Odvolanie podané 23. júla 2019: Armando Carvalho a iní proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 8. mája 2019 vo veci T-330/18, Carvalho a i./Parlament a Rada

(Vec C-565/19 P)

(2019/C 372/17)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Odvolatelia: Armando Carvalho a iní (v zastúpení: G. Winter, profesor, R. Verheyen, Rechtsanwältin, H. Leith, barrister)

Ďalší účastníci konania: Európsky parlament a Rada Európskej únie

Návrhy odvolateľov

Odvolatelia navrhujú, aby Všeobecný súd:

— zrušil napadnuté uznesenie,

— určil, že žaloby sú prípustné,

— vrátil vec Všeobecnému súdu, aby meritórne rozhodol o žalobe o neplatnosť,

— vrátil vec Všeobecnému súdu, aby meritórne rozhodol o žalobe uplatňujúcej mimozmluvnú zodpovednosť Únie, a

— zaviazal odporcov na náhradu trov odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom.

Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

Odvolatelia sa odvolávajú proti rozhodnutiu Všeobecného súdu, ktorým zamietol ich žaloby ako neprípustné na základe týchto odvolacích dôvodov.

Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia keď rozhodol, že odvolatelia nevyhovujú zásadám stanovenia priamej dotknutosti, formulovaným v prípade Plaumann. Tri akty o skleníkových plynoch (1) (2) (3) povoľujú emisie, ktoré sa každého odvolateľa dotýkajú konkrétnym faktickým spôsobom. Navyše sú kritériá Plaumannovho testu splnené, pretože tri akty o emisiách skleníkových plynov porušujú základné osobné práva odvolateľov.

Druhý odvolací dôvod: Subsidárne, Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď Plaumannov test neprispôsobil s ohľadom na neprehliadnuteľnú výzvu klimatickej zmeny a podstatu veci odvolateľov spočívajúcu v ich individuálnych základných právach, vrátane zásady efektívnej ochrany týchto práv. SD EÚ už rozhodol, že na to, aby toto právo bolo účinné, musí byť doplnené prostriedkom nápravy a Všeobecný súd sa dopustil pochybenia keď rozhodol, že vnútroštátne súdy (a prejudiciálne konanie podľa článku 267 ZFEÚ) alebo žaloba napádajúca vykonávajúce rozhodnutia Komisie by poskytla v danej veci primeraný spôsob nápravy.

Tento súd by mal primerane rozhodnúť, že v prípade (ako je to v prejednávanej veci), že na ochranu základných práv žalobcu nie je k dispozícii žiadny iný efektívny právny prostriedok nápravy, požiadavka „priamej dotknutosti“ je splnená, ak sa tvrdí a odôvodní, že legislatívny akt zásadným spôsobom zasahuje do osobných základných práv žalobcu, alebo že zasahuje do podstaty takéhoto práva. Táto požiadavka tu bola splnená.

Tretí odvolací dôvod: Nad rámec prvého a druhého odvolacieho dôvodu sa Všeobecný súd dopustil pochybenia keď poprel, že spolok Saminuorra (spolok mladých Sami) mal aktívnu legitimáciu a ignoroval (bez uvedenia dôvodu) dôkazy preukazujúce, že väčšina členov spolku bola individuálne priamo dotknutá a sama osebe by mala aktívnu legitimáciu. Subsidiárne, Súd mal uvoľniť kritériá na konštatovanie aktívnej legitimácie v prípadoch spolkov zastupujúcich pôvodné obyvateľstvo.

Štvrtý odvolací dôvod: Keď Všeobecný súd zamietol žalobu o mimozmluvnú zodpovednosť ako neprípustnú, uplatnil nesprávny právny test tým, že zaviedol novú požiadavku, podľa ktorej žalobca musí preukázať, že by mal aktívnu legitimáciu pre účely článku 263 ZFEÚ. Táto požiadavka nemá oporu v texte Zmluvy ani v judikatúre.

(1) Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/410 zo 14. marca 2018, ktorou sa mení smernica 2003/87/ES s cieľom zlepšiť nákladovo efektívne znižovanie emisií a investície do nízkouhlíkových technológií a rozhodnutie (EÚ) 2015/1814 (Ú. v. EÚ L 76, 2018, s. 3).

(2) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/841 z 30. mája 2018 o začlenení emisií a odstraňovania skleníkových plynov z využívania pôdy, zo zmien vo využívaní pôdy a z lesného hospodárstva do rámca politík v oblasti klímy a energetiky na rok 2030, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 525/2013 a rozhodnutie č. 529/2013/EÚ (Ú. v. EÚ L 156, 2018, s. 1).

(3) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/842 z 30. mája 2018 o záväznom ročnom znižovaní emisií skleníkových plynov členskými štátmi v rokoch 2021 až 2030, ktorým sa prispieva k opatreniam v oblasti klímy zameraným na splnenie záväzkov podľa Parížskej dohody, a o zmene nariadenia (EÚ) č. 525/2013 (Ú. v. EÚ L 156, 2018, s. 26).