie je známa nijaká skutočnosť, ktorá by umožňovala konštatovať prípadné porušenie slobody voľného pohybu pracovníkov zakotvenej v tomto článku.

(pozri body 39, 40, 42, 46, 47 a výrok)