Keywords

Summary



Keywords

1. Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Uplatniteľná právna úprava – Osoba, ktorá ukončila všetky zárobkové činnosti na území jedného členského štátu a presunula svoje bydlisko do iného členského štátu – Právna úprava jedného členského štátu povoľujúca dobrovoľné poistenie pre určité časti systému uvedeného štátu – Porušenie zásady jednotnosti – Neexistencia

(Nariadenie Rady č. 1408/71, článok 13)

2. Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Právomoc členských štátov organizovať svoje systémy sociálneho zabezpečenia – Hranice – Dodržiavanie práva Spoločenstva – Pravidlá Zmluvy týkajúce sa voľného pohybu pracovníkov

(Článok 39 ES)

3. Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Pristúpenie do systému sociálneho zabezpečenia – Osoba, ktorá ukončila všetky zárobkové činnosti na území jedného členského štátu a presunula svoje bydlisko do iného členského štátu – Právna úprava jedného členského štátu podmieňujúca povinné poistenie v určitých častiach uvedeného systému podmienke bydliska – Podmienky dobrovoľného poistenia nevýhodnejšie ako podmienky povinného poistenia – Neprípustnosť

(Článok 39 ES)

Summary

1. Zásada jednotnosti systému sociálneho zabezpečenia stanovená článkom 13 ods. 1 nariadenia č. 1408/71, vo verzii zmenenej a doplnenej nariadením č. 2195/91, nie je spochybnená uplatňovaním právnej úpravy členského štátu, ktorá dáva možnosť nerezidentom, ktorí ukončili všetky zárobkové činnosti v tomto členskom štáte, zostať dobrovoľne poistení na základe právnych predpisov tohto členského štátu v súvislosti s časťami sociálneho zabezpečenia, v ktorej prestali byť povinne poistení.

Ustanovenia hlavy II uvedeného nariadenia, do ktorej patrí článok 13, majú totiž za cieľ nielen vyhnúť sa súčasnému uplatňovaniu viacerých vnútroštátnych právnych úprav a komplikáciám, ktoré z toho môžu vyplynúť, ale aj zabrániť tomu, aby osoby, ktoré spadajú do pôsobnosti tohto nariadenia, boli zbavené ochrany v časti sociálneho zabezpečenia, pretože žiadne právne predpisy nie sú na ne uplatniteľné. Je vecou vnútroštátnych právnych predpisov každého členského štátu stanoviť podmienky, za ktorých osoba má právo alebo povinnosť pristúpiť do systému sociálneho zabezpečenia alebo do určitej časti takého systému, vrátane podmienok pre zánik poistenia.

(pozri body 33 – 34, 37 – 38)

2. Aj keď si členské štáty ponechávajú svoju právomoc organizovať svoje systémy sociálneho zabezpečenia, musia pri výkone tejto právomoci prinajmenšom dodržiavať právo Spoločenstva a najmä ustanovenia Zmluvy ES o voľnom pohybe pracovníkov.

(pozri bod 39)

3. Článku 39 ES odporujú právne predpisy členského štátu, na základe ktorých osoba, ktorá ukončila všetky zárobkové činnosti na jeho území, zostáva povinne poistená v určitých častiach sociálneho zabezpečenia, len ak si tam zachová svoje bydlisko, zatiaľ čo táto osoba zostáva na základe právnych predpisov tohto členského štátu povinne poistená v iných častiach sociálneho zabezpečenia, aj keď jej bydlisko sa nachádza v inom členskom štáte, pokiaľ podmienky dobrovoľného poistenia pre časti, v ktorých sa skončilo povinné poistenie, sú nevýhodnejšie ako podmienky povinného poistenia.

Takéto právne predpisy stavajú nerezidentov do menej výhodnej situácie ako rezidentov, vo vzťahu k ich pokrytiu sociálnym zabezpečením a na základe tejto skutočnosti zasahujú do slobody pohybu zaručenej článkom 39 ES.

(pozri body 44 – 45 a výrok)