Právny účinok podľa medzinárodného práva verejného majú iba originálne texty EHK OSN. Status tohto predpisu a dátum nadobudnutia jeho platnosti je potrebné overiť v poslednom znení dokumentu EHK OSN o statuse TRANS/WP.29/343, ktorý je k dispozícii na internetovej stránke: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Predpis Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) č. 1 – Jednotné ustanovenia pre typové schvaľovanie svetlometov motorových vozidiel s asymetrickým stretávacím svetlom a/alebo diaľkovým svetlom vybavených vláknovými žiarovkami kategórie R2 a/alebo HS1

Obsahuje celý platný text vrátane:

série zmien 02 – dátum nadobudnutia platnosti: 8. september 2001

OBSAH

PREDPIS

Rozsah pôsobnosti

PRÍLOHY

ROZSAH PÔSOBNOSTI (1)

Tento predpis sa vzťahuje na svetlomety motorových vozidiel, ktoré môžu obsahovať rozptylové sklá (šošovky) zo skla alebo plastového materiálu.

1. DEFINÍCIE

Na účely tohto predpisu,

1.1. „Rozptylové sklo“ znamená najkrajnejší komponent svetlometu (jednotky), ktorý prenáša svetlo cez svietiacu plochu;

1.2. „Povlak“ znamená akýkoľvek produkt alebo produkty, nanesený(-é) v jednej alebo vo viacerých vrstvách na vonkajší povrch rozptylových skiel.

Svetlomety rôznych „typov“ sú svetlomety, ktoré sa vzájomne líšia v takých podstatných aspektoch, ako sú:

1.3.1. obchodný názov alebo obchodná značka;

1.3.2. vlastnosti optického systému;

1.3.3. začlenenie prídavných komponentov, ktoré sú schopné zmeniť optické účinky odrazom, lomom alebo absorpciou a/alebo deformáciou počas prevádzky;

1.3.4. použiteľnosť v systéme premávky s pravostranným alebo ľavostranným riadením, príp. v oboch systémoch;

1.3.5. schopnosť vyžarovať stretávacie alebo diaľkové svetlo, príp. oboje;

1.3.6. materiály, z ktorých sú rozptylové sklá a povlak, ak je použitý;

1.3.7. objímka určená na uchytenie vláknovej žiarovky (alebo žiaroviek), ktorá(-é) patrí (patria) do jednej z týchto kategórií: R2 a/alebo HS1 (2).

2. ŽIADOSŤ O TYPOVÉ SCHVÁLENIE

2.1. Žiadosť o schválenie predkladá majiteľ obchodného názvu alebo obchodnej značky, prípadne jeho riadne splnomocnený zástupca. V žiadosti musí byť uvedené, či je svetlomet určený na vyžarovanie stretávacieho i diaľkového svetla, alebo len jedného z nich,

a či, v prípade, že je svetlomet určený na vyžarovanie stretávacieho svetla, je konštruovaný na ľavostrannú i pravostrannú, alebo len na ľavostrannú, prípadne len na pravostrannú premávku;

ak má svetlomet nastaviteľný odrážač aj montážnu(-e) polohu(-y) svetlometu vzhľadom k vozovke a k strednej pozdĺžnej rovine vozidla.

Pre každý typ svetlometu musia byť k žiadosti pripojené:

2.2.1. výkresy v troch vyhotoveniach, dostatočne podrobné na identifikáciu typu a zobrazujúce čelný pohľad na svetlomet, s detailmi prípadného drážkovania rozptylových skiel, a priečny rez; na výkresoch musí byť znázornené miesto pre schvaľovaciu značku;

ak má svetlomet nastaviteľný odrážač, tak aj vyznačenie montážnej(-ych) polohy (polôh) svetlometu vzhľadom na vozovku a strednú pozdĺžnu rovinu vozidla v prípade, že je svetlomet určený len na použitie v takejto(-ýchto) polohe(-ách);

2.2.2. stručná technická špecifikácia;

2.2.3. dve vzorky typu svetlometu;

pre potreby vykonania skúšky plastových materiálov, z ktorých sú rozptylové sklá vyrobené:

trinásť rozptylových skiel;

2.2.4.1.1. šesť z nich možno nahradiť šiestimi vzorkami materiálu s rozmermi najmenej 60 × 80 mm, s plochým alebo vypuklým vonkajším povrchom a s dostatočne plochým povrchom (polomer zaoblenia najmenej 300 mm) s rozmermi najmenej 15 × 15 mm v strede;

2.2.4.1.2. každé z týchto rozptylových skiel alebo vzoriek materiálu musí byť vyrobené postupom, ktorý sa použije v sériovej výrobe;

2.2.4.2. odrážač, ku ktorému môžu byť rozptylové sklá pripevnené podľa pokynov výrobcu.

2.3. Pokiaľ už boli materiály rozptylového skla a prípadných povlakov skúšané, musia byť priložené skúšobné protokoly o vlastnostiach týchto materiálov a povlakov.

2.4. Pred udelením typového schválenia príslušný orgán overí, či existujú dostatočné opatrenia na zabezpečenie účinných kontrol zhody výroby.

3. ZNAČKY (3)

3.1. Svetlomety predložené na schválenie musia byť označené obchodným názvom alebo obchodnou značkou žiadateľa.

3.2. Značky na rozptylových sklách a na základnom telese (4) musia poskytovať dostatočne veľké plochy pre schvaľovaciu značku a dodatočné symboly uvedené v bode 4; tieto plochy musia byť vyznačené na výkresoch uvedených v bode 2.2.1.

3.3. V prípade svetlometov konštruovaných pre splnenie požiadaviek krajín tak s pravostrannou, ako aj s ľavostrannou premávkou, musia byť obidve nastavenia optickej jednotky na vozidle alebo vláknovej žiarovky v odrážači označené veľkými písmenami R a D, resp. L a G.

4. TYPOVÉ SCHVÁLENIE

4.1. Všeobecne

4.1.1. Ak všetky vzorky typu svetlometu predložené podľa bodu 2 spĺňajú ustanovenia tohto predpisu, udelí sa typové schválenie.

4.1.2. Ak skupinové, združené alebo zlúčené svietidlá spĺňajú požiadavky viac ako jedného predpisu, môžu sa označiť jedinou medzinárodnou schvaľovacou značkou za predpokladu, že každé zo skupinových, združených alebo zlúčených svietidiel spĺňa ustanovenia, ktoré sa naň vzťahujú. Tieto požiadavky sa nevzťahujú na svetlomety so žiarovkou s dvoma vláknami, v prípade ktorých je schválený iba jeden svetelný lúč.

4.1.3. Každému schválenému typu sa pridelí schvaľovacie číslo. Tá istá zmluvná strana nesmie prideliť to isté číslo inému typu svetlometu, na ktorý sa vzťahuje tento predpis, s výnimkou prípadu rozšírenia typového schválenia na zariadenie, ktoré sa líši iba farbou vyžarovaného svetla.

4.1.4. Správa o typovom schválení alebo o jeho rozšírení, alebo odmietnutí, alebo o jeho odňatí, alebo o konečnom zastavení výroby typu svetlometu podľa tohto predpisu sa zašle na formulári podľa vzoru v prílohe 1 k tomuto predpisu stranám dohody z roku 1958, ktoré tento predpis uplatňujú, s údajom podľa bodu 2.2.1 a v prípade, že má svetlomet nastaviteľný odrážač, a ak sa má svetlomet používať len v montážnych polohách podľa údajov v bode 2.2.1, má žiadateľ pri typovom schvaľovaní povinnosť riadne informovať používateľa o správnej (-ych) montážnej (-ych) polohe(-ách).

4.1.5. Okrem značky predpísanej v bode 3.1 sa na každý svetlomet zodpovedajúci typu schválenému podľa tohto predpisu vyznačí na plochách uvedených v bode 3.2 schvaľovacia značka opísaná v bodoch 4.2 a 4.3.

4.2. Zostava schvaľovacej značky

Schvaľovacia značka sa skladá:

z medzinárodnej schvaľovacej značky, ktorá pozostáva:

4.2.1.1. z písmena „E“ v kruhu, za ktorým nasleduje rozlišovacie číslo krajiny, ktorá typové schválenie udelila (5);

4.2.1.2. zo schvaľovacieho čísla predpísaného v bode 4.1.3

a z tohto doplnkového symbolu (alebo symbolov):

4.2.2.1. na svetlometoch, ktoré spĺňajú požiadavky iba na ľavostrannú premávku, z vodorovnej šípky smerujúcej vpravo z pohľadu pozorovateľa stojaceho pred svetlometom, t. j. k tej strane vozovky, na ktorej sa premávka uskutočňuje;

4.2.2.2. na svetlometoch skonštruovaných tak, aby spĺňali požiadavky obidvoch systémov premávky vhodnou úpravou nastavenia optickej jednotky alebo vláknovej žiarovky, z vodorovnej šípky s ukazovateľmi na každom konci, pričom tieto konce ukazujú vľavo resp. vpravo;

4.2.2.3. na svetlometoch, ktoré spĺňajú požiadavky tohto predpisu platné len pre stretávacie svetlo, z písmena „C“;

4.2.2.4. na svetlometoch, ktoré spĺňajú požiadavky tohto predpisu platné len pre diaľkové svetlo, z písmena „R“;

4.2.2.5. na svetlometoch, ktoré spĺňajú požiadavky tohto predpisu platné tak pre stretávacie, ako aj diaľkové svetlo, z písmen „CR“;

4.2.2.6. na svetlomety vybavené rozptylovými sklami z plastového materiálu sa pri symboloch predpísaných v bodoch 4.2.2.3 až 4.2.2.5 umiestnia písmená „PL“.

4.2.2.7. Na osvedčení o typovom schválení a na formulári správy, zasielanom krajinám, ktoré sú zmluvnými stranami dohody a ktoré uplatňujú tento predpis, musia byť vo všetkých prípadoch uvedené príslušné pracovné postupy použité pri skúšaní podľa bodu 1.1.1.1. prílohy 4 a dovolené napätie (napätia) podľa bodu 1.1.1.2 prílohy 4.

V príslušných prípadoch musí byť zariadenie označené takto:

Na svetlometoch, ktoré spĺňajú požiadavky tohto predpisu a sú skonštruované tak, že sa vlákno stretávacieho svetla nerozsvieti súčasne s vláknom, ktoré plní inú osvetľovaciu funkciu a s ktorým môže byť zlúčené: za symbol stretávacieho svietidla sa umiestni na schvaľovaciu značku lomka (/).

Na svetlometoch, ktoré spĺňajú požiadavky prílohy 4 k tomuto predpisu, len v prípade, že sú napájané napätím 6 V alebo 12 V, sa v blízkosti objímky vláknovej žiarovky umiestni symbol pozostávajúci z čísla 24 preškrtnutého šikmým krížikom (X).

4.2.2.8. Obidve číslice schvaľovacieho čísla, ktoré udávajú sériu zmien platných v čase vydania typového schválenia, a v prípade potreby aj požadovaná šípka sa môžu vyznačiť v blízkosti uvedených doplnkových symbolov.

4.2.2.9. Značky a symboly uvedené v bodoch 4.2.1 a 4.2.2 musia byť jasne čitateľné a nezmazateľné.

4.3. Usporiadanie schvaľovacej značky

4.3.1. Samostatné svietidlá

Príklady usporiadania schvaľovacích značiek so spomínanými dodatočnými symbolmi sú uvedené na obrázkoch 1 až 9 v prílohe 5 k tomuto predpisu.

4.3.2. Skupinové, združené alebo zlúčené svietidlá

Tam, kde skupinové, združené alebo zlúčené svietidlá spĺňajú požiadavky viacerých predpisov, môže byť pridelená jediná schvaľovacia značka, ktorá pozostáva z písmena „E“ v kruhu, za ktorým nasleduje rozlišovacie číslo krajiny, ktorá typové schválenie udelila, a zo schvaľovacieho čísla. Táto schvaľovacia značka môže byť umiestnená kdekoľvek na skupinových, združených alebo zlúčených svietidlách za predpokladu, že:

4.3.2.1.1. je viditeľná po ich montáži;

4.3.2.1.2. žiadna z častí skupinových, združených alebo zlúčených svietidiel, ktorá prenáša svetlo, nemôže byť odstránená bez toho, aby sa súčasne neodstránila schvaľovacia značka.

Identifikačný symbol každého svietidla podľa príslušného predpisu, podľa ktorého bolo udelené schválenie spolu s číslom príslušnej série zmien, zahrňujúci najnovšie závažné technické zmeny predpisu v dobe udelenia typového schválenia a v prípade potreby aj požadovaná šípka musia byť vyznačené:

4.3.2.2.1. buď na príslušnej svietiacej ploche,

4.3.2.2.2. alebo v skupine tak, aby každé zo skupinových, združených alebo zlúčených svietidiel mohlo byť jasne rozlíšiteľné (pozri štyri možné príklady v prílohe 5).

4.3.2.3. Rozmer častí jednej schvaľovacej značky nesmie byť menší ako minimálny rozmer požadovaný pre najmenšiu z jednotlivých značiek, podľa predpisu na základe ktorého bolo schválenie udelené.

4.3.2.4. Každému schválenému typu sa pridelí schvaľovacie číslo. Tá istá zmluvná strana nesmie to isté číslo prideliť inému typu skupinových, združených alebo zlúčených svietidiel, na ktoré sa tento predpis vzťahuje.

4.3.2.5. Na obrázku 10 prílohy 5 k tomuto predpisu sú uvedené príklady usporiadania schvaľovacích značiek pre skupinové, združené alebo zlúčené svietidlá s uvedenými dodatočnými symbolmi.

Pre svietidlá, ktorých rozptylové sklá sa používajú v rôznych typoch svetlometov a ktoré môžu byť zlúčené alebo zoskupené s inými svietidlami:

platia ustanovenia uvedené v bode 4.3.2.

4.3.3.1. Okrem toho tam, kde je použité rovnaké rozptylové sklo, môže byť druhé sklo označené odlišnými schvaľovacími značkami, ktoré sa vzťahujú na rôzne typy svetlometov alebo zostáv svietidiel za predpokladu, že teleso svetlometu i v prípade, že nemôže byť od rozptylového skla oddelené, má rovnakú plochu opísanú v bode 3.2 a je označené schvaľovacími značkami podľa funkcií, ktoré vykonáva. Ak majú rôzne typy svetlometov to isté teleso, môže byť druhý typ označený odlišnými schvaľovacími značkami.

4.3.3.2. Na obrázku 11 prílohy 5 k tomuto predpisu sú uvedené príklady usporiadania schvaľovacích značiek súvisiacich s uvedeným prípadom.

5. VŠEOBECNÉ ŠPECIFIKÁCIE

5.1. Každá vzorka musí spĺňať špecifikácie uvedené v bodoch 6 a 7.

5.2. Svetlomety musia byť vyrobené tak, aby si pri bežnom používaní i napriek vibráciám, ktorým môžu byť vystavené, zachovali svoje predpísané fotometrické vlastnosti a zostali v dobrom funkčnom stave.

5.3. Svetlomety musia byť uchytené pomocou zariadenia, ktoré umožňuje nastaviť ich na vozidle tak, aby spĺňali pravidlá, ktoré pre ne platia. Takéto zariadenie nemusí byť namontované na častiach, pri ktorých nemôžu byť odrážač a rozptylové sklá oddelené za predpokladu, že použitie týchto jednotiek je viazané na vozidlá, pri ktorých sa svetlomety nastavujú inými prostriedkami. Ak sú svetlomet pre diaľkové svetlo a svetlomet pre stretávacie svetlo, každý vybavený vlastnou vláknovou žiarovkou, zmontované tak, že tvoria zloženú jednotku, musí nastavovacie zariadenie umožňovať, aby bol každý optický systém samostatne riadne nastaviteľný.

Tieto ustanovenia však neplatia pre súpravy svetlometov, ktorých odrážače sú neoddeliteľné. Na takéto typy súprav sa vzťahujú požiadavky uvedené v bode 6.

5.4. Komponenty, ktorými sa vláknová žiarovka upevní k odrážaču, musia byť vyrobené tak, aby žiarovka nemohla byť upevnená žiadnym iným spôsobom ako správnym, a to aj v tme. Objímka vláknovej žiarovky musí zodpovedať rozmerom uvedeným v nasledujúcich údajových listoch z publikácie IEC č. 61-2:

5.5. Svetlomety, konštruované tak, aby spĺňali požiadavky tak krajín s pravostrannou, ako aj krajín s ľavostrannou premávkou, sa môžu prispôsobiť premávke na príslušnej strane vozovky buď vhodným základným nastavením pri montáži vozidla, alebo nastavením, ktoré si zvolí vodič. Takéto základné nastavenie alebo voliteľné nastavenie pozostáva napr. zo zafixovania buď optickej jednotky na vozidle pod daným uhlom, alebo vláknovej žiarovky pod stanoveným uhlom vo vzťahu k optickej jednotke. Vo všetkých prípadoch sú možné len dve presne rozlíšené polohy nastavenia, jedna pre pravostrannú a druhá pre ľavostrannú premávku, a konštrukcia musí znemožniť nežiaduce presúvanie svetlometu z jednej polohy do druhej alebo jeho nastavenie do medzipolohy. Ak sú pre vláknovú žiarovku možné dve rôzne polohy nastavenia, musia byť komponenty upevňujúce žiarovku k odrážaču skonštruované a vyrobené tak, aby žiarovka v každom z týchto dvoch nastavení ostávala v polohe s presnosťou požadovanou pre svetlomety určené na premávku iba na jednej strane vozovky.

5.6. V súlade s požiadavkami prílohy 4 sa musia vykonať doplňovacie skúšky, aby sa zistilo, či pri používaní nedochádza k nadmernej zmene vo fotometrickej účinnosti.

5.7. Súlad s požiadavkami bodov 5.2 až 5.5 sa overí vizuálne a v prípade potreby aj skúšobnou montážou.

5.8. Ak je rozptylové sklo svetlometu vyrobené z plastového materiálu, musia sa vykonať skúšky v súlade s požiadavkami prílohy 7.

6. OSVETLENIE

6.1.1. Svetlomety musia byť vyrobené tak, aby vlákna vhodnej(-ých) vláknovej(-ých) žiarovky (žiaroviek) typu R2 a/alebo HS1 zaručovali adekvátne osvetlenie bez oslňovania v prípade stretávacieho svetla a dobré osvetlenie v prípade diaľkového svetla.

6.1.2. Osvetlenie svetlometom musí byť overené na zvislej meracej stene, postavenej vo vzdialenosti 25 m pred svetlometom a kolmej na jeho os (pozri prílohu 6).

6.1.3. Svetlomet musí byť kontrolovaný štandardnou (etalónovou) vláknovou žiarovkou, resp. žiarovkami skonštruovanými pre menovité napätie 12 V, bez výberu žltých filtrov (6), ktoré sa vymenia geometricky rovnakými bezfarebnými filtrami s koeficientom prenosu najmenej 80 %. Počas kontroly svetlometu musí byť napätie na svorkách vláknovej žiarovky regulované tak, aby sa dosiahli tieto charakteristiky:

6.1.4. Rozmery, určujúce polohu vlákna (vláken) a tienidla vnútri štandardnej vláknovej žiarovky, sú uvedené na príslušných údajových listoch v predpise č.37.

6.1.5. Banka štandardnej vláknovej žiarovky musí byť takého optického tvaru a kvality, aby nespôsobovala žiadny odraz alebo lom, ktorý môže nepriaznivo ovplyvniť rozloženie svetla. Dodržanie tejto požiadavky sa musí overiť meraním rozloženia svetla získaného štandardným svetlometom vybaveným štandardnou (etalónovou) vláknovou žiarovkou.

Stretávacie svetlo musí vytvárať dostatočne ostré rozhranie „svetlo – tma“, ktoré umožní uspokojivé nastavenie svetlometu. „Rozhraním svetlo – tma“ musí byť vodorovná priamka na strane opačnej smeru premávky, pre ktorú je svetlomet určený; na druhej strane by malo byť rozhranie vodorovné alebo pod uhlom 15° nad horizontálou.

Svetlomet musí byť nastavený tak, aby:

6.2.1. v prípade svetlometov skonštruovaných pre požiadavky pravostrannej premávky bolo rozhranie „svetlo – tma“ v ľavej polovici meracej steny (7) vodorovné a v prípade svetlometov skonštruovaných pre požiadavky ľavostrannej premávky bolo rozhranie „svetlo – tma“ vodorovné v pravej polovici meracej steny;

6.2.2. táto vodorovná časť rozhrania „svetlo – tma“ bola na meracej stene umiestnená 25 cm pod prienikom vodorovnej roviny prechádzajúcej ohniskom svetlometu (pozri prílohu 6 k tomuto predpisu);

6.2.3. meracia stena je v pozícii vyznačenej v prílohe 6 (8).

Ak je svetlomet takto nastavený a má slúžiť ako stretávacie i diaľkové svetlo, musí spĺňať požiadavky uvedené v bodoch 6.3 a 6.5. Ak má slúžiť prednostne na vyžarovanie stretávacieho svetla, musí spĺňať len požiadavky uvedené v bode 6.3 (9).

V prípade, že takto nastavený svetlomet nespĺňa požiadavky uvedené v bodoch 6.3 a 6.5, jeho nastavenie je možné zmeniť za predpokladu, že os svetla alebo priesečník HV podľa prílohy 6 k tomuto predpisu nie je priečne premiestnený o viac ako 1° (= 44 cm) vpravo alebo vľavo (10). Na uľahčenie nastavenia pomocou rozhrania „svetlo – tma“ môže byť svetlomet čiastočne zatienený, aby bolo rozhranie „svetlo – tma“ ostrejšie.

Ak je svetlomet konštruovaný iba pre vyžarovanie diaľkového svetla, musí byť nastavený tak, aby oblasť maximálneho osvetlenia bola centrovaná do priesečníka priamok hh a vv. Takýto svetlomet musí spĺňať iba požiadavky uvedené v bode 6.5.

6.3. Osvetlenie meracej steny stretávacím svetlom musí spĺňať požiadavky uvedené v tejto tabuľke (11):

Pochopiteľne, ak je svetelný tok štandardnej vláknovej žiarovky použitej pri meraní iný ako 450 lúmenov, je potrebné namerané hodnoty korigovať úmerne hodnotám svetelných tokov. Nesmie dôjsť k žiadnym bočným odchýlkam, ktoré by nepriaznivo ovplyvnili dobrú viditeľnosť v ktorejkoľvek zo zón I, II, III a IV.

Svetlomety skonštruované tak, aby spĺňali požiadavky pravostrannej i ľavostrannej premávky, musia v každej z oboch polôh nastavenia optickej jednotky alebo vláknovej žiarovky spĺňať vyššie uvedené požiadavky pre príslušný smer premávky.

6.4. Hodnoty osvetlenia v zónach „A“ a „B“ uvedené na obrázku P1C v prílohe 6 sa overujú meraním fotometrických hodnôt v bodoch 1 až 8 na uvedenom obrázku; tieto hodnoty musia ležať v nasledujúcich medziach:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lux a

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lux a

0,7 lux ≥ 7 ≥ 0,1 lux a

0,7 lux ≥ 8 ≥ 0,2 lux

Tieto nové hodnoty sa nemusia vyžadovať pre svetlomety, ktoré boli schválené pred dňom nadobudnutia účinnosti doplnku 3 k sérii 01 zmien tohto predpisu (2. decembra 1992) a ani rozšírení takýchto typových schválení.

V prípade svetlometov s nastaviteľným odrážačom sa požiadavky v bodoch 6.2. až 6.4. vzťahujú na každú montážnu polohu v zmysle bodu 2.1. Na overenie sa použije tento postup:

6.5.1. každá z použitých polôh sa vyskúša na skúšobnom goniometri vo vzťahu k priamke spájajúcej stred zdroja svetla s bodom HV ležiacim na meracej stene. Nastaviteľný odrážač sa potom premiestni do takej polohy, aby rozloženie svetla na stene zodpovedalo cieľovým hodnotám predpísaným v bodoch 6.1, 6.2 a/alebo 6.4;

6.5.2. s odrážačom nastaveným podľa bodu 6.5.1 musí svetlomet spĺňať príslušné fotometrické požiadavky uvedené v bodoch 6.2, 6.3 a 6.4;

6.5.3. ďalšie skúšky sa vykonajú po zvislej zmene polohy odrážača z východiskovej polohy pomocou nastavovacieho zariadenia svetlometu o ± 2° alebo do maximálnej polohy, pokiaľ je táto nižšia ako 2°. Po znovunastavení celého svetlometu (napr. pomocou goniometra) do zodpovedajúcej protiľahlej polohy sa kontroluje svetelný výstup v nižšie uvedených smeroch a jeho hodnoty musia ležať v požadovaných toleranciách: stretávacie svetlo: body HV a 75R (resp. 75L); diaľkové svetlo: bod HV (percentom z Emax);

6.5.4. ak žiadateľ uviedol viac ako jednu montážnu polohu, opakuje sa postup stanovený v bodoch 6.5.1 až 6.5.3 pre každú z ďalších polôh;

6.5.5. ak žiadateľ nepožaduje osobitné montážne polohy, svetlomet sa nastaví pre merania uvedené v bodoch 6.2 až 6.4, pričom nastavovacie zariadenie svetlometov bude v strednej polohe. Ďalšie skúšky podľa bodu 6.5.3 sa vykonajú s odrážačom premiestneným nastavovacím zariadením svetlometu do jeho krajných polôh (namiesto ± 2°).

6.6. Osvetlenie meracej steny diaľkovým svetlom sa meria pri tom istom nastavení svetlometu ako pri meraniach podľa bodu 6.3, alebo v prípade svetlometu vyžarujúceho len diaľkové svetlo, podľa posledného odseku bodu 6.2.3. V prípade, že je na vytvorenie diaľkového svetla použitý viac ako jeden svetelný zdroj, maximálna hodnota osvetlenia (Emax) sa stanoví zlúčením ich funkcií.

Osvetlenie vytvárané na stene diaľkovým svetlom musí spĺňať tieto požiadavky:

Bod na priesečníku (HV) čiar hh a vv musí byť situovaný v medziach isoluxy 90 % maximálneho osvetlenia.

Maximálna hodnota nesmie byť nižšia ako 32 lux.

Začínajúc od bodu na priesečníku HV vodorovne vpravo a vľavo nesmie byť osvetlenie menšie ako 16 lux až do vzdialenosti 1,125 m a menšie ako 4 lux až do vzdialenosti 2,25 m. (Ak je svetelný tok štandardnej vláknovej žiarovky použitej na meranie iný ako 700 lúmenov, musia byť merania korigované úmerne pomeru tokov).

6.7. Hodnoty osvetlenia plochy uvedené v bodoch 6.2 a 6.5 sa musia merať fotoelektrickým článkom, ktorého účinná plocha leží vo štvorci o strane 65 mm.

7. HODNOTENIE MIERY OSLNENIA

Hodnotí sa oslnenie spôsobené stretávacím svetlom zo svetlometov (12).

8. ŠTANDARDNÝ SVETLOMET

Svetlomet sa považuje za štandardný svetlomet v prípade, že:

8.1. spĺňa vyššie uvedené požiadavky na schválenie;

8.2. jeho účinný priemer nie je menší ako160 mm;

so štandardnou vláknovou žiarovkou vytvára v rôznych bodoch a v rôznych oblastiach podľa bodu 6.3 osvetlenie, ktoré:

8.3.1. neprekračuje 90 % maximálnych limitov a

8.3.2. najmenej 120 % minimálnych limitov, ktoré predpisuje tabuľka v bode 6.3.

9. ZHODA VÝROBY

9.1. Svetlomety schválené podľa tohto predpisu, musia byť vyrobené tak, aby sa zhodovali s typom schváleným na základe splnenia požiadaviek stanovených v bode 6.

9.2. Na overenie splnenia požiadaviek bodu 9.1 sa musia vykonať vhodné kontroly výroby.

Držiteľ schválenia musí hlavne:

9.3.1. zabezpečiť existenciu postupov účinného riadenia kvality výrobkov;

9.3.2. mať prístup ku kontrolnému vybaveniu nevyhnutnému na overovanie zhody každého schváleného typu;

9.3.3. zabezpečiť, aby sa výsledky skúšok zaznamenávali a aby bola príslušná dokumentácia dostupná počas obdobia, ktoré sa určí po dohode so správnym orgánom;

9.3.4. analyzovať výsledky každého typu skúšky s cieľom overiť a zabezpečiť stálosť vlastností výrobku umožňujúcich zmeny priemyselnej výroby;

9.3.5. zabezpečiť, aby sa pre každý typ výrobku vykonali aspoň skúšky predpísané v prílohe 3 k tomuto predpisu;

9.3.6. zabezpečiť, aby akékoľvek odobraté vzorky vykazujúce nezhodu s príslušným typom skúšky boli dôvodom pre ďalší odber vzoriek a ďalšiu skúšku. Musia sa vykonať všetky potrebné kroky na obnovenie zhody príslušnej výroby.

Príslušný orgán, ktorý schválenie udelil, môže kedykoľvek overiť zhodu kontrolných metód, ktoré sa používajú v každej výrobnej jednotke.

9.4.1. Pri každej kontrole sa poverenému inšpektorovi musia predložiť knihy skúšok a záznamy o kontrole výroby.

9.4.2. Inšpektor môže náhodne odobrať vzorky, ktoré sa preskúšajú v laboratóriu výrobcu. Minimálny počet vzoriek sa môže stanoviť na základe výsledkov vlastných kontrol výrobcu.

9.4.3. Ak sa ukáže, že úroveň kvality je nevyhovujúca, alebo ak sa považuje za nevyhnutné preveriť platnosť skúšok vykonaných na základe uplatňovania bodu 9.4.2, vyberie inšpektor vzorky, ktoré sa zašlú technickej službe vykonávajúcej príslušné skúšky typového schvaľovania na základe kritérií uvedených v prílohe 8.

9.4.4. Príslušný orgán môže vykonať ktorúkoľvek skúšku predpísanú v tomto predpise. Takéto skúšky sa vykonajú na náhodne odobratých vzorkách bez toho, aby sa narušili dodávateľské záväzky výrobcu a v súlade s kritériami prílohy 8.

9.4.5. Príslušný orgán sa snaží dosiahnuť frekvenciu kontrol raz za dva roky. Má však právo ju zmeniť podľa vlastného uváženia a miery jeho dôvery v systémy na zabezpečenie účinných kontrol zhody výroby. V prípade zaznamenania negatívnych výsledkov musí príslušný orgán zabezpečiť vykonanie všetkých potrebných krokov na čo najrýchlejšie opätovné obnovenie zhody výroby.

9.5. Svetlomety so zjavnými nedostatkami sa ignorujú.

9 6. Referenčná značka sa ignoruje.

10. SANKCIE V PRÍPADE NEZHODY VÝROBY

10.1. Schválenie udelené svetlometu na základe tohto predpisu môže byť odňaté, ak nebudú splnené vyššie uvedené požiadavky, alebo ak svetlomet označený schvaľovacou značkou nezodpovedá schválenému typu.

10.2. Ak zmluvná strana dohody, ktorá uplatňuje tento predpis, odoberie schválenie, ktoré predtým udelila, okamžite o tom informuje ostatné zmluvné strany dohody, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára o oznámení zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 1 k tomuto predpisu.

11. ZMENA A ROZŠÍRENIE TYPOVÉHO SCHVÁLENIA SVETLOMETU

Každá zmena typu svetlometu sa oznámi správnemu orgánu, ktorý daný typ svetlometu schválil. Orgán môže potom:

11.1.1. zvážiť, či vykonané zmeny nemôžu mať evidentne nepriaznivý vplyv a či je svetlomet v každom prípade aj naďalej v súlade s požiadavkami, alebo

11.1.2. požadovať ďalší skúšobný protokol od technickej služby zodpovednej za vykonávanie skúšok.

11.2. Potvrdenie alebo zamietnutie typového schválenia so špecifikovaním zmien sa postupom uvedeným v bode 4.1.4 oznámi stranám dohody uplatňujúcim tento predpis.

11.3. Príslušný orgán, ktorý vydáva rozšírenie typového schválenia, priradí každému takémuto rozšíreniu poradové číslo a prostredníctvom formulára oznámenia, ktorý zodpovedá vzoru uvedenému v prílohe 1 k tomuto predpisu, o tom informuje ostatné zmluvné strany dohody z roku 1958 uplatňujúce tento predpis.

11.4. Schválenia udelené pred 18. marcom 1986 ostávajú v platnosti.

12. DEFINITÍVNE ZASTAVENIE VÝROBY

Ak držiteľ typového schválenia úplne zastaví výrobu svetlometu schváleného v súlade s týmto predpisom, informuje o tom orgán, ktorý schválenie udelil. Po doručení príslušného oznámenia o tom uvedený orgán informuje ostatné strany dohody z roku 1958 uplatňujúce tento predpis prostredníctvom formulára o oznámení, ktorého vzor je uvedený v prílohe 1 k tomuto predpisu.

13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH SLUŽIEB ZODPOVEDNÝCH ZA VYKONÁVANIE SCHVAĽOVACÍCH SKÚŠOK A SPRÁVNYCH ORGÁNOV

Zmluvné strany dohody z roku 1958 uplatňujúce tento predpis oznámia sekretariátu Organizácie Spojených národov názvy a adresy technických služieb zodpovedných za vykonávanie schvaľovacích skúšok a názvy a adresy správnych orgánov, ktoré schválenia udeľujú a ktorým sa majú zasielať formuláre potvrdzujúce udelenie, rozšírenie, zamietnutie alebo odňatie typového schválenia, alebo definitívne ukončenie výroby, vydané v iných krajinách.

14. PRECHODNÉ USTANOVENIA

14.1. Šesť mesiacov po dátume nadobudnutia platnosti predpisu č. 112 musia zmluvné strany uplatňujúce tento predpis prestať udeľovať typové schválenia EHK podľa tohto predpisu.

14.2. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis nesmú odmietnuť rozšírenie typového schválenia podľa tejto i ktorejkoľvek z predchádzajúcich sérií zmien k tomuto predpisu.

14.3. Schválenia udelené podľa tohto predpisu pred dátumom nadobudnutia platnosti predpisu č. 112 a všetky rozšírenia schválení vrátane tých, ktoré boli následne rozšírené v zmysle predchádzajúcich sérií zmien, ostávajú v platnosti na neobmedzené obdobie.

14.4. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis musia naďalej udeľovať schválenia pre svetlomety na základe tejto a ktorejkoľvek z predchádzajúcich zmien k tomuto predpisu, ak sú tieto svetlomety určené ako náhradné diely pre vozidlá v prevádzke.

14.5. Po dátume nadobudnutia platnosti predpisu č. 112 nesmie žiadna zmluvná strana uplatňujúca tento predpis zakázať montáž typu svietidla schváleného podľa predpisu č. 112 na vozidlo.

14.6. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis musia naďalej povoľovať montáž svetlometu schváleného podľa tohto predpisu na typ vozidla alebo vozidlo.

14.7. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis musia naďalej povoľovať montáž svetlometu na vozidlo v prevádzke alebo používanie svetlometu schváleného podľa tohto predpisu v znení predchádzajúcich sérií zmien, ak je daný svetlomet určený ako náhradný diel.

(1) Žiadne ustanovenie v tomto predpise nebráni strane dohody uplatňujúcej tento predpis zakázať kombináciu svetlometu s plastickým rozptylovým sklom, typovo schváleného podľa tohto predpisu s mechanickým zariadením na čistenie svetlometu (so stieračmi).

(2) Žiadosť o typové schválenie vláknovej žiarovky: pozri predpis č. 37. „Typ vláknovej žiarovky“ sa nesmie zamieňať s „kategóriou vláknovej žiarovky“. Tento predpis sa týka svetlometov vybavených vláknovými žiarovkami kategórií R2 a/alebo HS1. Tieto kategórie vláknových žiaroviek sa podstatne líšia svojou konštrukciou, a najmä päticou. Nie sú zameniteľné, ale v rovnakej kategórii vláknových žiaroviek je ich väčšinou niekoľko typov.

(3) V prípade svetlometov skonštruovaných pre splnenie požiadaviek premávky len na jednej strane vozovky (buď vpravo, alebo vľavo) sa ďalej odporúča, aby plocha, ktorá môže byť zakrytá, čím sa zníži diskomfort účastníkov v krajine s premávkou na opačnej strane vozovky, bola nezmazateľne vyznačená na prednej strane rozptylového skla. Toto označenie však nie je nevyhnutné, ak je táto plocha celkom zjavná z konštrukcie.

(4) Ak nie je možné rozptylové sklá oddeliť od základného telesa svetlometu, postačuje plocha na rozptylových sklách.

(5) 1 pre Nemecko, 2 pre Francúzsko, 3 pre Taliansko, 4 pre Holandsko, 5 pre Švédsko, 6 pre Belgicko, 7 pre Maďarsko, 8 pre Českú republiku, 9 pre Španielsko, 10 pre Juhosláviu, 11 pre Spojené kráľovstvo, 12 pre Rakúsko, 13 pre Luxembursko, 14 pre Švajčiarsko, 15 (voľné), 16 pre Nórsko, 17 pre Fínsko, 18 pre Dánsko, 19 pre Rumunsko, 20 pre Poľsko, 21 pre Portugalsko, 22 pre Ruskú federáciu, 23 pre Grécko, 24 (voľné), 25 pre Chorvátsko, 26 pre Slovinsko, 27 pre Slovensko, 28 pre Bielorusko, 29 pre Estónsko, 30 – 36 (voľné) a 37 pre Turecko. Nasledujúce čísla sa priradia ďalším krajinám v chronologickom poradí, v ktorom ratifikovali alebo pristúpili k dohode o prijatí jednotných podmienok týkajúcich sa schválenia a vzájomného uznania schválení pre výbavu a súčasti motorových vozidiel a takto priradené čísla oznámi generálny tajomník Organizácie Spojených národov zmluvným stranám dohody.

(6) Tieto filtre sa musia skladať zo všetkých komponentov vrátane rozptylových skiel, ktoré určujú zafarbenie svetla.

(7) Meracia stena musí byť dostatočne veľká, aby umožnila preskúšanie rozhrania „svetlo – tma“ v rozsahu najmenej 5° od čiary vv.

(8) Pokiaľ sa pri svetlomete, konštruovanom len pre splnenie požiadaviek tohto predpisu z hľadiska stretávacieho svetla, odkláňa ohnisková os výrazne od základného smeru lúča, musí byť zaistené priečne nastavenie do takej miery, aby boli čo najlepšie splnené požiadavky pre osvetlenie v bodoch 75 a 50.

(9) Takýto typ svetlometu „stretávacieho svetla“ môže zahrňovať i diaľkové svetlo, pre ktoré nie sú stanovené žiadne špecifikácie.

(10) Medza pre nenastavenie 1° vpravo alebo vľavo nie je nezlučiteľná so zvislým nenastavením. Zvislé nenastavenie je obmedzené iba požiadavkami bodu 6.5.

(11) V prípade osobitných svetlometov pre poľnohospodárske a lesné traktory a iné pomaly sa pohybujúce vozidlá pozri prílohu 2.

(12) Táto požiadavka bude podliehať odporúčaniu v prospech správnych orgánov.

Tento príklad zodpovedá označeniu rozptylového skla z plastového materiálu, použitého v sústave dvoch svetlometov schválených vo Francúzsku (E 2), ktorá sa skladá zo svetlometu vyžarujúceho stretávacie svetlo a konštruovaného pre oba systémy premávky a diaľkové svetlo s maximálnou svietivosťou v rozpätí od x do y cd, ktorý spĺňa požiadavky predpisu č. 1, zmeneného sériou zmien č. 01, a zo svetlometu vyžarujúceho diaľkové svetlo s maximálnou svietivosťou v rozpätí od w do z cd, ktorý spĺňa požiadavky predpisu č. 20, zmeneného sériou zmien č. 02; celková maximálna svietivosť všetkých diaľkových svetiel leží v rozpätí od 86 250 do 101 250 cd.

predné svietidlo do hmly schválené v súlade so sériou zmien č. 02 k predpisu č. 19, ktoré je vybavené plastovým rozptylovým sklom,

PRÍLOHA 7

Požiadavky na svietidlá s rozptylovými sklami z plastového materiálu – skúšanie rozptylových skiel alebo vzoriek materiálu a úplných svietidiel

1. VŠEOBECNÉ ŠPECIFIKÁCIE

1.1. Vzorky dodané v súlade s bodom 2.2.4 tohto predpisu musia vyhovovať ustanoveniam v bodoch 2.1 až 2.5 tejto prílohy.

1.2. Dve vzorky úplných svietidiel dodané podľa bodu 2.2.3 tohto predpisu s rozptylovými sklami z plastového materiálu musia, pokiaľ ide o materiál rozptylových skiel, spĺňať ustanovenia uvedené v bode 2.6 tejto prílohy.

1.3. Vzorky rozptylových skiel z plastového materiálu alebo vzorky materiálu sa spolu s odrážačom, na ktorý sa majú (v prípade potreby) namontovať, musia podrobiť schvaľovacím skúškam v chronologickom poradí podľa tabuľky A uvedenej v dodatku 1 k tejto prílohe.

1.4. Ak však výrobca svietidla môže preukázať, že výrobok už prešiel skúškami stanovenými v bodoch 2.1 – 2.5 tejto prílohy alebo rovnocennými skúškami podľa iného predpisu, tieto skúšky nie je potrebné opakovať; povinné sú len skúšky predpísané v tabuľke B v dodatku 1.

2. SKÚŠKY

2.1. Odolnosť proti tepelným zmenám

2.1.1. Skúšky

Tri nové vzorky (rozptylové sklá) sa podrobia piatim cyklom zmeny teploty a vlhkosti (RH = relatívna vlhkosť) podľa tohto harmonogramu:

3 hodiny pri 40° C ± 2° C a 85 – 95 % RH;

1 hodina pri 23° C ± 5° C a 60 – 75 % RH;

15 hodín pri –30° C ± 2° C;

1 hodina pri 23° C ± 5° C a 60 – 75 % RH;

3 hodiny pri 80° C ± 2° C;

1 hodina pri 23° C ± 5° C a 60 – 75 % RH.

Pred touto skúškou musia byť vzorky najmenej 4 hodiny vystavené teplote 23° C ± 5° C a 60 – 75 % RH.

Poznámka: Časové úseky jednej hodiny pri 23° C ± 5° C zahŕňajú čas prechodu od jednej teploty k druhej nevyhnutný na prevenciu účinkov tepelného nárazu.

2.1.2. Fotometrické merania

2.1.2.1. Metóda

Fotometrické merania sa vykonajú na vzorkách pred a po skúške.

Pri meraní sa použije štandardné svietidlo a meria sa v týchto bodoch:

B 50 L a 50 R v prípade stretávacieho svetla v stretávacom svietidle alebo v stretávacom/diaľkovom svietidle (B 50 R a 50 L v prípade svetlometov určených na ľavostrannú premávku);

Emax v prípade diaľkového svetla v diaľkovom svietidle alebo v stretávacom/diaľkovom svietidle;

2.1.2.2. Výsledky

Rozdiel medzi fotometrickými hodnotami nameranými pri každej vzorke pred a po skúške nesmie presiahnuť 10 % vrátane tolerancií, ktoré vznikajú pri uplatňovaní fotometrického postupu.

2.2. Odolnosť proti atmosférickým a chemickým činiteľom

2.2.1. Odolnosť proti atmosférickým činiteľom

Tri nové vzorky (rozptylové sklá alebo vzorky materiálu) sa vystavia žiareniu zo zdroja so spektrálnym rozložením podobným žiareniu čierneho telesa s teplotou medzi 5 500 K až 6 000 K. Medzi zdroj a vzorky sa umiestnia vhodné filtre, aby sa v maximálne možnej miere obmedzili žiarenia s vlnovými dĺžkami kratšími ako 295 nm a dlhšími ako 2 500 nm. Vzorky musia byť vystavené osvetleniu s výkonom 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 tak dlho, aby prijatá svetelná energia dosiahla hodnotu rovnajúcu sa 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Vo vnútri priestoru musí mať teplota, meraná na čiernom paneli umiestnenom na úrovni vzoriek, hodnotu 50° C ± 5° C. Pre zaistenie riadnej expozície sa musia vzorky otáčať okolo zdroja žiarenia rýchlosťou medzi 1 a 5 1/min. Vzorky sa musia postrekovať destilovanou vodou s vodivosťou nižšou ako 1 mS/m a s teplotou 23° C ± 5° C v týchto intervaloch:

postrek : 5 minút, sušenie : 25 minút.

2.2.2. Odolnosť proti chemickým činiteľom

Po skúške opísanej v predchádzajúcom bode 2.2.1 a po vykonaní merania opísaného v bode 2.2.3.1 tejto prílohy sa vonkajší povrch uvedených troch vzoriek ošetrí postupom opísaným v bode 2.2.2.2 zmesou stanovenou v nasledujúcom bode 2.2.2.1.

2.2.2.1. Skúšobná zmes

Skúšobná zmes sa musí skladať zo 61,5 % n-heptánu, 12,5 % toluénu, 7,5 % etyltetrachloridu, 12,5 % trichloretylénu a 6 % xylénu (ide o objemové %).

2.2.2.2. Nanášanie skúšobnej zmesi

Kus bavlnenej látky (podľa ISO 105) ponorte do zmesi stanovenej v bode 2.2.2.1, aby nasiakol, a do 10 sekúnd ho 10 minút nanášajte na vonkajší povrch vzorky pri tlaku 50 N/cm2 zodpovedajúcom sile 100 N pôsobiacej na skúšobnú plochu 14 × 14 mm.

Počas týchto desiatich minút sa kus látky nechá znova nasiaknuť zmesou tak, aby skladba nanášanej tekutiny bola naďalej totožná s predpísanou skladbou skúšobnej zmesi.

Počas nanášania je dovolené kompenzovať tlak nanášania na vzorku tak, aby sa zabránilo jej popraskaniu.

2.2.2.3. Čistenie

Po ukončení nanášania skúšobnej zmesi sa vzorky osušia na vzduchu a potom sa umyjú roztokom opísaným v bode 2.3. (Odolnosť proti čistiacim prostriedkom) pri teplote 23° C ± 5° C.

Potom sa vzorky starostlivo opláchnu destilovanou vodou s teplotou 23° C ± 5°, ktorá neobsahuje viac ako 0,2 % nečistôt, a vyutierajú dosucha mäkkou handrou.

2.2.3. Výsledky

2.2.3.1. Po skúške odolnosti proti atmosférickým činiteľom musí byť vonkajší povrch vzoriek bez trhlín, škrabancov, deformácií a nesmie sa odlupovať, pričom priemerná hodnota odchýlky prenosu z meraní na týchto troch vzorkách postupom opísaným v doplnku 2 k tejto prílohe nesmie prekročiť hodnotu 0,020 (Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2. Po skúške odolnosti proti chemickým činiteľom nesmú mať vzorky viditeľné stopy chemického poškodenia často spôsobujúceho zmeny rozptylu toku, ktorého priemerná hodnota odchýlky z meraní na týchto troch vzorkách postupom opísaným v doplnku 2 k tejto prílohe, nesmie prekročiť hodnotu 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).

2.3. Odolnosť proti čistiacim prostriedkom a uhľovodíkom

2.3.1. Odolnosť proti čistiacim prostriedkom

Vonkajší povrch troch vzoriek (rozptylové sklá alebo vzorky materiálu) sa ohreje na teplotu 50° C ± 5° C a potom sa ponorí na päť minút do zmesi, udržiavanej na teplote 23° C ± 5° C, zloženej z 99 dielov destilovanej vody obsahujúcej najviac 0,02 % nečistôt a z jedného dielu alkylaryl sulfonátu.

Po skončení skúšky sa vzorky usušia pri teplote 50° C ± 5° C. Povrch vzoriek sa očistí vlhkou handrou.

2.3.2. Odolnosť proti uhľovodíkom

Vonkajší povrch týchto troch vzoriek sa potom jednu minútu zľahka potiera bavlnenou látkou nasiaknutou zmesou, ktorej zloženie tvorí 70 % n-heptánu a 30 % toluénu (objemových %), a potom sa nechá uschnúť na vzduchu.

2.3.3. Výsledky

Po vykonaní uvedených dvoch skúšok nesmie priemerná hodnota odchýlky prenosu z meraní na týchto troch vzorkách postupom opísaným v doplnku 2 k tejto prílohe, prekročiť hodnotu 0,010 (Δtm < 0,010).

2.4. Odolnosť proti mechanickému poškodeniu

2.4.1. Metóda mechanického poškodzovania

Vonkajší povrch troch nových vzoriek (rozptylových skiel) sa podrobí skúške rovnomerného mechanického poškodzovania metódou opísanou v doplnku 3 k tejto prílohe.

2.4.2. Výsledky

Po tejto skúške sa zmerajú odchýlky:

v priepustnosti:

a v rozptyle:

postupom opísaným v doplnku 2 na ploche stanovenej v bode 2.2.4. ohto predpisu. Priemerná hodnota odchýlky z meraní na týchto troch vzorkách musí zodpovedať: (Δ tm ± 0,100); (Δdm ± 0,050).

2.5. Skúška priľnavosti povlakov, ak sú použité

2.5.1. Príprava vzorky

Na ploche s rozmermi 20 mm × 20 mm sa povrch povlaku rozptylového skla nareže žiletkou alebo ihlou na mriežku so štvorcami približne 2 mm × 2 mm. Tlak na žiletku alebo ihlu má byť taký, aby postačoval aspoň na prerezanie povlaku.

2.5.2. Opis skúšky

Použite lepiacu pásku s priľnavosťou 2 N/(cm šírky) ± 20 % meranou za štandardných podmienok stanovených v doplnku 4 k tejto prílohe. Táto lepiaca páska, ktorá musí byť aspoň 25 mm široká, sa najmenej 5 minút pritláča na povrch upravený podľa bodu 2.5.1.

Potom sa koniec lepiacej pásky zaťaží tak, aby sila priľnavosti k želanému povrchu bola v rovnováhe so silou kolmou na tento povrch. V tejto fáze sa páska odtrhne konštantnou rýchlosťou 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3. Výsledky

Na mriežkovej ploche nesmie byť žiadne badateľné poškodenie. Prípustné sú poškodenia v priesečníkoch rezov alebo na okrajoch štvorcov za predpokladu, že poškodená plocha nepresahuje 15 % mriežkovaného povrchu.

2.6. Skúšky úplného svietidla s rozptylovým sklom z plastového materiálu

2.6.1. Odolnosť povrchu rozptylového skla proti mechanickému poškodzovaniu

2.6.1.1. Skúšky

Vzorka rozptylového skla svietidla č. 1 sa podrobí skúške opísanej v bode 2.4.1 tejto prílohy.

2.6.1.2. Výsledky

Výsledky fotometrických meraní svietidla vykonaných v súlade s týmto predpisom nesmú po skúške prekročiť maximálne hodnoty predpísané pre body B 50 L a HV o viac ako 30 % a nesmú byť o viac ako 10 % pod minimálnymi hodnotami predpísanými pre bod 75 R (v prípade svetlometov určených pre ľavostrannú premávku sa berú do úvahy body B 50 R, HV a 75 L).

2.6.2. Skúška priľnavosti povlakov, ak sú použité

Vzorka rozptylového skla svietidla č. 2 sa podrobí skúške opísanej v bode 2.5 tejto prílohy.

3. OVERENIE ZHODY VÝROBY

Sériovo vyrábané svetlomety, pokiaľ ide o materiály použité na výrobu rozptylových skiel, vyhovujú tomuto predpisu, ak:

3.1.1. po skúške odolnosti proti chemickým činiteľom a skúške odolnosti proti čistiacim prostriedkom a uhľovodíkom sa vonkajší povrch vzoriek neodlupuje ani nevykazuje žiadne trhliny alebo deformácie viditeľné voľným okom (pozri body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);

3.1.2. po skúške opísanej v bode 2.6.1.1 sú fotometrické hodnoty v bodoch merania podľa bodu 2.6.1.2 v medziach, ktoré sú v tomto predpise stanovené pre zhodu výroby.

3.2. Ak výsledky skúšok nezodpovedajú požiadavkám, skúšky sa zopakujú na inej vzorke náhodne vybraných svetlometov.

DOPLNOK 1 CHRONOLOGICKÉ PORADIE SCHVAĽOVACÍCH SKÚŠOK A. Skúšky plastových materiálov (rozptylových skiel alebo vzoriek materiálu predložených v zmysle bodu 2.2.4 tohto predpisu). Vzorky skúšky Rozptylové sklá alebo vzorky materiálov rozptylové sklá 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1. Obmedzená fotometria (bod 2.1.2) x x x 1.1.1. Zmena teploty (bod 2.1.1) x x x 1.1.2. Obmedzená fotometria (bod 2.1.2) x x x 1.2.1. Meranie priepustnosti x x x x x x x x x 1.2.2. Meranie rozptylu x x x x x x 1.3. Chemické činitele (bod 2.2.1) x x x 1.3.1. Meranie priepustnosti x x x 1.4. Chemické činitele (bod 2.2.2) x x x 1.4.1. Meranie rozptylu x x x 1.5. Čistiace prostriedky (bod 2.3.1) x x x 1.6. Uhľovodíky (bod 2.3.2) x x x 1.6.1. Meranie priepustnosti x x x 1.7. Poškodenie (bod 2.4.1) x x x 1.7.1. Meranie priepustnosti x x x 1.7.2. Meranie rozptylu x x x 1.8. Priľnavosť (bod 2.5) x B. Skúšky úplných svietidiel (predložených v zmysle bodu 2.2.3 tohto predpisu) Skúšky Úplné svietidlo Vzorka číslo 1 2 2.1. Poškodenie (bod 2.6.1.1) x 2.2. Fotometria (bod 2.6.1.2) x 2.3. Priľnavosť (bod 2.6.2) x

DOPLNOK 2 Metóda merania rozptylu a priepustnosti svetla zariadenie 1. ZARIADENIE (pozri obrázok) Lúč kolimátora K s polovičnou divergenciou je obmedzený clonou DT s otvorom 6 mm, proti ktorému je umiestnený podstavec so vzorkou. Rozptylové achromatická šošovka L2, korigovaná na sférickú aberáciu, spája clonu DT so snímačom R; priemer šošovky L2 musí byť taký, aby neclonil svetlo rozptyľované vzorkou v kuželi s polovičným vrcholovým uhlom . Prstencová clona DD s uhlami a sa umiestni do obrazovej ohniskovej roviny šošovky L2. Nepriepustná stredová časť clony je potrebná na vylúčenie svetla, prichádzajúceho priamo zo zdroja svetla. Stredová časť clony sa musí dať odstrániť tak, aby bolo možné vrátiť ju späť do tej istej polohy. Vzdialenosť L2, DT a ohnisková vzdialenosť F2 (1) šošovky L2 sa musia zvoliť tak, aby obraz DT úplne pokryl snímač R. Keď je počiatočný tok dopadajúceho svetla stanovený na 1 000 jednotiek, absolútna presnosť každého odčítania musí byť lepšia ako 1 jednotka. 2. MERANIA Vykonajú sa tieto odpočty: Odpočet So vzorkou So stredovou časťou DD Stanovená hodnota T1 nie nie dopadajúci tok pri počiatočnom odpočte T2 áno (pred skúškou) nie tok, prepúšťaný pri 24° C novým materiálom T3 áno (po skúške) nie tok, prepúšťaný pri 24° C skúšaným materiálom T4 áno (pred skúškou) áno tok rozptýlený novým materiálom T5 áno (po skúške) áno tok rozptýlený skúšaným materiálom (1) Pre L2 sa odporúča používať ohniskovú vzdialenosť približne 80 mm.

DOPLNOK 3 METÓDA SKÚŠANIA NÁSTREKOM 1. SKÚŠOBNÉ VYBAVENIE 1.1. Striekacia pištoľ Použitá striekacia pištoľ musí byť vybavená tryskou s priemerom 1,3 mm a umožňovať prietok kvapaliny 0,24 ± 0,02 l/min pri pracovnom tlaku 6,0 bar – 0 + 0,5 bar. Za týchto pracovných podmienok musí na povrchu vystavenom poškodzovaniu vo vzdialenosti 380 mm ± 10 mm od trysky vzniknúť vzorka nástreku s priemerom 170 mm ± 50 mm. 1.2. Skúšobná zmes Skúšobná zmes musí byť zložená: z kremičitého piesku tvrdosti 7 podľa Mohrovej stupnice a zrnitosti v rozpätí od 0 do 0,2 mm s takmer normálnym rozdelením a s uhľovým činiteľom 1,8 až 2; z vody s tvrdosťou nepresahujúcou 205 g/m3 pre zmes obsahujúcu 25 g piesku na liter vody. 2. SKÚŠKA Vonkajší povrch rozptylových skiel svietidla sa vystaví prúdu piesku podľa uvedeného opisu jeden alebo viackrát. Prúd musí striekať takmer kolmo na skúšaný povrch. Poškodenie sa kontroluje pomocou jedného alebo viacerých referenčných vzoriek skla, umiestnených v blízkosti skúšaných rozptylových skiel. Zmes sa strieka dovtedy, kým odchýlka v rozptyle svetla na vzorke alebo vzorkách meraných metódou opísanou v doplnku 2 nedosiahne hodnotu: Na overenie, či bol celý skúšaný povrch poškodený rovnomerne, sa použije niekoľko referenčných vzoriek.