V tomto kontexte treba vykladať článok 13 ods. 2 základného nariadenia v tom zmysle, že montážna činnosť v Únii alebo v tretej krajine sa považuje za obchádzanie platných opatrení, ak okrem splnenia ostatných podmienok stanovených v tomto ustanovení diely tvoriace 60 % alebo viac z celkovej hodnoty zmontovaného výrobku pochádzajú z krajiny, na ktorú sa vzťahujú opatrenia, ibaže by dotknutý hospodársky subjekt predložil inštitúciám Únie dôkaz o tom, že tieto diely majú pôvod v inej krajine. Takýto dôkaz môže byť preložených za rôznych okolností, nielen v prípade jednoduchého tranzitu.

Podľa článku 13 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia č. 1225/2009 antidumpingové clo uložené podľa tohto nariadenia možno rozšíriť na dovozy mierne upravených či neupravených podobných výrobkov z tretích krajín alebo ich častí v prípade, keď dochádza k obchádzaniu platných opatrení. Podľa článku 13 ods. 2 tohto nariadenia sa taká montážna činnosť považuje za obchádzanie platných opatrení, pokiaľ sú splnené podmienky vymenované v písmenách a) až c). Konkrétnejšie z článku 13 ods. 2 písm. a) a b) uvedeného nariadenia vyplýva, že montážna činnosť sa považuje za obchádzanie platných opatrení, ak diely tvoriace 60 % alebo viac z celkovej hodnoty zmontovaného výrobku pochádzajú z krajiny, na ktorú sa vzťahujú opatrenia.

Na základe článku 97k ods. 1 nariadenia č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, každej krajine, ktorá je príjemcom preferenčného režimu, prináleží, aby dodržiavala a zabezpečila dodržiavanie pravidiel o pôvode a pravidiel týkajúcich sa vyhotovovania a vydávania osvedčení o pôvode „formulár typu A“. Tieto osvedčenia o pôvode „formulár typu A“ sú osvedčenia o preferenčnom pôvode, ktoré umožňovali vývozcovi preukázať pôvod tovaru, ktorý vyváža.

Hoci však uvedené osvedčenia o pôvode „formulár typu A“ majú dôkaznú hodnotu, pokiaľ ide o tovary, ktorých sa týkajú, táto dôkazná hodnota nie je absolútna. Takéto osvedčenie vyhotovené treťou krajinou totiž nemôže zaväzovať orgány Únie, pokiaľ ide o pôvod týchto tovarov, takým spôsobom, že by im bránilo overiť tento pôvod inými spôsobmi, pokiaľ existujú objektívne, spoľahlivé a zhodujúce sa nepriame dôkazy, ktoré zakladajú pochybnosti o skutočnom pôvode tovarov, ktoré sú predmetom týchto osvedčení. Dodatočné kontroly by totiž boli z veľkej časti zbavené svojej užitočnosti, ak by samotné použitie takých osvedčení mohlo odôvodniť priznanie odpustenia cla.

Pokiaľ ide o predkladanie osvedčení o pôvode „formulár typu A“, v rámci konania o rozšírení konečného antidumpingového cla na montážne činnosti obchádzajúce platné opatrenia, s cieľom predložiť dôkaz o pôvode dielov použitých pri dotknutých montážnych činnostiach, okrem iného z článku 6 ods. 8 základného antidumpingového nariadenia č. 1225/2009 vyplýva, že s výnimkou okolností stanovených v článku 18 uvedeného nariadenia týkajúcich sa nedostatku spolupráce, je potrebné v miere, v akej je to možné, skontrolovať, či informácie, ktoré poskytli zainteresované strany a z ktorých Komisia zamýšľa vychádzať pri svojich záveroch, sú presné. V dôsledku toho toto ustanovenie legitimizuje nielen možnosť Komisie overiť dokumenty, ktoré sú jej predložené, ale jej aj ukladá takúto povinnosť. Táto povinnosť sa v antidumpingovej oblasti plní prirodzene, pričom nemá vplyv na špecifické konania stanovené na tieto účely v prospech colných orgánov.

(pozri body 95, 98, 99)