SK Úradný vestník Európskej únie L 330/26

Predpis Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK/OSN) č. 26 – Jednotné ustanovenia pre homologizáciu vozidiel z hľadiska ich vonkajších výčnelkov

1. ROZSAH PLATNOSTI A ÚČEL

1.1. Tento predpis platí pre vonkajšie výčnelky vozidiel kategórie M1 (1). Neplatí pre vonkajšie spätné zrkadlá alebo na guľu vlečných zariadení.

1.2. Účelom tohto predpisu je znížiť riziko alebo závažnosť zranenia osôb, ktoré narazia na karosériu, alebo ktoré prídu do styku s karosériou. Toto platí v prípade, že vozidlo stojí, ako aj v prípade, že sa pohybuje.

2. VYMEDZENIE POJMOV

Na účely tohto predpisu:

2.1. „Homologizácia vozidla“ znamená schválenie typu vozidla z hľadiska jeho vonkajších výčnelkov.

2.2. „Typ vozidla“ znamená kategóriu motorových vozidiel, ktoré sa neodlišujú v takých podstatných znakoch, ako sú tvaryvonkajšieho povrchu alebomateriály, z ktorých je tentopovrch zhotovený.

2.3. „Vonkajší povrch“ znamená vonkajšok vozidla vrátane kapoty, veka batožinového priestoru, dverí, blatníkov, strechy, svietidiel a svetelných signalizačných zariadení a viditeľných výstužných komponentov.

2.4. „Podlahová čiara“ znamená čiaru určenú takto:

Okolo zaťaženého vozidla sa postupne umiestňuje kužeľ so zvislou osou, ktorej výška nie je definovaná, a s polovičným vrcholovým uhlom 30° tak, že sa trvalo a pokiaľ možno čo najnižšie dotýka vonkajšieho povrchu vozidla. Podlahová čiara je geometrická stopa týchto bodov dotyku. Pri stanovení podlahovej čiary sa neberú do úvahy ani podpery pre zdvihák ani výfukové potrubie a kolesá. Predpokladá sa, že vybrania podbehov kolies sú vyplnené imaginárnym povrchom tvoriacim plynulé pokračovanie vonkajšieho okolitého povrchu. Nárazníky na obidvoch koncoch vozidla sa pri určovaní podlahovej čiary zohľadňujú. V závislosti od konkrétneho vozidla sa stopa podlahovej čiary môže objaviť na okraji nárazníkovej sekcie alebo pri paneli karosérie pod nárazníkom. Ak sa súčasne objavia dva body dotyku alebo viac bodov dotyku, na určenie podlahovej čiary sa použije nižší bod dotyku.

2.5. „Polomer zakrivenia“ znamená polomer oblúka kružnice, ktorý sa čo najtesnejšie približuje k zaoblenému tvaru uvažovaného komponentu.

2.6. „Zaťažené vozidlo“ znamená vozidlo naložené až na maximálnu povolenú technickú hmotnosť. Vozidlá vybavené hydrovzduchovými, hydraulickými alebo vzduchovými závesmi aleboautomatickým vyvažovacím zariadenímpodľa zaťaženia musia byť testovanépri najnepriaznivejších podmienkach normálnej jazdy vozidla udanýchvýrobcom.

„krajná vonkajšia hrana“ vozidla znamená, vzhľadom na bočné stenyvozidla, rovinu rovnobežnú so strednou pozdĺžnou rovinou vozidla zhodnú s jeho vonkajšou bočnou hranou avzhľadom na predok a zadok vozidla, kolmú priečnu rovinu vozidla zhodujúcu sa s jehovonkajšími prednými a zadnými hranami, bez ohľadu na výčnelky:

2.7.1. pneumatík v blízkosti ich bodov dotyku so zemou a spojov pre meradlá tlaku pneumatík;

2.7.2. všetkých protišmykových zariadení, ktoré sa môžu namontovať na kolesách;

2.7.3. spätných zrkadiel;

2.7.4. bočných smerových svetiel, koncových obrysových svetiel, predných a zadných polohových (bočných) svetiel a parkovacích svetiel;

2.7.5. častí inštalovaných na nárazníkoch, vlečných zariadení a trubiek výfuku, vo vzťahu k prednému a zadnému koncu.

2.8. „veľkosť výčnelku“ komponentu namontovaného na diel znamená veľkosť určenú metódou opísanou v bode 2 prílohy 3 tohto predpisu.

2.9. „Menovitá čiara dielu“ znamená čiaru prechádzajúcu dvoma bodmi dané polohou stredu rozsahu, keď sa povrch dotýka súčasti prvý a posledný krát počas meracieho postupu opísaného v bodu 2.2 prílohy 3 k tomuto predpisu.

3. ŽIADOSŤ O HOMOLOGIZÁCIU

Žiadosť o homologizáciu typu vozidlavzhľadom navonkajšie výčnelky.

3.1.1. Žiadosť o homologizáciu typu vozidlavzhľadom na vonkajšie výčnelkypredkladá výrobca vozidla alebo jeho splnomocnený zástupca.

Žiadosť sprevádzajú tieto dokumenty v troch vyhotoveniach:

3.1.2.1. fotografie vozidlaspredu, zozadu a z bokunasnímané pod uhlom 30° až 45° k zvislej pozdĺžnej rovine vozidla;

3.1.2.2. veľkosťové výkresy nárazníkov a, ak je to vhodné;

3.1.2.3. výkresy niektorých vonkajších výčnelkov a prípadne výkresy niektorých úsekov vonkajšieho povrchu uvedených v bodu 6.9.1.

3.1.3. Vozidlo predstavujúce typ vozidla, ktorý má byť homologizovaný, sa predkladá technickej službe zodpovednej za vykonávanie homologizačných skúšok. Na žiadosť uvedenej technickej služby sa tiež predkladajú niektoré komponenty a niektoré vzorky použitého materiálu.

Žiadosť o typovú homologizáciu v súvislosti s nosičmi batožiny, nosičmi lyží alebo rádiovými prijímacími alebo vysielacími anténami považovanými za samostatné technické jednotky.

3.2.1. Žiadosť o typovú homologizáciu v súvislosti s nosičmi batožiny, nosičmi lyží alebo rádiovými prijímacími alebo vysielacími anténami považovanými za samostatné technické jednotky predkladá výrobca vozidla alebo výrobca uvedených samostatných technických jednotiek alebo ich splnomocnený zástupca.

Žiadosť pre každý typ ktoréhokoľvek zariadenia uvedeného v bode 3.2.1 sprevádzajú:

3.2.2.1. tri vyhotovenia dokumentácie udávajúcej technické vlastnosti samostatnej technickej jednotky a návody na montáž dodávané s každou predanou samostatnou technickou jednotkou;

3.2.2.2. vzorka typu samostatnej technickej jednotky. Zodpovedný orgán môže požiadať o ďalšiu vzorku, ak to bude považovať za potrebné.

4. HOMOLOGIZÁCIA

Homologizácia typu vozidla v súvislosti s jeho vonkajšími výčnelkami.

4.1.1. Ak typ vozidla predložený na homologizáciu spĺňa podľa tohto predpisu požiadavky odsekov 5 a 6, homologizácia tohto typu vozidla sa udelí.

4.1.2. Každému homologizovanému typu sa pridelí homologizačné číslo. Jeho prvé dve číslice (v súčasnosti 02, čo zodpovedá číslu 02 sérií zmien a doplnení, ktoré nadobudli účinnosť 13. decembra 1996) označujú číslo zmien a doplnení zahŕňajúcich posledné väčšie technické zmeny a doplnenia vykonané v nariadení v čase vydania tejto homologizácie. Tá istá zmluvná strana nemôže prideliť toto číslo inému typu vozidla.

4.1.3. Oznámenie o schválení alebo rozšírení alebo odmietnutí alebo odobratí homologizácie alebo o trvalo ukončenej výrobe typu vozidla sa podľa tohto predpisu pošle stranám dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis prostredníctvom formulára o oznámení zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 1 k tomuto nariadeniu.

Každé vozidlo zodpovedajúce typu vozidiel homologizovanému sa podľa tohto predpisu zreteľne a na ľahko dostupnom mieste špecifikovanom vo schvaľovacom formulári opatrí medzinárodnou homologizačnou značkou, ktorá pozostáva z:

4.1.4.1. kruhu okolo písmena „E“, po ktorom nasleduje rozlišovacie číslo krajiny, ktorá udelila homologizáciu;

4.1.4.2. čísla tohto predpisu, po ktorom nasleduje písmeno „R“, pomlčka a homologizačné číslo vpravo od kruhu uvedeného v bodu 4.1.4.1.

4.1.5. Ak vozidlo zodpovedá typu vozidiel homologizovanému podľa jedného alebo viac iných nariadení pripojených k tejto dohode v krajine, ktorá udelila homologizáciu podľa tohto predpisu, symbol uvedený v bodu 4.1.4.1 sa nemusí opakovať; v takom prípade sa dodatočné čísla a symboly všetkých nariadení, na základe ktorých bola homologizácia udelená v krajine, ktorá udelila homologizáciu podľa tohto nariadenia, umiestni do vertikálnych stĺpcov vpravo od symbolu uvedeného v bodu 4.1.4.1.

4.1.6. Homologizačná značka je zreteľne čitateľná a nezmazateľná.

4.1.7. Homologizačná značka sa umiestni v blízkosti alebo na tabuľke s údajmi o vozidle, ktorú pripevnil výrobca.

4.1.8. V prílohe 2 k tomuto nariadeniu sú uvedené príklady usporiadania homologizačných značiek.

4.1.9. Príslušný orgán pred udelením homologizácie preverí existenciu dostačujúcich opatrení na zabezpečenie efektívnej kontroly zhody výroby.

Homologizácia v súvislosti s nosičmi batožiny, nosičmi lyží alebo rádiovými prijímacími alebo vysielacími anténami považovanými za samostatné technické jednotky.

4.2.1. Ak typ samostatnej technickej jednotky predloženej na homologizácia spĺňa podľa tohto nariadenia požiadavky odsekov 6.16, 6.17 a 6.18, udelí sa homologizácia tohto typu samostatnej technickej jednotky.

4.2.2. Každému homologizovanému typu samostatnej technickej jednotky sa pridelí homologizačné číslo. Jeho prvé dve číslice (v súčasnosti 02, čo zodpovedá číslu 02 zmien a doplnení, ktoré nadobudli účinnosť 13. decembra 1996) označujú číslo zmien a doplnení zahŕňajúcich posledné väčšie technické zmeny a doplnenia vykonané v predpise v čase vydania tejto homologizácie. Tá istá zmluvná strana nemôže prideliť toto číslo inému typu samostatnej technickej jednotky.

4.2.3. Oznámenie o schválení alebo rozšírení alebo odmietnutí alebo odobratí homologizácie alebo o trvalo ukončenej výrobe typu samostatnej technickej jednotky podľa tohto predpisu sa pošle stranám dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú teoto predpis prostredníctvom formulára o oznámení zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 4 k tomuto nariadeniu.

Každá samostatná technická jednotka zodpovedajúca typu homologizovanému podľa tohto predpisu sa zreteľne a na ľahko dostupnom mieste špecifikovanom vo schvaľovacom formulári opatrí medzinárodnou homologizačnou značkou, ktorá pozostáva z:

4.2.4.1. kruhu okolo písmena „E“, po ktorom nasleduje rozlišovacie číslo krajiny, ktorá homologizáciu udelila (2);

4.2.4.2. čísla tohto predpisu, po ktorom nasleduje písmeno „R“, pomlčka a homologizačné číslo vpravo od kruhu uvedeného v bodu 4.2.4.1.

4.2.5. Homologizačná značka je zreteľne čitateľná a nezmazateľná.

4.2.6. Homologizačná značka sa umiestni v blízkosti alebo na tabuľke s údajmi o vozidle, ktorú pripevnil výrobca.

4.2.7. V prílohe 2 k tomuto nariadeniu sú uvedené príklady usporiadania homologizačných značiek.

4.2.8. Príslušný orgán pred udelením homologizácie preverí existenciu dostačujúcich opatrení na zabezpečenie efektívnej kontroly zhody výroby.

5. VŠEOBECNÉ ŠPECIFIKÁCIE

Ustanovenia tohto predpisu sa nevzťahujú na tie časti vonkajšieho povrchu, ktoré sú pri naloženom vozidle, všetky dvere, okná a prístupové veká atď. zatvorené buď:

5.1.1. vo výške viac ako 2 metre, alebo

5.1.2. pod čiarou podlahy, alebo

5.1.3. vo svojom statickom stave, ako aj pri používaní umiestnené tak, že sa ich nemôže dotýkať guľa s priemerom 100 mm.

5.2. Vonkajší povrch vozidla nemá vykazovať žiadne von nasmerované zahrotené alebo ostré časti, ani výčnelky takého tvaru, veľkosti, smeru alebo tvrdosti, ktoré by mohli zvýšiť riziko alebo závažnosť telesného poranenia osoby pri náraze karosérie alebo, keď sa v prípade kolízie telo šmýka.

5.3. Vonkajší povrch vozidla sa nevyznačuje žiadnymi von nasmerovanými časťami, ktoré by mohli zachytiť chodcov, cyklistov alebo motocyklistov.

5.4. Žiadna vyčnievajúca časť vonkajšieho povrchu nemá polomer zakrivenia menší ako 2,5 mm. Táto požiadavka sa nevzťahuje na časti vonkajšieho povrchu, ktoré vyčnievajú menej ako 5 mm, ale rohy takýchto častí smerujúce dozadu sú zaoblené s výnimkou prípadov, keď takáto časť vyčnieva menej ako 1,5 mm.

5.5. Vyčnievajúce časti vonkajšieho povrchu zhotovené z materiálu s tvrdosťou nepresahujúcou 60 stupňov shore A môžu mať polomer zakrivenia menší ako 2,5 mm.

Meranie tvrdosti sa vykonáva s komponentom inštalovaným vo vozidle. Ak nie je možné vykonať meranie tvrdosti podľa postupu Shore A, na ohodnotenie sa použijú porovnateľné merania.

5.6. Ustanovenia odsekov 5.1 až 5.5 sa uplatňujú navyše k osobitným špecifikáciám nasledujúceho bodu 6 s výnimkou prípadov, keď tieto osobitné špecifikácie výslovne ustanovujú inak.

6. ZVLÁŠTNE ŠPECIFIKÁCIE

6.1. Ozdobné predmety

6.1.1. Pridané ozdobné predmety, ktoré vyčnievajú viac ako 10 mm zo svojho držiaka, sa zasúvajú, oddeľujú alebo ohýbajú pod účinkom sily 10 daN pôsobiacej v ich najviac vyčnievajúcom bode v ľubovoľnom smere v rovine približne rovnobežnej s povrchom, na ktorom sú namontované. Tieto ustanovenia sa nevzťahujú na ozdobné predmety na mrežiach chladiča, na ktoré sa vzťahujú len všeobecné požiadavky bodu 5. Na vynaloženie sily 10 daN sa použije piest s plochým koncom a priemerom najviac 50 mm. Ak to nie je možné, použije sa ekvivalentná metóda. Po zasunutí, oddelení alebo ohnutí ozdobných predmetov zvyšné výčnelky nevyčnievajú viac ako 10 mm. Tieto výčnelky každopádne vyhovujú ustanoveniam bodu 5.2. Ak je ozdobný predmet inštalovaný na nejakom podklade, tento podklad sa považuje za patriaci k ozdobnému predmetu a nie k nosnej ploche.

6.1.2. Ochranné pásy a štíty na vonkajšom povrchu nepodliehajú požiadavkám bodu 6.1.1; sú však pevne prichytené k vozidlu.

6.2. Svetlomety

6.2.1. Vyčnievajúce štítky a obruby na svetlometoch sú povolené za predpokladu, že ich výčnelky zmerané od vonkajšej priehľadnej plochy svetlometu, nepresiahnu 30 mm a ich polomer zakrivenia je najmenej 2,5 mm po celej ploche. V prípade svetlometu namontovaného za dodatočnou priehľadnou plochou sa výčnelok meria od najkrajnejšieho priehľadnej plochy. Vyčnievania sa určujú na základe metódy opísanej v bodu 3 prílohy 3 k tomuto predpisu.

6.2.2. Zasúvateľné svetlomety vyhovujú ustanoveniami bodu 6.2.1 tak v prevádzkovej aj skrytej polohe.

6.2.3. Ustanovenia bodu 6.2.1 sa nevzťahujú na svetlomety, ktoré sú zapustené do karosérie, alebo ktoré sú karosériou „prekryté“, ak karoséria spĺňa požiadavky bodu 6.9.1.

6.3. Mriežky a medzery

6.3.1. Požiadavky bodu 5.4 neplatia pre medzery medzi pevnými alebo pohyblivými prvkami, vrátane prvkov, ktoré sú súčasťou mriežok pre vstup alebo výstup vzduchu a ochranných mriežok chladiča, za predpokladu, že vzdialenosť medziza sebou nasledujúcimiprvkami nepresahuje 40 mm, a za predpokladu, že mriežky a medzery majú funkčný účel. Pre medzery medzi 40 mm a 25 mm, musia byť polomery zakrivenia 1 mm alebo viac. Ak je však vzdialenosť medzi dvoma po sebe idúcimi prvkami rovná alebo menšia ako 25 mm, polomery zakrivenia vonkajších plôch prvkov sú najmenej 0,5 mm. Vzdialenosť medzi dvoma po sebe idúcimi prvkami mriežok a medzier sa určuje podľa metódy opísanej v bodu 4 prílohy 3 tohto predpisu.

6.3.2. Spojenie čelnej a bočnej plochy každého prvku mriežky alebo medzery má byť zaoblené.

6.4. Stierače predného skla

6.4.1. Stierače predného skla sú namontované tak, že hriadeľ stierača je vybavený ochranným puzdrom, ktorého polomer zakrivenia spĺňa požiadavky bodu 5.4 a plocha jeho koncového povrchu je minimálne 150 mm2. V prípade zaoblených krytov ich minimálna vyčnievajúca plocha je 150 mm2, keď je meraná nie viac ako 6,5 mm od najviac vyčnievajúceho bodu. Tieto požiadavky spĺňajú aj stierače zadného skla a stierače svetlometov.

6.4.2. Bod 5.4 neplatí pre stieracie lišty alebo pre ktorékoľvek nosné diely stieračov. Tieto jednotky sú však zhotovené tak, že nemajú žiadne ostré, zahrotené či rezné časti.

6.5. Nárazníky

6.5.1. Konce nárazníkov musia byť otočené do vnútra k vonkajšiemu povrchu, aby sa minimalizovalo riziko zachytenia. Táto požiadavka sa považuje za splnenú, ak je nárazník buď zapustený do karosérie alebo integrovaný s karosériou, alebo koniec nárazníka je otočený tak, že nie je možné dotknúť sa ho guľou s priemerom 100 mm, a medzera medzi koncom nárazníka a okolitou časťou karosérie nepresahuje 20 mm.

6.5.2. Ak je obrys nárazníka, ktorý zodpovedá vonkajšiemu obrysu vertikálneho výčnelku vozidla, na pevnom povrchu, má tento povrch minimálny polomer zakrivenia 5 mm vo všetkých bodoch ležiacich od obrysovej čiary do 20 mm smerom dovnútra a minimálny polomer zakrivenia 2,5 mm vo všetkých ostatných prípadoch. Toto ustanovenie platí pre tú časť zóny ležiacej do 20 mm smerom dovnútra od obrysovej čiary, ktorá je umiestnená medzi a pred (alebo vzadu v prípade zadného nárazníka) dotykovými bodmi s obrysovou čiarou dvoch vertikálnych rovín, z ktorých každá zviera s pozdĺžnou rovinou súmernosti vozidla uhol 15° (pozri obr. 1).

6.5.3. Požiadavky bodu 6.5.2 sa nevzťahujú na časti umiestnené na nárazníku alebo časti nárazníka alebo sú vložené do nárazníka, ktoré vyčnievajú menej ako 5 mm, s osobitným ohľadom na kryt spojov a trysky ostrekovačov svetlometov; no rohy takýchto častí otočené smerom von nesmú mať ostré hrany, okrem prípadov, keď takéto časti vyčnievajú menej ako 1,5 mm.

6.6. Kľučky, závesy a tlačidlá zámkov dverí, veká batožinových priestorov a kapôt; hrdlá a viečka palivových nádrží

6.6.1. Výčnelok nesmie presahovať 40 mm v prípade kľučiek dverí alebo kľučiek batožinových priestorov a 30 mm vo všetkých ostatných prípadoch.

Ak sa kľučky bočných dverí otáčajú pri otváraní, majú spĺňať jednu alebo ďalšiu z týchto požiadaviek:

6.6.2.1. V prípade kľučiek, ktoré sa otáčajú rovnobežne s rovinou dverí, má otvorený koniec kľučiek smerovať dozadu. Koniec takýchto kľučiek má byť otočený späť smerom k rovine dverí a inštalovaný do ochrannej obruby alebo musí byť zapustený. Otvorený koniec je otočený buď dozadu alebo dolu.

6.6.2.2. Kľučky, ktoré sa otáčajú von ktorýmkoľvek smerom, ktorý nie je rovnobežný s rovinou dverí majú byť, ak sú v uzavretej polohe obklopené ochranným prvkom alebo byť zapustené.

Napriek tomu kľučky, ktoré nespĺňajú túto poslednú podmienku, môžu byť napriek tomu schválené, ak:

(a) majú samostatný vratný mechanizmus,

(b) ak vratný mechanizmus zlyhá, nemôžu vyčnievať viac ako 15 mm,

(c) v takejto otvorenej polohe vyhovujú ustanoveniam bodu 5.4, a

(d) plocha ich koncového povrchu meraná nie viac ako 6,5 mm od najviac vyčnievajúceho bodu je najmenej 150 mm2.

6.7. Kolesá, matice kolies, kryty hláv a disky kolies.

6.7.1. Požiadavky bodu 5.4 sa neuplatňujú.

6.7.2. Kolesá, matice kolies, kryty hláv a disky kolies nemajú vykazovať žiadne zahrotené alebo ostré výčnelky, ktoré siahajú za vonkajšiu rovinu ráfiku kolesa. Krídlové matice nie sú povolené.

6.7.3. Keď sa vozidlo pohybuje po priamej čiare, nevyčnieva žiadna časť kolies iná ako pneumatiky nachádzajúca sa nad horizontálnou rovinou prechádzajúcou cez ich osi otáčania za vertikálny priemet vonkajšieho povrchu alebo konštrukcie v horizontálnej rovine. No v prípade, ak je to odôvodnené prevádzkovými požiadavkami, môžu disky kolies, ktoré kryjú koleso a kryty hláv, vyčnievať za vertikálny priemet vonkajšieho povrchu alebo konštrukcie za podmienky, že priemer zakrivenia povrchu vyčnievajúcej časti je najmenej 300 mm a že výčnelok za vertikálny priemet vonkajšieho povrchu alebo konštrukcie v žiadnom prípade nepresahuje 30 mm.

6.8. Hrany plechov

6.8.1. Hrany plechov, ako sú hrany odkvapov a koľajničiek posuvných dverí sú povolené, len pokiaľ sú ohnuté alebo vybavené krytom spĺňajúcim požiadavky tohto predpisu, ktoré sa naň vzťahuje. Nechránená hrana sa považuje za zahnutú smerom späť, ak je zahnutá smerom späť približne o uhol 80°, alebo ak je voči karosérii zahnutá takým spôsobom, že sa ich nemožno dotýkať guľou s priemerom 100 mm.

6.9. Panely karosérie

6.9.1. Záhyby na paneloch karosérie môžu mať polomer zakrivenia menší ako 2,5 mm za predpokladu, že tento polomer nie je menší ako jedna desatina výšky „H“ výčnelku meraného podľa metódy opísanej v bodu 1 prílohy 3.

6.10. Bočné vzduchové alebo dažďové deflektory.

6.10.1. Bočné deflektory majú na hranách, ktoré môžu smerovať von, polomer zakrivenia najmenej 1 mm.

6.11. Podpery zdviháku a výfukové potrubia

6.11.1. Podpery zdviháku a výfukové potrubia nesmú vyčnievať viac ako 10 mm za zvislý priemet podlahovej čiary ležiacej priamo nad nimi. V rámci výnimky z tejto požiadavky môže výfukové potrubie vyčnievať viac ako 10 mm za zvislým priemetom podlahovej čiary, pokiaľ sa končí zaoblenými hranami, pričom minimálny polomer zakrivenia je 2,5 mm.

6.12. Klapky otvorov pre vstup a výstup vzduchu.

6.12.1. Klapky otvorov pre vstup a výstup vzduchu majú spĺňať požiadavky odsekov 5.2, 5.3 a 5.4 vo všetkých polohách používania.

6.13. Strecha

6.13.1. Otváracie strechy sa uvažujú len v uzavretej polohe.

Kabriolety sa skúmajú so sklápacou strechou tak vo zdvihnutej i v spustenej polohe.

6.13.2.1. V prípade spustenej sklápacej strechy sa nevykoná žiadna skúška vnútri imaginárneho povrchu tvoreného sklápacou strechou, keď je vo zdvihnutej polohe.

6.13.2.2. Ak je vozidlo štandardne vybavené krytom pre spriahnutie sklápacej strechy, keď je táto sklopená, skúška sa robí s krytom v jeho funkčnej polohe.

6.14. Okná

Okná, ktoré sa otvárajú smerom von z vonkajšieho povrchu vozidla vyhovujú vo všetkých používaných polohách týmto ustanoveniam:

6.14.1.1. žiadna nechránená hrana nesmeruje dopredu;

6.14.1.2. žiadna časť okna nesmie vyčnievať zanajviac prečnievajúcu vonkajšiuhranu vozidla.

6.15. Konzoly tabuľky poznávacej značky

6.15.1. Nosné konzoly, ktoré poskytol výrobca vozidla pre tabuľky poznávacej značky, spĺňajú požiadavky bodu 5.4 tohto predpisu, ak sa ich je možné doknúť guľou s priemerom 100 mm, keď je registračná tabuľka inštalovaná v súlade s odporúčaniami výrobcu vozidla.

6.16. Nosiče batožiny a lyží

6.16.1. Nosiče batožiny a lyží majú byť pripevnené k vozidlu tak, aby aspoň v jednom smere existovalo formované stykové spojenie tak, aby bol umožnený prenos horizontálnych, pozdĺžnych a priečnych síl, ktoré sa minimálne rovnajú vertikálnej nosnosti nosiča špecifikovanej jeho výrobcom. Na skúšanie nosiča batožiny a lyží pripevneným k vozidlu v súlade s pokynmi výrobcu sa nesmie skúšacie zaťaženie aplikovať iba v jednom bode.

6.16.2. Povrchy, ktorých sa po inštalovaní nosiča môže dotknúť guľa s priemerom 165 mm, nesmú mať časti s polomerom zakrivenia menším ako 2,5 mm, pokiaľ sa nemôžu uplatňovať ustanovenia bodu 6.3.

6.16.3. Upevňovacie prvky, ako sú skrutky, ktoré sa uťahujú alebo uvoľňujú bez náradia. nemajú vyčnievať viac ako 40 mm za povrchy uvedené v bode 6.16.2, pričom sa výčnelok určuje podľa metódy uvedenej v bode 2 prílohy 3, ale s použitím gule s priemerom 165 mm v tých prípadoch, keď sa používa metóda uvedená v bode 2.2 tejto prílohy.

6.17. Antény na rádiový príjem a vysielanie

6.17.1. Antény na rádiový príjem a vysielanie majú byť na vozidle namontované takým spôsobom, že ak je ich neupevnený koniec nižšie ako 2 m od povrchu cesty v akejkoľvek polohe používania špecifikovanej výrobcom antény, má byť vnútri zóny ohraničenej vertikálnymi rovinami, ktoré sú 10 cm dovnútra od najvonkajšieho okraja vozidla definovanej v bode 2.7.

6.17.2. Okrem toho, antény musia byť namontované na vozidle tak, a v prípade potreby sú ich neupevnené konce obmedzené tak, aby žiadna časť antény nepresahovala za krajnú vonkajšiu hranu vozidla definovanú v bodu 2.7.

6.17.3. Tyče antén môžu mať polomer zakrivenia menej ako 2,5 mm. Neupevnené konce majú byť vybavené krytmi s fixnými hlavicami, ktorých polomery zakrivenia sú najmenej 2,5 mm.

6.17.4. Základne antén nemajú vyčnievať viac ako 30 mm, keď sa výčnelok určuje podľa postupu opísaného v bode 2 prílohy 3. No v prípade antén so zosilňovačmi zabudovanými v základni, môžu tieto základne prečnievať do 40 mm.

6.18. Pokyny k zostaveniu

6.18.1. Nosiče batožiny, lyží a rádiové antény na rádiový príjem a vysielanie, ktoré boli homologizované ako samostatné technické jednotky, sa nemôžu ponúkať na predaj, predávať alebo kupovať, pokiaľ nie sú sprevádzané pokynmi na ich zostavenie. Pokyny k zostaveniu majú obsahovať dostatočné informácie umožňujúce montáž homologizovaných komponentov na vozidlo spôsobom, ktorý vyhovuje príslušným ustanoveniam odsekov 5 a 6. Musia byť označené najmä používané polohy pre teleskopické antény.

7. ZMENA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍRENIE HOMOLOGIZÁCIE

Akákoľvek zmena typu vozidla sa oznámi správnemu oddeleniu, ktoré udelilo homologizáciu na daný typ vozidla. Toto oddelenie potom môže:

7.1.1. buď usúdiť, že uskutočnené zmeny zrejme nebudú mať badateľný nepriaznivý účinok,

7.1.2. alebo požiadať technickú službu vykonávajúcu skúšky, aby vypracovala ďalšiu správu o skúške.

7.2. Potvrdenie homologizácie spolu s opisom zmien alebo odmietnutie homologizácie sa oznámi postupom špecifikovaným v bode 4.3 stranám dohody, ktoré uplatňujú tento predpis.

7.3. Príslušný orgán vydávajúci rozšírenie homologizácie pridelí takému rozšíreniu poradové číslo a informuje o tom ostatné strany dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára o oznámení zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 1 k tomuto predpisu.

8. ZHODA VÝROBY

8.1. Vozidlo (samostatná technická jednotka) homologizované podľa tohto predpisu je vyrobené tak, aby zodpovedalo homologizovanému typu splnením požiadaviek uvedených v odsekoch 5 a 6.

8.2. S cieľom overiť, či sú splnené požiadavky bodu 8.1, sa vykonajú náležité kontroly výroby.

Držiteľ homologizácie je povinný najmä:

8.3.1. zabezpečiť existenciu postupov na efektívnu kontrolu kvality výrobkov;

8.3.2. mať prístup ku kontrolnému zariadeniu nevyhnutnému na overenie zhody každého homologizovaného typu;

8.3.3. zabezpečiť, aby sa zaznamenali údaje o výsledkoch skúšky a aby súvisiace dokumenty zostali dostupné počas obdobia, ktoré sa určí v súlade so správnym orgánom;

8.3.4. analyzovať výsledky každého typu skúšky s cieľom preveriť a zabezpečiť stále vlastnosti výrobkov s prihliadnutím na odchýlky v priemyselnej výrobe;

8.3.5. zabezpečiť, aby sa pre každý typ výrobku vykonali aspoň skúšky určené v prílohe 3 k tomuto predpisu;

8.3.6. zabezpečiť, aby každý odber vzoriek alebo skúšobných kusov, ktorý svedčí o nedodržaní zhody s typom uvažovanej skúšky, dal podnet pre ďalší odber a ďalšiu skúšku. Je nutné urobiť všetky kroky potrebné na obnovenie zhody príslušnej výroby.

Príslušný orgán, ktorý udelil typovú homologizáciu, môže kedykoľvek preveriť zhodu kontrolných metód uplatňovaných na každú výrobnú jednotku.

8.4.1. Pri každej inšpekcii sa inšpektorovi musia predkladať knihy skúšok a prevádzkové záznamy.

8.4.2. Inšpektor môže urobiť náhodný odber vzoriek, ktoré sa preskúšajú v laboratóriu výrobcu. Minimálny počet vzoriek sa môže určiť podľa výsledkov vlastných overovaní vykonaných výrobcom.

8.4.3. Ak sa ukáže, že úroveň kvality je nevyhovujúca, alebo ak sa považuje za nevyhnutné preveriť platnosť skúšok vykonaných na základe uplatňovania bodu 8.4.2, môže inšpektor vybrať vzorky na zaslanie technickej službe, ktorá vykonala typové homologizačné skúšky.

8.4.4. Príslušný orgán môže vykonať ktorýkoľvek skúšku ustanovenú v tomto predpise.

8.4.5. Obvyklá frekvencia inšpekcií nariadených príslušným orgánom je raz za dva roky. Ak sa počas jednej z týchto návštev zaznamenajú negatívne výsledky, príslušný orgán zabezpečí, aby sa urobili všetky nevyhnutné kroky na čo možno najrýchlejšie obnovenie zhody výroby.

9. SANKCIE ZA NEDODRŽANIE ZHODY VÝROBY

9.1. Homologizáciu udelenú pre daný typ vozidla na základe tohto predpisu možno odobrať, ak nie sú splnené podmienky uvedené v bode 8.1.

9.2. Ak strana dohody, ktorá uplatňuje tento predpis, odoberie homologizáciu, ktorú predtým udelila, ihneď informuje ostatné zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára o oznámení v súlade so vzorom uvedenom v prílohe 1 k tomuto predpisu.

10. DEFINITÍVNE UKONČENÁ VÝROBA

Ak držiteľ homologizácie úplne ukončí výrobu typu homologizovaného podľa tohto predpisu, informuje o tom orgán, ktorý homologizácia udelil. Po obdržaní oznámenia tento orgán informuje ostatné strany dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára o oznámení podľa vzoru uvedenom v prílohe 1 k tomuto predpisu.

11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH SLUŽIEB VYKONÁVAJÚCICH HOMOLOGIZAČNÉ SKÚŠKY, NÁZVY A ADRESY SPRÁVNYCH ODDELENÍ

Strany dohody, ktoré uplatňujú tento predpis, oznámia sekretariátu Organizácie Spojených národov názvy a adresy technických služieb zodpovedných za vykonávanie homologizačných skúšok a názvy a adresy správnych oddelení, ktoré udeľujú homologizácie a ktorým sa majú posielať formuláre osvedčujúce homologizáciu alebo odmietnutie alebo odobratie homologizácie vydané v iných krajinách.

(1) Definovaných v prílohe 7 ku konsolidovanému rozhodnutiu o konštrukcii vozidiel (R.E.3) (dokument TRANS/SC1/WP29/78/Amend.3).

(2) 1 pre Nemecko, 2 pre Francúzsko, 3 pre Taliansko, 4 pre Holandsko, 5 pre Švédsko, 6 pre Belgicko, 7 pre Maďarsko, 8 pre Českú republiku, 9 pre Španielsko, 10 pre Juhosláviu, 11 pre Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, 12 pre Rakúsko, 13 pre Luxembursko, 14 pre Švajčiarsko, 15 (neobsadené), 16 pre Nórsko, 17 pre Fínsko, 18 pre Dánsko, 19 pre Rumunsko, 20 pre Poľsko, 21 pre Portugalsko, 22 pre Ruskú federáciu, 23 pre Grécko, 24 pre Írsko, 25 pre Chorvátsko, 26 pre Slovinsko, 27 pre Slovensko, 28 pre Bielorusko, 29 pre Estónsko, 30 (neobsadené), 31 pre Bosnu a Hercegovinu, 32 pre Lotyšsko, 33 (neobsadené), 34 pre Bulharsko, 35 - 36 (neobsadené), 37 pre Turecko, 38 - 39 (neobsadené), 40 pre Bývalú Juhoslovanskú republiku Macedónsko, 41 (neobsadené), 42 pre Európske spoločenstvo (Homologizáciu udeľujú jeho členské štáty s použitím svojich príslušných symbolov EHK), 43 pre Japonsko, 44 (neobsadené), 45 pre Austráliu, 46 pre Ukrajinu. Ďalšie čísla budú pridelené ďalším krajinám v chronologickom poradí, v akom ratifikujú alebo pristúpia k Dohode o prijatí jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá, zariadenia a časti, ktoré sa môžu namontovať a alebo používať na kolesových vozidlách a o podmienkach vzájomného uznávania homologizácií udelených na základe týchto predpisov a takto pridelené čísla oznámi generálny tajomník Organizácie Spojených národov zmluvným stranám dohody.

PRÍLOHA 1 OZNÁMENIE (maximálny formát: A4 (210 × 297 mm))

PRÍLOHA 2 VZORY USPORIADANIA HOMOLOGIZAČNÝCH ZNAČIEK Vzor A (Pozri odseky 4.1.4 a 4.2.4 tohto nariadenia) Horeuvedená homologizačná značka, ktorou je opatrené vozidlo, preukazuje, že príslušný typ vozidla bol homologizovaný v Holandsku (E4) podľa predpisu č. 26 a pod homologizačným číslom 022439. Prvé dve číslice homologizačného čísla naznačujú, že v čase, keď bola homologizácia udelená, predpis č. 26 zahŕňal číslo 02 zmien a doplnení. Vzor B (Pozri odsek 4.1.5 tohto predpisu) Horeuvedená homologizačná značka, ktorou je opatrené vozidlo, preukazuje, že príslušný typ vozidla bol homologizovaný v Holandsku (E4) podľa predpisu č.26 a predpisu č. 24 (1). Prvé dve číslice homologizačných čísiel naznačujú, že k dátumu, keď boli príslušné homologizácie udelené, predpis č. 26 zahŕňal číslo 02 zmien a doplnení, zatiaľ čo predpis č. 24 už zahŕňal číslo 03 zmien a doplnení. (1) Číslo druhého predpisu je uvedené len ako príklad, opravený koeficient absorpcie je 1,30 m–1.

PRÍLOHA 3 METÓDY PRE STANOVENIE ROZMEROV VÝČNELKOV A MEDZIER 1. METÓDA PRE STANOVENIE VÝŠKYVÝČNELKU ZVRÁSNENIANA PANELOCH KAROSÉRIE 1.1 Výška H vyčnievania sa určuje graficky s prihliadnutím na obvod kruhu s priemerom 165 mm, ktorý sa vnútorne dotýka vonkajšieho obrysu vonkajšieho povrchu kontrolovaného úseku. 1.2 H je maximálna hodnota vzdialenosti meranej pozdĺž priamky prechádzajúcej cez stred kruhu s priemerom 165 mm medzi obvodom zmieneného kruhu a vonkajším obrysom výčnelku (pozri obr. 1). 1.3 V prípadoch, keď nie je možné, aby sa kružnica s priemerom 100 mm dotýkala zvonku časti vonkajšieho obrysu vonkajšieho povrchu v uvažovanom úseku, predpokladá sa, že obrys povrchu v tejto oblasti je vytváraný obvodom kružnice s priemerom 100 mm medzi jej dotykovými bodmi s vonkajším obrysom (pozri obr. 2). 1.4 Výrobca poskytne výkresy potrebných rezov vonkajším povrchom, aby bolo možné zmerať výšku horeuvedených výčnelkov. 2. METÓDA PRE STANOVENIA ROZMEROV VÝČNELKOV KOMPONENTOV NAMONTOVANÝCH NA VONKAJŠOM POVRCHU 2.1. Rozmery výčnelkov komponentov, ktoré sú inštalované na vypuklom povrchu možno určiť buď priamo, alebo pomocou nákresu príslušného úseku tohto komponentu, keď je namontovaný. 2.2. Ak nemožno určiť rozmer vyčnievania komponentu, ktorý je inštalovaný na inom ako konvexnom povrchu jednoduchým meraním, určí sa pomocou maximálneho rozpätia vzdialenosti stredu gule s priemerom 100 mm od menovitej osi dielca, keď sa guľa posúva a je v stálom kontakte s týmto komponentom. Na obrázku 3 je uvedený príklad použitia tohto postupu. 3. METÓDA URČOVANIA VÝČNELKU CHRÁNIČA SVETLOMETU A OBRUBY 3.1. Výčnelok od vonkajšieho povrchu svetlometov sa meria horizontálne od bodu dotyku gule s priemerom 100 mm, ako je to zobrazené na obr. 4. 4. METÓDA URČOVANIA VEĽKOSTI MEDZERY ALEBO PRIESTORU MEDZI PRVKAMI MRIEŽKY 4.1. Rozmery medzery alebo priestoru medzi prvkami mriežky sa určia vzdialenosťou medzi dvoma rovinami prechádzajúcimi medzi body dotyku gule a kolmicou na čiaru spájajúcu tieto dotykové body. Na obrázkoch 5 a 6 sú zobrazené príklady použitia tohto postupu.