Úradný vestník L 239 , 22/09/2000 S. 0180 - 0181



Rozhodnutie výkonného výboru z 27. júna 1996 o zásadách vydávania schengenských víz v súlade s článkom 30 ods. 1 písm. a) Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda [SCH/Com-ex (96) 13 rev. 1] VÝKONNÝ VÝBOR, so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, so zreteľom na články 9, 17 a 30 uvedeného dohovoru, keďže je v záujme všetkých schengenských štátov vymedziť práva a záväzky zastupujúcich a zastupovaných štátov, pretože všetky schengenské štáty majú zastúpenia, v ktorých zastupujú ostatné štáty a miesta, kde sú ony zastupované; keďže hlavnou zásadou tvoriacou základ spolupráce medzi schengenskými štátmi je absolútna dôvera v spôsob, akým sa schengenský systém zastupovania uplatňuje, ROZHODOL TAKTO: Vydanie schengenských víz v tretích štátoch, kde nie sú zastúpené všetky schengenské štáty podľa článku 30 ods. 1 písm. a) dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, sa uskutoční v súlade s týmito zásadami: a) Zastúpenie s ohľadom na vydanie víz sa uplatní na letecké tranzitné víza, jednotné tranzitné víza a krátkodobé víza vydané v rámci Schengenského dohovoru a v súlade so spoločnými konzulárnymi pokynmi. Zastupujúci štát je povinný uplatniť ustanovenia spoločných konzulárnych pokynov s takou istou naliehavosťou, aká sa pripisuje vydaniu národných víz tohto druhu a platnosti. b) S výnimkou toho, ak je v osobitných dvojstranných dohodách ustanovené inak, dohoda o zastupovaní sa neuplatňuje na víza vydané osobám zamýšľajúcim vykonávať platené zamestnanie alebo činnosť, ktorá podlieha predchádzajúcemu schváleniu štátu, v ktorom sa uskutoční. Osoby žiadajúce o takéto víza sa musia obrátiť na akreditované konzulárne zastupiteľstvo štátu, v ktorom sa daná činnosť bude vykonávať. c) Pre schengenské štáty nie je povinné zastúpenie na účely vydávania víz v každej tretej krajine. Schengenské štáty sa môžu rozhodnúť, že žiadosti o víza v určitých tretích krajinách alebo žiadosti o určitý druh víz sa musia predložiť zastupiteľstvu štátu, ktorý je hlavným cieľom cesty žiadateľa. d) Zhodnotenie rizika nelegálneho prisťahovalectva pri podaní žiadosti o vízum je v plnej právomoci diplomatického alebo konzulárneho zastúpenia, ktoré spracúva žiadosť o vízum. e) Zastúpené štáty prijmú zodpovednosť za žiadosti o azyl podané držiteľmi víz vydaných zastupujúcimi štátmi v ich mene, v ktorých takéto víza explicitne uvádzajú, že boli vydané v rámci zastúpenia (v súlade s prílohou 13 spoločných konzulárnych pokynov [1]. f) Vo výnimočných prípadoch môžu dvojstranné dohody ustanoviť, že zastupujúce štáty zašlú žiadosti o víza podané určitými skupinami cudzincov buď orgánom zastupovaného štátu, ktorý je zároveň hlavným cieľom cesty, alebo diplomatickej misii tohto štátu. Tieto skupiny by mali byť určené písomne (ak je to potrebné, pre každé diplomatické alebo konzulárne zastúpenie). Víza sa takto považujú za vydané s povolením zastupovaného štátu tak, ako je to ustanovené podľa článku 30 ods. 1 písm. a) Schengenského dohovoru. g) Dvojstranné dohody môžu byť v patričnom čase upravené na základe národných posúdení žiadostí o azyl, podaných v určenom období držiteľmi víz vydaných v rámci zastúpenia a iných príslušných údajov, ktoré sa týkajú vydania víz. Na základe výsledkov je možné dohodnúť sa na stiahnutí zastúpenia v prípade určitých zastupiteľstiev (a prípadne aj pre určité štátne príslušnosti). h) Zastupovanie sa vzťahuje iba na vydávanie víz. Ak vízum nemôže byť vydané, pretože cudzí štátny príslušník nebol schopný poskytnúť dostačujúce písomne doložené dôkazy, že on alebo ona splnila podmienky, cudzí štátny príslušník by mal byť informovaný o možnosti predloženia svojej žiadosti diplomatickému zastúpeniu štátu, ktorý je hlavným cieľom jeho cesty. i) Dohodu o zastupovaní je možné ďalej zlepšiť rozšírením konzultačnej siete a vývojom softvéru, ktorý by bez ťažkostí umožnil zastupiteľstvám zastupujúceho štátu poradiť sa s ústrednými orgánmi zastupovaného štátu. j) K tomuto dokumentu je pripojená tabuľka o zastupovaní pri vydávaní schengenských víz v tretích štátoch, kde nie sú zastúpené všetky schengenské štáty. Centrálna skupina berie na vedomie zmeny a doplnenia vypracované k tejto tabuľke po porade medzi dotknutými schengenskými štátmi [2]. V Haagu 27. júna 1996 Predseda M. Patijn [1] Príloha 13 spoločných konzulárnych pokynov bude jednotne upravená. Pozri SCH/Com-ex (99) 13. [2] Pozri dokument SCH/Com-ex (99) 13, príloha 4. --------------------------------------------------