2

Relevantné skutkové okolnosti sú uvedené v bodoch 23 až 66 napadnutého rozsudku takto: „23 Žalobkyňa bola prijatá do služobného pomeru ako úradník v skúšobnej dobe s účinnosťou od 1. septembra 2005 a od tohto dátumu do 31. decembra 2008 bola pridelená na jedno z prekladateľských oddelení generálneho riaditeľstva (GR) ‚Preklad‘ Súdneho dvora, ako právnik lingvista. Do stálej služby bola vymenovaná 1. júna 2006. 24 V decembri 2005 bola pani X prijatá do zamestnania ako právnik lingvista na tom istom prekladateľskom oddelení a do tej istej pracovnej skupiny ako žalobkyňa ako zmluvný zamestnanec pre pomocné úlohy. Pani X je manželkou pána W, ktorý bol následne vymenovaný za atašé tajomníka Súdneho dvora. 25 Žalobkyňa bola poverená vykonávaním revízií niektorých prekladov, ktoré vypracovala pani X. V rámci tohto svojho postavenia, ako tvrdí, rýchlo zistila nízku kvalitu prekladov, ako aj nedodržiavanie pokynov a lehôt zo strany pani X. 26 Žalobkyňa tvrdí, že viackrát sama, ako aj niektorí jej kolegovia, vrátane vedúceho jej skupiny, upozornili vedúceho oddelenia, pána Y, na údajnú odbornú nespôsobilosť pani X. Podľa žalobkyne vedúci oddelenia systematicky ignoroval kritiku voči práci pani X, čo podľa tvrdenia žalobkyne bolo v dôsledku dlhodobého priateľského vzťahu, ktorý mal s pani X. Navyše sa pracovné postavenie žalobkyne na oddelení zhoršilo po tom, ako informovala vedúcemu oddelenia o nedostatočných pracovných výkonoch pani X. Súdny dvor spochybňuje túto verziu skutočností, najmä existenciu akéhokoľvek priaznivejšieho zaobchádzania s pani X, ako aj nečinnosť nadriadených žalobkyne. 27 V apríla 2006 jedna udalosť utvrdila žalobkyňu v jej presvedčení, že sa s pani X v rámci oddelenia zaobchádza priaznivejšie. Po tom, ako žalobkyňa konštatovala neúplnosť jedného prekladu, ktorý vypracovala pani X a požiadala ju o jeho doplnenie, pani X zaslala nový dokument sekretariátu s poznámkou ‚práca skončená‘, hoci podľa vnútorných pravidiel služby mal byť tento preklad vrátený žalobkyni na opätovnú revíziu. Žalobkyňa následne oznámila túto udalosť pánovi Y a požiadala ho, aby boli prijaté prísne opatrenia voči pani X, čo pán Y odmietol urobiť. 28 Žalobkyňa sa sťažnosťou obrátila na riaditeľa, pod ktorého patrí jej oddelenie, pričom v tejto sťažnosti uviedla postoj vedúceho jej oddelenia, ktorý považovala za ‚nevhodný a nepriateľský‘. 29 Súdny dvor tvrdí, že na stretnutí, ktoré sa konalo 10. decembra 2006, riaditeľ vysvetlil žalobkyni dôvody, na základe ktorých bola prijatá pani X. Podľa žalobkyne riaditeľ na tomto stretnutí tiež pripustil, že pani X mala problematické vzťahy s ostatnými členmi oddelenia a že v minulosti už bola dvakrát neúspešná vo verejných výberových konaniach organizovaných Európskym úradom pre výber pracovníkov (EPSO) na pracovné miesto právnika lingvistu na Súdnom dvore. Súdny dvor spochybňuje pravdivosť tvrdení, ktoré žalobkyňa pripisuje bývalému riaditeľovi tejto inštitúcie. 30 Dňa 14. mája 2007 žalobkyňa zistila chyby v preklade v rozsudku Súdneho dvora, ktorý preložila pani X. Informovala o tom svojho vedúceho oddelenia, pána Y. 31 Dňa 25. mája 2007 v rámci hodnotenia za rok 2006 sa žalobkyňa stretla s generálnym riaditeľom GR ‚Preklad‘ ako odvolacím hodnotiteľom. Žalobkyňa tvrdí, že mu povedala o problémoch, s ktorými sa stretla z dôvodu preferenčného zaobchádzania vedúcim oddelenia, pánom Y, s jedným členom jej skupiny, pričom však neuviedla, že ide o pani X. Podľa žalobkyne sa generálny riaditeľ hneď rozhorčil a navrhol vykonať vnútorný prieskum s cieľom určiť, či kandidatúra osoby, ktorú spochybňovala, na pozíciu právnika lingvistu bola predmetom preferenčného zaobchádzania. Podľa žalobkyne, keď sa generálny riaditeľ dozvedel, že išlo pani X, manželku atašé tajomníka Súdneho dvora, navrhol žalobkyni zmeniť generálne riaditeľstvo. Súdny dvor spochybňuje pravdivosť tvrdení, ktoré žalobkyňa pripisuje generálnemu riaditeľovi. 32 Žalobkyňa tvrdí, že upozornila svojich nadriadených na priaznivejšie zaobchádzanie v prospech pani X od svojho vedúceho oddelenia, konkrétne v e‑maile z 23. novembra 2007, v správe zaslanej pri príležitosti hodnotenia za rok 2007, a napokon v e‑maile zaslanom najmä tajomníkovi Súdneho dvora 11. novembra 2008. 33 Medzitým, 10. júla 2008 vedúci oddelenia, pán Y, prijal rozhodnutie o pridelení žalobkyne do inej pracovnej skupiny v rámci oddelenia z dôvodu, že údajne mala konfliktné vzťahy s vedúcim svojej skupiny. Podľa žalobkyne treba o pravdivosti tohto dôvodu pochybovať, pretože jednak daný vedúci skupiny mal byť v krátkom období preložený na Radu Európskej únie a jednak tento vedúci skupiny nevedel o dôvodoch, prečo by sa mal vzťah so žalovanou považovať za konfliktný až dovtedy, kým sa sám nerozprával s vedúcim oddelenia. Žalobkyňa však nepodala sťažnosť proti tomuto rozhodnutiu o zmene skupiny. 34 Začiatkom septembra 2008 žalobkyňa využila služby jedného z poradcov v oblasti psychického obťažovania, ktorí boli zriadení [oznámením tajomníka Súdneho dvora z 20. novembra 2006 o rešpektovaní dôstojnosti osoby]. 35 V novembri 2008 bolo žalobkyni navrhnuté, aby sa obeh jej pracovných dokumentov neuskutočňoval už viac fyzicky, ale len elektronicky. 36 Dňa 9. decembra 2008 žalobkyňa, ktorá sa cítila byť dotlačená na pokraj údajného psychického obťažovania zo strany vedúceho oddelenia, zaslala všetkým osobám na svojom oddelení e‑mail, ktorý vo francúzskej verzii, ako ju poskytla žalobkyňa, stanovoval: ‚Vážení kolegovia, ani ja nebudem môcť byť zajtra s Vami, pričom ide o uvážené rozhodnutie, ktoré si však vyžaduje niekoľko vysvetlení pre tých, ktorí o ničom nevedia, aby sa nikto necítil byť urazený. Ako si totiž väčšina z Vás mohla všimnúť, postoj vedúceho oddelenia sa vo vzťahu ku mne stal obzvlášť nepriateľský, ba až neslušný, a to som ešte veľmi taktná pri tomto označení (jeho postoja), odvtedy, ako som upozornila na skutočnosť, že jeho neschopnosť oddeliť sociálne vzťahy od pracovných má veľmi negatívny vplyv na fungovanie oddelenia a pracovné podmienky revízorov, ktorí sú v rámci svojej práce konfrontovaní s jednou dlhoročnou známou vedúceho oddelenia, s ktorou bola uzavretá zmluva dočasného zamestnanca na obdobie takmer dvoch rokov v našej službe. Nie som jediná, komu táto situácia prekáža, ale bola som zjavne jediná, kto sa odvážil jasne vyjadriť, čo si o tom myslím, a najmä to, že išlo o zjavný nedostatok úcty voči ostatným osobám pracujúcim na našom oddelení, pretože preferenčné zaobchádzanie založené na známostiach je žiaľ na úkor ostatných, ktorí sem prišli na základe výberového konania EPSO alebo na základe svojich vlastných znalostí a zručností, a nie na základe známostí, rodinných vzťahov alebo iných kontaktov na Súdnom dvore. Je samozrejmé, že došlo na odplatu, ktorá bola veľmi tvrdá, čo malo vplyv na moje pracovné podmienky. Domnievam sa však, že hodnoty ako čestnosť, slušnosť a dôstojnosť sú oveľa dôležitejšie ako napríklad pol bodu pri povyšovaní. Žiadna pozícia nikomu nedovoľuje, aby sa správal k ostatným osobám nekorektným alebo arogantným spôsobom, a už vôbec nie z čisto osobným dôvodov, ako to každý z vás, čo viete o situácii na našom oddelení pretrvávajúcej od decembra 2005 do júna 2007, mohol sám posúdiť. Pre tých, ktorí mi opakovane hovorili, že proti osobám spojených vzťahmi nemožno nič spraviť a že sa nič nezmení, dobrou správou je, že práve naopak, veľa vecí sa už zmenilo a ďalšie sa zmenia už čoskoro. Najlepším dôkazom toho je, že v súčasnosti sa na naše oddelenie prijímajú úspešní uchádzači výberových konaní EPSO alebo osoby, ktoré nevzbudzujú žiadne pochybnosti, pokiaľ ide o skutočnosť, že sú prijímané na základe ich skutočnej hodnoty a nie napríklad podľa toho, koho poznajú a ako dlho. Pre tých, ktorým nič nepokazí chuť, prajem len < dobrú chuť ! > … P.S. Veľmi ďakujem všetkým Vám, ktorí za mňa hlasovali vo voľbách [do výboru zamestnancov] (takmer 350 hlasov, ide o veľmi dobrý výsledok) a za e‑maily a ďalšie formy podpory, ktorú som dostala. Napriek všetkému je povzbudivou skúsenosťou, že tak veľká skupina osôb sa tiež domnieva, že veľa vecí treba zmeniť nielen na našom oddelení, ale aj v [i]nštitúcii. Dnes sú šance na dosiahnutie tohto cieľa výrazne lepšie než predtým.‘ 37 E‑mailom z toho istého dňa zaslanom novému riaditeľovi, pod ktorého spadá toto oddelenie, pričom kópia bola zaslaná generálnemu riaditeľovi GR ‚Preklad‘, žalobkyňa požiadala o stretnutie vo veci psychického obťažovania, ktorého údajne bola obeťou. 38 Dňa 10. decembra 2008 žalobkyňa zaslala ďalší e‑mail … svojmu vedúcemu oddelenia pánovi Y, ako aj všetkým členom oddelenia, ktorý vo francúzskej verzii, ako ju poskytla žalobkyňa, stanovoval: ‚Dobrý deň, Vaši nadriadení sú v plnej miere informovaní o tomto prípade už dlhšiu dobu a [generálny riaditeľ] zastával názor, že otázka zmlúv zadaných v jednom Vám známom prípade, by sa mala preskúmať interným prieskumom Súdneho dvora. V súčasnosti sa objasňuje, prečo prieskum nebol včas vykonaný a kto je zodpovedný za toto oneskorenie. Zasielanie mi vyhrážok na skutkovom stave nič nezmení a [nový riaditeľ, pod ktorého spadá toto oddelenie,] už predtým rozhodol, že venuje všetok nevyhnutný čas na uskutočnenie stretnutia týkajúceho sa Vášho nevyhovujúceho správania pri plnení vašich úloh, pretože bývalý riaditeľ … ignoroval tento problém veľmi dlho a zdá sa, že už sa to zmení.‘ 1. Rozhodnutie o zmene miesta pridelenia z 18. decembra 2008 39 Zaslanie týchto dvoch emailov z 9. a 10. decembra 2008 všetkým členom oddelenia, na ktorom je žalobkyňa pridelená, malo v prvom rade za následok prijatie rozhodnutia tajomníkom Súdneho dvora ako menovacím orgánom 18. decembra 2008, ktorým sa vykonalo preloženie so zachovaním pracovného miesta žalobkyne, ktorá bola podľa článku 7 ods. 1 Služobného poriadku [úradníkov Európskej únie] preložená so zachovaním pracovného miesta na riaditeľstvo knižnice, s účinnosťou od 1. januára 2009 … V liste, ktorým bolo rozhodnutie oznámené, generálny riaditeľ pre personál a financie Súdneho dvora uviedol že toto rozhodnutie je ‚odôvodnené potrebou zabezpečiť riadne fungovanie [Vášho] oddelenia …, ktoré bolo narušené v dôsledku e‑mailov obsahujúcich závažné obvinenia proti Vašim nadriadeným, ktoré ste zaslali všetkým spolupracovníkom oddelenia 9. a 10. decembra 2008‘. 40 Dňa 2. apríla 2009 žalobkyňa podala sťažnosť podľa článku 90 ods. 2 Služobného poriadku [úradníkov Európskej únie], ktorou navrhovala zrušiť rozhodnutie z 18. decembra 2008 a domáhala sa náhrady nemajetkovej ujmy ohodnotenej na 30000 eur. … 42 Rozhodnutím z 30. júna 2009, doručeným 13. júla 2009, výbor pre sťažnosti zamietol sťažnosť z 2. apríla 2009. 2. Rozhodnutie o disciplinárnom postihu z 10. júla 2009 43 Druhým následkom zaslania emailov z 9. a 10. decembra 2008 bolo zaslanie oznámenia zo strany GR ‚Preklad‘ tajomníkovi Súdneho dvora ako menovaciemu orgánu 19. decembra 2008, ktorým toto riaditeľstvo navrhovalo začať disciplinárne konanie proti žalobkyni (ďalej len ‚poznámka do spisu‘)… 44 Listom z 12. januára 2009 tajomník Súdneho dvora oznámil žalobkyni poznámku do spisu, ku ktorej bol priložený preklad do francúzštiny dvoch e‑mailov z 9. a 10. decembra 2008, a vyzval ju, aby sa v súlade s článkom 3 prílohy IX služobného poriadku [úradníkov Európskej únie] dostavila na vypočutie. Vypočutie sa konalo 28. januára 2009 za prítomnosti riaditeľa riaditeľstva ľudských zdrojov a personálnej správy GR ‚personálu a financií‘ Súdneho dvora, ktorý bol poverený vypracovaním zápisnice. Počas tohto vypočutia žalobkyňa požiadala o možnosť predložiť dodatočné písomné pripomienky k prvým pripomienkam, pričom tieto dodatočné pripomienky predloží po vypracovaní zápisnice, a táto možnosť jej bola priznaná. 45 Dňa 3. februára 2009 bol žalobkyni doručený návrh zápisnice z vypočutia z 28. januára 2009 a 9. februára oznámila svoje prvé pripomienky k tomuto návrhu menovaciemu orgánu. 46 Dňa 27. februára 2009 žalobkyňa zaslala dodatočné pripomienky, v ktorých tvrdila, že v konaní začatom proti nej došlo k vadám. 47 Dňa 12. marca 2009 bola žalobkyni doručená na podpísanie konečná verzia zápisnice z vypočutia. Vrátila tento na dokument nepodpísaný, pretože tvrdila, že v ňom nie sú uvedené všetky pripomienky, ktoré predložila. 48 Tajomník Súdneho dvora listom z 1. apríla 2009 informoval žalobkyňu, že vzhľadom na nemiestnu povahu zaslania e‑mailov z 9. a 10. decembra 2008 rozhodol o začatí disciplinárneho konania podľa článku 11 prílohy IX Služobného poriadku [úradníkov Európskej únie], ktoré smeruje k ‚uloženiu postihu vo forme písomného napomenutia alebo pokarhania bez konzultácií s disciplinárnou komisiou‘. Okrem toho spresnil, že pred prijatím stanoviska k samotnej kvalifikácii správania žalobkyne a prípadnému postihu, ktorý bude uložený, sa zorganizuje druhé vypočutie v súlade s uvedeným článkom 11. 49 Druhé vypočutie žalobkyne tajomníkom Súdneho dvora sa uskutočnilo 8. mája 2009 … … 54 Dňa 10. júla 2009 tajomník Súdneho dvora ako menovací orgán prijal rozhodnutie uložiť žalobkyni postih vo forme písomného napomenutia z dôvodu, že žalobkyňa „porušila dôstojnosť svojej funkcie porušením článku 12 Služobného poriadku [úradníkov Európskej únie] tým, že zaslala všetkým členom [svojho oddelenia] e‑maily z 9. a 10. decembra 2008‘ (ďalej len ‚postih z 10. júla 2009‘). … 59 Listom z 10. novembra 2009 podala žalobkyňa sťažnosť na základe článku 90 ods. 2 Služobného poriadku [úradníkov Európskej únie] proti postihu z 10. júla 2009… … 61 Listom z 22. januára 2010 … bola žalobkyňa predvolaná na vypočutie pred výborom pre sťažnosti 9. februára 2010. … 65 Listom z 19. februára 2010 zaslanom [výboru pre sťažnosti] žalobkyňa uviedla, že sa domnieva, že výbor pre sťažnosti nie je oprávnený rozhodnúť o jej sťažnosti. 66 Rozhodnutím z 10. marca 2010, doručeným 15. marca 2010 výbor pre sťažnosti zamietol sťažnosť namierenú proti postihu z 10. júla 2009.“