Právny účinok podľa medzinárodného práva verejného majú iba originálne texty EHK OSN. Status tohto predpisu a dátum nadobudnutia jeho platnosti je potrebné overiť v poslednom znení dokumentu EHK/OSN o statuse TRANS/WP.29/343, ktorý je k dispozícii na internetovej stránke:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Predpis Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) č. 83 – Jednotné ustanovenia na účely typového schválenia vozidiel z hľadiska emisií znečisťujúcich látok podľa požiadaviek motora na palivo [2015/1038]

Obsahuje celý platný text vrátane:

série zmien 07 predpisu – dátum nadobudnutia platnosti: 22. január 2015.

OBSAH

PREDPIS

Prílohy

1. ROZSAH PÔSOBNOSTI

V tomto predpise sa ustanovujú technické požiadavky na typové schválenie motorových vozidiel.

Okrem toho sa v tomto predpise stanovujú pravidlá pre zhodu v prevádzke, životnosť zariadení na reguláciu znečisťujúcich látok a palubné diagnostické systémy (OBD).

1.1. Tento predpis sa vzťahuje na vozidlá kategórií M1, M2, N1 a N2 s referenčnou hmotnosťou nepresahujúcou 2 610 kg (1).

Na žiadosť výrobcu sa pôsobnosť typového schválenia udeleného na základe tohto predpisu môže rozšíriť z uvedených vozidiel na vozidlá kategórií M1, M2, N1 a N2 s referenčnou hmotnosťou nepresahujúcou 2 840 kg, ktoré vyhovujú podmienkam uvedeným v tomto predpise.

2. VYMEDZENIE POJMOV

Na účely tohto predpisu sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

3. ŽIADOSŤ O TYPOVÉ SCHVÁLENIE

3.1. Žiadosť o typové schválenie vozidla z hľadiska výfukových emisií, emisií z kľukovej skrine, emisií z odparovania a životnosti zariadení na reguláciu znečisťujúcich látok, ako aj jeho palubného diagnostického systému (OBD) predkladá schvaľovaciemu úradu výrobca vozidla alebo jeho oprávnený zástupca.

3.1.1. Okrem toho výrobca predkladá tieto informácie:

v prípade vozidiel vybavených motormi so zážihovým zapaľovaním – vyhlásenie výrobcu o minimálnom percente zlyhania zapaľovania motora z celkového počtu zapaľovaní, ktoré by malo za následok buď emisie prekračujúce limity uvedené v bode 3.3.2 prílohy 11 k tomuto predpisu, ak sa toto percento zlyhania zapaľovania motora vyskytlo od začiatku skúšky typu I opísanej v prílohe 4a k tomuto predpisu, alebo by mohlo viesť k prehriatiu katalyzátora alebo katalyzátorov výfukových plynov pred spôsobením nenapraviteľnej škody;

ak je to vhodné, kópie iných typových schválení so zodpovedajúcimi údajmi s cieľom umožniť rozšírenie schválení a stanovenie faktorov zhoršenia.

3.1.2. Na účely skúšok opísaných v bode 3 prílohy 11 k tomuto predpisu, musí byť technickej službe zodpovednej za vykonanie schvaľovacích skúšok predložené vozidlo reprezentujúce typ vozidla alebo rad vozidla vybaveného systémom OBD. Ak technická služba usúdi, že predložené vozidlo nereprezentuje v plnej miere typ vozidla alebo rad vozidla opísaný v dodatku 2 k prílohe 11 k tomuto predpisu, musí byť na účely skúšky predložené náhradné a v prípade potreby aj ďalšie vozidlo podľa bodu 3 prílohy 11 k tomuto predpisu.

3.2. Vzor informačného dokumentu o výfukových emisiách, emisiách z odparovania, životnosti a o palubnom diagnostickom systéme (OBD) je uvedený v prílohe 1 k tomuto predpisu. Informácie uvedené v bode 3.2.12.2.7.6 prílohy 1 k tomuto predpisu sa začlenia do dodatku 1 „Informácie týkajúce sa OBD“ k oznámeniu, ktoré sa týka typového schválenia, uvedenému v prílohe 2 k tomuto predpisu.

3.2.1. V prípade potreby musia byť predložené kópie ostatných typových schválení s príslušnými údajmi umožňujúcimi rozšírenie typových schválení a stanovenie faktorov zhoršenia.

3.3. Na účely skúšok opísaných v bode 5 tohto predpisu musí byť technickej službe zodpovednej za vykonanie schvaľovacích skúšok predložené vozidlo reprezentujúce typ vozidla, ktorý má byť schválený.

3.3.1. Žiadosť uvedená v bode 3.1 sa musí zostaviť v súlade so vzorom informačného dokumentu uvedeným v prílohe I k tomuto predpisu.

3.3.2. Na účely bodu 3.1.1 písm. d) musí výrobca použiť vzor výrobcovho osvedčenia o zhode s požiadavkami na prevádzkovú výkonnosť OBD uvedený v dodatku 2 k prílohe 2 k tomuto predpisu.

3.3.3. Na účely bodu 3.1.1 písm. e) sprístupní schvaľovací úrad, ktorý udeľuje typové schválenie, na požiadanie informácie uvedené v danom bode schvaľovacím úradom.

3.3.4. Na účely písmen d) a e) bodu 3.1.1 tohto predpisu schvaľovacie úrady neschvália vozidlo, ak informácie, ktoré predložil výrobca, nie sú dostatočné na splnenie požiadaviek bodu 7 dodatku 1 k prílohe 11 k tomuto predpisu. Body 7.2, 7.3 a 7.7 dodatku 1 k prílohe 11 k tomuto predpisu sa uplatňujú za všetkých rozumne predvídateľných jazdných podmienok. Pri posudzovaní vykonávania požiadaviek stanovených v prvom a druhom podbode schvaľovací úrad zohľadňuje stav technológie.

3.3.5. Na účely bodu 3.1.1 písm. f) tohto predpisu opatrenia prijaté s cieľom zabrániť nedovolenému zasahovaniu do počítača regulujúceho emisie a jeho úprave zahŕňajú možnosť aktualizácie s použitím programu alebo kalibrácie schválených výrobcom.

3.3.6. Pre skúšky uvedené v tabuľke A výrobca predkladá technickej službe zodpovednej za schvaľovacie skúšky vozidlo reprezentatívne pre typ, ktorý má byť schválený.

3.3.7. Žiadosť o typové schválenie vozidiel na flexibilné palivo musí spĺňať doplňujúce požiadavky stanovené v bodoch 4.9.1 a 4.9.2 tohto predpisu.

3.3.8. Zmeny vo vyhotovení systému, komponentu alebo samostatnej technickej jednotky, ktoré sa vyskytnú po typovom schválení, automaticky neznamenajú zrušenie typového schválenia, pokiaľ sa ich pôvodné charakteristiky alebo technické parametre nezmenili takým spôsobom, že je ovplyvnená funkčnosť motora alebo systému na reguláciu znečisťovania.

4. TYPOVÉ SCHVÁLENIE

4.1. Ak typ vozidla predložený na typové schválenie podľa tohto predpisu spĺňa požiadavky bodu 5 tohto predpisu, tomuto typu vozidla sa udeľuje typové schválenie.

4.2. Každému schválenému typu sa prideľuje schvaľovacie číslo.

Jeho prvé dve číslice označujú sériu zmien a doplnení, podľa ktorých sa udelilo typové schválenie. Tá istá zmluvná strana nesmie prideliť to isté číslo inému typu vozidla.

4.3. Oznámenie o typovom schválení alebo rozšírení, alebo zamietnutí typového schválenia typu vozidla podľa tohto predpisu sa zasiela zmluvným stranám dohody, ktoré uplatňujú tento predpis prostredníctvom formulára zodpovedajúceho vzoru v prílohe 2 k tomuto prepisu.

4.3.1. V prípade zmeny alebo doplnenia tohto textu, napr. ak sú predpísané nové limitné hodnoty, zmluvné strany dohody sa informujú o tom, ktoré typy vozidiel, už schválené, vyhovujú novým ustanoveniam.

4.4. Na každé vozidlo zhodné s typom vozidla schváleným podľa tohto predpisu sa na viditeľnom a ľahko prístupnom mieste uvedenom v schvaľovacom formulári umiestni medzinárodná schvaľovacia značka, ktorá sa skladá z:

4.5. Ak je vozidlo zhodné s typovo schváleným vozidlom podľa jedného alebo viacerých iných predpisov pripojených k tejto dohode v štáte, ktorý udelil typové schválenie podľa tohto predpisu, nemusí sa symbol predpísaný v bode 4.4.1 opakovať. V takomto prípade sa číslo predpisu, schvaľovacie čísla a ďalšie symboly podľa všetkých predpisov, podľa ktorých bolo udelené typové schválenie v štáte, ktorý udelil typové schválenie podľa tohto predpisu, umiestnia vo zvislých stĺpcoch vpravo od symbolu predpísaného v bode 4.4.1 tohto predpisu.

4.6. Schvaľovacia značka musí byť jasne čitateľná a nezmazateľná.

4.7. Schvaľovacia značka sa umiestňuje v bezprostrednej blízkosti štítka s údajmi o vozidle alebo na ňom.

4.7.1. V prílohe 3 k tomuto predpisu sú uvedené príklady usporiadania schvaľovacej značky.

4.8. Dodatočné požiadavky na vozidlá poháňané LPG, zemným plynom alebo NG/biometánom

4.8.1. Dodatočné požiadavky na vozidlá poháňané LPG, zemným plynom alebo NG/biometánom sú uvedené v prílohe 12 k tomuto predpisu.

4.9. Doplňujúce požiadavky na vozidlá poháňané flexibilným palivom

4.9.1. Na typové schválenie vozidla poháňaného flexibilným palivom s etanolom alebo bionaftou musí výrobca vozidla opísať schopnosť vozidla prispôsobiť sa ľubovoľnej zmesi benzínu a etanolového paliva (až do zmesi 85 % etanolu) alebo nafty a bionafty, ktoré sa môžu vyskytnúť na celom trhu.

4.9.2. V prípade vozidla poháňaného flexibilným palivom sa prechod od jedného referenčného paliva k druhému medzi skúškami musí uskutočniť bez manuálnej úpravy nastavení motora.

4.10. Požiadavky na typové schválenie týkajúce sa systému OBD

4.10.1. Výrobca musí zabezpečiť, aby všetky vozidlá mali systém OBD.

4.10.2. Systém OBD musí byť skonštruovaný, zostrojený a namontovaný vo vozidle tak, aby umožňoval identifikovať druh poškodenia alebo funkčnej poruchy po celú dobu životnosti vozidla.

4.10.3. Systém OBD musí spĺňať požiadavky tohto predpisu za podmienok normálneho používania.

4.10.4. Pri skúške s chybným komponentom v súlade s dodatkom 1 k prílohe 11 k tomuto predpisu musí byť aktivovaný indikátor funkčnej poruchy systému OBD. Indikátor funkčnej poruchy systému OBD sa môže aktivovať počas tejto skúšky aj pri úrovniach emisií nižších ako prahové limity OBD uvedené v prílohe 11.

4.10.5. Výrobca zabezpečí, aby systém OBD spĺňal požiadavky na výkon v prevádzke uvedené v bode 7 dodatku 1 k prílohe 11 k tomuto predpisu za všetkých rozumne predvídateľných jazdných podmienok.

4.10.6. Výrobca zabezpečí, aby údaje týkajúce sa výkonu v prevádzke, ktoré má systém OBD vo vozidle uchovávať a hlásiť v súlade s ustanoveniami bodu 7.6 dodatku 1 k prílohe XI k tomuto predpisu, boli okamžite prístupné vnútroštátnym orgánom a nezávislým prevádzkovateľom bez akéhokoľvek zakódovania.

5. ŠPECIFIKÁCIE A SKÚŠKY

Malovýrobcovia

Ako alternatívu požiadaviek tohto bodu môžu výrobcovia vozidiel, ktorých celosvetová ročná výroba je menšia než 10 000 kusov, získať typové schválenie na základe zodpovedajúcich technických požiadaviek obsiahnutých v tejto tabuľke:

Emisné skúšky na účely spôsobilosti premávky na cestách uvedené v prílohe 5 k tomuto predpisu a požiadavky na prístup k informáciám o systéme OBD vozidla uvedené v bode 5 prílohy 11 k tomuto predpisu sú stále požadované na získanie typového schválenia so zreteľom na emisie podľa tohto bodu.

Schvaľovací úrad musí informovať ostatné schvaľovacie úrady zmluvných strán o okolnostiach každého typového schválenia udeleného na základe tohto bodu.

5.1. Všeobecne

5.1.1. Časti, ktoré môžu ovplyvniť emisie znečisťujúcich látok, musia byť navrhnuté, skonštruované a zmontované tak, aby umožnili vozidlu pri normálnom používaní spĺňať požiadavky tohto predpisu bez ohľadu na vibrácie, ktorým môžu byť vystavené.

5.1.2. Technické opatrenia prijaté výrobcom musia byť také, aby sa zaistilo, že v súlade s ustanoveniami tohto predpisu výfukové plyny a emisie z odparovania budú účinne obmedzované počas normálnej životnosti vozidla a za normálnych podmienok používania. Bude to zahŕňať bezpečnosť hadíc a ich kĺbov a spojov používaných v rámci systémov regulácie emisií, ktoré musia byť skonštruované tak, aby zodpovedali pôvodnému konštrukčnému zámeru. V prípade výfukových emisií sa tieto ustanovenia považujú za splnené, ak sú splnené ustanovenia bodov 5.3.1 a 8.2 tohto predpisu. V prípade emisií z odparovania sa tieto podmienky považujú za splnené, ak sú splnené ustanovenia bodov 5.3.4 a 8.4 tohto predpisu.

5.1.2.1. Používanie rušiaceho zariadenia nie je povolené.

5.1.3. Nalievacie otvory palivových nádrží

5.1.3.1. Podľa bodu 5.1.3.2 tohto predpisu musia byť nalievacie otvory benzínových alebo etanolových nádrží navrhnuté tak, aby zabránili plneniu nádrže z benzínového čerpadla hadicou s nátrubkom, ktorý má vonkajší priemer 23,6 mm alebo väčší.

5.1.3.2. Bod 5.1.3.1 tohto predpisu sa neuplatňuje na vozidlo, v prípade ktorého sú splnené obe nasledujúce podmienky, t. j.:

5.1.4. Prijmú sa opatrenia na zabránenie nadmerným emisiám z odparovania a rozliatiu paliva spôsobeným chýbajúcim uzáverom hrdla palivovej nádrže. To sa môže dosiahnuť:

5.1.5. Ustanovenia na zabezpečenie elektronického systému

5.1.5.1. Každé vozidlo s počítačom regulujúcim emisie musí obsahovať prvky zabraňujúce jeho úprave okrem prípadov povolených výrobcom. Výrobca povoľuje modifikácie, ak sú potrebné na diagnostiku, servis, kontrolu, doplnkové vybavenie alebo opravu vozidla. Všetky preprogramovateľné počítačové kódy alebo prevádzkové parametre musia byť odolné voči neoprávnenému zasahovaniu a musia umožňovať aspoň takú úroveň ochrany, ako sa uvádza v ustanoveniach normy ISO DIS 15031-7 z 15. marca 2001 (SAE J2186 z októbra 1996). Všetky vymeniteľné kalibračné pamäťové čipy musia byť zaliate, uzavreté v zapečatenej schránke alebo musia byť chránené elektronickými algoritmami a nesmú sa dať vymeniť bez použitia špeciálneho náradia a postupov. Takto môžu byť chránené len prvky priamo spojené s ciachovaním emisií alebo s ochranou pred odcudzením vozidla.

5.1.5.2. Počítačovo kódované prevádzkové parametre motora nie je možné zmeniť bez použitia špeciálneho náradia a postupov [napr. prispájkované alebo zaliate komponenty počítača alebo zapečatené (alebo prispájkované) kryty počítača].

5.1.5.3. V prípade mechanických čerpadiel na vstrekovanie paliva montovaných na vznetových motoroch musia výrobcovia prijať primerané opatrenia na ochranu pred neoprávneným zasahovaním do nastavenia maximálneho prívodu paliva počas prevádzky vozidla.

5.1.5.4. Výrobcovia môžu požiadať schvaľovací úrad o výnimku z jednej z týchto požiadaviek pre tie vozidlá, ktoré si pravdepodobne nebudú vyžadovať ochranu. Kritériá, ktoré bude orgán typového schvaľovania posudzovať pri rozhodovaní o výnimke, budú okrem iného zahŕňať bežnú dostupnosť mikroprocesorov, schopnosť vysokého výkonu vozidla a plánovaný objem predaja vozidla.

5.1.5.5. Výrobcovia používajúci programovateľné počítačové kódovacie systémy (napr. elektricky vymazateľnú programovateľnú pamäť len na čítanie EEPROM) musia zabrániť neoprávnenému preprogramovaniu. Výrobcovia musia použiť vyspelú stratégiu ochrany pred neoprávneným zásahom a ochranné funkcie proti zápisu vyžadujúce si elektronický prístup k počítaču, ktorý má výrobca k dispozícii mimo vozidla. Metódy poskytujúce primeranú úroveň ochrany proti neoprávnenému zásahu budú schválené schvaľovacím úradom.

5.1.6. Vozidlo musí byť možné kontrolovať z hľadiska skúšky spôsobilosti na cestnú premávku, aby sa určil jeho výkon vo vzťahu k údajom zhromaždeným v súlade s bodom 5.3.7. Ak si táto kontrola vyžaduje špeciálny postup, tento sa podrobne uvádza v servisnej príručke (alebo ekvivalentnom médiu). Tento špeciálny postup si nevyžaduje použitie iného osobitného vybavenia, než sa dodáva s vozidlom.

5.2. Skúšobný postup

V tabuľke A sa uvádzajú rôzne možnosti pre typové schválenie vozidla.

5.2.1. Vozidlá so zážihovými motormi a hybridné elektrické vozidlá vybavené zážihovými motorom sa podrobujú týmto skúškam:

5.2.2. Vozidlá so zážihovými motormi a hybridné elektrické vozidlá vybavené zážihovým motorom poháňaným LPG alebo NG/biometánom (jedno- alebo dvojpalivovým) sa podrobujú týmto skúškam (podľa tabuľky A):

5.2.3. Vozidlá so vznetovými motormi a hybridné elektrické vozidlá vybavené vznetovým motorom sa podrobujú týmto skúškam:

Tabuľka A

Požiadavky

Uplatňovanie požiadaviek skúšok na typové schvaľovanie a rozšírenia

5.3. Opis skúšok

5.3.1. Skúška typu I (overenie výfukových emisií po studenom štarte).

5.3.1.1. Obrázok 1 znázorňuje priebeh skúšky typu I. Táto skúška sa vykonáva na všetkých vozidlách uvedených v bode 1.

5.3.1.2. Vozidlo sa umiestni na vozidlový dynamometer vybavený prostriedkami simulácie zaťaženia a zotrvačnej hmotnosti.

5.3.1.2.1. Skúška trvajúca celkove 19 minút a 40 sekúnd, ktorá pozostáva z dvoch častí, časti jedna a časti dva, sa vykonáva bez prerušenia. Obdobie bez odberu, ktoré nie je dlhšie než 20 sekúnd, môže byť so súhlasom výrobcu vložené medzi koniec časti jedna a začiatok časti dva, aby sa uľahčilo nastavenie skúšobného zariadenia.

5.3.1.2.1.1. Vozidlá, ktoré sú poháňané LPG alebo NG/biometánom, sa testujú v skúške typu I na zmeny v zložení LPG alebo NG/biometánu, ako sa uvádza v prílohe 12 k tomuto predpisu. Vozidlá, ktoré môžu byť poháňané buď benzínom, alebo LPG, alebo NG/biometánom, sa skúšajú v skúške typu I s obidvoma palivami, pričom sa vozidlo poháňané LPG alebo NG/biometánom musí skúšať na zmeny v zložení LPG alebo NG/biometánu, ako sa uvádza v prílohe 12 k tomuto predpisu.

5.3.1.2.1.2. Bez ohľadu na ustanovenia bodu 5.3.1.2.1.1 vozidlá, ktoré môžu byť poháňané buď benzínom, alebo plynným palivom, ale v ktorých je benzínový systém inštalovaný len na núdzové účely alebo len na účely štartovania a ktorých benzínová nádrž nemôže obsahovať viac než 15 litrov benzínu, sa budú na účely skúšky typu I považovať za vozidlá, ktoré môžu byť poháňané len plynným palivom.

5.3.1.2.2. Časť jedna skúšky sa skladá zo štyroch základných mestských cyklov. Každý základný mestský cyklus obsahuje pätnásť fáz (voľnobeh, zrýchlenie, stála rýchlosť, spomalenie atď.).

5.3.1.2.3. Časť dva skúšky tvorí jeden mimomestský cyklus. Mimomestský cyklus obsahuje 13 fáz (voľnobeh, zrýchlenie, stála rýchlosť, spomalenie atď.).

5.3.1.2.4. Počas testu sa výfukové plyny riadia a proporcionálna vzorka sa zachytí v jednom alebo niekoľkých vakoch. Výfukové plyny skúšaného vozidla sa riedia, odoberajú a analyzujú podľa postupu opísaného ďalej a meria sa celkový objem zriedených výfukových plynov. V prípade vozidiel vybavených vznetovými motormi sa zaznamenávajú nielen emisie oxidu uhoľnatého, uhľovodíkov a oxidov dusíka, ale tiež emisie tuhých znečisťujúcich častíc.

5.3.1.3. Skúška sa vykonáva pomocou postupu skúšky typu I opísaného v prílohe 4a k tomuto predpisu. Metóda používaná na zhromažďovanie a analýzu plynov je uvedená v dodatkoch 2 a 3 k prílohe 4a k tomuto predpisu a metóda odoberania vzoriek a analýzy tuhých častíc je predpísaná v dodatkoch 4 a 5 prílohy 4a k tomuto predpisu.

5.3.1.4. Podľa požiadaviek bodu 5.3.1.5 sa skúška opakuje trikrát. Výsledky sa vynásobujú príslušnými koeficientmi zhoršenia podľa tabuľky 3 v bode 5.3.6 a v prípade systému periodickej regenerácie definovaného v bode 2.20 sa tiež vynásobia koeficientmi Ki získanými z prílohy 13 k tomuto predpisu. Výsledné hmotnosti plynných emisií a hmotnosť a počet častíc musia byť nižšie ako limity stanovené v tabuľke 1:

Tabuľka 1

Emisné limity

5.3.1.4.1. Bez ohľadu na požiadavky bodu 5.3.1.4 v prípade každej znečisťujúcej látky alebo kombinácie znečisťujúcich látok môže jedna z troch výsledných hmotností presahovať predpísaný limit najviac o 10 % za predpokladu, že aritmetický priemer troch výsledkov je nižší než predpísaný limit. Ak sú predpísané limity prekročené v prípade viac ako jednej znečisťujúcej látky, nie je podstatné, či sa to stane pri tej istej skúške, alebo pri rôznych skúškach.

5.3.1.4.2. Keď sa skúšky vykonávajú s plynnými palivami, výsledná hmotnosť plynných emisií musí byť menšia, než sú limity pre vozidlá s benzínovým motorom v tabuľke 1.

5.3.1.5. Počet skúšok predpísaných v bode 5.3.1.4 sa zníži za ďalej definovaných podmienok, kde V1 je výsledok prvej skúšky a V2 výsledok druhej skúšky pre každú znečisťujúcu látku alebo pre spojené emisie dvoch limitovaných znečisťujúcich látok.

5.3.1.5.1. Ak je výsledok získaný pre každú znečisťujúcu látku alebo kombinované emisie dvoch znečisťujúcich látok, ktoré podliehajú limitom, menší alebo sa rovná 0,70 L (t. j. V1 ≤ 0,70 L), vykonáva sa len jedna skúška.

5.3.1.5.2. Ak nie je splnená požiadavka bodu 5.3.1.5.1, vykonávajú sa len dve skúšky, keď sú pre každú znečisťujúcu látku alebo pre spojené emisie dvoch limitovaných znečisťujúcich látok splnené tieto požiadavky:

V1 ≤ 0,85 L a V1 + V2 ≤ 1,70 L a V2 ≤ L.

Obrázok 1

Postupový diagram pre typové schválenie typu I

5.3.2. Skúška typu II (skúška emisií oxidu uhoľnatého pri voľnobehu)

5.3.2.1. Táto skúška sa vykonáva na všetkých vozidlách vybavených zážihovými motormi týmto spôsobom:

5.3.2.2. V prípade skúšky typu II stanovenej v prílohe 5 k tomuto predpisu sa maximálny prípustný obsah oxidu uhoľnatého pri normálnych voľnobežných otáčkach motora zhoduje s hodnotou, ktorú uvádza výrobca. Maximálny obsah oxidu uhoľnatého však nesmie prekročiť 0,3 obj. %.

Pri vysokých voľnobežných otáčkach obsah oxidu uhoľnatého podľa objemu výfukových plynov nesmie prekročiť hodnotu 0,2 % pri otáčkach motora, ktoré sa rovnajú minimálne 2 000 min– 1 a hodnote Lambda 1 ± 0,03, alebo v súlade s technickými údajmi výrobcu.

5.3.3. Skúška typu III (overenie emisií plynov z kľukovej skrine)

5.3.3.1. Táto skúška sa vykonáva na všetkých vozidlách uvedených v bode 1 s výnimkou vozidiel so vznetovými motormi.

5.3.3.1.1. Vozidlá, ktoré môžu byť poháňané buď benzínom, alebo LPG, alebo NG, sa skúšajú v skúške typu III len s benzínom.

5.3.3.1.2. Bez ohľadu na ustanovenia bodu 5.3.3.1.1 vozidlá, ktoré môžu byť poháňané buď benzínom, alebo plynným palivom, ale v ktorých je benzínový systém inštalovaný len na núdzové účely alebo len na účely štartovania a ktorých benzínová nádrž nemôže obsahovať viac než 15 litrov benzínu, sa budú na účely skúšky typu III považovať za vozidlá, ktoré môžu byť poháňané len plynným palivom.

5.3.3.2. Keď sa vykonáva skúška podľa prílohy 6 k tomuto predpisu, systém ventilácie kľukovej skrine nesmie pripustiť emisiu akýchkoľvek plynov z kľukovej skrine do ovzdušia.

5.3.4. Skúška typu IV (stanovenie emisií z odparovania vozidiel so zážihovými motormi)

5.3.4.1. Táto skúška sa vykonáva na všetkých vozidlách, na ktoré sa vzťahuje bod 1, okrem vozidiel vybavených vznetovými motormi a vozidiel poháňaných LPG alebo NG/biometánom.

5.3.4.1.1. Vozidlá, ktoré môžu byť poháňané buď benzínom, alebo LPG, alebo NG/biometánom, sa skúšajú v skúške typu IV len s benzínom.

5.3.4.2. Keď sa skúša podľa prílohy 7, musia byť emisie z odparovania menšie ako 2 g/skúšku.

5.3.5. Skúška typu VI (Overenie priemerných výfukových emisií oxidu uhoľnatého a uhľovodíkov pri nízkych teplotách okolia po studenom štarte)

5.3.5.1. Táto skúška sa vykonáva na všetkých vozidlách uvedených v bode 1 s výnimkou vozidiel so vznetovými motormi.

Výrobcovia však pri podávaní žiadosti o typové schválenie predkladajú schvaľovaciemu orgánu informácie preukazujúce, že zariadenie na dodatočnú úpravu NOx dosahuje dostatočne vysokú teplotu pre efektívnu prevádzku do 400 sekúnd po studenom štarte pri teplote – 7 °C, ako sa uvádza v skúške typu VI.

Okrem toho výrobca poskytuje schvaľovaciemu úradu informácie o prevádzkovej stratégii systému recirkulácie výfukových plynov (EGR) vrátane jeho fungovania pri nízkych teplotách.

Tieto informácie obsahujú aj opis všetkých vplyvov na emisie.

Schvaľovací orgán neudeľuje typové schválenie, ak poskytnuté informácie nie sú dostatočné na preukázanie skutočnosti, že zariadenie na dodatočnú úpravu skutočne dosiahne dostatočne vysokú teplotu pre efektívnu prevádzku v medziach projektovaného času.

5.3.5.1.1. Vozidlo sa umiestni na vozidlový dynamometer vybavený simulátorom zaťaženia a zotrvačnej hmotnosti.

5.3.5.1.2. Skúška sa skladá zo štyroch základných mestských cyklov prvej časti skúšky typu I. Skúška časti jeden je opísaná v bode 6.1.1 prílohy 4a k tomuto predpisu a znázornená na obrázku A4a/1 v tej istej prílohe. Skúška trvajúca celkom 780 sekúnd sa vykonáva pri nízkej teplote okolia bez prerušenia a začína sa naštartovaním motora.

5.3.5.1.3. Skúška pri nízkej teplote okolia sa vykonáva pri teplote okolia 266 K (–7 °C). Pred vykonaním skúšky sa skúšané vozidlá kondicionujú jednotným spôsobom tak, aby sa zabezpečila reprodukovateľnosť výsledkov skúšky. Kondicionovanie a ostatné skúšobné postupy sa vykonávajú podľa prílohy 8 k tomuto predpisu.

5.3.5.1.4. Počas skúšky sa výfukové plyny riedia a zhromažďuje sa proporcionálne odobraná vzorka. Výfukové plyny skúšaného vozidla sa riedia, odoberajú a analyzujú podľa postupu opísaného v prílohe 8 k tomuto predpisu a meria sa celkový objem zriedených výfukových plynov. Zriedené výfukové plyny sa analyzujú na oxid uhoľnatý a uhľovodíky.

5.3.5.2. Podľa požiadaviek bodov 5.3.5.2.2 a 5.3.5.3 sa skúška vykonáva trikrát. Výsledná hmotnosť emisií oxidu uhoľnatého a uhľovodíkov musí byť menšia, než sú limity uvedené v tabuľke 2:

Tabuľka 2

Emisné limity pre výfukové emisie oxidu uhoľnatého a uhľovodíkov pri skúške so studeným štartom

5.3.5.2.1. Bez ohľadu na požiadavky bodu 5.3.5.2 v prípade každej znečisťujúcej látky môže jeden z troch dosiahnutých výsledkov presahovať predpísaný limit najviac o 10 % za predpokladu, že aritmetický priemer troch výsledkov je nižší než predpísaný limit. Ak sú predpísané limity prekročené v prípade viac ako jednej znečisťujúcej látky, nie je podstatné, či sa to stane pri tej istej skúške, alebo pri rôznych skúškach.

5.3.5.2.2. Počet skúšok predpísaných v bode 5.3.5.2 môže byť na žiadosť výrobcu zvýšený na 10, ak aritmetický priemer prvých troch výsledkov je nižší než 110 % limitu. V tomto prípade sa požaduje len to, aby bol aritmetický priemer všetkých 10 výsledkov menší než limitná hodnota.

5.3.5.3. Počet skúšok predpísaný v bode 5.3.5.2 sa môže znížiť podľa bodov 5.3.5.3.1 a 5.3.5.3.2.

5.3.5.3.1. Ak je výsledok získaný pre každú znečisťujúcu látku menší alebo sa rovná 0,70 Ll, vykonáva sa len jedna skúška.

5.3.5.3.2. Keď nie je splnená požiadavka bodu 5.3.5.3.1, vykonávajú sa len dve skúšky, ak je v prípade každej znečisťujúcej látky výsledok prvej skúšky menší alebo sa rovná 0,85 L a súčet prvých dvoch výsledkov je menší alebo sa rovná 1,70 L a výsledok druhej skúšky je menší alebo sa rovná L.

(V1 ≤ 0,85 L a V1 + V2 ≤ 1,70 L a V2 ≤ L).

5.3.6. Skúška typu V (Opis skúšky odolnosti pre overenie životnosti zariadení na reguláciu znečisťujúcich látok)

5.3.6.1. Táto skúška sa vykonáva na všetkých vozidlách uvedených v bode 1, na ktoré sa uplatňuje skúška stanovená v bode 5.3.1. Skúška predstavuje skúšku životnosti na 160 000 km najazdených podľa programu opísaného v prílohe 9 na skúšobnej dráhe, na ceste alebo na vozidlovom dynamometri.

5.3.6.1.1. Vozidlá, ktoré môžu byť poháňané benzínom, alebo LPG, alebo NG, sa testujú v skúške typu V len s benzínom. V tomto prípade sa faktor zhoršenia zistený pre bezolovnatý benzín použije tiež pre LPG alebo NG.

5.3.6.2. Bez ohľadu na požiadavku bodu 5.3.6.1 si výrobca môže zvoliť použitie koeficientov zhoršenia z nasledujúcej tabuľky, slúžiacich ako alternatíva skúšania podľa bodu 5.3.6.1.

Tabuľka 3

Faktory zhoršenia

5.3.6.3. Na žiadosť výrobcu môže technická služba vykonať skúšku typu I pred dokončením skúšky typu V použitím faktorov zhoršenia z uvedenej tabuľky. Po dokončení skúšky typu V môže technická služba upraviť výsledky schválenia zaznamenané v prílohe 2 nahradením koeficientov zhoršenia v uvedenej tabuľke koeficientmi nameranými v skúške typu V.

5.3.6.4. V prípade absencie pridelených faktorov zhoršenia pre vozidlá so vznetovými motormi výrobca použije na stanovenie faktorov zhoršenia skúšku životnosti celého vozidla alebo skúšku životnosti metódou skúšky na starnutie na skúšobnej stolici.

5.3.6.5. Koeficienty zhoršenia sa stanovujú použitím postupu uvedeného v bode 5.3.6.1 alebo použitím hodnôt v tabuľke v bode 5.3.6.2. Koeficienty zhoršenia sa používajú na stanovenie zhody s požiadavkami bodov 5.3.1 a 8.2.

5.3.7. Údaje o emisiách vyžadované na skúšanie spôsobilosti pre cestnú premávku

5.3.7.1. Táto požiadavka sa uplatňuje na všetky vozidlá so zážihovými motormi, v prípade ktorých sa požaduje typové schválenie podľa tohto predpisu.

5.3.7.2. Pri skúšaní podľa prílohy 5 (skúška typu II) pri normálnych otáčkach voľnobehu:

5.3.7.3. Pri skúšaní pri „vysokých otáčkach voľnobehu“ (t. j. > 2 000 min.– 1):

Hodnota Lambda sa vypočítava použitím zjednodušenej Brettschneiderovej rovnice takto:

kde:

5.3.7.4. Počas skúšky sa meria a zaznamenáva teplota motorového oleja.

5.3.7.5. Vyplní sa tabuľka uvedená v bode 2.2 doplnku k prílohe 2 k tomuto predpisu.

5.3.7.6. Výrobca potvrdzuje presnosť hodnoty Lambda zaznamenanej počas typového schvaľovania podľa bodu 5.3.7.3 ako hodnoty, ktorá reprezentuje typické vozidlá prebiehajúcej výroby do 24 mesiacov od dátumu udelenia typového schválenia príslušným schvaľovacím úradom. Hodnotenie sa vykonáva na základe prieskumov a štúdií vyrábaných vozidiel.

5.3.8. Skúška palubných diagnostických systémov OBD

Táto skúška sa vykonáva na všetkých vozidlách uvedených v bode 1. Dodržiava sa postup skúšky opísaný v bode 3 prílohy 11 k tomuto predpisu.

6. ZMENY TYPU VOZIDLA

6.1. Každá zmena typu vozidla sa oznamuje schvaľovaciemu úradu, ktorý udelil typové schválenie typu vozidla. Tento úrad môže potom buď:

6.2. Potvrdenie alebo zamietnutie typového schválenia sa s uvedením zmien oznámi zmluvným stranám dohody, ktoré uplatňujú tento predpis, postupom uvedeným v bode 4.3.

6.3. Schvaľovací úrad udeľujúci rozšírenie typového schválenia pridelí rozšíreniu poradové číslo a informuje o tom ostatné strany dohody, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára oznámenia zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 2 k tomuto predpisu.

7. ROZŠÍRENIA TYPOVÝCH SCHVÁLENÍ

7.1. Rozšírenie týkajúce sa výfukových emisií (skúšky typu I, typu II a typu VI)

7.1.1. Vozidlá s rozdielnymi referenčnými hmotnosťami

7.1.1.1. Typové schválenie sa rozšíri len na vozidlá s referenčnou hmotnosťou vyžadujúcou používanie dvoch najbližších vyšších ekvivalentných zotrvačných hmotností alebo akejkoľvek nižšej ekvivalentnej zotrvačnej hmotnosti.

7.1.1.2. Pre vozidlá kategórie N sa schválenie rozšíri len na vozidlá s nižšou referenčnou hmotnosťou, ak sú emisie už zo schváleného vozidla v medziach limitov predpísaných pre vozidlo, pre ktoré sa rozšírenie schválenia vyžaduje.

7.1.2. Vozidlá s rozdielnymi celkovými prevodovými pomermi

7.1.2.1. Typové schválenie sa rozšíri na vozidlá s rozdielnymi prevodovými pomermi len za určitých podmienok.

7.1.2.2. Na určenie toho, či možno typové schválenie rozšíriť, sa pre každý prevodový pomer použitý v skúškach typu I a typu VI určí tento podiel:

kde pri otáčkach motora 1 000 min– 1, je V1 rýchlosť schváleného typu vozidla a V2 je rýchlosť typu vozidla, pre ktorý je požadované rozšírenie typového schválenia.

7.1.2.3. Ak je pre každý prevodový pomer E ≤ 8 %, udeľuje sa rozšírenie bez opakovania skúšok typu I a typu VI.

7.1.2.4. Ak je aspoň pre jeden prevodový pomer E > 8 % a ak je pre každý prevodový pomer E ≤ 13 %, skúšky typu I a typu VI sa zopakujú. Skúšky sa môžu vykonať v laboratóriu, ktoré si zvolí výrobca, s podmienkou, že to schváli technická služba. Skúšobný protokol sa zašle technickej službe zodpovednej za schvaľovacie skúšky.

7.1.3. Vozidlá s rozdielnymi referenčnými hmotnosťami a prevodovými pomermi

Typové schválenie sa rozšíri na vozidlá s rozdielnymi referenčnými hmotnosťami a prevodovými pomermi za predpokladu, že sú splnené podmienky stanovené v bodoch 7.1.1 a 7.1.2.

7.1.4. Vozidlá so systémami periodickej regenerácie

Typové schválenie typu vozidla vybaveného systémom periodickej regenerácie sa rozšíri na iné vozidlá so systémami periodickej regenerácie, ktorých ďalej opísané parametre sú totožné alebo v medziach stanovených tolerancií. Rozšírenie sa vzťahuje len na merania špecifické pre definovaný systém periodickej regenerácie.

7.1.4.1. Totožné parametre pre rozšírenie schválenia sú:

7.1.4.2. Použitie koeficientov Ki pre vozidlá s rozdielnymi referenčnými hmotnosťami

Koeficienty Ki vyvinuté postupmi uvedenými v bode 3 prílohy 13 k tomuto predpisu pre typové schválenie typu vozidla so systémom periodickej regenerácie sa môžu používať pre iné vozidlá, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v bode 7.1.4.1 a ktorých referenčná hmotnosť je v rozmedzí najbližších dvoch tried vyšších ekvivalentných zotrvačných hmotností alebo ľubovoľnej nižšej ekvivalentnej zotrvačnej hmotnosti.

7.1.5. Uplatňovanie rozšírení na iné vozidlá

Ak sa udelí rozšírenie v súlade s bodmi 7.1.1 až 7.1.4.2, také typové rozšírenie sa na iné vozidlá ďalej nerozširuje.

7.2. Rozšírenia pre emisie z odparovania (skúška typu IV)

7.2.1. Typové schválenie sa rozšíri na vozidlá vybavené systémom na reguláciu emisií z odparovania, ktoré spĺňajú tieto podmienky:

7.2.2. Typové schválenie sa rozšíri na vozidlá s:

7.3. Rozšírenia na životnosť zariadení na reguláciu znečisťujúcich látok (skúška typu V)

7.3.1. Typové schválenie sa rozšíri na rozdielne typy vozidiel za predpokladu, že uvedené parametre vozidla, motora alebo zariadenia na reguláciu znečisťujúcich látok sú identické alebo sa udržiavajú v medziach predpísaných tolerancií:

7.3.1.1. Vozidlo:

Kategória zotrvačnej hmotnosti: najbližšie dve vyššie kategórie zotrvačnej hmotnosti a akákoľvek nižšia kategória.

Celkové jazdné zaťaženie pri rýchlosti 80 km/h: hodnota vyššia o 5 % a akákoľvek nižšia hodnota.

7.3.1.2. Motor

7.3.1.3. Parametre zariadenia na reguláciu znečisťujúcich látok

7.3.1.4. Skúška životnosti sa môže vykonať s použitím vozidla, ktorého štýl karosérie, prevodovka (automatická alebo s ručným radením), rozmery kolies alebo pneumatík sú rozdielne ako v prípade typu vozidla, pre ktorý sa požaduje typové schválenie.

7.4. Rozšírenia pre palubné diagnostické systémy

7.4.1. Typové schválenie sa rozširuje na rozdielne typy vozidiel s identickým motorom a systémami na reguláciu emisií vymedzenými v dodatku 2 k prílohe 11 k tomuto predpisu. Typové schválenie sa rozširuje bez ohľadu na tieto charakteristiky vozidla:

8. ZHODA VÝROBY (ZV)

8.1. Každé vozidlo vybavené schvaľovacou značkou predpísanou týmto predpisom sa zhoduje so schváleným typom z hľadiska súčastí, ktoré môžu ovplyvniť emisie plynných a tuhých znečisťujúcich látok motora, emisie z kľukovej skrine a emisie z odparovania. Zhoda postupov výroby vyhovuje požiadavkám stanoveným v dohode z roku 1958, dodatku 2 (E/EHK/324- E/EHK/TRANS/505/Rev.2) a nasledujúcim požiadavkám:

8.1.1. V prípade potreby sa vykonajú skúšky typu I, II, III, IV a skúška pre OBD tak, ako sa uvádza v tabuľke A tohto predpisu. Osobitné postupy pre zhodu výroby sú uvedené v bodoch 8.2 až 8.6.

8.2. Kontrola zhody vozidla pre skúšku typu I

8.2.1. Skúška typu I sa vykonáva na vozidle s rovnakými špecifikáciami, aké sú opísané v osvedčení o typovom schválení. Ak sa má skúška typu I vykonať pre typové schválenie vozidla, ktoré bolo jeden alebo viac razy rozšírené, skúška typu I sa vykonáva buď na vozidle opísanom v pôvodnom informačnom balíku, alebo na vozidle opísanom v informačnom balíku vzťahujúcom sa na príslušné rozšírenie.

8.2.2. Po tom, ako schvaľovací úrad vyberie vozidlo, výrobca nesmie na ňom vykonať žiadne úpravy.

8.2.2.1. Náhodne sa vyberajú tri vozidlá v sérii a podrobia sa skúškam opísaným v bode 5.3.1 tohto predpisu. Rovnakým spôsobom sa použijú faktory zhoršenia. Limitné hodnoty sú uvedené v tabuľke 1 v bode 5.3.1.4.

8.2.2.2. Ak schvaľovací úrad uzná štandardnú odchýlku výroby uvedenú výrobcom za vyhovujúcu, skúšky sa vykonajú podľa dodatku 1 k tomuto predpisu. Ak schvaľovací úrad neuzná štandardnú odchýlku výroby uvedenú výrobcom za vyhovujúcu, skúšky sa vykonajú podľa dodatku 2 k tomuto predpisu.

8.2.2.3. Výroba série sa považuje za zhodnú alebo nezhodnú na základe skúšky vzorky vozidiel po tom, ako sa dosiahlo kladné rozhodnutie pre všetky znečisťujúce látky alebo zamietavé rozhodnutie pre jednu znečisťujúcu látku podľa skúšobných kritérií použitých v príslušnom dodatku.

Keď sa dosiahlo kladné rozhodnutie pre jednu znečisťujúcu látku, toto rozhodnutie sa nemení žiadnou dodatočnou skúškou vykonanou s cieľom dosiahnuť rozhodnutie pre iné znečisťujúce látky.

Ak sa nedosiahne kladné rozhodnutie pre všetky znečisťujúce látky a ak sa nedosiahne zamietavé rozhodnutie pre jednu znečisťujúcu látku, vykoná sa skúška na inom vozidle (pozri obrázok 2).

Obrázok 2

Kontrola zhody vozidla

8.2.3. Bez ohľadu na požiadavky bodu 5.3.1 sa skúšky vykonajú na vozidlách prichádzajúcich priamo z výrobnej linky.

8.2.3.1. Na žiadosť výrobcu sa však môžu skúšky vykonať na vozidlách, ktoré ubehli:

Proces zábehu vozidiel vykonáva výrobca, ktorý sa zaväzuje, že na týchto vozidlách neurobí žiadne úpravy.

8.2.3.2. Ak si výrobca želá zabehnúť vozidlá, („x“ km, kde x ≤ 3 000 km pre vozidlá vybavené zážihovým motorom a x ≤ 15 000 km pre vozidlá vybavené vznetovým motorom), použije tento postup:

8.2.3.3. Všetky tieto skúšky sa vykonajú s komerčným palivom. Na žiadosť výrobcu sa však môžu použiť referenčné palivá opísané v prílohe 10 alebo v prílohe 10a k tomuto predpisu.

8.3. Kontrola zhody vozidla pre skúšku typu III

8.3.1. Ak sa má vykonať skúška typu III, vykonáva sa na všetkých vozidlách vybraných pre skúšku zhody výroby typu I uvedenú v bode 8.2. Uplatňujú sa podmienky stanovené v prílohe 6 k tomuto predpisu.

8.4. Kontrola zhody vozidla pre skúšku typu IV

8.4.1. Ak sa má vykonať skúška typu IV, vykonáva sa v súlade s prílohou 7 k tomuto predpisu.

8.5. Kontrola zhody výroby vozidla vzhľadom na palubnú diagnostiku (OBD)

8.5.1. Ak sa má vykonať overenie výkonu systému OBD, vykonáva sa v súlade s týmito požiadavkami:

8.6. Kontrola zhody vozidiel poháňaných LPG alebo NG/biometánom

8.6.1. Skúšky zhody výroby sa môžu vykonať s komerčnými palivami, ktorých pomer C3/C4 je v rozpätí zodpovedajúcich pomerov referenčných palív v prípade LPG alebo ktorých Wobbov index je v rozpätí zodpovedajúcich hodnôt najrozdielnejších referenčných palív v prípade NG. V takom prípade sa analýza palív predkladá schvaľovaciemu úradu.

9. ZHODA V PREVÁDZKE

9.1. Úvod

Táto príloha stanovuje podmienky zhody v prevádzke so zreteľom na výfukové emisie a OBD (vrátane IUPRM) pre typ vozidiel schválený podľa tohto nariadenia.

9.2. Kontrola zhody v prevádzke

9.2.1. Schvaľovací orgán vykonáva kontrolu zhody v prevádzke na základe všetkých relevantných informácií, ktoré má k dispozícii výrobca, a to rovnakými postupmi ako v prípade zhody výroby vymedzenými v dodatku 2 k dohode z roku 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Informácie od schvaľovacieho úradu a kontrolného skúšobného orgánu zmluvnej strany môžu dopĺňať prevádzkové monitorovacie správy dodané výrobcom.

9.2.2. Obrázky App4/1 a App4/1 v dodatku 4 k tomuto predpisu znázorňujú postup kontroly zhody v prevádzke. Proces pre zhodu v prevádzke je opísaný v dodatku 5 k tomuto predpisu.

9.2.3. Spolu s informáciami poskytovanými na kontrolu zhody v prevádzke výrobca na žiadosť schvaľovacieho úradu podáva úradu vykonávajúcemu typové schválenie správu o záručných reklamáciách, prácach na záručných opravách a chybách OBD zaznamenaných pri servisných prácach v súlade s formátom dohodnutým pri typovom schvaľovaní. Informácie obsahujú údaje o frekvencii výskytu a podstate porúch komponentov a systémov súvisiacich s emisiami. Správy sa podávajú najmenej raz ročne pre každý model vozidla počas obdobia 5 rokov alebo do najazdenia 100 000 km, podľa toho, čo nastane skôr.

9.2.4. Parametre vymedzujúce rad vozidiel v prevádzke

Rad vozidiel v prevádzke môže byť vymedzený základnými konštrukčnými parametrami, ktoré musia byť spoločné pre vozidlá v rámci radu. Typy vozidiel možno preto považovať za patriace do toho istého radu, ak majú tieto parametre spoločné alebo spadajúce do stanovených tolerancií:

9.2.5. Požiadavky na informácie

Kontrolu zhody v prevádzke vykonáva schvaľovací úrad na základe informácií dodaných výrobcom. Tieto informácie zahŕňajú najmä:

9.3. Výber vozidiel pre zhodu v prevádzke

9.3.1. Informácie, ktoré zhromaždil výrobca, musia byť dostatočne komplexné na zabezpečenie toho, aby sa prevádzková výkonnosť mohla hodnotiť pre normálne podmienky používania. Vzorky od výrobcu sa odoberú najmenej od dvoch zmluvných strán so značne rozdielnymi prevádzkovými podmienkami vozidiel. Pri výbere zmluvných strán sa zohľadňujú také činitele, ako sú rozdiely v palivách, podmienky okolia, priemerná rýchlosť jazdy a rozdiely podmienok jazdy v mestách a na diaľnici.

Len pre skúšku OBD IUPRM sa do skúšobnej vzorky zahrnú vozidlá spĺňajúce kritériá bodu 2.2.1 dodatku 3 k tomuto predpisu.

9.3.2. Pri výbere zmluvných strán na odber vzoriek vozidiel môže výrobca vybrať vozidlá od tej zmluvnej strany, ktorá sa považuje za obzvlášť reprezentatívnu. V takom prípade výrobca preukáže schvaľovaciemu orgánu, ktorý udelil typové schválenie, že výber je reprezentatívny (napr. trhom, ktorý má najväčší ročný objem predaja daného radu vozidiel v rámci uplatniteľnej zmluvnej strany). Keď sa pri rade vyžaduje výber viac ako jednej série vzoriek na skúšky, ako je vymedzené v bode 9.3.5, vozidlá v druhej a tretej sérii vzoriek musia odzrkadľovať prevádzkové podmienky vozidiel odlišné od podmienok prevádzkovania vozidiel vybraných v prvej vzorke.

9.3.3. Emisné skúšky sa môžu vykonať v skúšobnom zariadení, ktoré je situované na trhu alebo v regióne odlišnom od trhu alebo regiónu, kde boli vybrané vozidlá.

9.3.4. Skúšky zhody v prevádzke vzhľadom na výfukové emisie uskutočňované výrobcom sa vykonávajú nepretržite, odzrkadľujúc výrobný cyklus použiteľných typov vozidiel v rámci daného prevádzkovaného radu vozidiel. Maximálna doba medzi začatím dvoch kontrol zhody v prevádzke nesmie prekročiť 18 mesiacov. V prípade vozidiel, na ktoré sa vzťahuje rozšírenie typového schválenia, ktoré nevyžadovalo emisnú skúšku, sa môže toto obdobie predĺžiť až na 24 mesiacov.

9.3.5. Veľkosť vzorky

9.3.5.1 Pri uplatňovaní štatistického postupu vymedzeného v dodatku 4 k tomuto predpisu (napr. pre výfukové emisie) počet sérií vzoriek závisí od ročného objemu predaja prevádzkovaného radu vozidiel na územiach regionálnej organizácie (napr. Európskej únie), ako sa uvádza v tabuľke 4:

Tabuľka 4

Veľkosť vzorky

9.3.5.2. Pre IUPR je počet odoberaných sérií vzoriek uvedený v tabuľke 4 a je založený na počte vozidiel s namontovaným radom OBD, ktoré sú typovo schválené s IUPR (podliehajúcim odberu vzoriek).

Pri prvom období odberu vzoriek v rámci radu OBD sa všetky typy vozidiel v rade, ktoré sú typovo schválené s IUPR, považujú za podliehajúce odberu vzoriek. Pri následných obdobiach odberu vzoriek sa iba tie typy vozidiel, ktoré predtým neboli predmetom skúšky alebo sa na nich vzťahujú emisné povolenia s predĺženou platnosťou od predchádzajúceho obdobia odberu vzoriek, považujú za podliehajúce odberu vzoriek.

Pri radoch pozostávajúcich z menej ako 5 000 registrácií, ktoré podliehajú odberu vzoriek v rámci obdobia odberu vzoriek, je minimálny počet vozidiel v sérii vzoriek šesť. Pri všetkých ostatných radoch je minimálny počet vozidiel v sérii vzoriek pätnásť.

Každá séria vzoriek primeraným spôsobom reprezentuje štruktúru predaja, t. j. reprezentované sú aspoň typy vozidiel s vysokým objemom predaja (≥ 20 % celkového počtu vozidiel v rade).

9.4. Na základe kontroly uvedenej v bode 9.2 schvaľovací orgán prijme jedno z týchto rozhodnutí a opatrení:

Ak sú na základe kontroly IUPRM splnené kritériá bodu 6.1.2 písm. a) alebo b) dodatku 3 k tomuto predpisu pre vozidlá v sérii vzoriek, schvaľovací úrad prijme ďalšie opatrenia opísané v písmene d) uvedeného bodu.

9.4.1. Ak sa skúšky typu I považujú za nevyhnutné na overenie súladu zariadení na reguláciu emisií s požiadavkami na ich výkonnosť počas prevádzky, takéto skúšky sa musia vykonať pomocou skúšobného postupu, ktorý spĺňa štatistické kritériá definované v dodatku 4 k tomuto predpisu.

9.4.2. Schvaľovací úrad v spolupráci s výrobcom vyberie vzorku vozidiel s dostatočným počtom najazdených kilometrov, u ktorých sa môže primerane zabezpečiť použitie za normálnych podmienok. S výrobcom sa konzultuje o výbere vozidiel vo vzorke a umožní sa mu účasť na potvrdzujúcich kontrolách vozidiel.

9.4.3. Výrobca je oprávnený pod dohľadom schvaľovacieho úradu, a dokonca aj deštrukčným spôsobom, vykonávať kontroly na tých vozidlách, ktorých úroveň emisií presahuje limitné hodnoty, na účely zistenia možných príčin zhoršenia, ktoré sa nemôžu prisudzovať samotnému výrobcovi (napr. používanie olovnatého benzínu pred termínom skúšky). Ak výsledky kontrol potvrdia takéto príčiny, tieto výsledky skúšky sa vylúčia z kontroly zhody.

10. SANKCIE ZA NEZHODU VÝROBY

10.1. Schválenie udelené pre typ vozidla podľa tohto predpisu sa môže odobrať, ak nie sú splnené požiadavky uvedené v bode 8.1 alebo ak vozidlo alebo vozidlá nesplnia požiadavky skúšok predpísaných v bode 8.1.1.

10.2. Ak zmluvná strana, ktorá uplatňuje tento predpis, odníme typové schválenie, ktoré predtým udelila, bezodkladne to oznámi ostatným zmluvným stranám uplatňujúcim tento predpis prostredníctvom formulára oznámenia zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 2 k tomuto predpisu.

11. DEFINITÍVNE ZASTAVENIE VÝROBY

Ak držiteľ typového schválenia definitívne zastaví výrobu typu vozidla schváleného podľa tohto predpisu, informuje o tom schvaľovací úrad, ktorý typové schválenie udelil. Po prijatí príslušného oznámenia tento úrad o tom bezodkladne informuje ostatné zmluvné strany dohody z roku 1958 uplatňujúce tento predpis prostredníctvom kópií oznámenia na formulári zodpovedajúcom vzoru v prílohe 2 k tomuto predpisu.

12. PRECHODNÉ USTANOVENIA

12.1. Všeobecné ustanovenia

12.1.1. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia účinnosti série zmien 07 žiadna zmluvná strana, ktorá uplatňuje tento predpis, neodmietne udeliť typové schválenie podľa tohto predpisu zmeneného sériou zmien 07.

12.1.2. Ustanovenia o typovom schválení a overení zhody výroby uvedené v tomto predpise v znení série zmien 06 zostávajú platné do dátumov uvedených v bodoch 12.2.1 a 12.2.2.

12.2. Nové typové schválenia

12.2.1. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis od 1. septembra 2014 pre vozidlá kategórie M alebo N1 (trieda I) a od 1. septembra 2015 pre vozidlá kategórie N1 (trieda II alebo III) a kategórie N2 budú udeľovať typové schválenie EHK novým typom vozidiel, len ak spĺňajú:

12.2.2. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis od 1. septembra 2015 pre vozidlá kategórie M alebo N1 (trieda I) a od 1. septembra 2016 pre vozidlá kategórie N1 (trieda II alebo III) a kategórie N2 budú udeľovať typové schválenie EHK novým vozidlám, len ak spĺňajú:

12.2.3. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis od 1. septembra 2017 pre vozidlá kategórie M alebo N1 (trieda I) a od 1. septembra 2018 pre vozidlá kategórie N1 (trieda II alebo III) a kategórie N2 budú udeľovať typové schválenie EHK novým typom vozidiel, len ak spĺňajú:

12.2.4. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis od 1. septembra 2018 pre vozidlá kategórie M alebo N1 (trieda I) a od 1. septembra 2019 pre vozidlá kategórie N1 (trieda II alebo III) a kategórie N2 budú udeľovať typové schválenie EHK novým vozidlám, len ak spĺňajú:

12.3. Osobitné ustanovenia

12.3.1. Strany dohody, ktoré uplatňujú tento predpis, môžu naďalej udeľovať schválenia pre vozidlá, ktoré spĺňajú požiadavky predchádzajúcich sérií zmien alebo požiadavky podľa ktoréhokoľvek stupňa zmien tohto predpisu pod podmienkou, že vozidlá sú určené na predaj ale vývoz do krajín, ktoré vo svojich vnútroštátnych predpisoch uplatňujú súvisiace požiadavky.

13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH SLUŽIEB ZODPOVEDNÝCH ZA VYKONÁVANIE SCHVAĽOVACÍCH SKÚŠOK A NÁZVY A ADRESY SCHVAĽOVACÍCH ÚRADOV

Strany dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, oznamujú sekretariátu Organizácie Spojených národov názvy a adresy technických služieb zodpovedných za vykonávanie schvaľovacích skúšok a názvy a adresy schvaľovacích úradov, ktoré udeľujú typové schválenie a ktorým sa zasielajú správy potvrdzujúce typové schválenie alebo rozšírenie, alebo zamietnutie, alebo odobranie typového schválenia vydaného v iných štátoch.

(1) Ako je vymedzené v Konsolidovanej rezolúcii o konštrukcii vozidiel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3/paragraph 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) Typové schválenie A sa zrušuje. Séria zmien 05 k tomuto predpisu zakazuje používanie olovnatého benzínu.

(3) Pozri poznámku pod čiarou č. 1.

(4) Rozlišovacie čísla zmluvných strán dohody z roku 1958 sú uvedené v prílohe 3 ku Konsolidovanej rezolúcii o konštrukcii vozidiel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 – Annex 3, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html).

(5) Ak je dvojpalivové vozidlo skombinované s vozidlom na flexibilné palivo, uplatňujú sa požiadavky pre obidve skúšky.

(6) Toto ustanovenie má dočasný charakter, neskôr sa navrhnú ďalšie požiadavky na bionaftu.

(7) Skúška sa vykoná s obidvoma palivami. Na skúšku sa použije referenčné palivo E75 uvedené v prílohe 10.

(8) Ak vozidlo pracuje na vodíkový pohon, stanovujú sa len emisie NOx.

(9) Referenčné palivo je „vodík pre spaľovacie motory“, ako je uvedené v prílohe 10a.

(10) Limity pre hmotnosť a počet tuhých častíc pre vozidlá so zážihovými motormi vrátane hybridov sa uplatňujú len na vozidlá vybavené motormi s priamym vstrekovaním.

(11) Podľa výberu výrobcu môžu byť vozidlá so zážihovými a vznetovými motormi skúšané s palivami E5 alebo E10 pre zážihové motory a B5 alebo B7 pre vznetové motory. Avšak:

(12) Limity pre hmotnosť a počet tuhých častíc pre zážihové motory sa uplatňujú len na vozidlá vybavené motormi s priamym vstrekovaním.

(13) Podľa rozhodnutia výrobcu sa na vozidlá vybavené zážihovými motormi s priamym vstrekovaním uplatňuje emisný limit pre počet tuhých častíc 6,0 × 1012 #/km, a to tri roky od dátumov stanovených v bode 12.2.1 tohto predpisu pre nové typové schválenia a bode 12.2.2 tohto predpisu pre nové vozidlá.

3.8.1. V takom prípade vozidlo jazdí až do konca regenerácie. Ak regenerácia nastane počas merania emisií, vykoná sa ďalšia skúška, aby sa zabezpečilo ukončenie regenerácie. Následne sa vykoná úplne nová skúška a výsledky prvej a druhej skúšky sa neberú do úvahy.

3.1. Vykonajú sa tieto kontroly: kontrola neporušenosti vzduchových filtrov, všetkých hnacích remeňov, všetkých hladín kvapalín, uzáveru chladiča, všetkých podtlakových hadíc a elektrického vedenia, ktoré súvisia so systémom na reguláciu znečisťujúcich látok; kontrola nesprávneho nastavenia a/alebo neoprávneného zasahovania do komponentov zapaľovania, dávkovania paliva a zariadenia na reguláciu znečisťujúcich látok. Všetky nezrovnalosti sa zaznamenávajú.

Výrobcovia zabezpečia, aby si systém na reguláciu emisií zachoval svoju funkciu regulácie emisií za všetkých podmienok okolia, najmä pri nízkych teplotách okolia. To zahŕňa prijatie opatrení, ktoré majú zabrániť úplnému zamrznutiu činidla počas parkovania trvajúceho až 7 dní pri teplote 258 K (– 15 °C) s nádržou s činidlom naplnenou na 50 %. Výrobca zabezpečí, aby bolo zamrznuté činidlo použiteľné do 20 minút po naštartovaní vozidla pri teplote 258 K (– 15 °C) zmeranej vo vnútri nádrže s činidlom, aby sa tak zabezpečila správna činnosť systému regulácie emisií.

5.1.2.2.6. Brzda sa nastaví tak, aby sa dosiahol korigovaný výkon (bod 5.1.1.2.8 tohto dodatku) a aby sa vzal do úvahy rozdiel medzi hmotnosťou vozidla (M) na dráhe a ekvivalentnou skúšobnou zotrvačnou hmotnosťou (I), ktorá sa má použiť. Môže sa to dosiahnuť výpočtom stredného korigovaného času dojazdu na ceste z rýchlosti V2 na V1 a reprodukovaním rovnakého času na dynamometri podľa tohto vzorca:

V prípade elektromera sa kalibrácia musí vykonať použitím najmenej šiestich štandardných koncentrácií rozložených čo možno najrovnomernejšie v celom meracom rozsahu PNC. Tieto body zahŕňajú menovitý bod nulovej koncentrácie vytvorený pripojením filtrov HEPA minimálne triedy H13 podľa normy EN 1822:2008 alebo filtrov s rovnocennou účinnosťou na vstupe do každého prístroja. So žiadnym kalibračným faktorom použitým na kalibrovaný PNC nesmú byť namerané koncentrácie rozsahu ± 10 % štandardnej koncentrácie pre každú použitú koncentráciu s výnimkou nulového bodu, v opačnom prípade sa kalibrovaný PNC zamietne. Vypočíta a zaznamená sa sklon z lineárnej regresie dvoch súborov údajov. Na kalibrovaný PNC sa použije kalibračný koeficient, ktorý sa rovná recipročnej hodnote sklonu. Lineárnosť odozvy sa vypočíta ako druhá mocnina Pearsonovho korelačného koeficientu súčinu momentov (R2) dvoch súborov údajov a musí sa rovnať alebo musí byť väčšia než 0,97. Pri výpočte sklonu i R2 sa lineárna regresia sa vedie cez začiatok (nulová koncentrácia na obidvoch prístrojoch).

2.1.1. Technická služba zabezpečí osvedčenie o kalibrácii PNC na preukázanie súladu so zodpovedajúcou normou do 12 mesiacov pred emisnou skúškou.

PND2 musí byť osobitne konštruované na riedenie koncentrácie počtu tuhých častíc. Riedič sa zásobuje zrieďovacím vzduchom filtrovaným filtrom HEPA a musí byť schopný zachovať jednotný koeficient riedenia v rozpätí 10- až 30-násobku. Koeficient riedenia PND2 sa zvolí v rozpätí od 10 do 15 tak, aby bola koncentrácia počtu tuhých častíc za druhým riedičom nižšia ako horný prah počítacieho režimu PNC pre jednotlivú tuhú časticu a aby teplota plynu pred vstupom do PNC bola < 35 °C.

Prvé zariadenie na riedenie koncentrácie počtu tuhých častíc musí byť osobitne konštruované na riedenie koncentrácie počtu tuhých častíc a musí pracovať pri teplote (steny) 150 °C – 400 °C. Bod nastavenia teploty steny by sa mal udržiavať na konštantnej menovitej prevádzkovej teplote v rámci tohto rozpätia s toleranciou ± 10 °C a nemal by presiahnuť teplotu steny ET (bod 1.4.4.2 tohto dodatku). Riedič by mal byť zásobovaný riediacim vzduchom filtrovaným HEPA filtrom a mal by pracovať s 10- až 20-násobným koeficientom riedenia.

Odporúčaný predtriedič tuhých častíc je umiestnený pred VPR. Limitujúci bod priemeru tuhých častíc 50 % predtriediča je od 2,5 μm do 10 μm pri objemovom prietoku zvolenom na odber vzoriek počtu tuhých častíc z emisií. Predtriedič musí umožniť, aby najmenej 99 % hmotnostnej koncentrácie tuhých častíc s priemerom 1 μm vstupujúcich do predtriediča prešlo výstupom predtriediča pri objemovom prietoku zvolenom na odber vzoriek počtu tuhých častíc z emisií.

Inštaluje sa v blízkosti stredovej osi tunela, vo vzdialenosti 10 až 20 priemerov tunela za vstupom plynov do tunela, čelom proti prúdu plynov v tuneli so svojou osou pri vrchole rovnobežnou s osou riediaceho tunela.

1.2.3. Všetky časti riediaceho systému a systému odberu vzoriek od výfukovej trubice až po PNC, ktoré prichádzajú do styku s neriedenými a zriedenými výfukovými plynmi, musia byť skonštruované tak, aby sa minimalizovalo usadzovanie tuhých častíc. Všetky časti musia byť vyrobené z elektricky vodivých materiálov, ktoré nereagujú so zložkami výfukových plynov, a musia byť elektricky uzemnené, aby sa zabránilo elektrostatickým účinkom.

Technická služba zabezpečí vydanie osvedčenia o kalibrácii mikrogramových váh preukazujúce zhodu v porovnaní so zodpovedajúcou normou, a to v priebehu 12 mesiacov pred uskutočnením skúšky.

Technická služba zabezpečí vydanie osvedčenia o kalibrácii pre prietokomer preukazujúci zhodu v porovnaní so zodpovedajúcou normou, a to v priebehu 12 mesiacov pred uskutočnením skúšky alebo po akejkoľvek oprave alebo zmene, ktorá by mohla ovplyvniť kalibráciu.

Povolené sú obmedzené odchýlky od špecifikovanej teploty a vlhkosti vo váhovej komore za podmienky, že ich dĺžka trvania neprekročí 30 minút počas doby kondicionovania ktoréhokoľvek jedného filtra. Váhová miestnosť by mala spĺňať požadované špecifikácie predtým, než do nej vstúpi obsluha. Počas váženia nie sú povolené žiadne odchýlky od špecifikovaných podmienok.

Institute of Environmental Sciences and Technology, IEST-RP-CC021: Testing HEPA and ULPA Filter Media.

U.S.A. Department of Defense Test Method Standard, MIL-STD-282 method 502.1.1: DOP-Smoke Penetration of Gas-Mask Canisters;

U.S.A. Department of Defense Test Method Standard, MIL-STD-282 method 102.8: DOP-Smoke Penetration of Aerosol-Filter Element;

1.3.2.2. Teplota prúdu plynov v prietokomere nesmie kolísať o viac ako ± 3 K s výnimkou skúšok regenerácie na vozidlách vybavených zariadeniami periodickej regenerácie na dodatočnú úpravu. Okrem toho musí hmotnostný prietok vzorky zostať úmerný celkovému prietoku zriedených výfukových plynov v rámci tolerancie ± 5 % hmotnostného prietoku vzorky častíc. Ak by bol objem zmeny prietoku neprijateľný v dôsledku nadmerného zaťaženia filtra, skúška sa zastaví. Ak sa to zopakuje, prietok sa zmenší.

1.3.1.4. Predtriedič častíc (napríklad cyklón alebo lapač vzduchu) musí byť umiestnený pred držiakom filtra. Limitujúci bod priemeru tuhých častíc 50 % predtriediča je od 2,5 μm do 10 μm pri objemovom prietoku zvolenom na odber vzoriek hmotnostných emisií častíc. Predtriedič musí umožniť, aby najmenej 99 % hmotnostnej koncentrácie tuhých častíc s priemerom 1 μm vstupujúcich do predtriediča prešlo výstupom predtriediča pri objemovom prietoku zvolenom na odber vzoriek hmotnostných emisií častíc. Ako alternatíva samostatného predtriediča je však prijateľná aj odberová sonda vo funkcii vhodného zariadenia na triedenie častíc podľa veľkosti, ako je napríklad znázornená na obrázku A4a.App3/13.

1.2.3. Odoberané zriedené výfukové plyny sa udržiavajú pri teplote 325 K (52 °C) do 20 cm pred alebo za vstupom do filtra častíc okrem prípadu regeneračnej skúšky, kde musí byť teplota nižšia ako 192 °C.

NO a čistený dusík (množstvo NO2 obsiahnuté v tomto kalibračnom plyne nesmie prekročiť 5 % obsahu NO).

čistený syntetický vzduch: (čistota: ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO); obsah kyslíka medzi 18 % a 21 % objemu;

čistený dusík: (čistota: ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO);

2.4.4. Analyzátor NO sa potom prepne do režimu NOx, čo znamená, že zmes plynu (pozostávajúca z NO, NO2, O2 a N2) teraz prechádza cez konvertor. Zaznamená sa nameraná koncentrácia (a).

2.4.3. Ozonizátor sa následne uvedie do činnosti, aby vytvoril dostatok ozónu potrebného na zníženie koncentrácie NO na 20 % (minimálne 10 %) kalibračnej koncentrácie uvedenej v bode 2.4.1 tohto dodatku. Zaznamená sa nameraná koncentrácia (d).

2.4.2. Trubicou v tvare T sa do prúdu plynu na nastavenie meracieho rozsahu pridáva plynulo kyslík alebo syntetický vzduch, až kým nameraná koncentrácia nie je asi o 10 % nižšia než kalibračná koncentrácia uvedená v bode 2.4.1 tohto dodatku. Zaznamená sa nameraná koncentrácia (c). Ozonizátor sa v priebehu tohto procesu udržiava mimo činnosť.

2.4.1. Kalibrujte analyzátor v najbežnejšom pracovnom rozsahu podľa špecifikácií výrobcu s použitím nulovacieho plynu a plynu na nastavenie meracieho rozsahu (obsah NO musí byť okolo 80 % prevádzkového rozsahu a koncentrácia NO2 v zmesi plynov musí byť menšia než 5 % koncentrácie NO). Analyzátor NOx musí byť v režime NO nastavený tak, aby plyn na nastavenie meracieho rozsahu neprechádzal cez konvertor. Zaznamená sa nameraná koncentrácia.

Faktory odozvy by sa mali stanoviť pri uvedení analyzátora do prevádzky a potom v intervaloch, v ktorých sa vykonávajú hlavné pravidelné údržby. Skúšobné plyny, ktoré sa majú použiť, a odporúčané faktory odozvy sú:

rýchločinné ventily (V) na odvádzanie konštantného toku vzoriek plynov do odberných vakov alebo na vypúšťanie do ovzdušia;

Hmotnosť malej fľaše naplnenej buď oxidom uhoľnatým, alebo propánom sa určí s presnosťou ± 0,01 g. Päť až 10 minút sa nechá systém CVS v činnosti ako pri normálnej skúške emisií výfukových plynov, pričom sa do systému vstrekuje CO alebo propán. Množstvo čistého plynu zavedeného do prístroja sa určí vážením z rozdielov hmotnosti. Plyn zhromaždený vo vaku sa potom analyzuje prostredníctvom prístroja bežne používaného na analýzu výfukových plynov. Výsledky sa nakoniec porovnajú s prv vypočítanými hodnotami koncentrácie.

3.2.2. Známe množstvo čistého plynu (CO alebo C3H8) sa privedie do systému CVS cez kalibrovanú clonu kritického prietoku. Ak je vstupný tlak dosť vysoký, prietok (q), ktorý sa nastavuje pomocou clony kritického prietoku, je nezávislý od výstupného tlaku clony (kritické prúdenie). Ak vznikne odchýlka presahujúca 5 %, musí sa zistiť a odstrániť príčina nesprávnej funkcie. Systém CVS pracuje ako pri skúške emisií výfukových plynov 5 až 10 minút. Plyn zhromaždený v odbernom vaku sa analyzuje obvyklým prístrojom a výsledky sa porovnajú s dosiaľ známou koncentráciou vzoriek plynov.

Riediaci vzduch používaný na primárne riedenie výfukových plynov v tuneli na odber vzoriek s konštantným objemom (CVS) prechádza cez látku schopnú redukovať tuhé častice materiálu filtra s najprenikavejšou veľkosťou častíc o ≥ 99,95 % alebo cez filter triedy minimálne H13 normy EN 1822:1998. To predstavuje špecifikáciu vysokoúčinných filtrov vzduchových častíc (HEPA). Predtým ako riediaci vzduch prejde do HEPA filtra, môže sa prečistiť cez drevené uhlie. Ak sa používa čistič obsahujúci aktívne uhlie, odporúča sa za túto práčku a pred HEPA filter umiestniť dodatočný filter na hrubšie tuhé častice.

1.2.4. Systém odberu vzoriek musí byť plynotesný. Konštrukcia systému na odber vzoriek s premenlivým riedením a materiály, z ktorých je zhotovený, musia byť také, aby nemali vplyv na koncentráciu znečisťujúcich látok v zriedených výfukových plynoch. Ak by akýkoľvek komponent systému (výmenník tepla, cyklónový odlučovač, dúchadlo atď.) menil koncentráciu akejkoľvek znečisťujúcej látky v zriedených výfukových plynoch a chyba by sa nemohla korigovať, potom sa odber vzoriek pre túto znečisťujúcu látku vykoná pred týmto komponentom.

6.6.9.3.1. Ak chce výrobca zabehnúť vozidlá („x“ km, kde x ≤ 3 000 km pre vozidlá so zážihovým motorom a x ≤ 15 000 km pre vozidlá so vznetovým motorom a kde sa vozidlo nachádza vo vzdialenosti > 1/3 medzi regeneráciami nasledujúcimi po sebe), postup bude takýto:

6.3.3. V prípade vozidiel so zážihovými motormi na LPG alebo NG/biometán alebo vozidiel vybavených tak, že môžu byť poháňané buď benzínom, alebo LPG, alebo NG/biometánom, medzi skúškou s prvým plynným referenčným palivom a skúškou s druhým plynným referenčným palivom sa vozidlo pred skúškou s druhým referenčným palivom predkondicionuje. Toto predkondicionovanie sa uskutočňuje s druhým referenčným palivom jazdou v predkondicionovacom cykle, ktorý sa skladá z jednej časti jedna (mestský cyklus) a dvoch častí dva (mimomestský cyklus) skúšobného cyklu opísaného v bode 6.1 tejto prílohy. Na žiadosť výrobcu a so súhlasom technickej služby sa tento predkondicionovací cyklus môže rozšíriť. Dynamometer sa nastaví podľa bodu 6.2 tejto prílohy.

Ak o to výrobca požiada, skúška sa vykoná najneskôr do 30 hodín po tom, čo vozidlo vykonalo jazdu pri svojej normálnej teplote.

Predbežné skúšobné cykly by sa mali vykonať, ak je nutné stanoviť, ako najlepšie uviesť do činnosti ovládače akcelerátora a bŕzd tak, aby sa dosiahol cyklus približujúci sa k teoretickému cyklu v predpísaných limitoch, za akých sa cyklus vykoná.

6.1.3.2. Vozidlá s automatickými prevodovkami sa skúšajú so zaradeným najvyšším prevodovým stupňom („Drive“). Akcelerátor sa použije takým spôsobom, aby sa dosiahlo najstabilnejšie možné zrýchlenie umožňujúce radenie jednotlivých prevodových stupňov v bežnom poradí. Okrem toho sa neuplatňujú body zmien prevodových stupňov uvedené v tabuľkách A4a/1 a A4a/2 v tejto prílohe; zrýchľovanie prebieha v časovom úseku reprezentovanom priamkou spájajúcou koniec každého časového úseku voľnobehu so začiatkom nasledujúceho časového úseku stálej rýchlosti. Uplatňujú sa tolerancie uvedené v bodoch 6.1.3.4 a 6.1.3.5.

3.4.2. Nad vozidlom sa vedie prúd vzduchu s premenlivou rýchlosťou. Rýchlosť ventilátora musí byť v rozsahu od 10 km/h aspoň do maximálnej rýchlosti použitého skúšobného cyklu. Lineárna rýchlosť vzduchu pri výstupe z ventilátora musí byť v rozsahu ± 5 km/h zodpovedajúcej rýchlosti bubna ventilátora v rozmedzí od 10 km/h do 50 km/h. Pri rozsahu nad 50 km/h musí byť lineárna rýchlosť vzduchu v rozsahu ± 10 km/h zodpovedajúcej rýchlosti bubna ventilátora. Pri rýchlostiach bubna menších než 10 km/h môže byť rýchlosť vzduchu nulová.

hmotnosť uhľovodíkov vstupujúcich do komory, v prípade komory so stálym objemom pri skúške emisií výdychom nádrže (v gramoch);

7.3.4. Vetracie otvory do atmosféry zo systému na reguláciu emisií sa uvedú opäť do prevádzkových podmienok.

hmotnosť uhľovodíkov vstupujúcich do komory v prípade komory so stálym objemom pri skúške emisií výdychom nádrže (v gramoch);

5.5.3. Na konci predkondicionovacieho jazdného cyklu sa musí úplne uzavrieť kapota motora a musia sa prerušiť všetky spojenia medzi vozidlom a skúšobným zariadením. Vozidlo potom vojde do meracej komory s minimálnym použitím akcelerátora. Motor musí byť vypnutý predtým, než ktorákoľvek časť vozidla vstúpi do meracej komory. Čas, keď je motor vypnutý, sa zaznamenáva systémom na záznam údajov pre meranie emisií z odparovania a začne sa zaznamenávanie teplôt. V tejto etape sa musia otvoriť okná a batožinový priestor vozidla, ak nie sú už otvorené.

5.1.5.2. Palivová nádrž, resp. nádrže sa znova naplnia skúšobným palivom pri teplote od 283 K do 287 K (10 °C až 14 °C) do 40 % ± 2 % jej (resp. ich) normálneho objemu. Palivové viečko, resp. viečka vozidla musia byť v tomto okamihu nasadené.

≤1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO);

4.3.1.1. Atmosféra v komore sa monitoruje detektorom uhľovodíkov s ionizáciou plameňom (FID). Vzorka plynu sa odoberie zo stredu jednej bočnej steny alebo strechy komory a akýkoľvek obtok plynu sa musí vrátiť späť do komory, podľa možnosti do bodu bezprostredne za zmiešavacím ventilátorom.

4.2.2.1. Komora musí byť vybavená výstupným ventilom, ktorým sa v priebehu skúšky vypúšťa vzduch pri nízkej konštantnej rýchlosti. Na vyrovnanie vypúšťaného prúdu vzduchu so vstupujúcim okolitým vzduchom sa môže použiť vstupný ventil. Vstupujúci vzduch sa musí filtrovať aktívnym uhlím, aby sa zabezpečila relatívne konštantná úroveň uhľovodíkov. Každá metóda na prispôsobenie sa zmene objemu musí udržať rozdiel medzi vnútorným tlakom v komore a barometrickým tlakom v rozpätí od 0 do – 5 kPa.

2.2. Teplota katalyzátora sa reguluje pri stechiometrickej operácii (01 až 40 sekúnd na cyklus) minimálne do 800 °C (± 10 °C) výberom vhodných otáčok motora, zaťaženia a časovania zapaľovania pre motor. Reguluje sa maximálna teplota katalyzátora, ktorá nastane počas cyklu do 890 °C (± 10 °C) výberom vhodného pomeru A/F motora počas „bohatej“ fázy opísanej v tabuľke A9.App1/2.

Ak je to použiteľné, môžu sa vziať do úvahy aj intervaly odsírenia na základe údajov výrobcu.

PRÍLOHA 10

ŠPECIFIKÁCIE REFERENČNÝCH PALÍV

1. ŠPECIFIKÁCIE REFERENČNÝCH PALÍV NA SKÚŠANIE VOZIDIEL Z HĽADISKA EMISNÝCH LIMITOV

1.1. Technické údaje referenčného paliva, ktoré sa má použiť na skúšanie vozidiel vybavených zážihovými motormi

Typ: Benzín (E5)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (1) Skúšobná metóda Minimálne Maximálne Oktánové číslo stanovené výskumnou metódou, RON 95,0 — EN 25164 prEN ISO 5164 Oktánové číslo stanovené motorovou metódou, MON 85,0 — EN 25163 prEN ISO 5163 Hustota pri 15 °C kg/m3 743 756 EN ISO 3675 EN ISO 12185 Tlak pary kPa 56,0 60,0 EN ISO 13016-1 (DVPE) Obsah vody % v/v 0,015 ASTM E 1064 Destilácia: — odparené pri 70 °C % v/v 24,0 44,0 EN-ISO 3405 — odparené pri 100 °C % v/v 48,0 60,0 EN-ISO 3405 — odparené pri 150 °C % v/v 82,0 90,0 EN-ISO 3405 — konečný bod varu (°C) 190 210 EN-ISO 3405 Rezíduum % v/v — 2,0 EN-ISO 3405 Analýza uhľovodíkov: — olefíny % v/v 3,0 13,0 ASTM D 1319 — aromatické uhľovodíky % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 — benzén % v/v — 1,0 EN 12177 — nasýtené uhľovodíky % v/v zaznamenajte ASTM 1319 Pomer uhlík/vodík stanovená hodnota Pomer uhlík/kyslík stanovená hodnota Doba indukcie (2) minúty 480 — EN-ISO 7536 Obsah kyslíka (3) % m/m stanovená hodnota EN 1601 Živičné látky mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 Obsah síry (4) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Korózia medi — trieda 1 EN-ISO 2160 Obsah olova mg/l — 5 EN 237 Obsah fosforu (5) mg/l — 1,3 ASTM D 3231 Etanol (3) % v/v 4,7 5,3 EN 1601 EN 13132

Typ: Benzín (E10)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (6) Skúšobná metóda Minimálne Maximálne Oktánové číslo stanovené výskumnou metódou, RON (7) 95,0 98,0 EN ISO 5164 Oktánové číslo stanovené motorovou metódou, MON (7) 85,0 89,0 EN ISO 5163 Hustota pri 15 °C kg/m3 743,0 756,0 EN ISO 12185 Tlak pár (DVPE) kPa 56,0 60,0 EN 13016-1 Obsah vody % m/m max. 0,05 vzhľad pri – 7 °C: priezračný a svetlý EN 12937 Destilácia: — odparené pri 70 °C % v/v 34,0 46,0 EN ISO 3405 — odparené pri 100 °C % v/v 54,0 62,0 EN ISO 3405 — odparené pri 150 °C % v/v 86,0 94,0 EN ISO 3405 — konečný bod varu °C 170 195 EN ISO 3405 Rezíduum % v/v — 2,0 EN ISO 3405 Analýza uhľovodíkov: — olefíny % v/v 6,0 13,0 EN 22854 — aromatické uhľovodíky % v/v 25,0 32,0 EN 22854 — benzén % v/v — 1,00 EN 22854 EN 238 — nasýtené uhľovodíky % v/v stanovená hodnota EN 22854 Pomer uhlík/vodík stanovená hodnota Pomer uhlík/kyslík stanovená hodnota Doba indukcie (8) minúty 480 — EN ISO 7536 Obsah kyslíka (9) % m/m 3,3 3,7 EN 22854 Živičné látky, rozpúšťadlo odplavené (obsah živičných látok) mg/100 ml — 4 EN ISO 6246 Obsah síry (10) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Korózia medi (3 h pri 50 °C) — trieda 1 EN ISO 2160 Obsah olova mg/l — 5 EN 237 Obsah fosforu (11) mg/l — 1,3 ASTM D 3231 Etanol (9) % v/v 9,0 10,0 EN 22854

Typ: Etanol (E85)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (12) Skúšobná metóda (13) Minimálne Maximálne Oktánové číslo stanovené výskumnou metódou, RON 95,0 — EN ISO 5164 Oktánové číslo stanovené motorovou metódou, MON 85,0 — EN ISO 5163 Hustota pri 15 °C kg/m3 stanovená hodnota ISO 3675 Tlak pary kPa 40,0 60,0 EN ISO 13016–1 (DVPE) Obsah síry (14) (15) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Oxidačná stabilita minúty 360 EN ISO 7536 Obsah živičných látok (rozpúšťadlo odplavené) mg/(100 ml) — 5 EN-ISO 6246 Vzhľad Určuje sa pri teplote okolia alebo pri 15 °C, podľa toho, ktorá je vyššia priezračný a svetlý, viditeľne bez suspendovaných alebo vyzrážaných prímesí vizuálna kontrola Etanol a vyššie alkoholy (18) % v/v 83 85 EN 1601 EN 13132 EN 14517 Vyššie alkoholy (C3 – C8) % v/v — 2,0 Metanol % v/v 0,5 Benzín (16) % v/v zvyšok EN 228 Fosfor mg/l 0,3 (17) ASTM D 3231 Obsah vody % v/v 0,3 ASTM E 1064 Obsah anorganických chloridov mg/l 1 ISO 6227 pHe 6,5 9,0 ASTM D 6423 Korózia prúžku medi (3 h pri 50 °C) odstupňovaná trieda 1 EN ISO 2160 Acidita (ako kyselina octová CH3COOH) % m/m (mg/l) — 0,005 (40) ASTM D 1613 Pomer uhlík/vodík stanovená hodnota Pomer uhlík/kyslík stanovená hodnota

1.2. Technické údaje referenčného paliva, ktoré sa má použiť na skúšanie vozidiel vybavených vznetovým motorom

Typ: Motorová nafta (B5)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (19) Skúšobná metóda Minimálne Maximálne Cetánové číslo (20) 52,0 54,0 EN-ISO 5165 Hustota pri 15 °C kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 Destilácia: — 50 % bod °C 245 — EN-ISO 3405 — 95 % bod °C 345 350 EN-ISO 3405 — Konečný bod varu °C — 370 EN-ISO 3405 teplota vzplanutia °C 55 — EN 22719 CFPP °C — – 5 EN 116 Viskozita pri 40 °C mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 Polycyklické aromatické uhľovodíky % m/m 2,0 6,0 EN 12916 Obsah síry (21) mg/kg — 10 EN ISO 20846 /EN ISO 20884 Korózia medi — trieda 1 EN-ISO 2160 Conradsonov uhlíkový zvyšok (10 % DR) % m/m — 0,2 EN-ISO 10370 Obsah popola % m/m — 0,01 EN-ISO 6245 Obsah vody % m/m — 0,02 EN-ISO 12937 Neutralizačné číslo (silná kyselina) mg/KOH/g — 0,02 ASTM D 974 Oxidačná stabilita (22) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205 Mazivosť (snímaný priemer opotrebenia HFRR pri 60 °C) μm — 400 EN ISO 12156 Oxidačná stabilita pri 110 °C (22) (24) h 20,0 EN 14112 FAME (23) % v/v 4,5 5,5 EN 14078

Typ: Motorová nafta (B7)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (25) Skúšobná metóda Minimálne Maximálne Cetánový index 46,0 EN ISO 4264 Cetánové číslo (26) 52,0 56,0 EN ISO 5165 Hustota pri 15 °C kg/m3 833,0 837,0 EN ISO 12185 Destilácia: — 50 % bod °C 245,0 — EN ISO 3405 — 95 % bod °C 345,0 360,0 EN ISO 3405 — konečný bod varu (°C) — 370,0 EN ISO 3405 Bod vznietenia °C 55 — EN ISO 2719 Bod zákalu °C — –10 EN 23015 Viskozita pri 40 °C mm2/s 2,30 3,30 EN ISO 3104 Polycyklické aromatické uhľovodíky % m/m 2,0 4,0 EN 12916 Obsah síry mg/kg — 10,0 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Korózia medi (3 h pri 50 °C) — trieda 1 EN ISO 2160 Conradsonov uhlíkový zvyšok (10 % DR) % m/m — 0,20 EN ISO 10370 Obsah popola % m/m — 0,010 EN ISO 6245 Celková kontaminácia mg/kg — 24 EN 12662 Obsah vody mg/kg — 200 EN ISO 12937 Číslo kyslosti mg KOH/g — 0,10 EN ISO 6618 Mazivosť (snímaný priemer opotrebenia HFRR pri 60 °C) μm — 400 EN ISO 12156 Oxidačná stálosť pri 110 °C (27) h 20,0 EN 15751 FAME (28) % v/v 6,0 7,0 EN 14078

2. ŠPECIFIKÁCIE REFERENČNÝCH PALÍV NA SKÚŠANIE VOZIDIEL VYBAVENÝCH ZÁŽIHOVÝMI MOTORMI PRI NÍZKEJ TEPLOTE OKOLIA – SKÚŠKA TYPU VI

Typ: Benzín (E5)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (29) Skúšobná metóda Minimálne Maximálne Oktánové číslo stanovené výskumnou metódou, RON 95,0 — EN 25164 Pr. EN ISO 5164 Oktánové číslo stanovené motorovou metódou, MON 85,0 — EN 25163 Pr. EN ISO 5163 Hustota pri 15 °C kg/m3 743 — EN ISO 3675 EN ISO 12185 Tlak pár kPa 56,0 95,0 EN ISO 13016-1 (DVPE) Obsah vody % v/v 0,015 ASTM E 1064 Destilácia: — odparené pri 70 °C % v/v 24,0 44,0 EN-ISO 3405 — odparené pri 100 °C % v/v 50,0 60,0 EN-ISO 3405 — odparené pri 150 °C % v/v 82,0 90,0 EN-ISO 3405 — Konečný bod varu °C 190 210 EN-ISO 3405 Rezíduum % v/v — 2,0 EN-ISO 3405 Analýza uhľovodíkov: olefíny % v/v 3,0 13,0 ASTM D 1319 aromatické uhľovodíky % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 benzén % v/v — 1,0 EN 12177 nasýtené uhľovodíky % v/v stanovená hodnota ASTM 1319 Pomer uhlík/vodík stanovená hodnota Pomer uhlík/kyslík stanovená hodnota Doba indukcie (30) minúty 480 — EN-ISO 7536 Obsah kyslíka (31) % m/m stanovená hodnota EN 1601 Živičné látky mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 Obsah síry (32) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Korózia medi — trieda 1 EN-ISO 2160 Obsah olova mg/l — 5 EN 237 Obsah fosforu (33) mg/l — 1,3 ASTM D 3231 Etanol (31) % v/v 4,7 5,3 EN 1601 EN 13132

Typ: Benzín (E10)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (34) Skúšobná metóda Minimálne Maximálne Oktánové číslo stanovené výskumnou metódou, RON (35) 95,0 98,0 EN ISO 5164 Oktánové číslo stanovené motorovou metódou, MON (35) 85,0 89,0 EN ISO 5163 Hustota pri 15 °C kg/m3 743,0 756,0 EN ISO 12185 Tlak pár (DVPE) kPa 56,0 95,0 EN 13016-1 Obsah vody max. 0,05 vzhľad pri – 7 °C: priezračný a svetlý EN 12937 Destilácia: — odparené pri 70 °C % v/v 34,0 46,0 EN ISO 3405 — odparené pri 100 °C % v/v 54,0 62,0 EN ISO 3405 — odparené pri 150 °C % v/v 86,0 94,0 EN ISO 3405 — konečný bod varu °C 170 195 EN ISO 3405 Rezíduum % v/v — 2,0 EN ISO 3405 Analýza uhľovodíkov: — olefíny % v/v 6,0 13,0 EN 22854 — aromatické uhľovodíky % v/v 25,0 32,0 EN 22854 — benzén % v/v — 1,00 EN 22854 EN 238 — nasýtené uhľovodíky % v/v stanovená hodnota EN 22854 Pomer uhlík/vodík stanovená hodnota Pomer uhlík/kyslík stanovená hodnota Doba indukcie (36) minúty 480 — EN ISO 7536 Obsah kyslíka (37) % m/m 3,3 3,7 EN 22854 Živičné látky, rozpúšťadlo odplavené (obsah živičných látok) mg/100ml — 4 EN ISO 6246 Obsah síry (38) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Korózia medi (3 h pri 50 °C) — trieda 1 EN ISO 2160 Obsah olova mg/l — 5 EN 237 Obsah fosforu (39) mg/l — 1,3 ASTM D 3231 Etanol (37) % v/v 9,0 10,0 EN 22854

Typ: Etanol (E75)

Ukazovateľ Jednotka Limitné hodnoty (40) Skúšobná metóda (41) Minimálne Maximálne Oktánové číslo stanovené výskumnou metódou, RON 95 — EN ISO 5164 Oktánové číslo stanovené motorovou metódou, MON 85 — EN ISO 5163 Hustota pri 15 °C kg/m3 stanovená hodnota EN ISO 12185 Tlak pár kPa 50 60 EN ISO 1 30 16-1 (DVPE) Obsah síry (42) (43) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Oxidačná stabilita minúty 360 — EN ISO 7536 Obsah živičných látok (rozpúšťadlo odplavené) mg/100 ml — 4 EN ISO 6246 Vzhľad sa určuje pri teplote okolia alebo pri 15 °C, podľa toho, ktorá hodnota je vyššia. priezračný a svetlý, viditeľne bez suspendovaných alebo vyzrážaných prímesí vizuálna kontrola Etanol a vyššie alkoholy (46) % v/v 70 80 EN 1601 EN 13132 EN 1451 7 Vyššie alkoholy (C3 – C8) % v/v — 2 Metanol — 0,5 Benzín (44) % v/v zvyšok EN 228 Fosfor mg/l 0,3 (45) EN 15487 ASTM D 3231 Obsah vody % v/v — 0,3 ASTM E 1064 EN 15 489 Obsah anorganických chloridov mg/1 — 1 ISO 6227-EN 15492 pHe 6,5 9 ASTM D 6423 EN 15490 Korózia prúžku medi (3 h pri 50 °C) odstupňovaná trieda I EN ISO 2160 Acidita (ako kyselina octová CH3COOH) % m/m 0,005 ASTM 0161 3 EN 15491 mg/1 40 Pomer uhlík/vodík stanovená hodnota Pomer uhlík/kyslík stanovená hodnota

(1) Hodnoty uvedené v špecifikáciách sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt bola použitá norma ISO 4259: Ropné výrobky – stanovenie a použitie presných údajov vo vzťahu k skúšobným postupom („Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test“) a pri stanovení minimálnej hodnoty bol vzatý do úvahy minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť).

Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je z technických dôvodov nevyhnutné, sa výrobca paliva musí napriek všetkému zamerať na nulovú hodnotu, pri ktorej je stanovená maximálna hodnota 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitných hodnôt. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, platia ustanovenia normy ISO 4259.

(2) Palivo môže obsahovať inhibítory oxidácie a kovové dezaktivátory bežne používané na stabilizáciu tokov benzínu v rafinériách, ale nesmú sa pridávať detergentné, resp. disperzné prísady a olejové rozpúšťadlá.

(3) Etanol, ktorý spĺňa špecifikácie normy EN 15376, je jediná látka obsahujúca kyslík, ktorá sa vedome pridáva do referenčného paliva.

(4) Uvádza sa skutočný obsah síry v palive použitom na skúšku typu I.

(5) Do referenčného paliva sa nesmú zámerne pridávať žiadne zlúčeniny obsahujúce fosfor, železo, mangán ani olovo.

(6) Hodnoty uvedené v špecifikáciách sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt bola použitá norma ISO 4259: Ropné výrobky – stanovenie a použitie presných údajov vo vzťahu k skúšobným postupom („Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test“) a pri stanovení minimálnej hodnoty bol vzatý do úvahy minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť). Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je z technických dôvodov nevyhnutné, sa výrobca paliva musí napriek všetkému zamerať na nulovú hodnotu, pri ktorej je stanovená maximálna hodnota 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitných hodnôt. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, platia ustanovenia normy ISO 4259.

(7) Na výpočet konečného výsledku bude v súlade s EN 228:2008 odpočítaný korekčný faktor 0,2 pre MON a RON.

(8) Palivo môže obsahovať inhibítory oxidácie a kovové dezaktivátory bežne používané na stabilizáciu tokov benzínu v rafinériách, ale nesmú sa pridávať detergentné, resp. disperzné prísady a olejové rozpúšťadlá.

(9) Etanol je jediná látka obsahujúca kyslík, ktorá sa vedome pridáva do referenčného paliva. Použitý etanol musí spĺňať špecifikácie normy EN 15376.

(10) V správe sa uvádza skutočný obsah síry v palive použitom pre skúšku typu I.

(11) Do referenčného paliva sa nesmú zámerne pridávať žiadne zlúčeniny obsahujúce fosfor, železo, mangán ani olovo.

(12) Hodnoty uvedené v špecifikáciách sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt bola použitá norma ISO 4259: Ropné výrobky – stanovenie a použitie presných údajov vo vzťahu k skúšobným postupom („Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test“) a pri stanovení minimálnej hodnoty bol vzatý do úvahy minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť).

Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je z technických dôvodov nevyhnutné, sa výrobca paliva musí napriek všetkému zamerať na nulovú hodnotu, pri ktorej je stanovená maximálna hodnota 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitných hodnôt. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, platia ustanovenia normy ISO 4259.

(13) V prípade sporu sa musia použiť postupy na urovnanie sporu a interpretáciu výsledkov založené na presnosti skúšobnej metódy uvedenej v norme EN ISO 4259.

(14) V prípade vnútroštátneho sporu o obsahu síry sa použije buď norma EN ISO 20846, alebo norma EN ISO 20884 podobná odkazu na vnútroštátnu prílohu k norme EN 228.

(15) V správe sa uvádza skutočný obsah síry v palive použitom pre skúšku typu I.

(16) Obsah bezolovnatého benzínu sa určuje ako 100 mínus súčet percentuálneho obsahu vody a alkoholov.

(17) Do referenčného paliva sa nesmú zámerne pridávať žiadne zlúčeniny obsahujúce fosfor, železo, mangán ani olovo.

(18) Etanol, ktorý spĺňa špecifikácie normy EN 15376, je jediná látka obsahujúca kyslík, ktorá sa zámerne pridáva do referenčného paliva.

(19) Hodnoty uvedené v špecifikáciách sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt bola použitá norma ISO 4259: Ropné výrobky – stanovenie a použitie presných údajov vo vzťahu k skúšobným postupom („Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test“) a pri stanovení minimálnej hodnoty bol vzatý do úvahy minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť).

Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je z technických dôvodov nevyhnutné, sa výrobca paliva musí napriek všetkému zamerať na nulovú hodnotu, pri ktorej je stanovená maximálna hodnota 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitných hodnôt. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, platia ustanovenia normy ISO 4259.

(20) Rozsah pre cetánové číslo nie je v súlade s požiadavkami minimálneho rozsahu 4R. V prípade sporu medzi dodávateľom a používateľom paliva sa však ustanovenia normy ISO 4259 môžu použiť na urovnanie takých sporov za predpokladu, že namiesto jedného merania sa vykonajú opakované merania v počte nevyhnutnom na dosiahnutie potrebnej presnosti.

(21) Musí sa uviesť skutočný obsah síry v palive použitom pre skúšku typu I.

(22) Hoci je stabilita oxidácie regulovaná, je pravdepodobné, že skladovateľnosť bude limitovaná. Je potrebné získať od dodávateľa informácie o podmienkach a čase skladovania.

(23) Obsah FAME musí spĺňať špecifikácie normy EN 14214.

(24) Oxidačná stabilita sa môže preukázať podľa normy EN-ISO 12205 alebo EN 14112. Táto požiadavka sa preskúmava na základe hodnotení výkonnosti oxidačnej stability a skúšobných limitov podľa CEN/TC19.

(25) Hodnoty uvedené v špecifikácii sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt bola použitá norma ISO 4259: Ropné výrobky – stanovenie a použitie presných údajov vo vzťahu k skúšobným postupom („Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test“) a pri stanovení minimálnej hodnoty bol vzatý do úvahy minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť). Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je z technických dôvodov nevyhnutné, sa výrobca paliva musí napriek všetkému zamerať na nulovú hodnotu, pri ktorej je stanovená maximálna hodnota 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitných hodnôt. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, platia ustanovenia normy ISO 4259.

(26) Rozsah pre cetánové číslo nie je v súlade s požiadavkami minimálneho rozsahu 4R. V prípade sporu medzi dodávateľom a používateľom paliva sa však ustanovenia normy ISO 4259 môžu použiť na urovnanie takých sporov za predpokladu, že namiesto jedného merania sa vykonajú opakované merania v počte nevyhnutnom na dosiahnutie potrebnej presnosti.

(27) Hoci je stabilita oxidácie regulovaná, je pravdepodobné, že skladovateľnosť bude limitovaná. Je potrebné získať od dodávateľa informácie o podmienkach a čase skladovania.

(28) Obsah FAME musí spĺňať špecifikácie normy EN 14214.

(29) Hodnoty uvedené v špecifikáciách sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt bola použitá norma ISO 4259: Ropné výrobky – stanovenie a použitie presných údajov vo vzťahu k skúšobným postupom („Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test“) a pri stanovení minimálnej hodnoty bol vzatý do úvahy minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť).

Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je z technických dôvodov nevyhnutné, sa výrobca paliva musí napriek všetkému zamerať na nulovú hodnotu, pri ktorej je stanovená maximálna hodnota 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitných hodnôt. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, platia ustanovenia normy ISO 4259.

(30) Palivo môže obsahovať inhibítory oxidácie a kovové dezaktivátory bežne používané na stabilizáciu tokov benzínu v rafinériách, ale nesmú sa pridávať detergentné, resp. disperzné prísady a olejové rozpúšťadlá.

(31) Etanol, ktorý spĺňa špecifikácie normy EN 15376, je jediná látka obsahujúca kyslík, ktorá sa vedome pridáva do referenčného paliva.

(32) Musí sa uviesť skutočný obsah síry v palive pre skúšku typu VI.

(33) Do referenčného paliva sa nesmú zámerne pridávať žiadne zlúčeniny obsahujúce fosfor, železo, mangán ani olovo.

(34) Hodnoty uvedené v špecifikácii sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt bola použitá norma ISO 4259: Ropné výrobky – stanovenie a použitie presných údajov vo vzťahu k skúšobným postupom („Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test“) a pri stanovení minimálnej hodnoty bol vzatý do úvahy minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť). Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je z technických dôvodov nevyhnutné, sa výrobca paliva musí napriek všetkému zamerať na nulovú hodnotu, pri ktorej je stanovená maximálna hodnota 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitných hodnôt. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, platia ustanovenia normy ISO 4259.

(35) Na výpočet konečného výsledku bude v súlade s EN 228:2008 odpočítaný korekčný faktor 0,2 pre MON a RON.

(36) Palivo môže obsahovať inhibítory oxidácie a kovové dezaktivátory bežne používané na stabilizáciu tokov benzínu v rafinériách, ale nesmú sa pridávať detergentné, resp. disperzné prísady a olejové rozpúšťadlá.

(37) Etanol je jediná látka obsahujúca kyslík, ktorá sa vedome pridáva do referenčného paliva. Použitý etanol musí spĺňať špecifikácie normy EN 15376.

(38) V správe sa uvádza skutočný obsah síry v palive použitom pre skúšku typu I.

(39) Do referenčného paliva sa nesmú zámerne pridávať žiadne zlúčeniny obsahujúce fosfor, železo, mangán ani olovo.

(40) Hodnoty uvedené v špecifikácii sú „skutočné hodnoty“. Pri stanovení ich limitných hodnôt boli použité podmienky normy ISO 4259: Ropné produkty – určovanie a uplatňovanie presných údajov vo vzťahu k metódam skúšky. Pri stanovení minimálnej hodnoty sa zohľadnil minimálny rozdiel 2R nad nulou. Ak sa stanovuje maximálna aj minimálna hodnota, minimálny rozdiel je 4R (R = reprodukovateľnosť). Bez ohľadu na toto opatrenie, ktoré je nevyhnutné z technických dôvodov, výrobcovia palív sa majú zamerať na nulovú hodnotu, ak predpokladaná maximálna hodnota je 2R, a na strednú hodnotu v prípade uvádzania maximálnych a minimálnych limitov. Ak je potrebné objasniť otázku, či palivo spĺňa požiadavky špecifikácií, uplatňujú sa ustanovenia normy ISO 4259.

(41) V prípade sporu sa musia použiť postupy na urovnanie sporu a interpretáciu výsledkov založené na presnosti skúšobnej metódy uvedenej v norme EN ISO 4259.

(42) V prípade vnútroštátneho sporu o obsahu síry sa použije buď norma EN ISO 20846, alebo norma EN ISO 20884 podobná odkazu na vnútroštátnu prílohu k norme EN 228.

(43) Musí sa uviesť skutočný obsah síry v palive pre skúšku typu VI.

(44) Obsah bezolovnatého benzínu sa určuje ako 100 mínus súčet percentuálneho obsahu vody a alkoholov.

(45) Do referenčného paliva sa nesmú zámerne pridávať žiadne zlúčeniny obsahujúce fosfor, železo, mangán ani olovo.

(46) Etanol, ktorý spĺňa špecifikácie normy EN 15376, je jediná látka obsahujúca kyslík, ktorá sa zámerne pridáva do referenčného paliva.