Vec T‑79/14

Secop GmbH

proti

Európskej komisii

„Štátna pomoc — Záchrana podnikov v ťažkostiach — Pomoc vo forme štátnej záruky — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Závažné ťažkosti — Procesné práva dotknutých osôb“

Abstrakt – Rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) z 1. marca 2016

Pozri text rozhodnutia. (pozri body 22 – 27)

Pozri text rozhodnutia. (pozri bod 29)

Podľa bodu 12 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach novoutvorený podnik nie je oprávnený získať pomoc na záchranu alebo reštrukturalizáciu ani vtedy, keď je jeho začiatočná finančná situácia neistá. Takýto prípad nastáva napríklad vtedy, keď nový podnik vznikne z likvidácie predchádzajúceho podniku alebo keď jednoducho prevezme aktíva takéhoto podniku. Cieľom, ktorý sleduje tento bod, je vyhnúť sa tomu, aby podniky, ktoré nie sú životaschopné alebo ktoré vykonávajú stratové činnosti, boli od svojho vzniku závislé od verejnej pomoci. V tejto súvislosti sa spresnenie uvedené v druhej vete tohto bodu týka najmä prípadu prevodu majetku existujúcej právnickej osoby na inú právnickú osobu, ktorá je novovytvorená alebo už existovala. Za nový podnik teda údajne možno prípadne považovať hospodársky subjekt, do ktorého bol novo vložený majetok. Pokiaľ ide o právnickú osobu prevádzajúcu majetok, cieľom takejto transakcie by podľa nej mohla byť práve jej záchrana. V prípade prevodu majetku totiž v súvislosti s vymedzením „novoutvoreného podniku“ nie je relevantný subjekt tvorený hospodárskymi činnosťami zachovanými v rámci prevádzajúcej spoločnosti, ale subjekt tvorený hospodárskymi činnosťami nadobúdajúceho podniku, do ktorého bol novo vložený prevádzaný majetok. Okrem toho je bežné a primerané, že podnik v ťažkostiach prevedie určitý majetok a sústredí svoju činnosť do svojej kľúčovej oblasti, či už z hľadiska geografického alebo sektorového, aby zlepšil svoje šance na hospodársku reštrukturalizáciu. (pozri body 31, 32, 36)

Pomoc na záchranu podnikov v ťažkostiach má veľmi obmedzené účinky na vnútorný trh tak obmedzením spôsobilých foriem pomoci, t. j. pôžičky a záruky za pôžičky, ako aj svojou dočasnou a zvratnou povahou spočívajúcou v ukončení záruky a vrátení pôžičky počas najviac šiestich mesiacov s výhradou, že po tejto lehote sa predloží plán reštrukturalizácie alebo likvidácie, ako aj obmedzením výlučne na opatrenia nevyhnutné na dočasné prežitie dotknutého podniku. Práve obmedzenosť týchto účinkov spoločne s naliehavosťou pomoci na záchranu odôvodňujú, aby ju Komisia bežne preskúmala v zjednodušenom konaní v súlade s bodom 30 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach, pričom sa zaväzuje vydať rozhodnutie v lehote jedného mesiaca, ak pomoc spĺňa určité kritériá. Zohľadnenie súhrnného účinku akejkoľvek prípadnej skoršej údajnej nezákonnej pomoci by však malo za následok, že dodržanie tejto lehoty by bolo nemožné a bolo by teda nezlučiteľné s naliehavosťou tohto preskúmania a obmedzeným vplyvom tejto pomoci na hospodársku súťaž. Zohľadnenie inej skoršej pomoci, ako je pomoc vymedzená v bode 23 usmernení – na ktorú sa už vzťahuje konečné negatívne rozhodnutie Komisie –, by navyše zaväzovalo Komisiu uskutočniť vedľajšie preskúmanie uvedenej skoršej pomoci, ktorej kvalifikácia za pomoc a spornú pomoc môže byť sporná medzi ňou a dotknutým členským štátom a ktorá musí byť prípadne predmetom osobitného konania a rozhodnutia. To by mohlo v konečnom dôsledku viesť buď k odmietnutiu pomoci na záchranu na základe nadbytočného preskúmania skoršej pomoci, zatiaľ čo neskôr by sa mohlo ukázať, že táto pomoc je zákonná alebo že nepredstavuje pomoc, alebo k neopodstatnenému oddialeniu rozhodnutia o pomoci na záchranu. Takýto spôsob postupovania je teda zrejme rovnako nezlučiteľný s požiadavkami vyplývajúcimi zo zásady právnej istoty. (pozri body 52, 53)

V oblasti štátnej pomoci osoby, ktorých záujmy môžu byť prípadne dotknuté poskytnutím pomoci, najmä konkurenčné podniky, nemajú nijaké právo podieľať sa na konaní vo fáze predbežného preskúmania. Naproti tomu v oblasti koncentrácií ostatné dotknuté osoby v zmysle článku 11 písm. b) nariadenia č. 802/2004, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, majú právo predložiť svoje stanovisko vo všetkých štádiách konania vrátane predbežnej fázy. V prípade predaja celého majetku dcérskej spoločnosti sa jej materská spoločnosť musí považovať za predávajúceho uvedeného majetku a má teda postavenie účastníka navrhnutej koncentrácie. Na rozdiel od konkurentov pritom podľa článku 18 ods. 1 in fine nariadenia č. 139/2004 zúčastnené strany majú právo predložiť svoje stanovisko vo všetkých štádiách konania, vrátane predbežnej fázy. Situácia dotknutej osoby v rámci fázy predbežného preskúmania v oblasti štátnej pomoci a situácia zúčastnenej strany v zmysle článku 11 písm. b) nariadenia č. 802/2004 v rámci konania v oblasti koncentrácií sa preto nemôžu považovať za rovnaké. Z toho vyplýva, že skutočnosť, že Komisia pred prijatím rozhodnutia konštatujúceho zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom neposkytla podniku nadobúdajúcemu tento majetok, ktorý má súčasne postavenie konkurenčného podniku uvedenej materskej spoločnosti, ktorá prijala pomoc, a teda postavenie osoby dotknutej uvedenou pomocou, príležitosť predložiť svoje stanovisko, nepredstavuje porušenie zásady rovnosti zaobchádzania. (pozri body 63, 64, 67)

V rámci predbežného preskúmania môže Komisia v zásade vychádzať z dôkazov poskytnutých členským štátom a z vlastného podnetu nie je povinná pristúpiť k dokazovaniu všetkých okolností, ak informácie poskytnuté oznamujúcim členským štátom jej pri prvom preskúmaní umožňujú nadobudnúť presvedčenie, že dotknuté opatrenie buď nepredstavuje pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, alebo, ak sa považuje za pomoc, že je zlučiteľná s vnútorným trhom. (pozri bod 76)

Skutočnosť, že informácie získané na základe nariadenia č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi nemožno priamo použiť ako dôkazné prostriedky v konaní, ktoré sa neriadi týmto nariadením, nebránia tomu, aby predstavovali nepriame dôkazy, ktoré možno prípadne zohľadniť na odôvodnenie začatia konania na inom právnom základe. V tejto súvislosti bola Komisia prinajmenšom oprávnená v rámci konania v oblasti štátnej pomoci žiadať o predloženie informácií alebo dokumentov, o ktorých sa dozvedela v rámci konania v oblasti koncentrácie, ak sú informácie alebo dokumenty relevantné na účely preskúmania spornej pomoci. (pozri body 82, 83)