SK Úradný vestník Európskej únie L 109/1

Právny účinok podľa medzinárodného práva verejného majú len originálne texty EHK OSN. Status tohto predpisu a dátum nadobudnutia jeho platnosti je potrebné overiť v poslednom znení dokumentu EHK OSN o statuse TRANS/WP.29/343, ktorý je k dispozícii na internetovej stránke:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Predpis Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) č. 14 – Jednotné ustanovenia týkajúce sa homologizácie vozidiel vzhľadom na kotvové úchytky bezpečnostných pásov, systémy kotvových úchytiek ISOFIX a kotvové úchytky horného popruhu ISOFIX

Zahŕňa celý platný text vrátane:

doplnku 1 k sérii zmien 07 – dátum nadobudnutia platnosti: 19. august 2010

OBSAH

PREDPIS

1. Rozsah pôsobnosti

2. Vymedzenie pojmov

3. Žiadosť o homologizáciu

4. Homologizácia

5. Špecifikácie

6. Skúšky

7. Kontrola kotvových úchytiek bezpečnostných pásov počas statických skúšok a po nich

8. Zmeny a rozšírenie homologizácie typu vozidla

9. Zhoda výroby

10. Sankcie v prípade nezhody výroby

11. Návod na používanie

12. Definitívne ukončenie výroby

13. Názvy a adresy technických skúšobní zodpovedných za vykonávanie homologizačných skúšok a názvy a adresy správnych orgánov

14. Prechodné ustanovenia

PRÍLOHY

Príloha 1 – Oznámenie o homologizácii (alebo rozšírení, odmietnutí, alebo odňatí homologizácie, alebo o definitívnom zastavení výroby) typu vozidla vzhľadom na kotvové úchytky bezpečnostných pásov a prípadne systémy kotvových úchytiek ISOFIX a kotvové úchytky horného popruhu ISOFIX podľa predpisu č. 14.

Príloha 2 – Usporiadania homologizačnej značky

Príloha 3 – Umiestnenie efektívnych kotvových úchytiek bezpečnostných pásov

Príloha 4 – Postup stanovenia bodu „H“ a skutočného uhla trupu pre miesta na sedenie v motorových vozidlách

Doplnok 1 – Opis trojrozmernej figuríny na stanovenie bodu „H“

Doplnok 2 – Trojrozmerný referenčný systém

Doplnok 3 – Referenčné údaje týkajúce sa miest na sedenie

Príloha 5 – Ťažné zariadenie

Príloha 6 – Minimálny počet kotvových úchytiek a umiestnenie dolných kotvových úchytiek

Doplnok – Umiestnenie dolných kotvových úchytiek – len požiadavky na uhly

Príloha 7 – Dynamická skúška ako alternatíva k statickej skúške pevnosti kotvových úchytiek bezpečnostných pásov

Príloha 8 – Špecifikácie figuríny

Príloha 9 – Systémy kotvových úchytiek ISOFIX a kotvové úchytky horného popruhu ISOFIX

1. ROZSAH PÔSOBNOSTI

Tento predpis sa vzťahuje na:

a) vozidlá kategórií M a N (1) vzhľadom na ich kotvové úchytky bezpečnostných pásov určených pre dospelých cestujúcich na sedadlách orientovaných v smere jazdy alebo proti smeru jazdy;

b) vozidlá kategórie M1 vzhľadom na ich systémy kotvových úchytiek ISOFIX a ich kotvové úchytky horného popruhu ISOFIX určené pre detské zadržiavacie systémy ISOFIX namontované na vozidlách kategórie M1. Iné kategórie vozidiel vybavené kotvovými úchytkami ISOFIX musia rovnako spĺňať ustanovenia tohto predpisu.

2. VYMEDZENIE POJMOV

Na účely tohto predpisu:

2.1. „Homologizáciou vozidla“ sa rozumie homologizácia typu vozidla vybaveného kotvovými úchytkami pre dané typy bezpečnostných pásov.

2.2. „Typom vozidla“ sa rozumie kategória motorových vozidiel, ktoré sa nelíšia v takých podstatných znakoch ako rozmery, tvary a materiály súčastí nosnej konštrukcie vozidla alebo nosnej konštrukcie sedadla, ku ktorej sú v prípade potreby pripevnené kotvové úchytky bezpečnostných pásov a systémy kotvových úchytiek ISOFIX a kotvové úchytky horného popruhu ISOFIX, a ak je pevnosť kotvových úchytiek skúšaná dynamickou skúškou, vlastnosti akejkoľvek súčasti detského zadržiavacieho systému, ktoré majú vplyv na sily pôsobiace na kotvové úchytky bezpečnostných pásov, najmä funkcia obmedzovača zaťaženia.

2.3. „Kotvovými úchytkami bezpečnostných pásov“ sa rozumejú súčasti nosnej konštrukcie vozidla alebo nosnej konštrukcie sedadla alebo akákoľvek iná časť vozidla, ku ktorej sa majú pripevniť sústavy bezpečnostných pásov.

2.4. „Efektívnou kotvovou úchytkou pásu“ sa rozumie bod obvykle používaný v súlade s bodom 5.4 na stanovenie uhla každej časti bezpečnostného pásu vzhľadom na jeho používateľa, t. j. bod, v ktorom je potrebné pripojiť popruh, aby sa dosiahlo rovnaké uloženie, aké je zamýšľané pri používaní pásu, a ktorý v závislosti od usporiadania upevňovacích súčastí bezpečnostného pásu v mieste pripojenia ku kotvovej úchytke pásu môže, ale nemusí byť skutočnou kotvovou úchytkou pásu. 2.4.1. Napríklad v prípade, že: 2.4.1.1. sa na nosnej konštrukcii vozidla alebo nosnej konštrukcii sedadla používa vedenie popruhu, za efektívnu kotvovú úchytku pásu sa považuje stredový bod vedenia v mieste, kde popruh vychádza z vedenia na strane používateľa pásu, a 2.4.1.2. pás je vedený od používateľa priamo k navíjaču pripevnenému k nosnej konštrukcii vozidla alebo k nosnej konštrukcii sedadla bez pomoci vedenia popruhu, za efektívnu kotvovú úchytku bezpečnostného pásu sa považuje priesečník osi cievky na ukladanie popruhu a roviny prechádzajúcej stredovou čiarou popruhu na navíjači.

2.5. „Podlahou“ sa rozumie dolná časť karosérie vozidla spájajúca bočné steny vozidla. V tomto zmysle zahŕňa rebrá, zápustky a prípadne ďalšie výstuhy aj v prípade, že sa nachádzajú pod podlahou ako napr. pozdĺžne a priečne spojnice.

2.6. „Sedadlom“ sa rozumie konštrukcia vrátane čalúnenia, ktorá môže, ale nemusí byť integrálnou súčasťou nosnej konštrukcie vozidla a je určená na sedenie pre jednu dospelú osobu. Tento pojem zahŕňa jednotlivé sedadlo, rovnako ako aj časť lavicového sedadla určené na sedenie pre jednu osobu. 2.6.1. „Predným sedadlom cestujúceho“ sa rozumie každé sedadlo, ktorého „najprednejší bod H“ sa nachádza vo vertikálnej priečnej rovine prechádzajúcej bodom R vodiča alebo pred touto rovinou.

2.7. „Skupinou sedadiel“ sa rozumie buď sedadlo lavicového typu, alebo samostatné sedadlá, ktoré sú však usporiadané vedľa seba (t. j. tak, že najprednejšie kotvové úchytky jedného sedadla sú v jednej rovine s najzadnejšími kotvovými úchytkami alebo pred nimi a v jednej rovine s najprednejšími kotvovými úchytkami iného sedadla alebo za nimi) a poskytujú jedno alebo viac miest na sedenie pre dospelé osoby.

2.8. „Lavicovým sedadlom“ sa rozumie konštrukcia s čalúnením určená na sedenie pre viac ako jednu dospelú osobu.

2.9. „Typom sedadla“ sa rozumie kategória sedadiel, ktoré sa nelíšia v takých podstatných znakoch ako: 2.9.1. tvar, rozmery a materiály konštrukcie sedadla; 2.9.2. typy a rozmery nastavovacích systémov a všetkých blokovacích systémov; 2.9.3. typy a rozmery kotvových úchytiek pásov na sedadle, ukotvenia sedadla a príslušných súčastí nosnej konštrukcie vozidla.

2.10. „Ukotvením sedadla“ sa rozumie systém pripevnenia zostavy sedadla k nosnej konštrukcii vozidla vrátane príslušných častí nosnej konštrukcie vozidla.

2.11. „Nastavovacím systémom“ sa rozumie zariadenie, pomocou ktorého je možné sedadlo alebo jeho časti nastaviť do polohy vyhovujúcej tvaru tela sediacej osoby; toto zariadenie predovšetkým umožňuje: 2.11.1. pozdĺžny posun; 2.11.2. výškový posun; 2.11.3. uhlový posun.

2.12. „Posuvným systémom“ sa rozumie zariadenie, pomocou ktorého je možné sedadlo alebo jeho časť posunúť alebo otočiť bez pevnej medzipolohy, aby sa uľahčil prístup do priestoru za príslušným sedadlom.

2.13. „Blokovacím systémom“ sa rozumie zariadenie, pomocou ktorého sa sedadlo a jeho časti udržujú v akejkoľvek polohe používania, zahŕňa zariadenia na blokovanie operadla sedadla voči sedadlu a sedadla voči vozidlu.

2.14. „Referenčnou oblasťou“ sa rozumie priestor medzi dvoma vertikálnymi pozdĺžnymi rovinami vzdialenými od seba 400 mm a symetrickými vzhľadom na bod H, ktoré sú vymedzené rotáciou prístroja makety hlavy z vertikálnej polohy do horizontálnej polohy podľa opisu v prílohe 1 k predpisu č. 21. Prístroj sa musí umiestniť podľa opisu v uvedenej prílohe k predpisu č. 21 a nastaviť na maximálnu dĺžku 840 mm.

2.15. „Funkciou obmedzovača zaťaženia hrudníka“ sa rozumie akákoľvek časť bezpečnostného pásu a/alebo sedadla a/alebo vozidla určená na obmedzovanie intenzity zadržiavacích síl pôsobiacich na hrudník cestujúceho v prípade zrážky.

2.16. „ISOFIX“ je systém na pripojenie detských zadržiavacích systémov k vozidlám, ktorý pozostáva z dvoch pevných kotvových úchytiek na vozidle, dvoch zodpovedajúcich pevných úchytiek na detskom zadržiavacom systéme a z prostriedku na obmedzenie rotácie detského zadržiavacieho systému okolo vlastnej osi.

2.17. „Miesto upevnenia ISOFIX“ sa rozumie systém, ktorý umožňuje montáž: a) buď univerzálneho detského zadržiavacieho systému ISOFIX orientovaného smerom dopredu podľa definície v predpise č. 44; b) alebo polouniverzálneho detského zadržiavacieho systému ISOFIX orientovaného smerom dopredu podľa definície v predpise č. 44; c) alebo polouniverzálneho detského zadržiavacieho systému ISOFIX orientovaného smerom dozadu podľa definície v predpise č. 44; d) alebo polouniverzálneho detského zadržiavacieho systému ISOFIX orientovaného bočne podľa definície v predpise č. 44; e) alebo detského zadržiavacieho systému ISOFIX, ktorý je špecifický pre určité vozidlo podľa definície v predpise č. 44.

2.18. „Dolnou kotvovou úchytkou ISOFIX“ sa rozumie jeden pevná vodorovná okrúhla tyč s priemerom 6 mm, ktorá vystupuje z nosnej konštrukcie vozidla alebo sedadla, na ktorú sa má pripevniť detský zadržiavací systém ISOFIX pomocou úchytiek ISOFIX.

2.19. „Systémom kotvových úchytiek ISOFIX“ sa rozumie systém pozostávajúci z dvoch dolných kotvových úchytiek ISOFIX, ktorý je určený na pripevnenie detského zadržiavacieho systému ISOFIX spolu so zariadením na zamedzenie rotácie.

2.20. „Úchytkou ISOFIX“ sa rozumie jedno z dvoch spojení spĺňajúce požiadavky predpisu č. 44, ktoré vystupuje z konštrukcie detského zadržiavacieho systému ISOFIX a je kompatibilné s dolnou kotvovou úchytkou ISOFIX.

2.21. „Detským zadržiavacím systémom ISOFIX“ sa rozumie detský zadržiavací systém spĺňajúci požiadavky predpisu č. 44, ktorý musí byť pripevnený k systému kotvových úchytiek ISOFIX.

2.22. „Zariadením na aplikáciu statickej sily (ZASS)“ sa rozumie skúšobné príslušenstvo, na ktoré sa zapájajú systémy kotvových úchytiek ISOFIX vozidla a ktoré sa používa na overenie ich pevnosti a schopnosti nosnej konštrukcie vozidla alebo sedadla obmedziť rotáciu pri statickej skúške. Opis skúšobného príslušenstva je uvedený na obrázkoch 1 a 2 v prílohe 9.

2.23. „Zariadenie na zamedzenie rotácie“: a) zariadenie na zamedzenie rotácie univerzálneho detského zadržiavacieho systému ISOFIX tvorí horný popruh ISOFIX; b) zariadenie na zamedzenie rotácie polouniverzálneho detského zadržiavacieho systému ISOFIX tvorí buď horný popruh, prístrojová doska vozidla, alebo podperná noha určená na obmedzenie rotácie zadržiavacieho systému pri čelnom náraze; c) v prípade univerzálnych a polouniverzálnych detských zadržiavacích systémov neplní sedadlo vozidla samo o sebe funkciu zariadenia na zamedzenie rotácie.

2.24. „Kotvovou úchytkou horného popruhu ISOFIX“ sa rozumie prvok ako napr. tyč, umiestnený vo vymedzenej oblasti, na ktorý sa montuje svorka remeňa horného popruhu ISOFIX a prostredníctvom ktorého sa prenášajú jej zadržiavacie sily na nosnú konštrukciu vozidla.

2.25. „Svorkou horného popruhu ISOFIX“ sa rozumie zariadenie určené na pripevnenie ku kotvovej úchytke hornému popruhu ISOFIX.

2.26. „Hákom horného popruhu ISOFIX“ sa rozumie svorka horného popruhu ISOFIX obvykle používaná na pripevnenie remeňa horného popruhu ISOFIX ku kotvovej úchytke horného popruhu ISOFIX podľa opisu na obrázku 3 v prílohe 9 k tomuto predpisu.

2.27. „Remeňom horného popruhu ISOFIX“ sa rozumie pás tkaniny (alebo rovnocenného materiálu), ktorý vystupuje z hornej časti detského zadržiavacieho systému ISOFIX ku kotvovej úchytke horného popruhu ISOFIX a ktorý je vybavený nastavovacím zariadením, zariadením na uvoľňovanie pnutia a svorkou horného popruhu ISOFIX.

2.28. „Vodiace zariadenie“ slúži na pomoc osobe vykonávajúcej montáž detského zadržiavacieho systému ISOFIX tým, že zabezpečuje správne zarovnanie úchytiek ISOFIX na detskom zadržiavacom systéme ISOFIX s dolnými kotvovými úchytkami ISOFIX v záujme uľahčenia zapojenia.

2.29. „Prostriedkom označenia ISOFIX“ sa rozumie prostriedok na poskytovanie informácií osobe, ktorá chce vykonať montáž detského zadržiavacieho systému ISOFIX, o miestach upevnenia ISOFIX vo vozidle a umiestnení systémov kotvových úchytiek ISOFIX prislúchajúcich ku každému systému ISOFIX.

2.30. „Detským zadržiavacím zariadením“ sa rozumie zariadenie zodpovedajúce jednej zo siedmich veľkostných tried ISOFIX vymedzených v bode 4 doplnku 2 k prílohe 17 k predpisu č. 16, a najmä také, ktorého rozmery sú uvedené v obrázkoch 1 až 7 v uvedenom bode 4. Detské zadržiavacie zariadenia (DZZ) sa v zmysle predpisu č. 16 používajú na určenie toho, pre aké veľkostné triedy detských zadržiavacích systémov ISOFIX sú uspôsobené miesta upevnenia ISOFIX vo vozidle. Detské zadržiavacie zariadenie ISO/F2 (B), ktoré je opísané na obrázku 2 v uvedenom bode 4, sa používa v zmysle tohto predpisu na overenie polohy a možnosti prístupu k akémukoľvek systému kotvových úchytiek ISOFIX.

3. ŽIADOSŤ O HOMOLOGIZÁCIU

3.1. Žiadosť o homologizáciu typu vozidla vzhľadom na kotvové úchytky bezpečnostných pásov, systémov kotvových úchytiek ISOFIX a prípadne aj na kotvové úchytky horného popruhu ISOFIX predkladá výrobca vozidla alebo jeho riadne splnomocnený zástupca.

3.2. K žiadosti musia byť priložené ďalej uvedené doklady v troch vyhotoveniach a tieto údaje: 3.2.1. výkresy všeobecnej nosnej konštrukcie vozidla vo vhodnej mierke zobrazujúce polohy kotvových úchytiek bezpečnostných pásov, efektívnych kotvových úchytiek bezpečnostných pásov (v prípade vhodnosti), prípadne systémov kotvových úchytiek ISOFIX a prípadne aj kotvových úchytiek horného popruhu ISOFIX a bodov, ku ktorým sú pripevnené; 3.2.2. špecifikácia použitých materiálov, ktoré môžu ovplyvniť pevnosť kotvových úchytiek pásov, systémov kotvových úchytiek ISOFIX a prípadných kotvových úchytiek horného popruhu ISOFIX; 3.2.3. technický opis kotvových úchytiek pásov, systémov kotvových úchytiek ISOFIX a prípadných kotvových úchytiek horného popruhu ISOFIX; 3.2.4. v prípade kotvových úchytiek pásov, systémov kotvových úchytiek ISOFIX a prípadných kotvových úchytiek horného popruhu ISOFIX pripevnených ku konštrukcii sedadla sa priloží: 3.2.4.1. podrobný opis typu vozidla z hľadiska konštrukcie sedadiel, ukotvenia sedadiel a systémov ich nastavovania a blokovania; 3.2.4.2. výkresy sedadiel a ich ukotvenia vo vozidle vrátane ich nastavovacích a blokovacích systémov vypracované vo vhodnej mierke a dostatočne podrobné; 3.2.5. dôkaz o tom, že sa bezpečnostný pás alebo zadržiavací systém použitý v homologizačnej skúške kotvových úchytiek zodpovedá predpisu č. 16 v prípade, keď si výrobca zvolí alternatívnu skúšku dynamickej pevnosti.

3.3. Výrobca predloží technickej skúšobni poverenej vykonávaním homologizačných skúšok podľa svojej voľby vozidlo predstavujúce typ vozidla, ktorý sa má homologizovať, alebo časti vozidla, ktoré táto technická skúšobňa považuje za dôležité na účely skúšania kotvových úchytiek pásov, systémov kotvových úchytiek ISOFIX a prípadných kotvových úchytiek horného popruhu ISOFIX.

4. HOMOLOGIZÁCIA

4.1. Ak vozidlo predložené na homologizáciu podľa tohto predpisu spĺňa príslušné požiadavky tohto predpisu, udelí sa tomuto typu vozidla homologizácia.

4.2. Každému homologizovanému typu sa pridelí homologizačné číslo. Jeho prvé dve číslice (v súčasnosti 07, čo zodpovedá sérii zmien 07) označujú sériu zmien predpisu platnú v čase vydania homologizácie, ktorá zahŕňa najnovšie dôležité technické zmeny. Tá istá zmluvná strana nesmie to isté číslo prideliť inému typu vozidla ako typu vymedzenému v bode 2.2.

4.3. Udelenie, rozšírenie, odmietnutie alebo odňatie homologizácie alebo definitívne ukončenie výroby typu vozidla podľa tohto predpisu sa oznamuje stranám dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára, ktorého vzor je uvedený v prílohe 1 k tomuto predpisu.

4.4. Na každé vozidlo, ktoré zodpovedá typu vozidla homologizovanému podľa tohto predpisu, sa na viditeľnom a ľahko prístupnom mieste špecifikovanom v homologizačnom formulári pripevní medzinárodná homologizačná značka, ktorá pozostáva z: 4.4.1. kružnice, v ktorej je umiestnené písmeno „E“, za ktorým nasleduje rozlišovacie číslo štátu, ktorý udelil homologizáciu (2); 4.4.2. čísla tohto predpisu nachádzajúceho sa vpravo od kružnice predpísanej v bode 4.4.1; 4.4.3. písmena „e“ nachádzajúceho sa vpravo od čísla tohto predpisu v prípade homologizácie typu podľa dynamickej skúšky uvedenej v prílohe 7.

4.5. Ak vozidlo zodpovedá typu vozidla homologizovanému podľa jedného alebo niekoľkých iných predpisov pripojených k dohode, v štáte, ktorý udelil homologizáciu podľa tohto predpisu, nie je potrebné opakovať symbol predpísaný v bode 4.4.1; v takom prípade sa ďalšie čísla a symboly všetkých predpisov, podľa ktorých bola homologizácia udelená v štáte, ktorý udelil homologizáciu podľa tohto predpisu, umiestnia vo vertikálnych stĺpcoch vpravo od symbolu predpísaného v bode 4.4.1.

4.6. Homologizačná značka musí byť dobre čitateľná a nezmazateľná.

4.7. Homologizačná značka sa umiestni do blízkosti štítku s údajmi o vozidle alebo priamo na tento štítok.

4.8. V prílohe 2 k tomuto predpisu sú uvedené príklady usporiadania homologizačnej značky.

5. ŠPECIFIKÁCIE

5.1. Vymedzenie pojmov (pozri prílohu 3)

5.1.1. Bod H je referenčný bod definovaný v bode 2.3 prílohy 4 k tomuto predpisu, ktorý sa musí určiť podľa postupu stanoveného v uvedenej prílohe.

5.1.1.1. Bod H je referenčný bod zodpovedajúci bodu H definovanému v bode 5.1.1, ktorý sa musí určiť pre každú obvyklú polohu, v ktorej sa sedadlo používa.

5.1.1.2. Bod R je referenčný bod sedenia definovaný v bode 2.4 prílohy 4 k tomuto predpisu.

5.1.2. Trojrozmerný referenčný systém je definovaný v doplnku 2 k prílohe 4 k tomuto predpisu.

5.1.3. Body L1 a L2 sú dolnými efektívnymi kotvovými úchytkami pásov.

5.1.4. Bod C je bod umiestnený 450 mm vertikálne nad bodom R. Ak však vzdialenosť S podľa bodu 5.1.6 nie je menšia ako 280 mm a ak si výrobca zvolí alternatívny vzorec BR = 260 mm + 0,8 S podľa bodu 5.4.3.3, vertikálna vzdialenosť medzi bodmi C a R je 500 mm.

5.1.5. Uhly α1 a α2 sú uhly medzi horizontálnou rovinou a rovinami, ktoré sú kolmé na pozdĺžnu strednú rovinu vozidla a ktoré prechádzajú bodom H1 a bodmi L1 a L2.

5.1.6. S je vzdialenosť v milimetroch medzi efektívnymi hornými kotvovými úchytkami pásu a referenčnou rovinou P rovnobežnou s pozdĺžnou strednou rovinou vozidla, ktorá je definovaná takto:

5.1.6.1. ak je poloha sedenia dostatočne vymedzená tvarom sedadla, rovina P je stredná rovina tohto sedadla;

5.1.6.2. ak je nie poloha sedenia dostatočne vymedzená: 5.1.6.2.1. v prípade sedadla vodiča je rovinou P vertikálna rovina rovnobežná s pozdĺžnou strednou rovinou vozidla, ktorá prechádza stredom volantu v rovine venca volantu, keď volant, ktorý je nastaviteľný, je v stredovej polohe; 5.1.6.2.2. v prípade sedadla predného krajného cestujúceho je rovinou P rovina súmerná s rovinou P vodiča; 5.1.6.2.3. v prípade zadného krajného miesta na sedenie je rovinou P rovina stanovená výrobcom za predpokladu, že sú zachované tieto medzné hodnoty vzdialenosti A medzi pozdĺžnou strednou rovinou vozidla a rovinou P: A je rovné alebo väčšie ako 200 mm, ak je lavicové sedadlo určené len pre dvoch cestujúcich; A je rovné alebo väčšie ako 300 mm, ak je lavicové sedadlo určené pre viac ako dvoch cestujúcich.

5.2. Všeobecné špecifikácie

5.2.1. Kotvové úchytky bezpečnostných pásov musia byť navrhnuté, vyrobené a umiestnené tak, aby:

5.2.1.1. umožňovali montáž vhodného bezpečnostného pásu. Kotvové úchytky krajných predných miest musia byť vhodné pre bezpečnostné pásy s navíjačom a vodiacim okom popruhu s prihliadnutím na pevnostné vlastnosti kotvových úchytiek pásov, pokiaľ výrobca nedodá vozidlo vybavené inými typmi bezpečnostných pásov s navíjačmi. Ak sú kotvové úchytky vhodné len pre určité typy bezpečnostných pásov, tieto typy sa uvedú vo formulári uvedenom v bode 4.3;

5.2.1.2. znížili na najmenšiu možnú mieru riziko skĺznutia pásu pri jeho správnom nasadení;

5.2.1.3. znížili na najmenšiu možnú mieru riziko poškodenia popruhu v dôsledku styku s ostrými pevnými časťami nosnej konštrukcie vozidla alebo sedadla;

5.2.1.4. vozidlo pri bežnom používaní spĺňalo ustanovenia tohto predpisu;

5.2.1.5. v prípade kotvových úchytiek, ktoré zaujímajú rôzne polohy s cieľom umožniť nastupovanie osôb do vozidla a ich pripútanie, platili špecifikácie tohto predpisu pre kotvové úchytky v účinnej zadržiavacej polohe.

5.2.2. Každý systém kotvových úchytiek ISOFIX a každá kotvová úchytka horného popruhu ISOFIX, ktoré sú namontované alebo určené na montáž, pre detské zadržiavacie systémy ISOFIX musia byť navrhnuté, vyrobené a umiestené tak, aby:

5.2.2.1. vozidlo pri bežnom používaní spĺňalo ustanovenia tohto predpisu, pokiaľ ide o systém kotvových úchytiek ISOFIX a kotvovú úchytku horného popruhu ISOFIX. Ustanovenia tohto predpisu musí spĺňať aj každý systém kotvových úchytiek ISOFIX a kotvová úchytka horného popruhu ISOFIX, ktoré je možné pridať do akéhokoľvek vozidla. Vzhľadom na to musí byť opis takýchto kotvových úchytiek uvedený v žiadosti o homologizáciu;

5.2.2.2. odolnosť systému kotvových úchytiek ISOFIX a kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX je projektovaná pre všetky detské zadržiavacie systémy ISOFIX hmotnostných skupín 0, 0+, 1 definované v predpise č. 44.

5.2.3. Konštrukcia a umiestnenie systémov kotvových úchytiek ISOFIX:

5.2.3.1. Každý systém kotvových úchytiek ISOFIX tvorí(-ia) pevná(-é) priečna(-e) vodorovná(-é) tyč(-e) s priemerom 6 mm ± 0,1 mm, ktorá(-é) pokrýva(-jú) dve oblasti s minimálnou efektívnou dĺžkou 25 mm na rovnakej osi, ako je znázornené na obrázku 4 v prílohe 9.

5.2.3.2. Každý systém kotvových úchytiek ISOFIX namontovaný na mieste na sedenie vo vozidle je umiestnený minimálne 120 mm za konštrukčným bodom H stanoveným v prílohe 4 k tomuto predpisu, pričom sa meria horizontálne smerom ku stredu tyče.

5.2.3.3. V prípade každého systému kotvových úchytiek namontovaného vo vozidle sa overuje, či je možné pripevniť detské zadržiavacie zariadenie „ISO/F2“ (B) opísané v predpise č. 16 (príloha 17 doplnok 2 obrázok 2).

5.2.3.4. Spodná plocha zariadenia „ISO/F2“ (B) vymedzená v predpise č. 16 (príloha 17 doplnok 2 obrázok 2) musí mať polohové uhly v ďalej uvedených medzných hodnotách, pričom uhly sa merajú voči referenčným rovinám vozidla vymedzeným v doplnku 2 k prílohe 4 k tomuto predpisu: a) klopenie: 15° ± 10°; b) klonenie: 0° ± 5°; c) vybočenie: 0° ± 10°.

5.2.3.5. Systémy kotvových úchytiek ISOFIX musia byť trvalo zabudované alebo musia byť skladateľné. V prípade skladateľných úchytiek musia byť požiadavky na systém kotvových úchytiek ISOFIX splnené v polohe používania.

5.2.3.6. Každá tyč dolnej úchytky ISOFIX (keď je rozložená na účely používania) alebo každé trvalo namontované vodiace zariadenie musia byť viditeľné bez potreby stlačiť vankúš alebo operadlo sedadla pri pohľade na tyč alebo vodiace zariadenie vo vertikálnej pozdĺžnej rovine prechádzajúcej stredom tyče alebo vodiaceho zariadenia, pozdĺž priamky zvierajúcej uhol 30o smerom hore s horizontálnou rovinou. Alternatívne k uvedenej požiadavke môže vozidlo mať trvalé označenie vedľa každej tyče alebo vodiaceho zariadenia. Toto označenie môže podľa voľby výrobcu pozostávať z jedného z dvoch ďalej uvedených prvkov: 5.2.3.6.1. prinajmenšom zo symbolu uvedeného v prílohe 9 na obrázku 12, ktorý tvorí kružnica s priemerom najmenej 13 mm a ktorý obsahuje piktogram spĺňajúci tieto požiadavky: a) piktogram musí byť kontrastný voči pozadiu kružnice; b) piktogram musí byť umiestnený v blízkosti každej tyče systému; 5.2.3.6.2. zo slova „ISOFIX“ napísaného veľkými písmenami s výškou minimálne 6 mm.

5.2.4. Konštrukcia a umiestnenie kotvových úchytiek horného popruhu ISOFIX:

Na žiadosť výrobcu vozidla sa môžu ako alternatíva použiť metódy opísané v bodoch 5.2.4.1 a 5.2.4.2.

Metóda opísaná v bode 5.2.4.1 sa môže použiť len vtedy, keď je poloha ISOFIX umiestnená na sedadle vozidla.

5.2.4.1. Vzhľadom na ustanovenia bodov 5.2.4.3 a 5.2.4.4 musí byť časť každej kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX, ktorá je určená na pripojenie k svorke horného popruhu ISOFIX, umiestnená najviac 2 000 mm od referenčného bodu ramena a vo vytieňovanej oblasti, vyznačenej na obrázkoch 6 až 10 v prílohe 9, určeného miesta na sedenie, na ktoré sa montuje, podľa šablóny opísanej v SAE J 826 (júl 1995) a vyobrazenej na obrázku 5 v prílohe 9 podľa týchto podmienok:

5.2.4.1.1. Bod „H“ šablóny je umiestnený v jedinom konštrukčnom bode „H“ najspodnejšej a najzadnejšej polohy sedadla s tou výnimkou, že šablóna je umiestnená priečne uprostred medzi dvoma dolnými kotvovými úchytkami ISOFIX;

5.2.4.1.2. os trupu šablóny je v rovnakom uhle k priečnej vertikálnej rovine ako operadlo sedadla vo svojej najvzpriamenejšej polohe a

5.2.4.1.3. šablóna je umiestnená vo vertikálnej pozdĺžnej rovine, ktorá zahŕňa bod H šablóny.

5.2.4.2. Zóna kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX môže byť alternatívne umiestnená za pomoci zariadenia „ISO/F2“ (B) definovaného v predpise č. 16 (príloha 17 doplnok 2 obrázok 2) v polohe ISOFIX vybavenej dolnými kotvovými úchytkami podľa vyobrazenia na obrázku 11 v prílohe 9.

Polohou sedenia je najzadnejšia a najnižšia poloha sedadla s operadlom v menovitej polohe alebo v polohe odporúčanej výrobcom vozidla.

Pri bočnom pohľade musí kotvová úchytka horného popruhu ležať za zadnou stranou zariadenia „ISO/F2“ (B).

Referenčný bod 4 (príloha 9 obrázok 11) na osi zariadenia „ISO/F2“ (B) je určený priesečníkom zadnej strany zariadenia „ISO/F2“ (B) a horizontálnej čiary (príloha 9 obrázok 11 odkaz 3), ktorá obsahuje posledný pevný bod s tvrdosťou väčšou ako 50 Shore A na vrchole operadla sedadla. V tomto referenčnom bode maximálny uhol 45° nad horizontálou vymedzuje horný limit zóny kotvovej úchytky horného popruhu.

Zóna, v ktorej musia byť umiestnené kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX, je limitovaná dvoma oblasťami vymedzenými pri pohľade zhora v referenčnom bode 4 (príloha 9 obrázok 11) maximálnym uhlom 90° prebiehajúcim smerom dozadu a priečne a pri pohľade zozadu maximálnym uhlom 40°.

Zdroj horného popruhu ISOFIX (5) je umiestnený v priesečníku zariadenia „ISO/F2“ (B) a roviny vzdialenej 550 mm od horizontálneho čela zariadenia „ISO/F2“ (B) (1) na osi zariadenia „ISO/F2“ (B) (6).

Okrem toho kotvová úchytka horného popruhu ISOFIX musí byť vo vzdialenosti viac ako 200 mm, ale najviac 2 000 mm od zdroja pásu horného popruhu ISOFIX na zadnej strane zariadenia „ISO/F2“ (B), pri meraní pozdĺž pásu, keď je natiahnutý cez operadlo sedadla ku kotvovej úchytke horného popruhu ISOFIX.

5.2.4.3. Časť kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX vo vozidle, ktorá je určená na pripojenie k svorke horného popruhu ISOFIX, môže byť umiestnená mimo vytieňovaných oblastí uvedených v bode 5.2.4.1 alebo 5.2.4.2, ak nie je vhodné umiestniť ju do vytieňovanej oblasti a vozidlo je vybavené usmerňovacím zariadením, ktoré:

5.2.4.3.1. zabezpečuje, aby remeň horného popruhu ISOFIX plnil svoju funkciu rovnako ako v prípade, keď je časť kotvovej úchytky určená na pripojenie ku kotvovej úchytke horného popruhu ISOFIX umiestnená vo vytieňovanej oblasti, a

5.2.4.3.2. nachádza sa aspoň 65 mm za osou trupu v prípade iného ako pevného tkaninového usmerňovacieho zariadenia alebo rozvinuteľného usmerňovacieho zariadenia alebo aspoň 100 mm za osou trupu v prípade pevného usmerňovacieho zariadenia a

5.2.4.3.3. má dostatočnú pevnosť, aby spolu s kotvovou úchytkou horného popruhu ISOFIX znieslo zaťaženie uvedené v bode 6.6 tohto predpisu počas skúšok po jeho montáži do stavu používania.

5.2.4.4. Kotvovú úchytku popruhu je možné osadiť do operadla sedadla za predpokladu, že nie je v oblasti pretáčania popruhu na vrchole operadla sedadla vozidla.

5.2.4.5. Kotvová úchytka horného popruhu ISOFIX musí mať rozmery, ktoré umožňujú pripevnenie háku horného popruhu ISOFIX podľa znázornenia na obrázku 3.

Okolo každej kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX musí byť zabezpečený voľný priestor, aby bolo možné zablokovanie a odblokovanie úchytky. V prípade každej kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX, ktorá je pod krytom, musí byť kryt označený napríklad jedným zo symbolov alebo zrkadlovým obrazom jedného zo symbolov uvedených na obrázku 13 v prílohe 9; kryt musí byť odnímateľný bez použitia nástrojov.

5.3. Minimálny počet vyžadovaných kotvových úchytiek ISOFIX

5.3.1. Každé vozidlo kategórií M a N [s výnimkou tých vozidiel kategórie M2 alebo M3, ktoré patria do triedy I alebo A (3)] je vybavené kotvovými úchytkami bezpečnostných pásov, ktoré spĺňajú požiadavky tohto predpisu.

5.3.1.1. Kotvové úchytky systému bezpečnostných pásov homologizovaných ako pás typu S [s navíjačom(-mi) alebo bez navíjača(-ov)] podľa predpisu č. 16 musia spĺňať požiadavky predpisu č. 14. Na ďalšie kotvové úchytky alebo kotvové úchytky na uchytenie panvového popruhu (súpravy) sa však požiadavky tohto predpisu týkajúce sa pevnosti a umiestnenia nevzťahujú.

5.3.2. Minimálny počet kotvových úchytiek bezpečnostných pásov pre každé miesto na sedenie orientované dopredu alebo dozadu je špecifikovaný v prílohe 6.

5.3.3. V prípade krajných miest na sedenie iných ako predné miesta na sedenie vo vozidlách kategórie N1, ktoré sú uvedené v prílohe 6 a označené symbolom Ø, sú povolené dve dolné kotvové úchytky v prípade, že medzi sedadlom a najbližšou bočnou stenou vozidla je priechod, ktorý umožňuje cestujúcim prístup do iných častí vozidla.

Priestor medzi sedadlom a bočnou stenou sa považuje za priechod, ak v prípade, keď všetky dvere vozidla sú zatvorené, vzdialenosť medzi bočnou stenou a vertikálnou pozdĺžnou rovinou prechádzajúcou osou príslušného sedadla, ktorá je meraná v bode „R“ kolmo na strednú pozdĺžnu rovinu vozidla, je väčšia ak 500 mm.

5.3.4. V prípade predného stredného miesta na sedenie uvedeného v prílohe 6 a označeného symbolom * sa považujú za postačujúce dve dolné kotvové úchytky, ak je čelné sklo umiestnené mimo referenčnej oblasti definovanej v prílohe 1 k predpisu č. 21. Ak je umiestnené vnútri referenčnej oblasti, požadujú sa tri kotvové úchytky.

Pokiaľ ide o kotvové úchytky pásu, čelné sklo sa považuje za časť referenčnej oblasti, ak môže prísť do statického kontaktu so skúšobným zariadením v súlade s metódou opísanou v prílohe 1 k predpisu č. 21.

5.3.5. Každé miesto na sedenie označené v prílohe 6 symbolom musí byť vybavené troma kotvovými úchytkami. Ak je splnená jedna z ďalej uvedených podmienok, môže byť vybavené dvoma kotvovými úchytkami:

5.3.5.1. priamo pred ním sa nachádza sedadlo alebo iné časti vozidla, ktoré sú v súlade s predpisom č. 80 doplnkom 1 bodom 3.5, alebo

5.3.5.2. žiadna časť pohybujúceho sa vozidla sa nenachádza v referenčnej oblasti a ani sa do nej nemôže dostať, alebo

5.3.5.3. časti vozidla nachádzajúce sa v uvedenej referenčnej oblasti spĺňajú požiadavky týkajúce sa absorpcie energie stanovené v predpise č. 80 doplnku 6.

5.3.6. Kotvové úchytky pásov sa nevyžadujú v prípade sklápacích sedadiel ani sedadiel určených na použitie výhradne v čase, keď vozidlo nie je v pohybe, ako aj všetkých sedadiel akéhokoľvek vozidla, na ktoré sa nevzťahujú body 5.3.1 až 5.3.4. Ak je však vozidlo vybavené kotvovými úchytkami pre takéto sedadlá, úchytky musia spĺňať ustanovenia tohto predpisu. Kotvové úchytky určené na použitie výlučne v spojení s pásom pre zdravotne postihnutú osobu alebo s iným zadržiavacím systémom v súlade s predpisom č. 107 sériou zmien 02 prílohou 8 nemusia spĺňať požiadavky tohto predpisu.

5.3.7. V prípade hornej plošiny dvojposchodového vozidla požiadavky na predné stredné miesto na sedenie platia aj pre bočné predné miesta na sedenie.

5.3.8. Minimálny počet polôh ISOFIX, ktoré musia byť zabezpečené

5.3.8.1. Každé vozidlo kategórie Ml je vybavené aspoň dvoma polohami ISOFIX, ktoré spĺňajú požiadavky tohto predpisu.

Aspoň dve polohy ISOFIX musia byť vybavené systémom kotvových úchytiek ISOFIX aj kotvovou úchytkou horného popruhu ISOFIX.

Typ a počet zariadení ISOFIX definovaných v predpise č. 16, ktoré sa môžu namontovať na každú polohu ISOFIX, je stanovený v predpise č. 16.

5.3.8.2. Bez ohľadu na bod 5.3.8.1 sa nevyžaduje žiadna poloha ISOFIX, ak je vozidlo vybavené len jedným radom sedadiel.

5.3.8.3. Bez ohľadu na bod 5.3.8.1 musí byť aspoň jeden z dvoch systémov polôh ISOFIX namontovaný v druhom rade sedadiel.

5.3.8.4. Ak je systém kotvových úchytiek ISOFIX namontovaný na prednom mieste na sedenie, ktoré je chránené čelným airbagom, musí sa pre tento airbag namontovať deaktivačné zariadenie.

5.3.8.5. Bez ohľadu na bod 5.3.8.1 v prípade integrovaných „zabudovaných“ detských zadržiavacích systémov musí byť počet polôh ISOFIX aspoň dva mínus počet integrovaných „zabudovaných“ detských zadržiavacích systémov hmotnostných skupín 0, 0 + alebo 1.

5.3.8.6. Bez ohľadu na ustanovenie bodu 5.3.8.1 musia byť kabriolety (konvertibilné vozidlá) definované v prílohe 7 bode 8.1 Súhrnnej rezolúcie o konštrukcii vozidiel (R.E.3) (4) s viac ako jedným radom sedadiel vybavené minimálne dvoma dolnými kotvovými úchytkami ISOFIX. Ak je v takýchto vozidlách aj kotvová úchytka horného popruhu ISOFIX, musí spĺňať príslušné ustanovenia tohto predpisu.

5.3.9. V prípade sedadiel, ktoré je možné otočiť alebo umiestniť do iných smerov na účely použitia v čase, keď vozidlo nie je v pohybe, sa v súlade s týmto predpisom požiadavky bodu 5.3.1 vzťahujú len na také smerovanie sedadla, ktoré je určené na normálne používanie pri pohybe vozidla po ceste. V informačnom dokumente sa v tejto súvislosti uvedie príslušná poznámka.

5.4. Umiestnenie kotvových úchytiek pásov (pozri prílohu 3 obrázok 1)

5.4.1. Všeobecne

5.4.1.1. Kotvové úchytky ktoréhokoľvek pásu môžu byť buď všetky pripevnené ku konštrukcii vozidla alebo sedadla alebo ku ktorejkoľvek inej časti vozidla, alebo môžu byť rozmiestnené medzi týmito miestami.

5.4.1.2. Ktorúkoľvek kotvovú úchytku pásu možno použiť na pripojenie koncov dvoch priľahlých bezpečnostných pásov za predpokladu, že sú splnené skúšobné požiadavky.

5.4.2. Umiestnenie efektívnej dolnej kotvovej úchytky pásu

5.4.2.1. Predné sedadlá, vozidlá kategórie M1

V motorových vozidlách kategórie M1 musí uhol α1 (na inej strane ako na strane pracky) byť v rozsahu od 30° do 80° a uhol α2 (strana pracky) musí byť v rozsahu od 45° do 80°. Obidve požiadavky na uhly platia pre všetky normálne jazdné polohy predných sedadiel. Ak aspoň jeden z uhlov α1 a α2 je vo všetkých normálnych polohách používania konštantný (t. j. kotvová úchytka pripevnená na sedadle), jeho hodnota musí byť 60° ± 10°. V prípade sedadiel nastaviteľných prostredníctvom nastavovacieho zariadenia opísaného v bode 2.12 s uhlom operadla menším ako 20° (pozri prílohu 3 obrázok 1) môže byť uhol α1 pod stanovenou minimálnou hodnotou (30°) za predpokladu, že v akejkoľvek normálnej polohe používania nie je menší ako 20°.

5.4.2.2. Zadné sedadlá, vozidla kategórie M1

V motorových vozidlách kategórie M1 musia byť uhly α1 a α2 v rozsahu od 30° do 80° v prípade všetkých zadných sedadiel. Ak sú zadné sedadlá nastaviteľné, uvedené uhly sú platné pre všetky normálne jazdné polohy.

5.4.2.3. Predné sedadlá, vozidlá inej kategórie ako M1

V motorových vozidlách iných kategórií ako M1 uhly α1 a α2 musia byť v rozsahu od 30° do 80° pre všetky normálne jazdné polohy predných sedadiel. Ak v prípade predných sedadiel vozidiel, ktorých maximálna hmotnosť nepresahuje 3,5 t, je aspoň jeden z uhlov α1 alebo α2 vo všetkých normálnych polohách používania konštantný, jeho hodnota musí byť 60° ± 10° (t. j. kotvová úchytka pripevnená na sedadle).

5.4.2.4. Zadné sedadlá a špeciálne predné alebo zadné sedadlá, vozidlá inej kategórie ako M1

Vo vozidlách iných kategórií ako M1 v prípade:

a) lavicových sedadiel;

b) sedadiel (predných aj zadných) nastaviteľných prostredníctvom nastavovacieho zariadenia opísaného v bode 2.12 s uhlom operadla menším ako 20° (pozri prílohu 3 obrázok 1) a

c) iných zadných sedadiel

uhly α1 a α2 môžu byť v rozsahu od 20° do 80° vo všetkých normálnych polohách používania. Ak v prípade predných sedadiel vozidiel, ktorých maximálna hmotnosť nepresahuje 3,5 t, je aspoň jeden z uhlov α1 alebo α2 vo všetkých normálnych polohách používania konštantný, jeho hodnota musí byť 60° ± 10° (t. j. kotvová úchytka pripevnená na sedadle).

V prípade iných ako predných sedadiel vo vozidlách kategórií M2 a M3 musia byť uhly α1 a α2 v rozsahu od 45° do 90° vo všetkých normálnych polohách používania.

5.4.2.5. Vzdialenosť medzi dvoma vertikálnymi rovinami rovnobežnými so strednou pozdĺžnou rovinou vozidla, z ktorých každá prechádza inou z dvoch efektívnych dolných kotvových úchytiek pásu L1 a L2 toho istého bezpečnostného pásu, nesmie byť menej ako 350 mm. V prípade, že vo vozidlách kategórií M1 a N1 sú v zadných radoch sedadiel stredné miesta na sedenie, uvedená vzdialenosť nesmie byť menšia ako 240 mm za predpokladu, že nie je možné vymeniť stredné zadné sedadlo s nijakým iným sedadlom vo vozidle. Stredná pozdĺžna rovina sedadla musí prechádzať medzi bodmi L1 a L2 a musí byť od týchto bodov vzdialená aspoň 120 mm.

5.4.3. Umiestnenie efektívnych horných kotvových úchytiek pásov (pozri prílohu 3)

5.4.3.1. Ak sa použije vedenie popruhu alebo podobné zariadenie, ktoré ovplyvňuje umiestnenie efektívnej hornej kotvovej úchytky pásu, musí byť toto umiestnenie stanovené obvyklou cestou na základe zohľadnenia polohy kotvovej úchytky, pri ktorej pozdĺžna os popruhu prechádza bodom J1, ktorý bol následne odvodený od bodu R pomocou nasledujúcich troch úsekov:

RZ : úsek priamky trupu figuríny meraný smerom nahor od R a dlhý 530 mm; ZX : úsek kolmý na strednú pozdĺžnu rovinu vozidla, meraný od bodu Z v smere od kotvovej úchytky a dlhý 120 mm; XJ1 : úsek kolmý na rovinu definovanú úsekmi RZ a ZX, meraný smerom dopredu od bodu X, a dlhý 60 mm.

Bod J2 sa stanovuje symetricky k bodu J1 okolo pozdĺžnej vertikálnej roviny, ktorá prechádza priamkou trupu figuríny podľa opisu v bode 5.1.2 umiestnenej na príslušnom sedadle.

Ak sa na účely prístupu k predným aj zadným sedadlám používa dvojdverové usporiadanie a horná kotvová úchytka je umiestnená na stĺpiku „B“, systém musí byť navrhnutý tak, aby neznemožňoval vstup do vozidla alebo výstup z neho.

5.4.3.2. Efektívna horná kotvová úchytka leží pod rovinou FN, ktorá prebieha kolmo na pozdĺžnu strednú rovinu sedadla a s priamkou trupu zviera uhol 65°. Uhol môže byť na zadných sedadlách znížený na hodnotu 60°. Rovina FN je umiestnená tak, aby priamku trupu pretínala v bode D tak, aby DR = 315 mm + 1,8 S. Ak je však S ≤ 200 mm, potom DR = 675 mm.

5.4.3.3. Efektívna horná kotvová úchytka leží pod rovinou FK, ktorá prebieha kolmo na pozdĺžnu strednú rovinu sedadla a pretína priamku trupu pod uhlom 120° v bode B tak, aby BR = 260 mm + S. Ak S ≥ 280 mm, výrobca môže podľa vlastného uváženia použiť BR = 260 mm + 0,8 S.

5.4.3.4. Hodnota S nesmie byť menšia ako 140 mm.

5.4.3.5. Efektívna horná kotvová úchytka pásu musí byť umiestnená za vertikálnou rovinou kolmou na strednú pozdĺžnu rovinu vozidla a prechádzajúcu bodom „R“, ako je znázornené v prílohe 3.

5.4.3.6. Efektívna horná kotvová úchytka pásu musí byť umiestnená nad horizontálnou rovinou prechádzajúcou bodom C definovaným v bode 5.1.4.

5.4.3.7. Okrem hornej kotvovej úchytky vymedzenej v bode 5.4.3.1 môžu byť zabezpečené aj iné efektívne horné kotvové úchytky, ak je splnená jedna z týchto podmienok:

5.4.3.7.1. prídavné kotvové úchytky spĺňajú požiadavky bodov 5.4.3.1 až 5.4.3.6.

5.4.3.7.2. prídavné kotvové úchytky je možné použiť bez pomoci náradia, spĺňajú požiadavky bodov 5.4.3.5 a 5.4.3.6 a sú umiestnené v jednej z oblastí stanovených vertikálnym posunutím plochy znázornenej na obrázku 1 v prílohe 3 k tomuto predpisu o 80 mm nahor alebo nadol;

5.4.3.7.3. kotvová(-é) úchytka(-y) je (sú) určená(-é) pre postrojový pás, spĺňa(-jú) požiadavky stanovené v bode 5.4.3.6, ak leží(-ia) za priečnou rovinou prechádzajúcou referenčnou priamkou a je (sú) umiestnená(-é): 5.4.3.7.3.1. v prípade jedinej kotvovej úchytky v oblasti spoločnej pre dva kliny definované vertikálami prechádzajúcimi bodmi J1 a J2 podľa definície v bode 5.4.3.1 a ktorých horizontálne rezy sú znázornené na obrázku 2 v prílohe 3 k tomuto predpisu; 5.4.3.7.3.2. v prípade dvoch kotvových úchytiek vnútri ktoréhokoľvek z definovaných klinov, ktorý je vhodný, za predpokladu, že žiadna z kotvových úchytiek nie je vzdialená viac ako 50 mm od symetricky umiestneného zrkadlového obrazu druhej kotvovej úchytky vo vzťahu k rovine P príslušného sedadla podľa definície v bode 5.1.6.

5.5. Rozmery otvorov kotvových úchytiek opatrených závitmi

5.5.1. Kotvová úchytka musí mať otvor so závitom s priemerom 7/16 palca (20 UNF 2B).

5.5.2. Ak výrobca vybavil vozidlo bezpečnostnými pásmi, ktoré sú pripojené ku všetkým kotvovým úchytkám predpísaným pre príslušné sedadlo, nemusia tieto kotvové úchytky spĺňať požiadavky bodu 5.5.1 za podmienky, že spĺňajú ostatné ustanovenia tohto predpisu. Okrem toho sa požiadavky bodu 5.5.1 nevzťahujú na prídavné kotvové úchytky, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v bode 5.4.3.7.3.

5.5.3. Bezpečnostný pás musí byť možné odstrániť bez toho, aby došlo k poškodeniu kotvovej úchytky.

6. SKÚŠKY

6.1. Všeobecné skúšky kotvových úchytiek bezpečnostných pásov

6.1.1. Na základe uplatňovania ustanovení bodu 6.2 a na žiadosť výrobcu:

6.1.1.1. sa skúšky môžu vykonávať buď na nosnej konštrukcii vozidla, alebo na úplne dokončenom vozidle;

6.1.1.2. Skúšky sa môžu obmedziť na kotvové úchytky len jedného sedadla alebo jednej skupiny sedadiel pod podmienkou, že: a) príslušné kotvové úchytky majú rovnaké konštrukčné charakteristiky ako kotvové úchytky ostatných sedadiel alebo skupiny sedadiel, a b) ak sú takéto kotvové úchytky celkom alebo čiastočne upevnené na sedadlo alebo skupinu sedadiel, konštrukčné charakteristiky sedadla alebo skupiny sedadiel sú rovnaké ako charakteristiky ostatných sedadiel alebo skupín sedadiel;

6.1.1.3. okná a dvere môžu, ale nemusia byť namontované, a môžu, ale nemusia byť zavreté;

6.1.1.4. môže byť namontovaný akýkoľvek bežne dodávaný prvok, ktorý je spôsobilý zvýšiť tuhosť nosnej konštrukcie vozidla.

6.1.2. Sedadlá musia byť namontované a umiestnené v polohe na riadenie alebo používanie zvolenej technickou skúšobňou zodpovednou za vykonávanie homologizačných skúšok tak, aby boli vytvorené najnepriaznivejšie podmienky, pokiaľ ide o pevnosť systému. Poloha sedadiel musí byť uvedená v protokole. Operadlo sedadla s nastaviteľným sklonom musí byť zablokované podľa špecifikácie výrobcu alebo v prípade, že neexistuje taká špecifikácia, musí byť zablokované v polohe, ktorá čo možno najviac zodpovedá efektívnemu uhlu operadla 25° v prípade vozidiel kategórií M1 a N1 a uhlu 15° v prípade vozidiel všetkých ostatných kategórií.

6.2. Zaistenie vozidla na účely skúšok kotvových úchytiek bezpečnostných pásov a skúšok kotvových úchytiek ISOFIX

6.2.1. Metóda použitá na zaistenie vozidla pri skúške nesmie viesť k zosilneniu kotvových úchytiek bezpečnostných pásov ani kotvových úchytiek ISOFIX a ich oblastí ukotvenia, ani k zmenšeniu normálnej deformácie nosnej konštrukcie.

6.2.2. Zaisťovacie zariadenie sa považuje za vyhovujúce, ak nevyvolá žiadny účinok v oblasti zahŕňajúcej celú šírku nosnej konštrukcie a ak vozidlo alebo nosná konštrukcia sú zablokované alebo zaistené vpredu vo vzdialenosti najmenej 500 mm od skúšanej kotvovej úchytky a udržované alebo zaistené vzadu najmenej 300 mm od tejto kotvovej úchytky.

6.2.3. Odporúča sa položiť nosnú konštrukciu na podstavce umiestnené približne v línii osí kolies, alebo ak to nie je možné, v línii bodov pripevnenia zavesenia kolies.

6.2.4. Ak sa použije iná metóda zaistenia ako metóda predpísaná v bodoch 6.2.1 až 6.2.3 tohto predpisu, musia sa predložiť dôkazy o jej rovnocennosti.

6.3. Všeobecné požiadavky na skúšky kotvových úchytiek bezpečnostných pásov

6.3.1. Všetky kotvové úchytky tej istej skupiny sedadiel sa skúšajú súčasne. Ak však existuje riziko, že nesymetrické zaťaženie sedadiel a/alebo kotvových úchytiek môže viesť k zlyhaniam, môže sa vykonať dodatočná skúška s nesymetrickým zaťažením.

6.3.2. Pôsobí sa ťažnou silou v smere zodpovedajúcom polohe sedenia pri uhle 10° ± 5° nad horizontálou v rovine rovnobežnej so strednou pozdĺžnou rovinou vozidla.

Pôsobí sa predpätím 10 % s toleranciou ± 30 % cieľového zaťaženia; zaťaženie sa zvýši na 100 % príslušného cieľového zaťaženia.

6.3.3. Plné pôsobenie zaťaženia sa musí dosiahnuť čo možno najrýchlejšie a v rámci maximálneho času pôsobenia zaťaženia 60 sekúnd.

Výrobca však môže požadovať, aby sa pôsobenie zaťaženia dosiahlo do 4 sekúnd.

Kotvové úchytky pásov musia odolávať stanovenému zaťaženiu minimálne 0,2 sekundy.

6.3.4. Ťažné zariadenia používané pri skúškach opísaných v bode 6.4 sú zobrazené v prílohe 5. Zariadenia zobrazené na obrázku 1 v prílohe 5 sa umiestnia na vankúš sedadla a potom, ak je to možné, sa zatlačia do operadla sedadla, pričom popruh pásu sa okolo neho tesne pritiahne. Zariadenie zobrazené na obrázku 2 v prílohe 5 sa umiestni do polohy a popruh pásu sa pripevní na zariadenie a tesne sa pritiahne. Počas tejto činnosti sa nesmie vyvinúť na kotvové úchytky bezpečnostných pásov žiadne predpätie, ktoré by presahovalo minimum potrebné na správne umiestnenie skúšobného zariadenia.

V každom mieste na sedenie sa použije ťažné zariadenie s rozmerom buď 254 mm alebo 406 mm tak, aby sa jeho šírka čo možno najviac rovnala vzdialenosti medzi dolnými kotvovými úchytkami.

Pri umiestnení ťažného zariadenia sa musí vylúčiť akékoľvek vzájomné pôsobenie počas skúšky ťahom, ktoré by nepriaznivo ovplyvnilo zaťaženie a rozloženie zaťaženia.

6.3.5. Kotvové úchytky pásov v prípade sedadiel, ktoré sú vybavené hornými kotvovými úchytkami, sa skúšajú za týchto podmienok:

6.3.5.1. Predné krajné sedadlá: Kotvové úchytky pásov sa podrobia skúške predpísanej v bode 6.4.1, pri ktorej sa zaťaženie na ne prenáša zariadením, ktoré reprodukuje geometriu trojbodového pásu vybaveného navíjačom s vodiacim okom alebo vedením popruhu v hornej kotvovej úchytke. Ak je navyše počet kotvových úchytiek vyšší ako počet predpísaný v bode 5.3, musia byť tieto kotvové úchytky podrobené skúške podľa bodu 6.4.5, pri ktorej musia byť zaťaženia prenášané na kotvové úchytky pomocou zariadenia, reprodukujúceho geometriu typu bezpečnostného pásu, ktorý k ním má byť pripevnený. 6.3.5.1.1. V prípade, že navíjač nie je pripevnený k predpísanej krajnej dolnej kotvovej úchytke, alebo ak je pripevnený k hornej kotvovej úchytke pásu, musia sa dolné kotvové úchytky pásu tiež podrobiť skúške predpísanej v bode 6.4.3. 6.3.5.1.2. V uvedenom prípade sa môžu skúšky predpísané v bodoch 6.4.1 a 6.4.3 na žiadosť výrobcu vykonať na dvoch rôznych nosných konštrukciách.

6.3.5.2. Zadné krajné sedadlá a všetky stredné sedadlá: Kotvové úchytky sa podrobia skúške predpísanej v bode 6.4.2, pri ktorých sa zaťaženie na ne prenáša zariadením, ktoré reprodukuje geometriu trojbodového bezpečnostného pásu bez navíjača, a skúške predpísanej v bode 6.4.3, pri ktorej sa na obe dolné kotvové úchytky zaťaženie prenáša zariadením, ktoré reprodukuje geometriu brušného pásu. Obe skúšky sa na žiadosť výrobcu môžu vykonávať na dvoch rôznych nosných konštrukciách.

6.3.5.3. Ak výrobca dodá vozidlo s bezpečnostnými pásmi, príslušné kotvové úchytky pásov sa na žiadosť výrobcu môžu podrobiť len skúške, pri ktorej sa zaťaženie na ne prenáša zariadením, ktoré reprodukuje geometriu typu bezpečnostných pásov, ktoré sa majú pripevniť k týmto úchytkám.

6.3.6. Ak krajné a stredné sedadlá nemajú horné kotvové úchytky pásov, dolné kotvové úchytky sa podrobia skúške predpísanej v bode 6.4.3, pri ktorej sa zaťaženie na tieto úchytky prenáša zariadením, ktoré reprodukuje geometriu brušného pásu.

6.3.7. Ak je vozidlo skonštruované tak, že je prípustné použitie iných zariadení, ktoré neumožňujú priame pripojenie popruhov ku kotvovým úchytkám pásov bez použitia prievlakov a pod., alebo ktoré okrem kotvových úchytiek uvedených v bode 5.3 vyžadujú ďalšie kotvové úchytky, bezpečnostný pás alebo usporiadanie laniek, prievlakov a pod., ktoré predstavujú vybavenie bezpečnostného pásu, sa ku kotvovým úchytkám vo vozidle pripoja prostredníctvom takéhoto zariadenia a kotvové úchytky sa podrobia príslušným skúškam podľa bodu 6.4.

6.3.8. Môžu sa použiť iné skúšobné metódy ako metódy predpísané v bode 6.3, musia sa však predložiť dôkazy o ich rovnocennosti.

6.4. Osobitné požiadavky na skúšky kotvových úchytiek bezpečnostných pásov

6.4.1. Skúška zostavy trojbodového pásu s navíjačom a vodiacim okom alebo vedením popruhu v hornej kotvovej úchytke

6.4.1.1. Na hornú kotvovú úchytku sa namontuje špeciálne vodiace oko alebo vedenie lanka alebo popruhu vhodné na prenos zaťaženia z ťažného zariadenia alebo vodiace oko alebo vedenie popruhu dodané výrobcom.

6.4.1.2. Na ťažné zariadenie (pozri prílohu 5 obrázok 2) pripevnené ku kotvovým úchytkám toho istého pásu sa pôsobí skúšobným zaťažením 1 350 ± 20 daN pomocou zariadenia, ktoré reprodukuje geometriu ramenného popruhu bezpečnostného pásu. V prípade vozidiel iných ako vozidlá kategórií M1 a N1 musí byť skúšobné zaťaženie 675 ± 20 daN s výnimkou vozidiel kategórií M3 a N3, pri ktorých skúšobné zaťaženie musí byť 450 ± 20 daN.

6.4.1.3. Súčasne pôsobí na ťažné zariadenie (pozri prílohu 5 obrázok 1) pripojené k dvom dolným kotvovým úchytkám pásov ťažná sila 1 350 ± 20 daN. V prípade vozidiel iných ako vozidlá kategórií M1 a N1 musí byť skúšobné zaťaženie 675 ± 20 daN s výnimkou vozidiel kategórií M3 a N3, pri ktorých skúšobné zaťaženie musí byť 450 ± 20 daN.

6.4.2. Skúška zostavy trojbodového pásu bez navíjača alebo s navíjačom v hornej kotvovej úchytke

6.4.2.1. Na ťažné zariadenie (pozri prílohu 5 obrázok 2) pripevnené k hornej kotvovej úchytke pásu a k protiľahlej dolnej kotvovej úchytke toho istého pásu vybaveného navíjačom pripevneným k hornej kotvovej úchytke (ak bol dodaný výrobcom), sa pôsobí skúšobným zaťažením 1 350 ± 20 daN. V prípade vozidiel iných ako vozidlá kategórií M1 a N1 musí byť skúšobné zaťaženie 675 ± 20 daN s výnimkou vozidiel kategórií M3 a N3, pri ktorých skúšobné zaťaženie musí byť 450 ± 20 daN.

6.4.2.2. Súčasne sa na ťažné zariadenie (pozri prílohu 5 obrázok 1) pripojené k dolným kotvovým úchytkám pásu pôsobí ťažnou silou 1 350 ± 20 daN. V prípade vozidiel iných ako vozidlá kategórií M1 a N1 musí byť skúšobné zaťaženie 675 ± 20 daN s výnimkou vozidiel kategórií M3 a N3, pri ktorých skúšobné zaťaženie musí byť 450 ± 20 daN.

6.4.3. Skúška zostavy brušného pásu

Na ťažné zariadenie (pozri prílohu 5 obrázok 1) pripevnené k obom dolným kotvovým úchytkám pásu sa pôsobí skúšobným zaťažením 2 225 ± 20 daN. V prípade vozidiel iných ako vozidlá kategórií M1 a N1 musí byť skúšobné zaťaženie 1 110 ± 20 daN s výnimkou vozidiel kategórií M3 a N3, pri ktorých skúšobné zaťaženie musí byť 740 ± 20 daN.

6.4.4. Skúška kotvových úchytiek pásu, ktoré sú všetky umiestnené na konštrukcii sedadla alebo ktoré sú rozmiestnené medzi konštrukciou vozidla a konštrukciou sedadla.

6.4.4.1. Podľa spôsobu usporiadania sa skúšky predpísané v bodoch 6.4.1, 6.4.2 a 6.4.3 vykonajú tak, že v každom sedadle a v každej skupine sedadiel sa zaťaženie zvýši o prídavnú silu vymedzenú v nasledujúcom ustanovení.

6.4.4.2. Zaťaženia uvedené v bodoch 6.4.1, 6.4.2. a 6.4.3 sa doplnia o silu rovnajúcu sa 20-násobku hmotnosti celého sedadla. Na sedadlo alebo relevantné časti sedadla sa pôsobí zotrvačnou hmotnosťou, ktorá zodpovedá fyzickému pôsobeniu hmotnosti daného sedadla na kotvové úchytky. Prídavné aplikované zaťaženie alebo zaťaženia a rozloženie zaťaženia určí výrobca a schváli technická skúšobňa.

V prípade vozidiel kategórií M2 a N2 sa musí táto sila rovnať 10-násobku hmotnosti celého sedadla; v prípade vozidiel kategórií M3 a N3 sa musí rovnať 6,6-násobku hmotnosti celého sedadla.

6.4.5. Skúška zostavy pásov špeciálneho typu

6.4.5.1. Na ťažné zariadenie (pozri prílohu 5 obrázok 2) pripevnené ku kotvovým úchytkám takého druhu bezpečnostných pásov pomocou zariadenia, ktoré reprodukuje geometriu horného ramenného popruhu alebo popruhov, sa pôsobí skúšobným zaťažením 1 350 ± 20 daN.

6.4.5.2. Súčasne sa na ťažné zariadenie (pozri prílohu 5 obrázok 3) pripojené k dvom dolným kotvovým úchytkám pásu pôsobí ťažnou silou 1 350 ± 20 daN.

6.4.5.3. V prípade vozidiel iných, ako sú vozidlá kategórií Ml a N1, musí byť skúšobné zaťaženie 675 ± 20 daN s výnimkou vozidiel kategórií M3 a N3, pri ktorých skúšobné zaťaženie musí byť 450 ± 20 daN.

6.4.6. Skúška v prípade sedadiel orientovaných dozadu

6.4.6.1. Body kotvových úchytiek sa skúšajú silami predpísanými v bodoch 6.4.1, 6.4.2 alebo 6.4.3. V každom prípade musí skúšobné zaťaženie zodpovedať zaťaženiu predpísanému pre vozidlá kategórií M3 alebo N3.

6.4.6.2. Skúšobné zaťaženie musí byť orientované dopredu vo vzťahu k danému miestu na sedenie podľa postupu predpísaného v bode 6.3.

6.5. V prípade skupiny sedadiel podľa opisu v bode 1 prílohy 7 možno podľa voľby výrobcu vozidla vykonať dynamickú skúšku podľa prílohy 7 ako alternatívu statickej skúšky predpísanej v bodoch 6.3 a 6.4.

6.6. Požiadavky statickej skúšky.

6.6.1. Pevnosť systémov kotvových úchytiek ISOFIX sa skúša tak, že silami podľa bodu 6.6.4.3 sa pôsobí na zariadenie na aplikáciu statickej sily (ZASS), pričom kotvové úchytky ISOFIX sú správne zapojené.

V prípade kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX sa vykoná dodatočná skúška predpísaná v bode 6.6.4.4.

Všetky polohy ISOFIX v tom istom rade sedadiel, ktoré sa môžu používať súčasne, sa skúšajú súčasne.

6.6.2. Skúška sa môže vykonať buď na úplne dokončenom vozidle, alebo na častiach vozidla, ktoré sú dostatočne reprezentatívne, pokiaľ ide o pevnosť a tuhosť nosnej konštrukcie vozidla.

Okná a dvere môžu, ale nemusia byť namontované, a môžu, ale nemusia byť zavreté.

Môže byť namontovaný akýkoľvek bežne dodávaný prvok, ktorý je spôsobilý zvýšiť tuhosť nosnej konštrukcie vozidla.

Skúška sa môže obmedziť na polohu ISOFIX len vo vzťahu k jednému sedadlu alebo skupine sedadiel pod podmienkou, že:

a) príslušná poloha ISOFIX má rovnaké konštrukčné charakteristiky ako poloha ISOFIX pre ostatné sedadlá alebo skupinu sedadiel a

b) v prípade, že sú takéto polohy ISOFIX namontované celkom alebo čiastočne na sedadle alebo skupine sedadiel, sedadlo alebo skupina sedadiel majú rovnaké konštrukčné charakteristiky ako ostatné sedadlá alebo skupiny sedadiel.

6.6.3. Ak sú sedadlá a opierky hlavy nastavovateľné, skúšajú sa v polohe definovanej technickou skúšobňou v rámci obmedzeného rozsahu predpísaného výrobcom vozidla podľa doplnku 3 k prílohe 17 k predpisu č. 16.

6.6.4. Sily, smery a medzné hodnoty odchýlok.

6.6.4.1. Na stred dolnej prednej priečky ZASS sa pôsobí silou 135 N ± 15 N, aby sa nastavila pozdĺžna poloha zadného rozšírenia ZASS s cieľom odstrániť uvoľnenie alebo napätie medzi ZASS a jeho podperou.

6.6.4.2. Na zariadenie na aplikáciu statickej sily (ZASS) sa pôsobí silami v smere dopredu a v šikmom smere podľa tabuľky 1.

Tabuľka 1

Smerovania skúšobných síl

Dopredu 0° ± 5° 8 kN ± 0,25 kN Šikmo 75° ± 5° (na obe strany od priameho smeru alebo na horšiu stranu, ak taká existuje, alebo len na jednu stranu, ak sú obe strany symetrické) 5 kN ± 0,25 kN

Ak to požaduje výrobca, môže sa každá z týchto skúšok vykonať na rôznych konštrukciách.

Sily smerom dopredu pôsobia pod počiatočným uhlom pôsobenia sily 10° ± 5° nad horizontálou. Šikmé sily pôsobia horizontálne pod uhlom 0° ± 5°. Na záťažový bod X označený na obrázku 2 v prílohe 9 sa pôsobí predpínacou silou 500 N ± 25 N. Pôsobenie plného zaťaženia sa musí dosiahnuť čo najrýchlejšie, a to do času pôsobenia maximálneho zaťaženia v trvaní 30 sekúnd. Výrobca však môže požadovať, aby sa pôsobenie zaťaženia dosiahlo do 2 sekúnd. Sila musí pôsobiť minimálne počas 0,2 sekundy.

Všetky merania sa vykonajú podľa normy ISO 6487 s CFC 60 Hz alebo inou ekvivalentnou metódou.

6.6.4.3. Skúšky len pre systém kotvových úchytiek ISOFIX:

6.6.4.3.1. Skúška silou pôsobiacou smerom dopredu: Horizontálne pozdĺžne vychýlenie (po predpätí) bodu X zariadenia na aplikáciu statickej sily počas pôsobenia sily 8 kN ± 0,25 kN môže byť najviac 125 mm a trvalá deformácia vrátane čiastočného prasknutia alebo zlomenia ktorejkoľvek z dolných kotvových úchytiek ISOFIX alebo okolitej oblasti sa nepovažuje za zlyhanie, ak vydržali pôsobenie požadovanej sily počas stanoveného času.

6.6.4.3.2. Skúška silou pôsobiacou šikmým smerom: Vychýlenie v smere sily (po predpätí) bodu X zariadenia na aplikáciu statickej sily počas pôsobenia sily 5 kN ± 0,25 kN môže byť najviac 125 mm a trvalá deformácia vrátane čiastočného prasknutia alebo zlomenia ktorejkoľvek z dolných kotvových úchytiek ISOFIX alebo okolitej oblasti sa nepovažuje za zlyhanie, ak vydržali pôsobenie požadovanej sily počas stanoveného času.

6.6.4.4. Skúška systémov kotvových úchytiek ISOFIX a kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX:

Medzi ZASS a kotvovou úchytkou horného popruhu sa musí vyvinúť predpätie 50 N ± 5 N. Horizontálne vychýlenie (po predpätí) bodu X počas pôsobenia sily 8 kN ± 0,25 kN môže byť najviac 125 mm a trvalá deformácia vrátane čiastočného prasknutia alebo zlomenia ktorejkoľvek z dolných kotvových úchytiek ISOFIX alebo okolitej oblasti sa nepovažuje za zlyhanie, ak vydržali pôsobenie požadovanej sily počas stanoveného času.

Tabuľka 2

Medzné hodnoty vychýlenia

Smer sily Maximálne vychýlenie bodu X zariadenia na aplikáciu statickej sily Dopredu 125 mm pozdĺžne Šikmo 125 mm v smere sily

6.6.5. Prídavné sily

6.6.5.1. Zotrvačné sily sedadla

V prípade montážnej polohy, v ktorej sa zaťaženie prenáša na zostavu sedadiel vozidla a nie priamo na nosnú konštrukciu vozidla, sa vykoná skúška, aby sa overilo, či je ukotvenie sedadiel vozidla k nosnej konštrukcii vozidla dostatočne pevné. Pri tejto skúške sa na sedadlo alebo príslušné časti zostavy sedadiel pôsobí horizontálne a pozdĺžne smerom dopredu silou rovnajúcou sa 20-násobku hmotnosti príslušných častí zostavy sedadiel, čo zodpovedá fyzikálnemu účinku hmotnosti daného sedadla na ukotvenia sedadla. Prídavné aplikované zaťaženie alebo zaťaženia a rozloženie zaťaženia určí výrobca a schváli technická skúšobňa.

Na žiadosť výrobcu sa počas opísaných statických skúšok môže pôsobiť dodatočným zaťažením na bod X zariadenia na aplikáciu statickej sily.

Ak je kotvová úchytka horného popruhu zabudovaná v sedadle vozidla, táto skúška sa vykoná s pásom horného popruhu ISOFIX.

Nesmie nastať žiadny zlom a musia byť splnené požiadavky na vychýlenie uvedené v tabuľke 2.

POZNÁMKA: Táto skúška sa nemusí vykonať v prípade, ak je ktorákoľvek kotvová úchytka systému bezpečnostných pásov vozidla zabudovaná v konštrukcii sedadla vozidla a sedadlo vozidla už bolo podrobené skúške a schválené ako vyhovujúce záťažovým skúškam kotvových úchytiek vyžadovaným podľa tohto predpisu pre zadržiavacie systémy pre dospelé osoby.

7. KONTROLA KOTVOVÝCH ÚCHYTIEK BEZPEČNOSTNÝCH PÁSOV POČAS STATICKÝCH SKÚŠOK A PO NICH

7.1. Všetky kotvové úchytky musia úspešne prejsť skúškami predpísanými v bodoch 6.3 a 6.4. Trvalé deformácie vrátane čiastočného prasknutia alebo zlomenia ktorejkoľvek úchytky alebo jej okolitej časti sa nepovažujú za zlyhanie, ak vydržali pôsobenie požadovanej sily počas stanoveného času. Počas skúšky musí byť dodržaný minimálny odstup pre efektívne dolné kotvové úchytky bezpečnostného pásu podľa bodu 5.4.2.5 a požiadavky pre efektívne horné kotvové úchytky bezpečnostného pásu podľa bodu 5.4.3.6.

7.1.1. Ak sú v prípade vozidiel kategórie M1 s celkovou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 2,5 tony horné kotvové úchytky bezpečnostných pásov pripojené ku konštrukcii sedadla, nesmie sa efektívna horná kotvová úchytka bezpečnostných pásov počas skúšky posunúť pred priečnu rovinu prechádzajúcu bodom R a bodom C príslušného sedadla (pozri obrázok 1 v prílohe 3 k tomuto predpisu).

V prípade vozidiel iných ako vyššie uvedené vozidlá sa efektívna horná kotvová úchytka bezpečnostných pásov nesmie počas skúšky posunúť pred priečnu rovinu naklonenú 10° v smere dopredu a prechádzajúcu bodom R sedadla.

Počas skúšky sa odmeria maximálny posun bodu efektívnej hornej kotvovej úchytky.

Ak posun bodu efektívnej hornej kotvovej úchytky presahuje vyššie uvedené limity, výrobca musí technickej skúšobni preukázať, že užívateľom nehrozí žiadne nebezpečenstvo. Napríklad sa môže vykonať skúška podľa predpisu č. 94 alebo skúška so skúšobným vozíkom s príslušným impulzom, aby sa preukázal dostatočný priestor na prežitie.

7.2. Vo vozidlách, v ktorých sa používajú takéto zariadenia, musia byť posuvné a blokovacie zariadenia, ktoré umožňujú cestujúcim na všetkých sedadlách opustiť vozidlo, naďalej ručne obsluhovateľné po odstránení ťažnej sily.

7.3. Po skúškach sa zaznamenajú všetky poškodenia kotvových úchytiek a nosných konštrukcií, na ktoré pôsobilo počas skúšok zaťaženie.

7.4. Odchylne od uvedeného horné kotvové úchytky pripevnené k jednému alebo viacerým sedadlám vozidiel kategórie M3 a tých vozidiel kategórie M2, ktorých maximálna hmotnosť nepresahuje 3,5 tony, ktoré spĺňajú požiadavky predpisu č. 80, nemusia spĺňať požiadavky bodu 7.1 týkajúce sa dodržania ustanovení bodu 5.4.3.6.

8. ZMENY A ROZŠÎRENIE HOMOLOGIZÁCIE TYPU VOZIDLA

8.1. Každá zmena typu vozidla sa oznamuje správnemu orgánu, ktorý udelil tomuto typu vozidla homologizáciu. Tento orgán môže potom buď:

8.1.1. usúdiť, že je nepravdepodobné, že by vykonané zmeny mali znateľný nepriaznivý vplyv a že vozidlo v každom prípade naďalej spĺňa požiadavky, alebo

8.1.2. požadovať od technickej skúšobne zodpovednej za vykonávanie homologizačných skúšok ďalší skúšobný protokol.

8.2. Potvrdenie alebo rozšírenie homologizácie, v ktorom sa uvádzajú dané zmeny, sa oznamuje stranám dohody, ktoré uplatňujú tento predpis, postupom uvedeným v bode 4.3.

8.3. Príslušný orgán, ktorý vydáva rozšírenie homologizácie, pridelí tomuto rozšíreniu poradové číslo a oznámi ho ostatným stranám dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom oznamovacieho formulára, ktorého vzor je uvedený v prílohe 1 k tomuto predpisu.

9. ZHODA VÝROBY

Postupy na zabezpečenie zhody výroby musia byť v súlade s postupmi stanovenými v doplnku 2 k dohode (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musia spĺňať tieto požiadavky:

9.1. Každé vozidlo vybavené homologizačnou značkou predpísanou týmto predpisom musí zodpovedať homologizovanému typu vozidla z hľadiska detailov, ktoré majú vplyv na charakteristiky kotvových úchytiek bezpečnostných pásov a systému kotvových úchytiek ISOFIX a kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX.

9.2. Na overenie zhody podľa bodu 9.1 sa vykonajú náhodné kontroly na dostatočnom počte sériovo vyrábaných vozidiel vybavených homologizačnou značkou vyžadovanou týmto predpisom.

9.3. Kontroly sa spravidla obmedzia na vykonanie meraní. Ak je to však nutné, vozidlá sa podrobia niektorým zo skúšok opísaným v bode 6, ktoré zvolí technická skúšobňa vykonávajúca homologizačné skúšky.

10. SANKCIE V PRÍPADE NEZHODY VÝROBY

10.1. Homologizáciu udelenú pre typ vozidla podľa tohto predpisu je možné odňať, ak sú nie splnené požiadavky stanovené v bode 9.1 alebo ak kotvové úchytky bezpečnostných pásov alebo systém kotvových úchytiek ISOFIX a kotvová úchytka horného popruhu ISOFIX nespĺňajú požiadavky kontrol predpísaných v bode 9.

10.2. Ak zmluvná strana dohody, ktorá uplatňuje tento predpis, odníme homologizáciu, ktorú predtým udelila, bezodkladne to oznámi ostatným zmluvným stranám, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom oznamovacieho formulára, ktorého vzor je uvedený v prílohe 1 k tomuto predpisu.

11. NÁVOD NA POUŽÍVANIE

Orgány jednotlivých štátov môžu od výrobcov vozidiel registrovaných v danom štáte požadovať, aby v návode na používanie vozidla zreteľne uviedli:

11.1. kde sú umiestnené kotvové úchytky a

11.2. pre ktoré typy pásov sú kotvové úchytky určené (pozri prílohu 1 bod 5).

12. DEFINITÍVNE UKONČENIE VÝROBY

Ak držiteľ homologizácie úplne zastaví výrobu typu kotvových úchytiek bezpečnostných pásov alebo typu systému kotvových úchytiek ISOFIX a kotvovej úchytky horného popruhu ISOFIX homologizovaných podľa tohto predpisu, informuje o tom orgán, ktorý udelil homologizáciu. Po prijatí príslušného oznámenia tento orgán potom informuje ostatné zmluvné strany dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom oznamovacieho formulára, ktorého vzor je uvedený v prílohe 1 k tomuto predpisu.

13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH SKÚŠOBNÍ ZODPOVEDNÝCH ZA VYKONÁVANIE HOMOLOGIZAČNÝCH SKÚŠOK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNYCH ORGÁNOV

Strany dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpisu, oznámia sekretariátu Organizácie Spojených národov názvy a adresy technických skúšobní zodpovedných za vykonávanie homologizačných skúšok a názvy a adresy správnych orgánov, ktoré udeľujú homologizáciu a ktorým sa zasielajú osvedčenia o udelení homologizácie alebo o odmietnutí, rozšírení alebo odňatí homologizácie vydané v iných štátoch.

14. PRECHODNÉ USTANOVENIA

14.1. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 06 nesmie žiadna zmluvná strana, ktorá uplatňuje tento predpis, odmietnuť udeliť homologizácie EHK podľa tohto predpisu v znení série zmien 06.

14.2. Po uplynutí 2 rokov od nadobudnutia platnosti série zmien 06 k tomuto predpisu zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, môžu udeliť homologizácie EHK len vtedy, ak sú splnené požiadavky tohto predpisu v znení série zmien 06.

14.3. Po uplynutí 7 rokov od nadobudnutia platnosti série zmien 06 tohto predpisu môžu zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, odmietnuť uznať homologizácie, ktoré neboli udelené podľa tohto predpisu v znení série zmien 06. Existujúce homologizácie vozidiel, ktoré nie sú dotknuté sériou zmien 06 tohto predpisu, však zostávajú v platnosti a zmluvné strany uplatňujúce tento predpis ich naďalej uznávajú.

14.4. V prípade vozidiel, na ktoré sa nevzťahujú ustanovenia bodu 7.1.1, zostávajú v platnosti homologizácie udelené podľa série zmien 04 tohto predpisu.

14.5. V prípade vozidiel, na ktoré sa nevzťahuje doplnok 4 k sérii zmien 05 tohto predpisu, zostávajú existujúce homologizácie v platnosti, ak boli udelené v súlade so sériou zmien 05 vrátane jej doplnkov až po doplnok 3.

14.6. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia platnosti doplnku 5 k sérii zmien 05 nesmie žiadna zmluvná strana, ktorá uplatňuje tento predpis, odmietnuť udeliť homologizácie EHK podľa tohto predpisu v znení doplnku 5 k sérii zmien 05.

14.7. V prípade vozidiel, na ktoré sa nevzťahuje doplnok 5 k sérii zmien 05 tohto predpisu, zostávajú existujúce homologizácie v platnosti, ak boli udelené v súlade so sériou zmien 05 vrátane jej doplnkov až po doplnok 3.

14.8. Od 20. februára 2005 môžu zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, udeliť homologizácie EHK v prípade vozidiel kategórie M1 len vtedy, ak sú splnené požiadavky tohto predpisu v znení doplnku 5 k sérii zmien 05.

14.9. Od 20. februára 2007 môžu zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, v prípade vozidiel kategórie M1 odmietnuť uznať homologizácie, ktoré neboli udelené v súlade s doplnkom 5 k sérii zmien 05 tohto predpisu.

14.10. Od 16. júla 2006 môžu zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, udeliť homologizáciu v prípade vozidiel kategórie N len vtedy, ak typ vozidla spĺňa požiadavky tohto predpisu v znení doplnku 5 k sérii zmien 05.

14.11. Od 16. júla 2008 môžu zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, v prípade vozidiel kategórie N odmietnuť uznať homologizácie, ktoré neboli udelené v súlade s doplnkom 5 k sérii zmien 05 tohto predpisu.

14.12. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia účinnosti série zmien 07 tohto predpisu žiadna zo zmluvných strán uplatňujúcich tento predpis nezamietne žiadosť o homologizáciu EHK podľa tohto predpisu v znení série zmien 07.

14.13. Po uplynutí 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti série zmien 07 tohto predpisu udelia zmluvné strany uplatňujúce tento predpis homologizáciu EHK len vtedy, ak sú splnené požiadavky tohto predpisu v znení série zmien 07.

14.14. Po uplynutí 36 mesiacov od nadobudnutia účinnosti série zmien 07 tohto predpisu zmluvné strany uplatňujúce tento predpis môžu odmietnuť homologizácie, ktoré neboli udelené v súlade so sériou zmien 07 tohto predpisu.

14.15. Bez ohľadu na body 14.13 a 14.14 homologizácie kategórií vozidiel podľa predchádzajúcich sérií zmien tohto predpisu, ktoré nie sú dotknuté sériou zmien 07, zostávajú v platnosti a zmluvné strany, ktoré uplatňujú tento predpis, ich naďalej uznávajú.

14.16. Kým nebudú vo vnútroštátnych požiadavkách jednotlivých zmluvných strán uvedené požiadavky týkajúce sa povinného upevnenia kotvových úchytiek bezpečnostného pásu pre sklápacie sedadlá v čase pristúpenia k tomuto predpisu, zmluvné strany môžu udeľovať vnútroštátne homologizácie aj pri neexistencii takéhoto povinného upevnenia a v tomto prípade nemôžu byť tieto kategórie autobusov homologizované podľa tohto predpisu.

(1) Podľa definície v prílohe 7 ku Konsolidovanej rezolúcii o konštrukcii vozidiel (R.E.3), dokument TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy zmenený a doplnený zmenou č. 4 (Amend. 4).

(2) 1 pre Nemecko, 2 pre Francúzsko, 3 pre Taliansko, 4 pre Holandsko, 5 pre Švédsko, 6 pre Belgicko, 7 pre Maďarsko, 8 pre Českú republiku, 9 pre Španielsko, 10 pre Srbsko a Čiernu Horu, 11 pre Spojené kráľovstvo, 12 pre Rakúsko, 13 pre Luxembursko, 14 pre Švajčiarsko, 15 (voľné), 16 pre Nórsko, 17 pre Fínsko, 18 pre Dánsko, 19 pre Rumunsko, 20 pre Poľsko, 21 pre Portugalsko, 22 pre Ruskú federáciu, 23 pre Grécko, 24 pre Írsko, 25 pre Chorvátsko, 26 pre Slovinsko, 27 pre Slovensko, 28 pre Bielorusko, 29 pre Estónsko, 30 (voľné), 31 pre Bosnu a Hercegovinu, 32 pre Lotyšsko, 33 (voľné), 34 pre Bulharsko, 35 (voľné), 36 pre Litvu, 37 pre Turecko, 38 (voľné), 39 pre Azerbajdžan, 40 pre Bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko, 41 (voľné), 42 pre Európske spoločenstvo (homologizácie udeľujú členské štáty, ktoré používajú svoje príslušné symboly EHK), 43 pre Japonsko, 44 (voľné), 45 pre Austráliu, 46 pre Ukrajinu, 47 pre Juhoafrickú republiku, 48 pre Nový Zéland, 49 pre Cyprus, 50 pre Maltu a 51 pre Kórejskú republiku, 52 pre Malajziu a 53 pre Thajsko. Nasledujúce čísla sa pridelia ďalším štátom postupne v poradí, v ktorom budú ratifikovať Dohodu o prijatí jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá, zariadenia a časti, ktoré sa môžu montovať a/alebo používať na kolesových vozidlách, a o podmienkach pre vzájomné uznávanie homologizácií, udelených na základe týchto predpisov, alebo v ktorom k nej pristúpia, a takto pridelené čísla oznámi generálny tajomník Organizácie Spojených národov zmluvným stranám dohody.

(3) Pozri poznámku pod čiarou č. 1.

(4) Dokument TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend.2 naposledy zmenený zmenou č. 4 (Amend. 4).

PRÍLOHA 1 OZNÁMENIE [maximálny formát: A4 (210 × 297 mm)]

PRÍLOHA 2 USPORIADANIA HOMOLOGIZAČNEJ ZNAČKY VZOR A (pozri bod 4.4 tohto predpisu) Uvedená homologizačná značka pripevnená na vozidle znamená, že príslušný typ vozidla bol homologizovaný vzhľadom na kotvové úchytky bezpečnostných pásov v Holandsku (E 4) podľa predpisu č. 14 pod číslom 072439. Prvé dve číslice homologizačného čísla uvádzajú, že predpis č. 14 v čase udelenia homologizácie zahŕňal už sériu zmien 07. VZOR B (pozri bod 4.5 tohto predpisu) Uvedená homologizačná značka pripevnená na vozidle znamená, že príslušný typ vozidla bol homologizovaný v Holandsku (E 4) podľa predpisov č. 14 a 24 (1) (v prípade posledného uvedeného predpisu je korigovaný koeficient absorpcie 1,30 m-1). Homologizačné čísla uvádzajú, že v čase udelenia týchto homologizácií predpis č. 14 zahŕňal už sériu zmien 07 a predpis č. 24 sériu zmien 03. (1) Druhé číslo sa uvádza len ako príklad.

PRÍLOHA 3 UMIESTNENIE EFEKTÍVNYCH KOTVOVÝCH ÚCHYTIEK PÁSOV Obrázok 1 Oblasti umiestnenia efektívnych kotvových úchytiek pásov (Výkres ukazuje jeden príklad, keď je horná kotvová úchytka pripevnená k bočnému panelu karosérie vozidla) Obrázok 2 Efektívne horné kotvové úchytky spĺňajúce požiadavky bodu 5.4.3.7.3 tohto predpisu

PRÍLOHA 4 POSTUP STANOVENIA BODU „H“ A SKUTOČNÉHO UHLA TRUPU PRE MIESTA NA SEDENIE V MOTOROVÝCH VOZIDLÁCH 1. ÚČEL Postup opísaný v tejto prílohe sa používa pre určenie umiestnenia bodu „H“ a skutočného uhla trupu pre jedno alebo niekoľko miest na sedenie v motorových vozidlách a overenie vzťahu medzi nameranými údajmi a konštrukčnými špecifikáciami udanými výrobcom vozidla (1). 2. VYMEDZENIE POJMOV Na účely tejto prílohy: 2.1. „Referenčnými údajmi“ sa rozumie jedna alebo niekoľko z ďalej uvedených charakteristík miesta na sedenie: 2.1.1. bod „H“ a bod „R“ a vzťah medzi nimi; 2.1.2. skutočný uhol trupu a konštrukčný uhol trupu a vzťah medzi nimi. 2.2. „Trojrozmerným mechanizmom na stanovenie bodu ‚H‘ “ (3-D H figurína) sa rozumie zariadenie používané na určenie bodu „H“ a skutočných uhlov trupu. Toto zariadenie je opísané v doplnku 1 k tejto prílohe. 2.3. „Bodom H“ sa rozumie stred otáčania trupu a stehien 3-D H figuríny, ktorá je inštalovaná na sedadle vo vozidle podľa bodu 4. Bod „H“ je umiestnený v strede stredovej osi zariadenia, ktorá sa nachádza medzi terčíkmi bodu „H“ na obidvoch stranách 3-D H figuríny. Bod „H“ teoreticky zodpovedá bodu „R“ (tolerancie pozri v bode 3.2.2). Po tom, čo sa bod „H“ určí podľa postupu opísaného v bode 4, považuje sa za pevný bod vo vzťahu ku konštrukcii vankúša sedadla a pri nastavovaní sedadla sa pohybuje spolu s ňou. 2.4. „Bodom R“ alebo „referenčným bodom na sedenie“ sa rozumie konštrukčný bod určený výrobcom vozidla pre každé miesto na sedenie a stanovený vzhľadom na trojrozmerný referenčný systém. 2.5. „Čiarou trupu“ sa rozumie os sondy 3-D H figuríny, pričom sa sonda nachádza v najzadnejšej polohe. 2.6. „Skutočným uhlom trupu“ sa rozumie uhol nameraný medzi vertikálnou čiarou prechádzajúcou bodom „H“ a čiarou trupu pri použití meracieho kvadrantu uhla chrbta 3-D H figuríny. Skutočný uhol trupu teoreticky zodpovedá konštrukčnému uhlu trupu (tolerancie pozri v bode 3.2.2). 2.7. „Konštrukčným uhlom trupu“ sa rozumie uhol nameraný medzi vertikálnou čiarou prechádzajúcou bodom „R“ a čiarou trupu v polohe, ktorá zodpovedá konštrukčnej polohe operadla sedadla stanovenej výrobcom vozidla. 2.8. „Stredovou rovinou cestujúceho“ (C/LO) sa rozumie stredná rovina 3-D H figuríny, ktorá je umiestnená v každom určenom mieste na sedenie; je vymedzená súradnicou bodu „H“ na osi „Y“. V prípade jednotlivých sedadiel je stredová rovina sedadla totožná so stredovou rovinou cestujúceho. V prípade ostatných sedadiel je stredová rovina cestujúceho určená výrobcom. 2.9. „Trojrozmerným referenčným systémom“ sa rozumie systém opísaný v doplnku 2 k tejto prílohe. 2.10. „Východiskovými značkami“ sa rozumejú fyzické body (otvory, povrchy, značky alebo zárezy) na karosérii vozidla určené výrobcom. 2.11. „Polohou vozidla pri meraní“ sa rozumie poloha vozidla definovaná súradnicami východiskových značiek v trojrozmernom referenčnom systéme. 3. POŽIADAVKY 3.1. Predstavenie údajov Pre každé miesto na sedenie, v prípade ktorého sa požadujú referenčné údaje z dôvodu preukázania zhody s ustanovením súčasného znenia predpisu, sa musia predložiť všetky ďalej uvedené údaje alebo ich vhodný výber na formulári, ktorý je v doplnku 3 k tejto prílohe: 3.1.1. súradnice bodu „R“ vzhľadom na trojrozmerný referenčný systém; 3.1.2. konštrukčný uhol trupu; 3.1.3. všetky údaje potrebné na nastavenie sedadla (ak je nastaviteľné) do polohy merania stanovenej v bode 4.3. 3.2. Vzťah medzi nameranými údajmi a konštrukčnými špecifikáciami 3.2.1. Súradnice bodu „H“ a hodnota skutočného uhla trupu získané postupom podľa bodu 4 sa porovnajú so súradnicami bodu „R“ a hodnotou konštrukčného uhla trupu udanými výrobcom vozidla. 3.2.2. Vzájomné polohy bodu „R“ a bodu „H“ a vzťah medzi konštrukčným a skutočným uhlom trupu sa považujú za uspokojivé pre príslušnú polohu sedenia, ak bod „H“ definovaný svojimi súradnicami leží vnútri štvorca s vertikálnymi a horizontálnymi stranami s dĺžkou 50 mm, ktorého uhlopriečky sa pretínajú v bode „R“, a ak skutočný uhol trupu je v rozmedzí 5° konštrukčného uhla trupu. 3.2.3. Ak sú splnené tieto podmienky, bod „R“ a konštrukčný uhol trupu sa použijú na preukázanie zhody s ustanoveniami tohto predpisu. 3.2.4. Ak bod „H“ ani skutočný uhol trupu nespĺňajú požiadavky bodu 3.2.2, stanoví sa bod „H“ a skutočný uhol trupu ešte dvakrát (celkom trikrát). Ak dva výsledky z týchto troch meraní spĺňajú požiadavky, platia podmienky bodu 3.2.3. 3.2.5. Ak výsledky najmenej dvoch z troch meraní opísaných v bode 3.2.4. nespĺňajú požiadavky bodu 3.2.2 alebo ak sa nemôže vykonať overenie, pretože výrobca vozidla neposkytol informácie, ktoré sa týkajú polohy bodu „R“ alebo konštrukčného uhla trupu, použije sa stredná poloha troch nameraných bodov alebo priemerná hodnota troch nameraných uhlov vo všetkých prípadoch, kde sa v tomto predpise odkazuje na bod „R“ a konštrukčný uhol trupu. 4. POSTUP STANOVENIA BODU „H“ A SKUTOČNÉHO UHLA TRUPU 4.1. Vozidlo sa podľa uváženia výrobcu predkondicionuje pri teplote 20 ± 10 °C, aby sa zabezpečilo, že materiál sedadiel dosiahol izbovú teplotu. Ak skúšané sedadlo nebolo doposiaľ použité, musí sa naň posadiť osoba alebo zariadenie s hmotnosťou 70 až 80 kg dvakrát za minútu, aby sa prehol vankúš a operadlo sedadla. Ak to vyžaduje výrobca, zostanú všetky sedadlá pred inštaláciou 3-D H figuríny nezaťažené najmenej počas 30 minút. 4.2. Vozidlo musí byť v meracej polohe definovanej v bode 2.11. 4.3. Ak je sedadlo nastaviteľné, nastaví sa najprv do najzadnejšej normálnej polohy pre vedenie vozidla alebo pre jazdu stanovenej výrobcom vozidla, pričom sa berie do úvahy len pozdĺžne nastavenie sedadla, a nie posun sedadla používaný na iné účely ako normálne polohy pre vedenie vozidla alebo pre jazdu. Ak má sedadlo ďalšie možnosti nastavenia (vertikálne, uhlové, nastavenie operadla sedadla, atď.), nastavia sa do polohy určenej výrobcom. V prípade závesných sedadiel sa pevne zaistí vertikálna poloha, ktorá zodpovedá normálnej jazdnej polohe určenej výrobcom. 4.4. Plocha miesta na sedenie, ktorá prichádza do styku s 3-D H figurínou, sa pokryje dostatočne veľkou mušelínovou bavlnenou tkaninou s vhodnou štruktúrou, označovanou ako hladká bavlnená tkanina s 18,9 vláknami na 1 cm2 a s mernou hmotnosťou 0,228 kg/m2, alebo pletenou alebo netkanou látkou s ekvivalentnými charakteristikami. Ak sa skúška vykonáva na sedadle mimo vozidla, musí mať podlaha, na ktorej je sedadlo umiestnené, rovnaké základné charakteristiky (2) ako podlaha vozidla, do ktorého je sedadlo určené. 4.5. Sedadlo a chrbtová časť 3-D H figuríny sa umiestnia tak, aby stredová rovina cestujúceho (C/LO) splynula so stredovou rovinou 3-D H figuríny. Na žiadosť výrobcu je možné posunúť 3-D H figurínu dovnútra vzhľadom ku stredovej rovine cestujúceho (C/LO), ak je 3-D H figurína umiestnená tak ďaleko k vonkajšej strane, že hrana sedadla neumožňuje vyrovnanie 3-D H figuríny. 4.6. K sedacej časti figuríny sa pripevní zostava chodidiel a lýtkovej časti nôh buď individuálne, alebo sa zostava lýtkovej časti nôh pripevní za pomoci tyče v tvare T. Priamka prechádzajúca terčíkmi, ktoré označujú bod „H“, je rovnobežná so základňou a kolmá na pozdĺžnu strednú rovinu sedadla. 4.7. Polohy chodidiel a nôh 3-D H figuríny sa nastavia takto: 4.7.1. Určená poloha sedenia: vodič a cestujúci na vonkajšom prednom sedadle 4.7.1.1. Zostava chodidiel a nôh sa posunie smerom dopredu tak, že chodidlá zaujmú prirodzené polohy na podlahe, v prípade potreby medzi ovládacími pedálmi. Ak je to možné, ľavé chodidlo sa umiestni do približne rovnakej vzdialenosti vľavo od strednej roviny 3-D H figuríny, v akej je pravé chodidlo umiestnené vpravo. Vodováha na overenie priečnej orientácie 3-D H figuríny sa v prípade potreby uvedie do vodorovnej polohy prestavením sedacej časti figuríny alebo nastavením zostavy chodidiel a nôh smerom dozadu. Priamka prechádzajúca terčíkmi, ktoré označujú bod „H“, musí byť udržiavaná v kolmej polohe k pozdĺžnej strednej rovine sedadla. 4.7.1.2. Ak nemožno ľavú nohu umiestniť rovnobežne s pravou nohou a ľavé chodidlo nemožno podoprieť konštrukciou, posunie sa ľavé chodidlo tak, aby bolo podopreté. Súosovosť terčíkov musí byť zachovaná. 4.7.2. Určená poloha sedenia: vonkajšia zadná V prípade zadných alebo pomocných sedadiel sa nohy umiestnia podľa špecifikácie výrobcu. Ak chodidlá spočívajú na častiach podlahy, ktoré sú v rôznych úrovniach, chodidlo, ktoré príde do kontaktu s predným sedadlom ako prvé, slúži ako referenčné chodidlo a druhé chodidlo sa musí nastaviť tak, aby sa vodováha udávajúca priečnu orientáciu sedacej časti figuríny ustálila v horizontálnej rovine. 4.7.3. Iné určené polohy sedenia: Dodržiava sa všeobecný postup uvedený v bode 4.7.1 okrem prípadu, keď sa chodidlá umiestnia podľa špecifikácie výrobcu vozidla. 4.8. Inštalujú sa závažia lýtkovej časti a stehien a 3-D H figurína sa vyrovná. 4.9. Chrbtová časť figuríny sa nakloní dopredu na predný doraz a 3-D H figurína sa odsunie zo sedadla pomocou tyče v tvare T. Figurína sa opätovne umiestni na sedadlo jednou z týchto metód: 4.9.1. Ak má 3-D H figurína tendenciu skĺznuť dozadu, použije sa ďalej uvedený postup. Figurína sa nechá skĺznuť dozadu, až kým už nie je potrebné vyvíjať horizontálne zadržiavacie zaťaženie na tyč v tvare T v smere vpred, t. j. pokiaľ sa sedacia časť figuríny nedotkne operadla sedadla. Ak je to nutné, premiestni sa lýtková časť nohy. 4.9.2. Ak nemá 3-D H figurína tendenciu skĺznuť dozadu, použije sa ďalej uvedený postup. Figurína sa posunie smerom dozadu pôsobením horizontálneho zaťaženia na tyč v tvare T v smere vzad, kým sa sedacia časť figuríny nedotkne operadla sedadla (pozri obrázok 2 v doplnku 1 k tejto prílohe). 4.10. Na chrbtovú a sedaciu časť 3-D H figuríny sa pôsobí zaťažením 100 ± 10 N v priesečníku kvadrantu uhla bedrového kĺbu a puzdra tyče v tvare T. Smer pôsobiaceho zaťaženia sa musí udržiavať pozdĺž priamky prechádzajúcej uvedeným priesečníkom z bodu bezprostredne nad puzdrom stehnovej tyče (pozri obrázok 2 v doplnku 1 k tejto prílohe). Potom sa chrbtová časť figuríny opatrne vráti na operadlo. V priebehu ďalšieho postupu sa musí dbať na to, aby nedošlo k skĺznutiu 3-D H figuríny smerom dopredu. 4.11. Namontuje sa pravé a ľavé závažie zadnej sedacej časti figuríny a potom striedavo osem závaží trupu. Udržiava sa vyvážená poloha 3-D H figuríny. 4.12. Chrbtová časť figuríny sa nakloní dopredu, aby došlo k uvoľneniu pnutia na operadle sedadla. Figurína sa rozkýva zo strany na stranu v oblúku 10° (5° na každú stranu od vertikálnej stredovej roviny) počas troch úplných cyklov, aby sa uvoľnilo akékoľvek nahromadené trenie medzi 3-D H figurínou a sedadlom. Počas kývania môže mať tyč 3-D H figuríny v tvare T tendenciu odchýliť sa od špecifikovaného horizontálneho a vertikálneho zarovnania. Preto je nutné tyč v tvare T pri kývavom pohybe pridržiavať pôsobením primeraného pozdĺžneho zaťaženia. Pri pridržiavaní tyče v tvare T a kývaní 3-D H figuríny sa dbá na to, aby sa vylúčilo pôsobenie akéhokoľvek mimovoľného vonkajšieho zaťaženia vo vertikálnom alebo predozadnom smere. Chodidlá 3-D H figuríny sa pri tomto kroku nemajú pridržiavať alebo zadržiavať. Ak dôjde k zmene polohy chodidiel, malo by sa umožniť, aby v danom momente zostali v tejto polohe. Chrbtová časť figuríny sa opatrne vráti na operadlo a skontroluje sa, či obe vodováhy ukazujú nulovú polohu. Ak došlo k akémukoľvek pohybu chodidiel počas kývania 3-D H figuríny, poloha chodidiel sa musí upraviť takto: Postupne sa zdvihne každé chodidlo z podlahy o minimálne nutnú výšku, až kým už nedochádza k žiadnemu ďalšiemu pohybu chodidiel. Počas tohto zdvíhania musia byť chodidlá voľne otáčateľné a nesmie na ne pôsobiť žiadne zaťaženie spredu ani zo strany. Po navrátení oboch chodidiel späť do dolnej polohy sa päty musia dotýkať konštrukcie určenej na tento účel. Skontroluje sa, či priečna vodováha vykazuje nulovú polohu, a v prípade potreby sa na vrchnú časť chrbtovej časti pôsobí priečnym zaťažením postačujúcim na to, aby došlo k vyrovnaniu sedacej časti 3-D H figuríny na sedadle. 4.13. Aby sa zabránilo skĺznutiu figuríny na vankúše sedadla smerom dopredu, pridržiava sa tyč v tvare T a postupuje sa takto: a) chrbtová časť figuríny sa vráti na operadlo sedadla; b) na tyč chrbtovej časti približne vo výške závaží trupu sa striedavo vyvíja a uvoľňuje horizontálne zaťaženie smerom dozadu, ktoré nesmie presiahnuť 25 N, pokiaľ kvadrant uhla bedrového kĺbu nevykazuje, že sa po uvoľnení zaťaženia dosiahla stabilná poloha. Musí sa dbať na to, aby sa zabezpečilo, že na 3-D H figurínu nepôsobí žiadne vonkajšie zaťaženie smerom dole ani priečne. Ak je nutné iné nastavenie úrovne 3-D H figuríny, chrbtová časť figuríny sa natočí dopredu, znovu sa vyrovná a opakuje sa postup podľa bodu 4.12. 4.14. Vykonajú sa všetky merania: 4.14.1. Súradnice bodu „H“ sa merajú vzhľadom na trojrozmerný referenčný systém. 4.14.2. Skutočný uhol trupu sa odčíta na kvadrante uhla chrbta 3-D H figuríny, keď je sonda v najzadnejšej polohe. 4.15. Ak je žiaduce opätovne inštalovať 3-D H figurínu, mala by zostava sedadla pred ďalšou inštaláciou zostať nezaťažená minimálne 30 minút. Figurína by nemala byť ponechaná na sedadle dlhšie, ako je potrebné na vykonanie skúšky. 4.16. Ak je možné považovať sedadlá v tom istom rade za podobné (lavicové sedadlo, identické sedadlá atď.), určí sa pre každý rad sedadiel iba jeden bod „H“ a jeden „skutočný uhol trupu“, pričom figurína opísaná v doplnku 1 k tejto prílohe sa usadí na miesto, ktoré je považované za reprezentatívne pre príslušný rad. Týmto miestom je: 4.16.1. v prípade predného radu sedadiel sedadlo vodiča; 4.16.2. v prípade zadného radu alebo radov sedadiel krajné sedadlo. (1) Pri akomkoľvek inom mieste na sedenie ako predné sedadlá, kde bod „H“ nie je možné stanoviť za pomoci trojrozmerného mechanizmu bodu „H“ ani postupmi, môže sa podľa uváženia príslušného orgánu ako referenčný bod použiť bod „R“ udaný výrobcom. (2) Uhol sklonu, výškový rozdiel pri montáži sedadla, štruktúra povrchu atď. Doplnok 1 OPIS TROJROZMERNEJ FIGURÍNY NA STANOVENIE BODU „H“ (1) (3-D H figurína) 1. Chrbtová a sedacia časť Chrbtová a sedacia časť sú skonštruované z vystuženého plastu a kovu; simulujú ľudský trup a stehná a sú mechanicky otočne upevnené v bode „H“. Na meranie skutočného uhla trupu je k sonde, ktorá je otočne pripevnená v bode „H“, pripevnený kvadrant. K sedacej časti je pripevnená nastaviteľná stehenná tyč, ktorá vytvára os stehien a slúži ako základná čiara pre kvadrant uhla bedrového kĺbu. 2. Prvky tela a nôh Lýtkové časti nôh sú k sedacej časti pripevnené pomocou tyče v tvare T spájajúcej kolená, ktorá je bočným predĺžením nastaviteľnej stehennej tyče. Na meranie uhlov kolien sú do lýtkovej časti nôh zabudované kvadranty. Zostavy obuvi a chodidiel sú kalibrované na meranie uhla chodidla. Na priestorovú orientáciu figuríny slúžia dve vodováhy. Závažia častí tela sú umiestnené v zodpovedajúcich ťažiskách tak, aby sa vyvolal priehyb sedadla zodpovedajúci zaťaženiu osobou mužského pohlavia s hmotnosťou 76 kg. Je potrebné skontrolovať, či sa všetky kĺby 3-D H figuríny voľne pohybujú bez znateľného trenia. Obrázok 1 Označenie prvkov 3-D H figuríny Obrázok 2 Rozmery prvkov 3-D H figuríny a rozloženie zaťaženia (1) Podrobné informácie o konštrukcii 3-D H figuríny je možné si vyžiadať od Spoločnosti automobilových inžinierov (Society of Automobile Engineers – SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Spojené štáty americké. Figurína zodpovedá opisu v norme ISO 6549:1980. Doplnok 2 TROJROZMERNÝ REFERENČNÝ SYSTÉM 1. Trojrozmerný referenčný systém je vymedzený tromi ortogonálnymi rovinami stanovenými výrobcom vozidla (pozri obrázok) (1). 2. Poloha vozidla pri meraní sa stanoví tak, že vozidlo sa umiestni na nosnú plochu takým spôsobom, aby súradnice východiskových značiek zodpovedali hodnotám udaným výrobcom. 3. Súradnice bodu „R“ a bodu „H“ sa určia vo vzťahu k východiskovým značkám definovaným výrobcom vozidla. Obrázok Trojrozmerný referenčný systém (1) Referenčný systém zodpovedá norme ISO 4130:1978. Doplnok 3 REFERENČNÉ ÚDAJE TÝKAJÚCE SA MIEST NA SEDENIE 1. Kódovanie referenčných údajov Pre každé miesto na sedenie sa postupnom poradí uvádza prehľad referenčných údajov. Miesta na sedenie sú identifikované dvojznakovým kódom. Prvým znakom je arabská číslica, ktorá označuje rad sedadiel odpredu po zadnú časť vozidla. Druhým znakom je veľké písmeno, ktoré označuje polohu miesta na sedenie v rade pri pohľade v smere pohybu vozidla dopredu; používajú sa tieto písmená: L = vľavo C = v strede R = vpravo 2. Opis polohy vozidla pri meraní 2.1. Súradnice východiskových značiek X … Y … Z … 3. Prehľad referenčných údajov 3.1. Miesto na sedenie: … 3.1.1. Súradnice bodu „R“ X … Y … Z … 3.1.2. Konštrukčný uhol trupu: … 3.1.3. Špecifikácie nastavenia sedadla (1) horizontálne: … vertikálne: … uhlové: … uhol trupu: … Poznámka: Uveďte prehľad referenčných údajov pre ďalšie miesta na sedenie pod bodmi 3.2, 3.3, atď. (1) Nehodiace sa prečiarknuť.

PRÍLOHA 5 ŤAŽNÉ ZARIADENIE Obrázok 1 Obrázok 1a Obrázok 2 Na upevnenie popruhu možno ťažné zariadenie ramenného pásu prispôsobiť pridaním dvoch upevňovacích hranolov a/alebo skrutiek, aby sa zabránilo poklesu popruhu počas skúšky ťahom. Obrázok 3

PRÍLOHA 6 MINIMÁLNY POČET BODOV KOTVOVÝCH ÚCHYTIEK A UMIESTNENIE DOLNÝCH KOTVOVÝCH ÚCHYTIEK Kategória vozidla Miesta na sedenie orientované dopredu Orientované dozadu Krajné Stredné Predné Iné Predné Iné M1 3 3 3 3 2 M2 ≤ 3,5 ton 3 3 3 3 2 M3 & M2 > 3,5 ton 3 3 alebo 2 3 alebo 2 3 alebo 2 2 N1 3 3 alebo 2 Ø 3 alebo 2 * 2 2 N2 & N3 3 2 3 alebo 2 * 2 2 2 : Dve dolné kotvové úchytky, ktoré umožňujú montáž bezpečnostného pásu typu B alebo bezpečnostných pásov typu Br, Br3, Br4m alebo Br4Nm, ak sa to požaduje podľa Súhrnnej rezolúcie o konštrukcii vozidiel (R.E.3), príloha 13 doplnok 1. 3 : Dve dolné kotvové úchytky a jedna horná kotvová úchytka, ktoré umožňujú montáž trojbodového bezpečnostného pásu typu A alebo bezpečnostných pásov typu Ar, Ar4m alebo Ar4Nm, ak sa to požaduje podľa Súhrnnej rezolúcie o konštrukcii vozidiel (R.E.3), príloha 13 doplnok 1. Ø : Vzťahuje sa na bod 5.3.3 (povolené dve kotvové úchytky, ak je sedadlo na vnútornej strane priechodu). * : Vzťahuje sa na bod 5.3.4 (povolené dve kotvové úchytky, ak je predné okno mimo referenčnej oblasti). : Vzťahuje sa na bod 5.3.5 (povolené dve kotvové úchytky, ak sa referenčnej oblasti nenachádza žiadna časť vozidla). : Vzťahuje sa na bod 5.3.7 (osobitné opatrenie pre horné podlažie vozidla). Doplnok UMIESTNENIE DOLNÝCH KOTVOVÝCH ÚCHYTIEK – LEN POŽIADAVKY NA UHLY Sedadlo M1 Iné ako M1 Predné (*) na strane pracky (α2) 45° – 80° 30° – 80° na inej strane ako strana pracky (α1) 30° – 80° 30° – 80° konštantný uhol 50° – 70° 50° – 70° lavicové – na strane pracky (α2) 45° – 80° 20° – 80° lavicové – na inej strane ako strana pracky (α1) 30° – 80° 20° – 80° nastaviteľné sedadlo s uhlom operadla < 20° 45° – 80° (α2) (*) 20° – 80° (α1) (*) 20° – 80° Zadné ≠ 30° – 80° 20° – 80° Ψ Sklápacie Nevyžadujú sa kotvové úchytky pásov. Ak je kotvová úchytka namontovaná: Pozri požiadavky na uhly pre predné a zadné sedadlá. ≠: Krajné a stredné. (*) Ak uhol nie je konštantný, pozri bod 5.4.2.1. Ψ: 45° – 90° v prípade sedadiel vo vozidlách kategórií M2 a M3.

PRÍLOHA 7 DYNAMICKÁ SKÚŠKA AKO ALTERNATÍVA K STATICKEJ SKÚŠKE PEVNOSTI KOTVOVÝCH ÚCHYTIEK BEZPEČNOSTNÝCH PÁSOV 1. ROZSAH PÔSOBNOSTI V tejto prílohe je opísaná dynamická skúška, ktorá sa môže vykonať ako alternatíva k statickej skúške pevnosti kotvových úchytiek bezpečnostných pásov predpísanej v bodoch 6.3 a 6.4 tohto predpisu. Táto alternatíva sa môže použiť na žiadosť výrobcu vozidla v prípade skupiny sedadiel, v ktorej sú všetky miesta na sedenie vybavené trojbodovými bezpečnostnými pásmi s funkciami obmedzovača záťaže hrudníka a ktorá okrem toho zahŕňa miesto na sedenie, v prípade ktorého je horná kotvová úchytka bezpečnostného pásu umiestnená na konštrukcii sedadla. 2. USTANOVENIA 2.1. V dynamickej skúške predpísanej v bode 3 tejto prílohy nesmie dôjsť k zlomeniu žiadnej kotvovej úchytky ani okolitej plochy. Naprogramované zlomenie potrebné pre činnosť obmedzovača záťaže je však povolené. Musia sa dodržať minimálne vzdialenosti efektívnych dolných kotvových úchytiek uvedené v bode 5.4.2.5 tohto predpisu a požiadavky na efektívne horné kotvové úchytky uvedené v bode 5.4.3.6 tohto predpisu, a pokiaľ je to uplatniteľné, ustanovenia nasledujúceho bodu 2.1.1. 2.1.1. V prípade vozidiel kategórie M1 s celkovou povolenou hmotnosťou nepresahujúcou 2,5 tony sa horná kotvová úchytka pásu, ktorá je pripevnená ku konštrukcii sedadla, nesmie posunúť pred priečnu rovinu prechádzajúcu bodom R a bodom C príslušného sedadla (pozri obrázok 1 v prílohe 3 k tomuto predpisu). V prípade iných ako vyššie uvedených vozidiel sa horná kotvová úchytka pásu nesmie posunúť pred priečnu rovinu naklonenú o 10° smerom dopredu a prechádzajúcu bodom R sedadla. 2.2. Vo vozidlách, v ktorých sa používajú takéto zariadenia, musia byť posuvné a blokovacie zariadenia, ktoré umožňujú cestujúcim na všetkých sedadlách opustiť vozidlo, po skúške naďalej ručne obsluhovateľné. 2.3. Príručka majiteľa vozidla musí zahŕňať informácie o tom, že každý bezpečnostný pás je možné nahradiť len homologizovaným bezpečnostným pásom pre uvažované miesto na sedenie vo vozidle, a hlavne musí určiť tie miesta na sedenie, ktoré môžu byť vybavené len vhodným bezpečnostným pásom s obmedzovačom záťaže. 3. PODMIENKY DYNAMICKEJ SKÚŠKY 3.1. Všeobecné podmienky Na skúšku opísanú v tejto prílohe sa vzťahujú všeobecné podmienky opísané v bode 6.1 tohto predpisu. 3.2. Montáž a príprava 3.2.1. Skúšobný vozík Skúšobný vozík musí byť skonštruovaný tak, aby po skúške nenastala žiadna trvalá deformácia. Musí byť vedený tak, aby sa vo fáze nárazu nevychýlil vo vertikálnej rovine o viac ako 5° a v horizontálnej rovine o viac ako 2°. 3.2.2. Upevnenie konštrukcie vozidla Na skúšobnom vozíku sa podľa pokynov opísaných v bode 6.2 tohto predpisu upevní časť konštrukcie vozidla, ktorá sa považuje za dôležitú pre pevnosť vozidla vzhľadom na ukotvenie sedadla a kotvové úchytky bezpečnostných pásov. 3.2.3. Zadržiavacie systémy 3.2.3.1. Zadržiavacie systémy (kompletné sedadlá, zostavy bezpečnostných pásov, obmedzovače záťaže) sa namontujú na konštrukciu vozidla podľa špecifikácií vozidiel sériovej výroby. Na skúšobný vozík sa môžu namontovať prvky prostredia vozidla nachádzajúce sa oproti skúšanému sedadlu (prístrojová doska, sedadlo atď. v závislosti od skúšaného sedadla). Ak je prítomný čelný airbag, musí sa deaktivovať. 3.2.3.2. Na žiadosť výrobcu vozidla a po dohode s technickou skúšobňou poverenou vykonávaním skúšok sa niektoré komponenty zadržiavacích systémov okrem kompletných sedadiel, zostáv bezpečnostných pásov a obmedzovačov záťaže nesmú montovať na skúšobné vozíky, alebo sa môžu nahradiť komponentmi s ekvivalentnou alebo nižšou tuhosťou, ktorých rozmery sú zahrnuté v rozmeroch interiéru vozidla za predpokladu, že skúšobná konfigurácia je aspoň taká nevýhodná ako sériová konfigurácia, pokiaľ ide o sily pôsobiace na ukotvenie sedadla a kotvové úchytky bezpečnostných pásov. 3.2.3.3. Sedadlá sa nastavia podľa bodu 6.1.2 tohto predpisu v polohe používania zvolenej technickou skúšobňou poverenou vykonávaním skúšok, ktorá predstavuje najnepriaznivejšie podmienky z hľadiska pevnosti kotvových úchytiek a ktorá je kompatibilná s inštaláciou figurín vo vozidle. 3.2.4. Figuríny Figurína, ktorej rozmery a hmotnosť sú uvedené v prílohe 8, sa umiestni na každé sedadlo a je zadržiavaná bezpečnostným pásom, ktorým je vozidlo vybavené. Prístrojové vybavenie figuríny sa nevyžaduje. 3.3. Skúška 3.3.1. Skúšobný vozík musí byť poháňaný tak, aby v priebehu skúšky bola zmena jeho rýchlosti 50 km/h. Spomalenie skúšobného vozíka musí byť v medziach stanovených v prílohe 8 k predpisu č. 16. 3.3.2. Prípadne sa uvedú do činnosti prídavné zadržiavacie zariadenia (predpínacie zariadenia atď. okrem airbagov) podľa pokynov výrobcu vozidla. 3.3.3. Skontroluje sa, či posun kotvových úchytiek bezpečnostných pásov nepresahuje medzné hodnoty stanovené v bodoch 2.1 a 2.1.1 tejto prílohy.

PRÍLOHA 8 ŠPECIFIKÁCIE FIGURÍNY (1) Hmotnosť 97,5 ± 5 kg Výška pri vzpriamenom sede 965 mm Šírka bedier (v sede) 415 mm Obvod bedier (v sede) 1 200 mm Obvod pásu (v sede) 1 080 mm Hĺbka hrudníka 265 mm Obvod hrudníka 1 130 mm Výška ramien 680 mm Tolerancia všetkých dĺžkových rozmerov ± 5 % Poznámka: Na uvedenom obrázku je zobrazený náčrt podávajúci vysvetlenie rozmerov. (1) Zariadenia opísané v Austrálskych konštrukčných pravidlách (Australian Design Rule – ADR) 4/03 a Federálnej norme bezpečnosti motorových vozidiel (Federal Motor Vehicle Safety Standard – FMVSS) č. 208 sa považujú za rovnocenné.